ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 362/19

Sag anlagt den 7. oktober 2011 — Chivas mod KHIM — Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY)

(Sag T-530/11)

2011/C 362/29

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Chivas Holdings (IP) Ltd (Renfrewshire, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor A. Carboni)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glasgow, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 14. juli 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2334/2010-1) annulleres, og ansøgningen hjemvises til Harmoniseringskontoret med henblik på videre behandling.

— Harmoniseringskontoret og enhver part, der intervenerer i denne appel, tilpligtes at betale sagens omkostninger og omkostningerne i forbindelse med klagesagen ved appelkammeret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Chivas Holdings (IP) Ltd

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »CHIVALRY«, for varer og tjenesteydelser i klasse 33, 35 og 41 — EF-varemærkeansøgning nr. 6616593

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd

Det påberåbte varemærke eller tegn: UK varemærkeregistrering nr. 1293610 af figurmærket »CHIVALRY« for varer i klasse 33; UK varemærkeregistrering nr. 2468527 af figurmærket »CHIVALRY SPECIAL RESERVE SCOTCH WHISKY« for varer i klasse 33; Ikke-registreret UK varemærke af ordet »CHIVALRY«, der anvendes erhvervsmæssigt i forbindelse med »whisky«

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist medhold i indsigelsen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), artikel 76, stk. 1, og artikel 75, i Rådets forordning nr. 207/2009, idet Appelkammeret: i) drog en urigtig konklusion vedrørende de faktiske omstændigheder angående kendetegnene ved den relevante kundekreds og ikke begrundede denne konklusion, ii) subsidiært til anbringende i), fastslog, at den berørte forbruger er »særligt mærke-bevidst og mærke-loyal«, og ikke tog hensyn til, at en sådan karakteristik netop medfører øget opmærksomhed hos den berørte forbruger og som følge deraf en nedsat risiko for forveksling, iii) ikke tog Domstolens vigtige praksis i betragtning og anvendte en forkert fremgangsmåde ved sammenligningen af varemærkerne, iv) fejlagtigt anså ordet »CHIVALRY« for den visuelt dominerende bestanddel af det ældre varemærke, og fandt at de øvrige figurative bestanddele og ordbestanddele spillede en sekundær rolle, (v) fejlagtigt antog, at den fonetiske sammenligning af varemærkerne kunne foretages på samme måde som den visuelle; og (vi) vurderede risikoen for forveksling urigtigt.
1)

Vedrørende det første anbringende gøres det gældende, at artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1049/2001 ikke giver medlemsstater en vetoret, og at sagsøgte følgelig ikke er berettiget til at henholde sig til en medlemsstats tilkendegivelse om, hvorvidt undtagelsen i forordningens artikel 4, stk. 2, finder anvendelse på sagsøgernes begæring om aktindsigt.
3)

Tredje anbringende vedrørende tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet Kommissionen har for det tredje tilsidesat proportionalitetsprincippet, idet den ikke og under alle omstændigheder ikke på passende vis har foretaget en afvejning af den undtagelse — den fejlagtigt — har indrømmet i forhold til den offentlige interesse i offentliggørelsen af de udbedte dokumenter. Hermed har Kommissionen ikke taget hensyn til, at den offentlige interesse i offentliggørelsen af de udbedte dokumenter går forud for behovet for, at de hemmeligholdes.
Sag anlagt den 14. november 2011 — S & S Szlegiel Szlegiel i Wiśniewski mod KHIM — Scotch & Soda (SODA)

(Sag T-590/11)

(2012/C 25/117)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: S & S Piotr Szlegiel Jacek Szlegiel i Robert Wiśniewski sp. j. (Gorzów Wielkopolski, Republikken Polen) (ved advokat R. Sikorski)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Scotch & Soda BV (Hoofddorp, Nederlandene)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 25. august 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1570/2010-2) annulleres.

