ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 204/8

Domstolens dom (Første Afdeling) af 19. maj 2011 — Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio og Ugo Vassalle mod Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze og Università degli studi di Pisa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte di Appello di Firenze — Italien)

(Sag C-452/09) (1)

(Direktiv 82/76/EØF - etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser - læger - uddannelse til speciallæge - vederlag under uddannelsesperioden - femårig forældelsesfrist for krav på betaling af periodiske vederlag)

2011/C 204/15

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte di Appello di Firenze

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio og Ugo Vassalle Tonina

Sagsøgte: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze og Università degli studi di Pisa

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Corte di Appello di Firenze — fortolkning af Rådets direktiv 82/76/EØF af 26. januar 1982 om ændring af direktiv 75/362/EØF om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, og om ændring af direktiv 75/363/EØF om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som læge (EFT L 43, s. 21) — udannelse af speciallæger — ret til et passende vederlag under udannelsesperioden — direkte virkning ved en manglende gennemførelse af direktivet — statens mulighed for med hensyn til den periode, som ligger forud for den første lov til gennemførelse af direktivet, at påberåbe sig, at den femårige eller tiårige forældelse finder anvendelse på rettighederne i henhold til direktivet

Konklusion

EU-retten skal fortolkes således, at den ikke afskærer en medlemsstat for at påberåbe sig udløbet af en rimelig søgsmålsfrist i relation til sag, der er anlagt af en borger med henblik på at sikre rettighederne i henhold til et direktiv, selv om medlemsstaten ikke har gennemført dette korrekt, forudsat at den ikke ved sin adfærd er skyld i, at sagen er anlagt for sent. Domstolens fastslåelse af, at EU-retten er blevet tilsidesat, er uden betydning for begyndelsestidspunktet for forældelsesfristen, når tilsidesættelsen er ganske utvivlsom.

(1) EUT C 24. af 30.1.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 319/5

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. september 2011 — Forbundsrepublikken Tyskland mod Europa-Kommissionen

(Sag C-544/09 P) (1)

(Appel - statsstøtte - indførelse af digitalt jordbaseret tv i Berlin-Brandenburg - artikel 87, stk. 3, litra c), EF - markedssvigt - proportionalitet - teknologineutralitet - tilskyndende virkning)

2011/C 319/07

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma, J. Möller og B. Klein, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved H. van Vliet og K. Gross, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Syvende Afdeling) den 6. oktober 2009 i sag T-21/06, Tyskland mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2006/513/EF af 9. november 2005 om Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte til fordel for indførelse af digitalt jordbaseret tv i Berlin-Brandenburg (EUT L 200, s. 14) — tilsidesættelse af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 51 af 27.2.2010.
2)

Artikel 2, nr. 1), 10) og 13), og artikel 3, stk. 1, litra c), i forordning nr. 1829/2003, artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed og artikel 6, stk. 4, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler skal fortolkes således, at når et stof som pollen, der indeholder genetisk modificeret dna og genetisk modificerede proteiner, ikke kan anses for en genetisk modificeret organisme, udgør produkter såsom honning og kosttilskud, som indeholder et sådant stof, »fødevarer, der (…) indeholder (ingredienser, der er fremstillet af GMO’er)« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), i forordning nr. 1829/2003. En sådan kvalifikation kan lægges til grund, uanset om overførslen af et sådant stof har været tilsigtet eller utilsigtet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 319/2

Domstolens dom (Første Afdeling) af 15. september 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Slovakiske Republik

(Sag C-264/09) (1)

(Traktatbrud - energi - indre marked for elektricitet - direktiv 2003/54/EF - investeringskontrakt - bilateral aftale om investeringsbeskyttelse indgået forud for tiltrædelse til Den Europæiske Union - artikel 307 EF)

2011/C 319/02

Processprog: slovakisk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved O. Beynet, F. Hoffmeister og J. Javorský, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Slovakiske Republik (ved B. Ricziová, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 9, litra e), og artikel 20, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (EUT L 176, s. 37) — fortrinsret for en operatør til en del af den grænseoverskridende elektricitetstransmissionskapacitet — tilsidesættelse af forpligtelsen til at sikre en ikke-diskriminerende adgang til transmissions- og distributionssystemerne

Konklusion

1) Den Slovakiske Republik frifindes.

2) Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 282 af 21.11.2009.
1)

Artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 1768/92 af 18. juni 1992 om indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler, som ændret ved akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, skal fortolkes således, at et produkt som det i hovedsagen omhandlede, der som humanmedicinsk lægemiddel er blevet markedsført i Det Europæiske Fællesskab, inden det har fået markedsføringstilladelse i overensstemmelse med Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnærmelse af lovgivning om medicinske specialiteter, som ændret ved Rådets direktiv 89/341/EØF af 3. maj 1989, og navnlig uden det har været underlagt en undersøgelse af dets sikkerhed og virkning, ikke er omfattet af anvendelsesområdet for denne forordning med senere ændringer og følgelig ikke kan være genstand for et supplerende beskyttelsescertifikat.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 298/5

Domstolens dom (Første Afdeling) af 28. juli 2011 — straffesag mod Andreas Michael Seeger (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Stuttgart — Tyskland)

(Sag C-554/09) (1)

(Vejtransport - forpligtelse til at anvende en fartskriver - undtagelser for køretøjer, der anvendes til transport af materiel - begrebet »materiel« - transport af tomme flasker i et køretøj tilhørende en vin- og drikkevareforhandler)

2011/C 298/07

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Stuttgart

Part i hovedsagen

Andreas Michael Seeger

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberlandesgericht Stuttgart — fortolkning af artikel 13, stk. 1, litra d), andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EFT L 102, s. 1) — undtagelsesordning, hvorefter bl.a. køretøjer, der bruges til transport af materiel, som føreren benytter under udøvelsen af sit erhverv, fritages fra forpligtelsen til at være udstyret med en fartskriver — anvendeligheden af denne undtagelse på transport af tomme returflasker i en vin- og drikkevareforhandlers køretøj — begrebet »materiel«

Konklusion

Begrebet »materiel« i artikel 13, stk. 1, litra d), andet led, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 skal fortolkes således, at det ikke omfatter emballeringsmateriel såsom tomme drikkeflasker (tom emballage), som transporteres af en vin- og drikkevareforhandler, der driver en forretning og én gang om ugen leverer varer til sine kunder og i den forbindelse indsamler tom emballage for at kunne tage den med til sin grossist.

(1) EUT C 80 af 27.3.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 298/2

Domstolens dom (Første Afdeling) af 28. juli 2011 — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, under likvidation, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (sag C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (sag C-207/10) mod Merck Sharp & Dohme Corporation (tidligere Merck & Co. Inc.), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Højesteret — Danmark)

(Forenede sager C-400/09 og C-207/10) (1)

(Varemærker - direktiv 89/104/EØF - artikel 7, stk. 2 - lægemidler - parallelimport - ompakning af varer, der er forsynet med varemærket - ny emballage, der som den, der har foretaget ompakningen, angiver indehaveren af markedsføringstilladelsen, efter hvis ordre ompakningen er blevet foretaget - den fysiske ompakning foretaget af et selvstændigt selskab)

2011/C 298/03

Processprog: dansk

Den forelæggende ret

Højesteret

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, under likvidation, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (sag C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (sag C-207/10)

Sagsøgte: Merck Sharp & Dohme Corporation (tidligere Merck & Co.), Merck Sharp & Dohme BV og Merck Sharp & Dohme

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Højesteret — fortolkning af Domstolens dom i sag C-232/94, MPA Pharma, og sag C-427/93, Bristol-Myers Squibb, samt Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (EFT L 40, s. 1) — ompakning af et parallelimporteret lægemiddel — parallelimportør, der er indehaver af markedsføringstilladelsen til et importeret lægemiddel, og som på den nye emballage anfører sig selv som ompakker, uanset at et selvstændigt selskab reelt har forestået indkøb og ompakning af lægemidlet

Konklusion

Artikel 7, stk. 2, i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker skal fortolkes således, at den ikke gør det muligt for indehaveren af et varemærke, der vedrører et lægemiddel, som er genstand for parallelimport, at modsætte sig fortsat markedsføring af det ompakkede lægemiddel alene som følge af den omstændighed, at emballagen ikke angiver ompakkeren som den virksomhed, der — efter ordre — faktisk har ompakket nævnte lægemiddel, og som er i besiddelse af en tilladelse hertil, men den virksomhed, der er indehaver af markedsføringstilladelsen til lægemidlet, efter hvis instruks ompakningen har fundet sted, og som bærer ansvaret herfor.

