ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 116/26

Sag anlagt den 1. marts 2008 — MasterCard m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-111/08)

(2008/C 116/47)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: MasterCard Inc. (Purchase, De Forenede Stater), Mastercard International Inc. (Purchase, De Forenede Stater) og MasterCard Europe SPRL (Waterloo, Belgien) (ved lawyers B. Amory, V. Brophy og S. McInnes samt T. Sharpe, QC)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Søgsmålet antages til realitetsbehandling.

— Beslutningen annulleres in sin helhed, eller subsidiært annullation af artikel 3, 4, 5, og 7.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgernes omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har med dette søgsmål nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 6474 endelig udg. af 19. december 2007 i sagerne COMP/34.579 — MasterCard, COMP/36.518 — EuroCommerce, og COMP/38.580 — Commercial Cards (MasterCard), og subsidiært, annullation af beslutningens specifikke bestemmelser vedrørende de pålagte afhjælpningsforanstaltninger, med henvisning til, at beslutningen er behæftet med retlige fejl, utilstrækkelig eller manglende begrundelse og åbenbare faktiske fejl. Søgsmålet er endvidere begrundet i, at sagsøgernes ret til forsvar blev tilsidesat under Kommissionens undersøgelse. Sagsøgerne har særligt påberåbt sig følgende grunde, hvoraf flere er støttet på artikel 229 EF, 230 EF og 253 EF samt EF-rettens almindelige principper.

For det første har Kommissionen ifølge sagsøgerne anlagt en fejlagtig fortolkning af gældende ret og sagens faktiske omstændigheder: a) ved at undlade korrekt at påvise en begrænsning af konkurrencen som omhandlet i artikel 81, stk. 1, EF og artikel 53, stk. 1, EØF, og b) hvad angår det korrekte niveau for bedømmelsen af forekomsten af en objektiv nødvendighed i henhold til ovennævnte bestemmelser.

For det andet har sagsøgerne anført, at Kommissionen har anlagt en fejlagtig fortolkning af gældende ret og sagens faktiske omstændigheder ved at fastslå, at »MasterCard Payment Organisation« udgør en sammenslutning af virksomheder i henhold til artikel 81, stk. 1, EF, og artikel 53, stk. 1, EØF, og at det grænseoverskridende formidlingsgebyr og dermed forbundne regler udgør en beslutning fra denne sammenslutning af virksomheder.

For det tredje har sagsøgerne gjort gældende, at Kommissionen har gjort sig skyldig i adskillige tilsidesættelser af væsentlige formforskrifter, og at de pålagte afhjælpnings- og tvangsforanstaltninger er uforholdsmæssige.

Sagsøgerne har i tillæg hertil anført, at Kommissionen har stillet retsstridigt høje beviskrav med henblik på overholdelse af artikel 81, stk. 3, EF.
—

Det erklæres, på baggrund af, at Første Appelkammer har tilsidesat Rådets forordning (EF) nr. 40/94 og/eller retlige principper vedrørende anvendelsen heraf, at — den del af den anfægtede beslutning (navnlig punkt 18 og 19), hvori sagsøgerens argumentation vedrørende Aftalen ikke tages til følge, annulleres, mens Første Appelkammers endelige konklusion vedrørende afslag på indsigelsen ikke bør ændres. — den anfægtede afgørelse ændres, således at Aftalen finder anvendelse på andre varemærker end de særlige registreringer, der er nævnt i Aftalen, og også omfatter fremtidige varemærker, at den udelukker indsigeren fra at gøre indsigelser eller på nogen måde anfægte BSkyB's brug eller registrering af varemærker, der indeholder »SKY«, bortset fra »SKYROCK« og »SKYZIN«, hvilket blev fastslået af de franske retsinstanser, og således at den er en endelig og bindende forligsaftale mellem BSkyB og indsigeren, hvilket blev fastslået af de franske retsinstanser (herunder den højeste retsinstans i Frankrig). — Den anfægtede afgørelse omgøres og genoptages, således at alle de anbringender, BSkyB har anført i sit svar på indsigelsen, behandles. — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale alle de omkostninger, BSkyB har afholdt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/46

Sag anlagt den 16. maj 2008 — Tay Za mod Rådet

(Sag T-181/08)