— Indsigelse nr. B 1438250 forkastes i sin helhed.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at registrere det ansøgte varemærke.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: S & S Piotr Szlegiel Jacek Szlegiel i Robert Wiśniewski sp. j.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »SODA« for varer i klasse 25 — EF-varemærkeansøgning nr. 6970875

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Scotch & Soda BV

Det påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 3593498 af ordmærket »SCOTCH & SODA« for varer i klasse 25

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på EF-varemærkeansøgningen i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret fejlagtigt undlod (i) at tage i betragtning, at der var tilstrækkelige visuelle, fonetiske og begrebsmæssige forskelle mellem varemærkerne, navnlig i forbindelse med dets analyse af varemærkernes begrebsmæssige betydning, (ii) at foretage en korrekt identifikation og analyse af det dominerende element i de pågældende tegn, og (iii) på behørig vis at tage hensyn til opmærksomhedsniveauet hos gennemsnitsforbrugeren af den omhandlede varekategori.
3)

Tredje anbringende om, at der med den omvendte bevisbyrde er sket en retsstridig behandling af sagen, idet Kommissionen ved på baggrund af de nationale myndigheders påstand om, at de omhandlede toldangivelser var forsvundet, konkluderede, at beviset kun kan føres, hvis grænsemyndighederne har foretaget en fysisk kontrol af varerne. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen ikke kan vende denne forsømmelse fra de nationale myndigheders side til skade for sagsøgeren.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 13/17

Sag anlagt den 21. oktober 2011 — BytyOKD mod Kommissionen

(Sag T-559/11)

2012/C 13/36

Processprog: tjekkisk

Parter

Sagsøger: Sdružení nájemníků BytyOKD.cz (Ostrava, Den Tjekkiske Republik) (ved advokat R. Pelikán)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Annullation af Kommissionens afgørelse K(2011) 4927 endelig af 13. juli 2011 i statsstøttesag nr. SA.25076 (2011/NN) — Den Tjekkiske Republik, privatisering af selskabet OKD a.s. ved afståelse af kapitalandele til selskabet Karbon Invest a.s.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat artikel 108, stk. 3, TEUF, da sidstnævnte ikke havde indledt en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 3, TEUF, selv om den under den foreløbige undersøgelse efter sagsøgerens opfattelse var stødt på alvorlige hindringer ved vurderingen af foreneligheden af Den Tjekkiske Republiks foranstaltning med fællesmarkedet. Sagsøgte har herved frataget sagsøgeren de processuelle rettigheder, som selskabet er tillagt i medfør af artikel 108, stk. 2, TEUF, i forbindelse med den formelle undersøgelsesprocedure.
—

Harmoniseringskontoret og den anden part i sagen for appelkammeret, hvis denne sidstnævnte intervenerer i sagen til støtte for sagsøgte, tilpligtes at betale sagens omkostninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 13/15

Sag anlagt den 30. september 2011 — Genebre mod KHIM — General Electric (GE)

(Sag T-520/11)

2012/C 13/32

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Genebre, SA (Hospitalet de Llobregat, Spanien) (ved advokat Pellisé Urquiza)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: General Electric Company (Schenectady, Amerikas Forenede Stater)

Sagsøgerens påstande

— Sagen antages til realitetsbehandling.

— Afgørelse truffet den 26. juli 2011 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 20/2009-4) annulleres

— Der træffes afgørelse om, at EF-varemærke nr. 5 006 325 tildeles for alle de varer og tjenesteydelser, der er ansøgt om.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Genebre, SA

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »GE« for varer i klasse 6, 7, 9, 11 og 17

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: General Electric Company

Det påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale og EF-ordmærket samt EF-figurmærket »GE« for varer og tjenesteydelser i klasse 1-4, 6-12, 14, 16-19, 25, 28 og 35-44

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Klagen taget til følge

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, da der ikke foreligger risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker, og henset til at General Electric Company ikke i tilstrækkelig grad har godtgjort at have gjort reel brug af sine varemærker.
1)

Første anbringende: Tilsidesættelse af TEUF, EF-traktaten og en retsregel vedrørende dens gennemførelse. Sagsøgerne gør i forbindelse med det første anbringende gældende, at Kommissionen har tilsidesat reglerne i de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter (EFT 1998 C 107, s. 7), idet den: — ikke har fastlagt den maksimale tilladte støtteintensitet, som det ifølge sagsøgerne kræves i medfør af rammebestemmelsers punkt 3.1. — har vurderet den årlige vækstrate efter punkt 7.8 i de multisektorielle rammebestemmelser for spånplader ud fra forkerte tidsperioder og derved er kommet frem til en for høj konkurrencefaktor. — har kombineret forskellige konkurrencefaktorer for et enkelt projekt og dermed ikke overholdt de retlige rammer for de multisektorielle rammebestemmelsers punkt. 3.10.
—

de materielle kriterier for angivelsen af sagsøgeren ikke er opfyldt og/eller at Rådet har udpeget sagsøgeren på et grundlag, der ikke er tilstrækkeligt til at etablere, at kriterierne var opfyldt og/eller at Rådet har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved fastlæggelsen af, hvorvidt kriterierne var opfyldt. Navnlig er sagsøgeren ikke ansvarlig for den voldelige undertrykkelse af civilbefolkningen i Syrien, og han har ikke støttet eller draget fordel af det syriske regime, ligesom han ikke er forbundet med nogen, som er ansvarlig for den voldelige undertrykkelse eller som har støttet eller draget fordel af det syriske regime. Det eneste, sagsøgeren bebrejdes, er, at han har ydet økonomisk støtte til det syriske regime. Dette er ikke korrekt.
1)