(1) EUT C 312 af 19.12.2009.

EUT C 179 af 3.7.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 298/3

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 28. juli 2011 — Generics (UK) Ltd mod Synaptech Inc (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-427/09) (1)

(Patentret - lægemidler - supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler - forordning (EØF) nr. 1768/92 - artikel 2 - anvendelsesområde)

2011/C 298/04

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Generics (UK) Ltd

Sagsøgt: Synaptech Inc

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — fortolkning af artikel 13, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1768/92 af 18. juni 1992 om indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EFT L 182, s. 1) — begrebet første tilladelse til markedsføring — alene hensyntagen til tilladelser udstedt i overensstemmelse med Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnærmelse af lovgivning om medicinske specialiteter (EFT L 22, s. 369) — tilladelse udstedt i overensstemmelse med den lovgivning, der gjaldt i Østrig før denne stats tiltrædelse af EØS

Konklusion

Et produkt som det i hovedsagen omhandlede, der som humanmedicinsk lægemiddel er blevet markedsført i Det Europæiske Fællesskab, inden det har fået markedsføringstilladelse i overensstemmelse med Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnærmelse af lovgivning om medicinske specialiteter, som ændret ved Rådets direktiv 89/341/EØF af 3. maj 1989, og navnlig uden at det har været underlagt en undersøgelse af dets sikkerhed og virkning, er ikke omfattet af anvendelsesområdet for Rådets forordning (EØF) nr. 1768/92 af 18. juni 1992 om indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler, som ændret ved akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, som dette er defineret i denne forordnings artikel 2, og produktet kan ikke være genstand for et supplerende beskyttelsescertifikat.

(1) EUT C 11 af 16.1.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 269/5

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. juli 2011 — Scheuten Solar Technology GmbH mod Finanzamt Gelsenkirchen-Süd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-397/09) (1)

(Beskatning - direktiv 2003/49/EF - fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater - erhvervsskat - fastsættelse af beskatningsgrundlaget)

2011/C 269/07

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Scheuten Solar Technology GmbH

Sagsøgt: Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 2003/49/EF af 3. juni 2003 om en fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater (EUT L 157, s. 49) — spørgsmålet om betalte renter skal modregnes i beregningsgrundlaget for debitorselskabets erhvervsskat

Konklusion

Artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 2003/49/EF af 3. juni 2003 om en fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater skal fortolkes således, at denne bestemmelse ikke er til hinder for en national skatteretlig bestemmelse, hvorefter renter på et lån, som et selskab med hjemsted i en medlemsstat betaler til et associeret selskab i en anden medlemsstat, medregnes i beskatningsgrundlaget for den erhvervsskat, som det førstnævnte selskab pålægges.

(1) EUT C 312 af 19.12.2009.
2)

Artikel 10, stk. 1, første afsnit, i forordning nr. 1408/71, i nævnte udgave, som ændret ved forordning nr. 647/2005, er til hinder for, at en medlemsstat undergiver tildelingen af en korttidsydelse ved uarbejdsdygtighed til unge handicappede som den i hovedsagen omhandlede en betingelse om, at ansøgeren har fast bopæl på medlemsstatens område. Artikel 21, stk. 1, TEUF er til hinder for, at en medlemsstat undergiver tildelingen af en sådan ydelse: — en betingelse om, at ansøgeren tidligere har haft ophold på medlemsstatens område og lader alle andre omstændigheder, som gør det muligt at godtgøre, at der foreligger en reel forbindelse mellem ansøgeren og denne medlemsstat, ude af betragtning, og — en betingelse om, at ansøgeren opholder sig på medlemsstatens område på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 269/7

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 7. juli 2011 — Rakvere Piim AS og Maag Piimatööstus AS mod Veterinaar- ja Toiduamet (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tartu Ringkonnakohus — Republikken Estland)

(Sag C-523/09) (1)

(Fælles landbrugspolitik - afgifter i forbindelse med sundhedsmæssig undersøgelse og kontrol af mælkeproduktion)