(2008/C 171/87)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Pye Phyo Tay Za (Yangoon, Myanmar) (ved D. Anderson, QC, og barrister M. Lester samt solicitor G. Martin.)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Forordning nr. 194/2008 af 25. februar 2008 annulleres i sin helhed, eller for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

— Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af forordning (EF) nr. 194/2008 (1), for så vidt som den vedrører sagsøgeren, af fire grunde:

Sagsøgeren gør for det første gældende, at forordningen savner retsgrundlag. Han gør herved gældende, at hverken artikel 60 EF eller artikel 301 EF giver Rådet kompetence til at indefryse samtlige en persons midler, når denne person ikke har forbindelser til militærregimet i Burma/Myanmar. For det andet anfører sagsøgeren, at forordningen indebærer en tilsidesættelse af begrundelsesforpligtelsen i henhold til artikel 253 EF. Sagsøgeren har navnlig anført, at forordningen ikke giver nogen begrundelse for, hvorfor sagsøgerens navn er blevet opført i afsnit J i bilag VI til nævnte forordning, som indeholder en liste over medlemmer af den burmesiske regering og personer med forbindelser til regeringen. Desuden indeholder fælles holdning nr. 2006/318/FUSP (2), hvorefter medlemsstaterne har pligt til at hindre sagsøgerens indrejse i og transit gennem deres område, angiveligt heller ikke nogen begrundelse for, hvorfor sagsøgerens navn er blevet opført på denne liste, men opfører alene hans navn på en liste med overskriften »Personer, der drager fordel af regeringens økonomiske politik«. For det tredje gør sagsøgeren gældende, at forordningen tilsidesætter hans grundlæggende rettigheder, eftersom den angiveligt i uforholdsmæssig grad tilsidesætter hans ret til en fredelig udnyttelse af sin ejendom, hans ret til en retfærdig rettergang og hans ret til en effektiv retsbeskyttelse. For det fjerde er forordningen ifølge sagsøgeren i strid med proportionalitetsprincippet.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 194/2008 af 25.2.2008 om forlængelse og styrkelse af de restriktive foranstaltninger over for Burma/Myanmar og ophævelse af forordning (EF) nr. 817/2006 (EUT L 66, s. 1).

(2) Rådets fælles holdning nr. 2006/318/FUSP af 27.4.2006 om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Burma/Myanmar (EUT L 116, s. 77), forlænget til den 30.4.2009 ved Rådets fælles holdning 2008/349/FUSP af 29.4.2008 (EUT L 116, s. 57).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/41

Sag anlagt den 29. april 2008 — Arbeitsgemeinschaft Golden Toast mod KHIM (Golden Toast)

(Sag T-163/08)

(2008/C 171/79)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Arbeitsgemeinschaft Golden Toast e.V. (Düsseldorf, Tyskland) (ved Rechtsanwälte A. Späth og G. Hasselblatt)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 31. januar 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (klagesag R 761/2007-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det EF-varemærke, der søges registreret: Ordmærket »Golden Toast« for varer og tjenesteydelser i klasse 5, 8, 9, 11, 14, 16, 21, 24, 25, 28-32, 39 og 41-44 (ansøgning nr. 4 811 171).

Den til appelkammeret påklagede afgørelse: Delvist afslag på ansøgningen med hensyn til varerne i klasse 11 og 30.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 73, første punktum, i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da den anfægtede afgørelse er støttet på manglende særpræg i henhold til samme forordnings artikel 7, stk. 1, litra b), men dette dog ikke er blevet undersøgt. Derudover tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94, da betingelserne for at fastslå, at det ansøgte varemærke er beskrivende, er blevet misforstået.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).
—

Afgørelsen er utilstrækkeligt begrundet med hensyn til erstatning for den ikke-økonomiske skade. Henset til den række argumenter, appellanten har fremsat for at påvise forbindelsen mellem den ikke-økonomiske skade og Kommissionens adfærd, indeholder den appellerede kendelse intet, der gør det muligt at får kendskab til grundene til, at disse argumenter blev forkastet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 158/21

Sag anlagt den 25. april 2008 — Shenzhen Taiden Industrial mod KHIM — Bosch Security Systems (kommunikationsudstyrsdesign)