Med det første anbringende gøres gældende, at ECB har tilsidesat begrundelsespligten og undladt at fremlægge de valgte tilbudsgiveres relative fordele. Sagsøgeren gør dernæst gældende, at ECB har anvendt vage udvælgelseskriterier, indført nye kriterier under proceduren og tilsidesat bestemmelserne i artikel 28, stk. 3, i afgørelse ECB/2007/5. Endelig gør sagsøgeren gældende, at sagsøgte har tilsidesat retten til forsvar og principperne om gennemsigtighed og god forvaltningsskik.
—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgerne erstatning for tab for fortabt mulighed og krænkelse af omdømme og troværdighed svarende til et beløb stort 6 750 000 EUR, og
DA Den Europæiske Unions Tidende C 6/22

Sag anlagt den 4. november 2011 — Gitana mod KHIM — Rosenruist (GITANA)

(Sag T-569/11)

2012/C 6/41

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Gitana SA (Pregny-Chambésy, Schweiz) (ved advokat F. Benech)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Rosenruist — Gestão e serviços, Lda (Funchal, Madeira)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 4. august 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1825/2007-1) annulleres, og ansøgning om registrering af EF-varemærket »GITANA« nr. 3063344 imødekommes for alle varer i klasse 18 og 25.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Gitana SA

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »GITANA« for varer og tjenesteydelser i klasse 14, 16, 18, 21, 24, 25, 34-36 og 38 — EF-varemærkeansøgning nr. 3063344

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Rosenruist — Gestão e serviços, Lda

Det påberåbte varemærke eller tegn: EF-figurmærke nr. 1609312 »KITANA« for varer i klasse 25; international varemærkeregistrering nr. W00555706 af figurmærket »KITANA« for varer i klasse 18 og 25; italiensk varemærkeregistrering nr. 531768 af figurmærket »KITANA« for varer i klasse 18 og 25.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Delvis ophævelse af indsigelsesafdelingens afgørelse og delvist afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, da appelkammeret foretog en urigtig bedømmelse af risikoen for forveksling mellem de omhandlede mærker.
Sag anlagt den 8. november 2011 — McNeil mod KHIM — Alkalon (NICORONO)

(Sag T-580/11)

(2012/C 25/111)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: McNeil AB (Helsingborg, Sverige) (ved solicitor I. Starr)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Alkalon ApS (København V, Danmark)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 3. august 2011 af Andet appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1582/2010-2) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Alkalon ApS

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »NICORONO« for varer i klasse 5, 10 og 30 — EF-varemærkeregistering nr. 6654529

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: McNeil AB

Det påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistering nr. 2190239 af ordmærket »NICORETTE« for varer i klasse 5, 10 og 30

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Annullerede den anfægtede afgørelse

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 75, artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret ved den samlede vurdering har undladt at lægge tilstrækkelig vægt på: (i) arten af de omhandlede tjenesteydelser, og at denne opvejer en svagere grad af lighed mellem mærkerne, der sammenlignes; (ii) den omstændighed, at forbrugere normalt opfatter ordmærker i deres helhed, og lægger særligt mærke til, hvordan mærket begynder; og (iii) at sagsøgerens mærke »NICORETTE« har en høj grad af særpræg og et udstrakt renommé som følge af en udbredt anvendelse.
—

På grundlag af artikel 268 TEUF og 340 TEUF erstattes den skade, der er forvoldt Samir Hassan som følge af de ovennævnte restriktive foranstaltninger over for ham, på følgende måde: — Det fastslås, at Rådet for Den Europæiske Union ifalder ansvar uden for kontraktforhold for den allerede lidte og den fremtidige økonomiske skade og for den ikke-økonomiske skade. — Samir Hassan tilkendes et månedligt beløb på 250 000 EUR fra den 1. september 2011 som erstatning for den økonomiske skade, som han har lidt. — Samir Hassan tilkendes et symbolsk beløb på en (1) euro for den ikke-økonomiske skade, som han har lidt. — Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at erstatte den fremtidige økonomiske skade.
2)

