ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Foranstaltninger, der har retligt bindende virkninger, som kan berøre sagsøgerens interesser gennem en væsentlig ændring af hans retsstilling, udgør retsakter eller beslutninger, der kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål, idet den form, hvori de er truffet, er uden betydning.

Dette er ikke tilfældet for så vidt angår skriftlige bemærkninger til et udkast til en national foranstaltning, som Kommissionen sender til en national tilsynsmyndighed i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester.

Selv om det for det første forholder sig således, at Kommissionen i direktiv 2002/21 tillægges en væsentlig rolle i de procedurer, der skal sikre, at rammebestemmelserne anvendes ensartet i hele EF, står det dog fast, at de nationale tilsynsmyndigheder ifølge direktivets artikel 7, stk. 2, og artikel 8, stk. 3, litra d), sikrer, at rammebestemmelserne anvendes ensartet, ved at samarbejde indbyrdes og med Kommissionen på en transparent måde. De nationale tilsynsmyndigheder har således også et centralt ansvar for at sikre en ensartet anvendelse af rammebestemmelserne i Fællesskabet på grundlag af et samarbejde med Kommissionen og de øvrige nationale tilsynsmyndigheder. Desuden skal Kommissionens bemærkninger ifølge artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21 ikke have forrang for de øvrige nationale tilsynsmyndigheders bemærkninger. I tilfælde, hvor en national tilsynsmyndigheds og Kommissionens bemærkninger strider mod hinanden, overtræder den anmeldende nationale tilsynsmyndighed derfor ikke artikel 7, stk. 5, hvis den, efter en omhyggelig undersøgelse af de forskellige bemærkninger, følger den anden nationale tilsynsmyndigheds opfattelse og ikke Kommissionens.

For det andet bemærkes, at det forhold, at Kommissionen under de omstændigheder, hvortil der henvises i artikel 7, stk. 4, i direktiv 2002/21, kan indlede anden fase af proceduren, som kan føre til en afgørelse om at nedlægge veto, ikke i sig selv indebærer, at det er Kommissionens skriftlige bemærkninger i henhold til direktivets artikel 7, stk. 3, der giver den pågældende nationale tilsynsmyndighed ret til at vedtage den påtænkte nationale foranstaltning. I artikel 16, stk. 4, i direktiv 2002/21 bemyndiges den pågældende nationale tilsynsmyndighed direkte til at vedtage foranstaltningen, idet det i bestemmelsen hedder, at en national tilsynsmyndighed, der fastslår, at der ikke er reel konkurrence på et marked, udpeger virksomheder med en stærk markedsposition på det pågældende marked og pålægger sådanne virksomheder passende specifikke forpligtelser.

For det tredje udgør Kommissionens skriftlige bemærkninger i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2002/21 i betragtning af den konsultative rolle, der tildeles Kommissionen og de øvrige nationale tilsynsmyndigheder i proceduren i denne bestemmelse, en forberedende fællesskabsretsakt som led i en procedure, som fører til, at den pågældende nationale tilsynsmyndighed vedtager en national foranstaltning. Sådanne retsakter kan ikke være genstand for et selvstændigt annullationssøgsmål.

(jf. præmis 69, 92, 93 og 95-97)
Rettens kendelse (Femte Afdeling) af 8. september 2006 – Lademporiki og Parousis & Sia mod Kommissionen

(sag T-92/06)

»Ansvar uden for kontraktforhold – finansielt tilskud fra EUGFL – strafforfølgning og nationale administrative sanktioner – Kommissionens nægtelse af at tage stilling og at indlede en traktatbrudsprocedure – åbenbart, at søgsmålet delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«

1. Erstatningssøgsmål – søgsmål anlagt af sagsøgere, der er blevet strafforfulgt og pålagt administrative sanktioner på grund af udstedelse af falske fakturaer med henblik på at opnå et finansielt tilskud fra Fællesskabet (art. 226 EF og art. 288, stk. 2, EF) (jf. præmis 25)

2. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser (art. 226 EF og art. 288, stk. 2, EF) (jf. præmis 29 og 30)

Angående

Påstand om erstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, som sagsøgerne påstår at have lidt, dels på grund af strafforfølgning indledt i Grækenland mod deres direktør, dels på grund af Kommissionens beslutning om at henlægge Lademporikis klage af 29. juli 2004.