(Sag T-153/08)

(2008/C 158/35)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd. (Shenzhen, Kina) (ved lawyers M. Hartmann og M. Helmer)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Bosch Security Systems BV (Eindhoven, Nederlandene)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 11. februar 2008 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1437/2006-3 annulleres

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, inklusive de omkostninger, der er pådraget i forbindelse med sagen for appelkammeret

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: Et design for produktet kommunikationsudstyrsdesign — registreret E-design nr. 214903-0001

Indehaver af EF-designet: Shenzhen Taiden Industrial Co. Ltd

Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: Bosch Security Systems BV

Designrettigheder påberåbt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen: Et tidligere design tilgængeliggjort for offentligheden af Koninklijke Philips Electronics NV registreret som et internationalt design under Nr. DM/055655

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om erklæring af ugyldighed

Appelkammerets afgørelse: Annullation af Annullationsafdelingens afgørelse og erklæring om, at det omstridte design er ugyldigt

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 63, stk. 1, i Rådets forordning nr. 6/2002, idet Tredje Appelkammer har lagt angivelige fakta fremlagt af den part, der har indgivet begæringen om ugyldighed, til grund, uden at disse var ledsaget af beviser; tilsidesættelse af artikel 4 stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i Rådets forordning nr. 6/2002, idet Tredje Appelkammer fejlagtigt fastslog, at det omstridte design savnede individuelt præg, og ikke vurderede og sammenlignede de pågældende design, som en veloplyst bruger ville have gjort det.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 158/19

Sag anlagt den 17. april 2008 — Atlas Transport mod KHIM — Atlas Air (ATLAS)

(Sag T-145/08)

(2008/C 158/31)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Tyskland) (ved Rechtsanwälte U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern og B. Weichhaus)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Atlas Air, Inc. (New York, USA)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 24. januar 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (klagesag R 1023/2007-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »ATLAS« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 36 og 39 (EF-varemærke nr. 2 970 788)

Indehaver af EF-varemærket: Atlas Transport GmbH

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Atlas Air, Inc.

Varemærkerettigheder påberåbt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen: Navnlig det i Benelux-landene registrerede figurmærke »ATLASAiR« for varer i klasse 39 (nr. 555 184)

Annullationsafdelingens afgørelse: EF-varemærket erklæret delvist ugyldigt med hensyn til tjenesteydelserne i klasse 39.

Appelkammerets afgørelse: Afvisning af sagsøgerens klage.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 59, 3. punktum, i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da begrundelsen for klagen er underlagt helt bestemte betingelser og en stiltiende begrundelse ikke kan anses for at være tilstrækkelig. Derudover er der sket en analog tilsidesættelse af artikel 61 i forordning nr. 40/94, sammenholdt med regel 20, stk. 7, i forordning (EF) nr. 2868/95 (2), da sagen for Harmoniseringskontoret nødvendigvis skulle have været suspenderet.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT L 303, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 158/18

Sag anlagt den 15. april 2008 — E.ON Energie mod Kommissionen

(Sag T-141/08)

(2008/C 158/30)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: E.ON Energie AG (München, Tyskland) (ved Rechtsanwälte A. Röhling, C. Krohs og F. Dietrich)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning K(2008) 377 endelig udg. af 30. januar 2008 i sag COMP/B-1/39.326 — E.ON Energie AG annulleres

— Subsidiært nedsættes størrelsen af den bøde, som er pålagt sagsøgeren, til et passende niveau

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K(2008) 377 endelig udg. af 30. januar 2008 i sag COMP/B-1/39.326 — E.ON Energie AG, hvorved Kommissionen har pålagt sagsøgeren en bøde for at have brudt et segl, som Kommissionens repræsentanter havde anbragt i henhold til artikel 20, stk. 2, litra d), i forordning (EF) nr. 1/2003 (1), og derved — i det mindste uagtsomt — at have tilsidesat samme forordnings artikel 23, stk. 1, litra e).