Andet anbringende, der er inddelt i fire led, om tilsidesættelse af retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang, af begrundelsespligten, af retten til respekt for privatlivet og om indgreb i religionsfriheden, idet — sagsøgeren ikke modtog oplysning om nogen form for beviser eller vægtige indicier, som havde kunnet føre til hans optagelse på listen over personer, som er omfattet af sanktionerne, og ikke blev hørt forud for vedtagelsen af de anfægtede retsakter — sagsøgte ved vedtagelsen af de restriktive foranstaltninger mod sagsøgeren har begrænset sig til at anvende en meget generel og frem for alt ikke begrundet formulering i de anfægtede retsakter — vedtagelsen af de restriktive foranstaltninger over for sagsøgeren gav anledning til kraftige reaktioner og trusler fra personer eller grupper, som var ofre for den syriske undertrykkelse, som sagsøgeren som følge af de anfægtede retsakter blev forbundet med — den egentlige grund til, at der er vedtaget restriktive foranstaltninger over for sagsøgeren, er af religiøs karakter.
2)

Fejl i beslutningen med hensyn til bedømmelseskriterierne Udvalget fandt, at medlemmerne af projektteamet angivet i sagsøgerens forslag ikke ville være i stand til at foretage en systematisk gennemgang af de forfulgte mål. Ikke blot er medlemmerne af projektteamet imidlertid i besiddelse af erfaring på dette område, men selv om dette ikke var tilfældet, var betingelsen, hvorefter medlemmerne af projektteamet skulle være i stand til at foretage en systematisk gennemgang ikke fastsat i udbudsbekendtgørelsen som en betingelse, der ville afgøre resultatet af bedømmelsen som et sine qua non for tildelingen af kontrakten, men udgjorde alene et forhold, som skulle indgå i bedømmelsen på linje med andre forhold.
—

Artikel 1 i Kommissionens afgørelse af 20. september 2011 i sag nr. C 35/2010 (ex N 302/2010) om foranstaltninger, som Danmark agter at gennemføre i form af afgifter af onlinespil i den danske lov om afgifter af spil, kendes ugyldig, for så vidt den fastslår, at foranstaltningen godkendes som forenelig med det indre marked efter artikel 107, stk. 3, litra c), i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde.
1)

Første anbringende vedrørende en fuldstændig mangel på begrundelse vedrørende »påstandene med henblik på at opnå erstatning« (mellem præmis 21 og 22 i den appellerede dom), og også som følge af åbenlys perpleksitet, paradoksalitet, manglende sagsoplysning samt urigtig gengivelse og fordrejning af de faktiske omstændigheder, apodiksitet, ulogiskhed, manglende sammenhæng, urimelighed, fejlagtig, urigtig, forkert og ulogisk fortolkning og anvendelse af retsforskrifterne vedrørende spørgsmålet om Den Europæiske Unions erstatningsansvar uden for kontrakt, af den begrundelsespligt, der påhviler hver institution og hver retsinstans inden for Den Europæiske Union, af begrebet analogi og begrebet retsstridig adfærd udvist af en institution inden for Den Europæiske Union.
1)

Første anbringende om tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, for så vidt som den anfægtede afgørelses begrundelse er utilstrækkelig i henhold til artikel 296 TEUF, idet den ikke gør det muligt for sagsøgeren at forstå baggrunden for Kommissionens antagelse om, at de af Den Europæiske Unions Domstol fastsatte kriterier vedrørende statsstøtte er opfyldt i det foreliggende tilfælde.
1)

Europa-Kommissionen har med urette indtaget det standpunkt, at der ved argumenterne om, at der forelå en tilsidesættelse af retten til forsvar, og at afgifterne var efteropkrævet for sent, samt ved den omstændighed, at Schenker ikke kunne anmeldes som direkte repræsentant, er tale om argumenter, der vedrører spørgsmålet om, hvorvidt selve toldskylden er opstået. Disse argumenter kan udmærket udgøre særlige omstændigheder som omhandlet i artikel 239 i forordning nr. 2913/92 (1), og de burde derfor være undersøgt i sagen.
4)

Fjerde anbringende: Ingen belastning af de offentlige budgetter Sagsøgeren har med dette anbringende gjort gældende, at saneringsklausulen ikke kan føre til en støtterelevant belastning af offentlige budgetter, og at der allerede af denne grund ikke er tale om støtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. Sagsøgeren har anført, at der i et saneringstilfælde ud over det omhandlede selskabs insolvens kun findes det alternativ at forhindre insolvensen ved sanering, og at saneringsklausulen, der gør det muligt at redde selskabet, indebærer, at fremtidige skatteindtægter fra det berørte selskab kan bevares.
—