Konklusion

1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
145

Kommissionen har endvidere gjort gældende, at kontrakten er af særlig betydning for udviklingen af gasledningsnet i Centralasien, og at udsættelsen af gennemførelsen af kontrakten over en længere periode vil have skæbnesvangre virkninger i regionen, særligt for Kommissionens forhold til de kasakhiske myndigheder. Kommissionen har i denne forbindelse anført, at den offentlige interesse i, at kontrakten gennemføres i rette tid, skal overgå sagsøgerens rent private interesser, som kan beskyttes ved den dom, der afgør hovedsagen. Kommissionen har under retsmødet præciseret, at dette element ligeledes har haft indflydelse på dens beslutning om ikke at standse gennemførelsen af udbuddet for senere at genoptage det, hvilket dels var motiveret med hensyn til at undgå en forsinket gennemførelse af kontrakten og, hvad angår budgettet, at undgå, at bevillinger forbundet med denne kontrakt skulle gå tabt. Dette element bør efter Kommissionens opfattelse følgelig ligeledes spille ind i vurderingen af sagsøgerens interesse i på nuværende tidspunkt at opnå en udsættelse af gennemførelsen af kontrakten.
Sag T-107/06

Inet Hellas Ilektroniki Ipiresia Pliroforion EPE (Inet Hellas)

mod

Europa-Kommissionen

»Annullationssøgsmål — implementering af topdomænet ».eu« — registrering af domænet ».co« som andenordensdomæne — retsakt, der ikke kan gøres til genstand for annullationssøgsmål — afvisning«

Rettens kendelse (Femte Afdeling) af 15. december 2009 II ‐ 4593

Sammendrag af kendelse

Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – begreb – retsakt, der har bindende retsvirkninger

(Art. 230 EF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 733/2002)

Et søgsmål med påstand om annullation af den beslutning, der angiveligt er indeholdt i en skrivelse fra Kommissionen om et afslag fra den organisation, der har ansvaret for at organisere, administrere og forvalte topdomænet ».eu«, på sagsøgerens ansøgning om registrering af domænet ».co« som andenordensdomæne, må afvises. Den holdning, som Kommissionen har givet udtryk for i den anfægtede retsakt, kan nemlig ikke anses for at have karakter af en beslutning, der har bindende retsvirkninger, der kan berøre sagsøgerens interesser gennem en væsentlig ændring af hans retsstilling. Det er ikke tilstrækkeligt, at der foreligger en skrivelse fra en af Unionens institutioner, der besvarer en anmodning fra den, som skrivelsen er stilet til, til at kvalificere skrivelsen som en beslutning, der kan anfægtes ved et annullationssøgsmål.

Forordning nr. 733/2002 om implementering af topdomænet ».eu« giver i denne forbindelse topdomæneadministratoren kompetence til at afslå registrering af et andenordensdomæne, og der er ikke tale om, at Kommissionen har uddelegeret en beføjelse til topdomæneadministratoren.

Kommissionens kompetence til at give topdomæneadministratoren bindende anvisninger vedrørende registrering af et andenordensdomæne kan desuden ikke antages at foreligge, hvis traktaten eller de af institutionerne udstedte bindende retsakter ikke indeholder en særlig bestemmelse herom. Hverken forordning nr. 733/2002 eller nr. 874/2004 om generelle retningslinjer for implementeringen af topdomænet ».eu« og dets funktioner samt principperne for registrering indeholder bestemmelser, der giver Kommissionen en sådan kompetence.

(jf. præmis 55, 63, 65, 66 og 75)
2.

Retspleje — stævning — formkrav — fastlæggelse af søgsmålets genstand — kort fremstilling af søgsmålsgrundene — stævning med påstand om erstatning for skade forvoldt af en fællesskabsinstitution [statutten for Domstolen, art. 21 og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 47-51)
Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 4. september 2009 — Inalca og Cremonini mod Kommissionen

(Sag T-174/06)

»Ansvar uden for kontraktforhold — OLAF’s undersøgelser vedrørende uregelmæssigheder med hensyn til eksportrestitutioner for oksekød ved udførsel til Jordan — fremsendelse af oplysninger til de nationale myndigheder om forhold, som kan give anledning til strafferetlig forfølgning — national beslutning om tilbagesøgning af restitutioner — tilvejebringelse af sikkerhed — erstatningssøgsmål — forældelsesfrist — tabets vedvarende karakter — delvis afvisning — årsagsforbindelse«