Til støtte for sine påstande har sagsøgeren fremført ni anbringender. De første seks anbringender går ud på, at det ikke er godtgjort, at sagsøgeren har gjort sig skyldig i en retsstridig handling. Navnlig gør denne gældende, at der ikke er taget hensyn til, at den fulde bevisbyrde påhviler Kommissionen, at officialmaksimen er tilsidesat, at Kommissionen fejlagtigt har antaget for det første, at seglet blev behørigt anbragt, for det andet at dets tilstand den efterfølgende dag var påfaldende og for det tredje, at den anvendte sikkerhedsfolie var velegnet, hvortil kommer, at Kommissionen har overset de andre mulige forklaringer, der findes på den indtrufne begivenhed.

Det syvende anbringende er, at uskyldsformodningen er tilsidesat og dermed tilsidesat væsentlige formelle forskrifter og forskrifter vedrørende sagsbehandlingen.

Det ottende anbringende er, at Kommissionens antagelse vedrørende sagsøgerens skyld ifølge artikel 23 i forordning nr. 1/2003 er baseret på et fejlagtigt grundlag.

Endelig gør sagsøgeren gældende, at bøden er retsstridigt fastsat. Efter sagsøgerens opfattelse er forbuddet mod vilkårlig behandling og begrundelsespligten i henhold til artikel 253 EF tilsidesat. Der er ikke taget hensyn til formildende omstændigheder og urigtigt antaget at foreligge skærpende omstændigheder.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 158/19

Sag anlagt den 17. april 2008 — Deutsche Rockwool Mineralwoll mod KHIM — Redrock Construction (REDROCK)

(Sag T-146/08)

(2008/C 158/32)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Tyskland) (ved Rechtsanwältin S. Beckmann)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Redrock Construction s.r.o. (Prag, Tjekkiet)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 18. februar 2008 af Harmoniseringskontoret i sag R 506/2007-4 annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Redrock Construction s.r.o.

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »REDROCK« for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 2, 17, 19, 36 og 37 (ansøgning nr. 3 866 365).

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det tyske ordmærke »Rock« for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 6-8, 17, 19, 37 og 42 (nr. 302 29 274). Indsigelsen omfattede registrering i alle klasserne, bortset fra klasse 36.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen og delvist afslag på ansøgningen.

Appelkammerets afgørelse: Annullation af den påklagede afgørelse og afvisning af indsigelsen.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af forordning (EF) nr. 40/94 (1), da der er risiko for forveksling, eller i det mindste risiko for, at der antages at være en forbindelse mellem de omtvistede varemærker.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 158/20

Sag anlagt den 21. april 2008 — Kido Industrial mod KHIM — Amberes (SCORPIONEXO)

(Sag T-152/08)

(2008/C 158/34)

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Kido Industrial Ltd (Seoul, Sydkorea) (ved abogado M. Mall)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Amberes, SA

Sagsøgerens påstande

— Afgørelsen truffet af appelkammeret ved Harmoniseringskontoret (sag R 0287/2007-1) og afgørelsen truffet af Indsigelsesafdelingen (B 855 728) ophæves i deres helhed.

— Selskabet Amberes tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Kido Industrial Ltd

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »SCORPIONEXO« (ansøgning nr. 3.886.249) for varer i klasse 9 og 28

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Amberes, SA

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: De spanske figurmærker (nr. 339.142, 499.599, 499.600 og 339.140) og de internationale figurmærker (nr. 206.436 og 206.437), der er sammensat af tegningen af en skorpion og ordet »ESCORPION«, for varer i henholdsvis klasse 6, 8, 12, 16, 20, 21 og 28 og klasse 22, 24, 25 og 26. Det spanske ordmærke »ESCORPION« (nr. 555.764) for varer i klasse 25. EF-ordmærket »ESCORPION« (nr. 778.217) for varer i klasse 22, 24, 25 og 26.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsesafdelingen, der alene baserede sig på det ældre spanske figurmærke nr. 339.142, gav medhold i indsigelsen for varer i klasse 9 og 28 og afslog registreringsansøgningen i dens helhed i forhold til nævnte varer.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde: Ukorrekt anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker.
—

Annullation af udbudsbekendtgørelsen EuropeAid/126111/C/SER/CY med henblik på indgåelse af en kontrakt vedrørende »Technical Assistance to support the ongoing reform of the primari and secondary education sector«, offentliggjort — udelukkende på engelsk — den 14. december 2007 eller omkring dette tidspunkt på webstedet http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/, og annullation af bekendtgørelsens artikel 5 og 28.2.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 142/36