2011/C 269/11

Processprog: estisk

Den forelæggende ret

Tartu Ringkonnakohus

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Rakvere Piim AS og Maag Piimatööstus AS

Sagsøgt: Veterinaar- ja Toiduamet

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tartu Ringkonnakohus — fortolkning af artikel 26 og 27 samt bilag IV og VI til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (EUT L 165, s. 1) — beregning af afgifter opkrævet med henblik på offentlig kontrol af mælkeproduktionen — opkrævning af afgifter svarende til de gældende minimumssatser i henhold til forordningen, men som overstiger de faktiske omkostninger, der afholdes af de kompetente myndigheder for offentlig kontrol

Konklusion

Artikel 27, stk. 3 og 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes, skal fortolkes således, at den giver en medlemsstat mulighed for, uden at skulle vedtage en national gennemførelsesforanstaltning, at opkræve gebyrer svarende til de minimumstakster, der fremgår af bilag IV, afdeling B, til denne forordning, skønt de udgifter, der afholdes af de kompetente myndigheder i forbindelse med sundhedsmæssig undersøgelse og kontrol i henhold til forordningen, er lavere end disse minimumstakster, når de betingelser, der er fastsat for anvendelse af samme forordnings artikel 27, stk. 6, ikke er opfyldt.

(1) EUT C 63 af 13.3.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 269/6

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 7. juli 2011 — IMC Securities BV mod Stichting Autoriteit Financiële Markten (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Nederlandene)

(Sag C-445/09) (1)

(Direktiv 2003/6/EF - kursmanipulation - fastsættelse af kursen til et unormalt eller kunstigt niveau)

2011/C 269/08

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Parter i hovedsagen

Sagsøger: IMC Securities BV

Sagsøgt: Stichting Autoriteit Financiële Markten

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — College van Beroep voor het Bedrijfsleven — fortolkning af artikel 1, stk. 2, litra a), andet led, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) (EUT L 96, s. 16) — fastsættelse af en kurs til et unormalt eller kunstigt niveau — begreb — transaktioner og ordrer der har fremkaldt et kortvarigt kurssving

Konklusion

Artikel 1, nr. 2), litra a), andet led, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) skal fortolkes således, at den, for at kursen på et eller flere finansielle instrumenter kan anses for at ligge på et unormalt eller kunstigt niveau, ikke kræver, at denne kurs bevarer et unormalt eller kunstigt niveau i et vist tidsrum.

(1) EUT C 24 af 30.1.2010.
1)

Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 56 TEUF, — idet den kun tillader ejendomsagenter eller -bestyrere at udøve virksomhed på området for ejendomsformidling — idet den pålægger ejendomsmæglerselskaber og ejendomsagenter eller -bestyrere, der er etableret i andre medlemsstater, en forpligtelse til at tegne en erhvervsansvarsforsikring i henhold til portugisisk lovgivning — idet den pålægger ejendomsmæglerselskaber og ejendomsagenter eller -bestyrere, der er etableret i andre medlemsstater, en forpligtelse til at være i besiddelse af en positiv egenkapital som omhandlet i denne lovgivning, og — idet den undergiver ejendomsmæglerselskaber og ejendomsagenter eller -bestyrere, der er etableret i andre medlemsstater, fuld disciplinærkontrol udøvet af Instituto de Construção e do Imobiliário. Den Portugisiske Republik har endvidere tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 TEUF og 56 TEUF, — idet den bestemmer, at ejendomsmæglerselskaber, bortset fra ejendomsadministrationsydelser for tredjemand, har eneret til at udøve ejendomsformidlingsvirksomhed, og — idet den bestemmer, at ejendomsagenter eller -bestyrere har eneret til at udøve ejendomsadministration.
7)

Artikel 11, tredje punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder skal fortolkes således, at medlemsstaterne ifølge bestemmelsen er forpligtede til at sikre, at de nationale retsinstanser, hvorunder beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder sorterer, kan pålægge en operatør af en online-markedsplads at træffe foranstaltninger, som ud over at bringe de krænkelser, som brugerne af denne markedsplads er ansvarlige for, til ophør, også er med til at forebygge yderligere krænkelser af lignende art. Foranstaltningerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til krænkelsen og have afskrækkende virkning, og de må ikke skabe hindringer for lovlig samhandel.