1. Erstatningssøgsmål — forældelsesfrist — begyndelsestidspunkt (art. 230 EF, art. 232, stk. 2, EF og art. 288, stk. 2, EF; statutten for Domstolen, art. 46 og 53) (jf. præmis 46, 47, 55-57, 60 og 61)

2. Retspleje — stævning — formkrav [statutten for Domstolen, art. 21; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 68 og 69)

3. Ansvar uden for kontraktforhold — betingelser (art. 288, stk. 2, EF) (jf. præmis 84-90)

Angående

Søgsmål om ansvar uden for kontraktforhold med påstand om erstatning af det tab, som sagsøgerne angiveligt har lidt, efter at de italienske myndigheder er blevet underrettet om de konklusioner, som vedrørte sagsøgerne, og som beroede på en undersøgelse, som Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) havde gennemført med henblik på at efterprøve lovligheden af visse restitutioner for eksport af oksekød til Jordan.

Konklusion

1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

2) Inalca SpA — Industria Alimentari Carni og Cremonini SpA betaler sagens omkostninger.

Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 4. september 2009 — Inalca og Cremonini mod Kommissionen

(Sag T-174/06)

»Ansvar uden for kontraktforhold — OLAF’s undersøgelser vedrørende uregelmæssigheder med hensyn til eksportrestitutioner for oksekød ved udførsel til Jordan — fremsendelse af oplysninger til de nationale myndigheder om forhold, som kan give anledning til strafferetlig forfølgning — national beslutning om tilbagesøgning af restitutioner — tilvejebringelse af sikkerhed — erstatningssøgsmål — forældelsesfrist — tabets vedvarende karakter — delvis afvisning — årsagsforbindelse«

1. Erstatningssøgsmål — forældelsesfrist — begyndelsestidspunkt (art. 230 EF, art. 232, stk. 2, EF og art. 288, stk. 2, EF; statutten for Domstolen, art. 46 og 53) (jf. præmis 46, 47, 55-57, 60 og 61)

2. Retspleje — stævning — formkrav [statutten for Domstolen, art. 21; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 68 og 69)

3. Ansvar uden for kontraktforhold — betingelser (art. 288, stk. 2, EF) (jf. præmis 84-90)

Angående

Søgsmål om ansvar uden for kontraktforhold med påstand om erstatning af det tab, som sagsøgerne angiveligt har lidt, efter at de italienske myndigheder er blevet underrettet om de konklusioner, som vedrørte sagsøgerne, og som beroede på en undersøgelse, som Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) havde gennemført med henblik på at efterprøve lovligheden af visse restitutioner for eksport af oksekød til Jordan.

Konklusion

1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
Der kan ikke foretages realitetspåkendelse af et annullationssøgsmål, som af en importør af sikkerhedsanordninger, der giver adgang til data lagret på en automatisk databehandlingsmaskine, er rettet mod forordning nr. 888/2006 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur, der tariferer sådanne anordninger i position 85438997 i den kombinerede nomenklatur.

Denne forordning fremstår nemlig som en almengyldig foranstaltning i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 249, stk. 2, EF, idet den finder anvendelse på en objektivt bestemt situation og har retsvirkninger for alment og abstrakt afgrænsede persongrupper, herunder importører af det deri beskrevne produkt. Den omstændighed alene, at en generel retsakt har forskellige konkrete virkninger for de enkelte retssubjekter, som den finder anvendelse på, kan ikke føre til, at de adskilles fra alle andre berørte erhvervsdrivende, såfremt den finder anvendelse på en objektivt bestemt situation.

Muligheden for at fastlægge, med større eller mindre præcision, antallet eller endog identiteten af de retssubjekter, som en foranstaltning finder anvendelse på, bevirker i øvrigt på ingen måde, at disse kan anses for at være individuelt berørt af denne foranstaltning, når den finder anvendelse på grundlag af objektive faktiske og retlige omstændigheder, som er fastlagt i den pågældende retsakt. Den omstændighed, at nogle erhvervsdrivende berøres økonomisk i højere grad af en retsakt end andre erhvervsdrivende i samme sektor, er endvidere ikke tilstrækkelig til, at de kan anses for at være individuelt berørt af denne retsakt.