Sag anlagt den 21. april 2008 — Beifa Group mod KHIM — Schwan-STABILO Schwanhäußer (design af skriveredskaber)

(Sag T-148/08)

(2008/C 142/65)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Beifa Group Co. Ltd (tidligere Ningbo Beifa Group Co. Ltd) (Zhejiang, Kina) (ved barrister R. Davis og solicitor N. Cordell)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Schwan-STABILO Schwanhäußer GmbH & Co KG (Heroldsberg, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 31. januar 2008 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1352/2006-3 annulleres.

— Sagen hjemvises til Ugyldighedsafdelingen med henblik på en videre undersøgelse af de i ugyldighedsbegæringen rejste spørgsmål.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: design for »skriveredskaber« — det registrerede EF-design nr. 352315-0007

Indehaver af EF-designet: Beifa Group Co. Ltd

Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: Schwan-STABILO Schwanhäußer GmbH & Co KG

Varemærkerettigheder påberåbt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen: et nationalt figurmærke, som forestiller et skriveredskab, og som er registreret den 14. december 2006 for varer i klasse 16 — registrering nr. DE 30045470

Ugyldighedsafdelingens afgørelse: det omtvistede design erklæres ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 25, stk. 1, litra e), i Rådets forordning nr. 6/2002, idet Tredje Appelkammer har anvendt et ukorrekt kriterium ved fastlæggelsen af, om sagsøgeren har gjort brug af varemærket i fornødent omfang. Tredje Appelkammer burde have undersøgt, om den brug, som den anden part i sagen for appelkammeret har gjort af varemærket, både falder ind under artikel 25, stk. 1, litra e), i Rådets forordning nr. 6/2002 og tysk national ret. Tredje Appelkammer burde i forbindelse med dets afgørelse i henhold til artikel 25, stk. 1, litra e), i Rådets forordning nr. 6/2002 have anvendt det kriterium for varemærkekrænkelse, som gælder i tysk national ret.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 142/30

Sag anlagt den 25. marts 2008 — CBI og Abisp mod Kommissionen

(Sag T-128/08)

(2008/C 142/55)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Coordination Bruxelloise d'Institutions sociales et de santé (CBI) (Bruxelles, Belgien) og Association Bruxelloise des Institutions de Soins Privées (Abisp) (Bruxelles, Belgien) (ved avocat D. Waelbroeck og solicitor D. Slater)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Kommissionens beslutning annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 10. januar 2008 om afvisning af den klage, sagsøgerne havde indgivet den 7. september og den 17. oktober 2005 over den statsstøtte, som blev ydet af Kongeriget Belgien til offentlige hospitaler i IRIS-nettet i hovedstadsregion Bruxelles, og af at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 88, stk. 2, EF.

Sagsøgerne har for det første gjort gældende, at den anfægtede beslutning er behæftet med processuelle mangler, for så vidt som den burde være blevet vedtaget af Kommissionen som kollegialt organ og rettet til den pågældende medlemsstat som adressat samt offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.

Vedrørende realiteten har sagsøgerne gjort gældende, at Kommissionen foretog åbenbare fejlskøn og tilsidesatte sin begrundelsespligt ved at finde, at de pågældende foranstaltninger var forenelige med artikel 86, stk. 2, EF, og at der ikke var anledning til at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 88, stk. 2, EF.

Sagsøgerne har gjort gældende, at betingelserne for anvendelse af artikel 86, stk. 2, EF ikke er opfyldt i det foreliggende tilfælde, da:

— public service-opgaven for de hospitaler, der modtager støtten, ikke er klart defineret.

— modregningskriterierne er ikke blevet fastlagt på forhånd.

— en sammenligning mellem de hospitaler, der modtager støtte, og

— de sammenlignelige privathospitaler, ikke er blevet foretaget.

Sagsøgerne har derudover gjort gældende, at direktivet om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder (1) ikke er overholdt i det foreliggende tilfælde.

(1) Kommissionens direktiv 2006/111/EF af 16.11.2006 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder (EUT L 318, s. 17).