Afgørelse truffet den 2. marts 2010 af formanden for Europa-Parlamentet, Jerzy Buzek, hvorved sagsøgeren fortabte retten til opholdsgodtgørelse i 10 dage, og afgørelse truffet den 24. marts 2010 af Europa-Parlamentets Præsidium, samt afgørelse truffet den 31. august 2011 af formanden for Europa-Parlamentet, hvorved sagsøgerens anmodning om at forsvare sin parlamentarisk immunitet blev afvist, annulleres.
A.

Vedrørende annullationspåstandene 1) Appellanten har foreholdt Personaleretten, at den i det væsentlige undlod at tage stilling til påstanden om annullation af Appeludvalgets afgørelse, hvilken afgørelse er tilført hans personlige aktmappe, og som kan få en negativ indvirkning på hans fremtidige karriere. 2) Efter appellantens opfattelse kan Personaleretten ikke — da appellanten har anfægtet to forskellige akter med en forskellig begrundelse — lovligt afvise at tage stilling til påstanden, hvilket så meget desto mere gælder, hvis det tages i betragtning dels, at samme ret altid har udelukket den afledte nullitet (den nullitet, der rammer forbundne efterfølgende og tidligere akter, dvs. ikke selvstændige akter, men akter, der er snævert forbundet med de akter, der anses for nulliteter og/eller som uvirksomme), dels at De Nicola også har en åbenlys interesse i en ny afgørelse fra Appeludvalget, der træffer afgørelse i realiteten, og som i modsætning til Personaleretten tilmed kan sætte sig egen vurdering i stedet for den, som hans foresatte har foretaget. 3) Med hensyn til anfægtelsen af bedømmelsesrapporten har appellanten gjort gældende, at Personaleretten af egen drift først ulovligt afviste at tage hensyn til de talrige og dokumenterede tilfælde af magtmisbrug, som han havde været udsat for i løbet af året, eftersom Personaleretten undlod, idet den vendte bevisbyrden om, at tage stilling til næsten alle hans indsigelser, lige fra den manglende vurdering af visse opgaver til fastsættelsen af irrelevante mål, fra den manglende hensyntagen til den usædvanlige initiativrighed, appellanten havde udvist, til bedømmerens onde tro, osv. 4) Appellanten har ligeledes foreholdt Personaleretten, at den forsynede dommen med en urigtig begrundelse som led i en forvanskning af påstanden, samt at den ikke tog stilling til den hævdede retsstridige karakter af »Retningslinjerne for udarbejdelse af bedømmelsesrapporter«, der er udfærdiget for at gøre det muligt at forfremme »vennerne« og ikke »de bedste« og for at undgå Personalerettens kontrol, idet den ubetingede årlige bedømmelse blev ændret til en relativ årlig bedømmelse, og idet det aldrig har været præciseret, hvad der skal til for, at en arbejdsindsats anses for fremragende, god, i overensstemmelse med forventningerne, eller utilfredsstillende. 5) Appellanten har endelig foreholdt Personaleretten, at den undlod at angive de kriterier, der blev lagt til grund for fortolkningen af den anmodning, som han fremsatte overfor Appeludvalget, og for at udelukke, idet han foreholdt udvalget sin manglende forfremmelse, at han ikke udelukkende havde til hensigt kun at anfægte de forfremmelser, som der var dokumentation for, at EIB havde foretaget.
—

Subsidiært fastslås, at disse afgørelser og forordningen ikke finder anvendelse på Issam Anbouba, og der træffes bestemmelse om, at hans navn og henvisningen fjernes fra listen over personer, der er omfattet af Den Europæiske Unions sanktioner.
—

Subsidiært annulleres Kommissionens afgørelse af 26. januar 2011 om statsstøtte C 7/10, der er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland, for så vidt som saneringsklausulen i KStG’s § 8c, stk. 1a, i henhold til fortolkningen af national ret ikke kun vedrører virksomheder, som er overforgældede eller insolvente eller truede af insolvens, men en sanering som omhandlet i KStG’s § 8c, stk. 1a, også gør det muligt for virksomheder, hvor insolvens eller overforgældelse kan undgås, fortsat at kunne fremføre tab i tilfælde af en ændring af aktionærerne, når de yderligere betingelser herfor er opfyldt.