Omstændighederne bestående i, at tariferingen — fastsat ved den kombinerede nomenklatur — blev udløst af en ansøgning fra sagsøgeren om en bindende tariferingsoplysning (BTO), at sagsøgeren var den eneste virksomhed med en særlig toldtarifering, og at de administrative procedurer blev gennemført specifikt i relation til sagsøgerens produkt, gør det ikke muligt at udlede en egenskab, som er særlig for sagsøgeren, eller en faktisk situation, der udskiller sagsøgeren og derved individualiserer denne i forhold til de øvrige erhvervsdrivende, som potentielt kan berøres af den anfægtede forordning. Den omstændighed, at en retsinstans i en medlemsstat beslutter at ophæve en BTO og omtarifere et givent produkt i en bestemt position i den kombinerede nomenklatur, kan herved ikke i sig selv bevirke, at den erhvervsdrivendes retlige situation særligt individualiseres, og at den erhvervsdrivende kan støtte ret herpå. Selv om en sådan beslutning binder toldmyndighederne i den pågældende stat, indebærer det nemlig ikke, at denne beslutning modsvarer en ret til at importere varen under en bestemt KN-kode, der som sådan ville være tilstrækkelig til at adskille sagsøgerens situation fra andres.

Endelig er det kun under usædvanlige omstændigheder, at en sagsøger kan anses for at være individuelt berørt som forudsat i artikel 230, stk. 4, EF af en tariferingsforordning.

(jf. præmis 58-63, 65, 77)
Rettens kendelse (Syvende Afdeling) af 29. september 2008 — Powderject Research mod KHIM (POWDERMED)

(Sag T-166/06)

»EF-varemærker — ansøgning om POWDERMED som EF-ordmærke — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 22-25)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. april 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1189/2005-2) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket POWDERMED som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen

Ansøger om EF-varemærket: Powderject Research Ltd Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket POWDERMED for varer og tjenesteydelser i klasse 5, 10 og 42 — ansøgning nr. 4202743 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) Powderject Research Ltd betaler sagens omkostninger.

Rettens kendelse (Syvende Afdeling) af 29. september 2008 — Powderject Research mod KHIM (POWDERMED)

(Sag T-166/06)

»EF-varemærker — ansøgning om POWDERMED som EF-ordmærke — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 22-25)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. april 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1189/2005-2) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket POWDERMED som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen

Ansøger om EF-varemærket: Powderject Research Ltd Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket POWDERMED for varer og tjenesteydelser i klasse 5, 10 og 42 — ansøgning nr. 4202743 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 6. oktober 2008 — Austrian Relief Program mod Kommissionen

(Sag T-235/06)

»Annullationssøgsmål — Fællesskabets finansiering af en operation til forbedring af levevilkårene i ex-Jugoslavien for at begunstige flygtninges og fordrevne personers tilbagevenden — Obnova-programmet — voldgiftsklausul — debetnota — påstand ikke taget til følge«

1. Retspleje — hjemmelen for et søgsmål — sagsøgerens og ikke Fællesskabets retsinstansers valg (jf. præmis 32 og 33)

2. Annullationssøgsmål — søgsmål, som reelt vedrører en tvist af kontraktmæssig karakter — omkvalificering af søgsmålet — udelukket (art. 230 EF, 238 EF og 249 EF) (jf. præmis 34-39)

Angående

Påstand om annullation af debetnota af 4. maj. 2006, hvorved Kommissionen fremsatte krav om, at sagsøgeren tilbagebetalte de beløb, der var udbetalt til gennemførelse af en aftale vedrørende Fællesskabets finansiering af operationen »Republika Srpska 1998: Forbedring af levevilkårene for at begunstige flygtninges og fordrevne personers tilbagevenden« (aftale nr. RE/YOU/03/04/98), indgået som led i Obnova-programmet.

Konklusion

1) Kommissionen frifindes.

2) Austrian Relief Programm — Verein für Not- und Katastrophenhilfe betaler sagens omkostninger.

Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 6. oktober 2008 — Austrian Relief Program mod Kommissionen

(Sag T-235/06)

»Annullationssøgsmål — Fællesskabets finansiering af en operation til forbedring af levevilkårene i ex-Jugoslavien for at begunstige flygtninges og fordrevne personers tilbagevenden — Obnova-programmet — voldgiftsklausul — debetnota — påstand ikke taget til følge«

1. Retspleje — hjemmelen for et søgsmål — sagsøgerens og ikke Fællesskabets retsinstansers valg (jf. præmis 32 og 33)

2. Annullationssøgsmål — søgsmål, som reelt vedrører en tvist af kontraktmæssig karakter — omkvalificering af søgsmålet — udelukket (art. 230 EF, 238 EF og 249 EF) (jf. præmis 34-39)

Angående

Påstand om annullation af debetnota af 4. maj. 2006, hvorved Kommissionen fremsatte krav om, at sagsøgeren tilbagebetalte de beløb, der var udbetalt til gennemførelse af en aftale vedrørende Fællesskabets finansiering af operationen »Republika Srpska 1998: Forbedring af levevilkårene for at begunstige flygtninges og fordrevne personers tilbagevenden« (aftale nr. RE/YOU/03/04/98), indgået som led i Obnova-programmet.

Konklusion

1) Kommissionen frifindes.
Rettens kendelse (Første Afdeling) af 25. juni 2007 – Drax Power m.fl. mod Kommissionen

(sag T-130/06)

»Annullationssøgsmål – miljø – direktiv 2003/87/EF – ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner – ændringsforslag til den nationale plan for tildeling af kvoter – Kommissionens afslag – afvisning«

Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – direkte anvendelse – kriterier (art. 230 EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 1 og 3, og art. 11, stk. 1) (jf. præmis 48 og 56-58)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2006) 426 endelig udg. af 22. februar 2006 vedrørende ændringsforslag til den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Det Forenede Kongerige har fremlagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF.

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 28. marts 2007 – IBP og International Building Products France mod Kommissionen

(sag T-384/06 R)

»Særlige rettergangsformer – begæring om udsættelse af gennemførelse – konkurrence – betaling af bøde – bankgaranti – ikke uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – direkte sammenhæng mellem hovedsagen og begæringen om foreløbige forholdsregler – kort fremstilling af søgsmålsgrundene (Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, og art. 104, stk. 2) (jf. præmis 33-37)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde ikke straks inddrives – betingelser for ydelse – ganske særlige omstændigheder (art. 242 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 53-58, 61, 64, 66-68, 76 og 77)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde ikke straks inddrives – hensyntagen til situationen for den koncern, som virksomheden er en del af (art. 242 EF) (jf. præmis 83, 84, 86, 87, 89, 91, 93 og 95)

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af artikel 2, litra c) og d), i Kommissionens beslutning af 20. september 2006 om en procedure efter artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/F-1/38.121 – Tilslutningsrør) og særligt dispensationen fra forpligtelsen til at stille bankgaranti som fastsat i Kommissionens skrivelse af 4. oktober 2006, hvorved beslutningen blev meddelt sagsøgerne.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Rettens kendelse (Fjerde Afdeling) af 17. januar 2007 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret og Akar mod Kommissionen

(sag T-129/06)

»Annullationssøgsmål – væsentlige formkrav – krav om advokat med møderet for en retsinstans i en medlemsstat for fysiske eller juridiske personer – for sen indlevering af berigtiget stævning – afvisning«

1. Retspleje – stævning – formkrav (Domstolens statut, art. 19, stk. 3 og 4, art. 21, stk. 2, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 43, stk. 1, og art. 44, stk. 3) (jf. præmis 25-30)

2. Retspleje – søgsmålsfrister – præklusion – undskyldelig fejltagelse – begreb (Domstolens statut, art. 21, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 6) (jf. præmis 31-44)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614 af 23. december 2005 om indgåelse af en offentlig bygge- og anlægskontrakt vedrørende opførelsen af bygninger til undervisningsbrug i provinserne Siirt og Diyarbakir (EuropeAid/121601/C/W/TR) samt påstand om udsættelse af den igangværende procedure.

Konklusion

1) Sagen afvises.
Påstand om annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 219/2006 af 8. februar 2006 om åbning og forvaltning af toldkontingentet for import af bananer, der henhører under KN-kode 0803 00 19 og har oprindelse i AVS-landene, for perioden fra den 1. marts til den 31. december 2006 (EUT L 38, s. 22).
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 26. oktober 2006 – European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals m.fl. mod Kommissionen

(sag T-209/06 R)

»Særlige rettergangsformer – begæring om foreløbige forholdsregler og om udsættelse af gennemførelsen – formaliteten – uopsættelighed – foreligger ikke«

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – alvorligt og uopretteligt tab – begreb (art. 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 32, 34 og 35)

Angående

Begæring dels om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning 2006/522/EF af 25. juli 2006 om ændring af beslutning 2005/759/EF og 2005/760/EF for så vidt angår visse beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza og transport til Fællesskabet af visse levende fugle (EUT L 205, s. 28), dels om fastsættelse af alle andre nødvendige foreløbige forholdsregler.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.