Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fælles handelspolitik beskyttelse mod dumping fastsættelse af antidumpingtold pålæggelse af en særlig told

(Rådets forordning nr. 2423/88)

2. Retspleje stævning formforskrifter kort fremstilling af søgsmålsgrundene

[EF-statutten for Domstolen, art. 19, stk. 1, og art. 46, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)]

3. Institutionernes retsakter begrundelse pligt rækkevidde afgørelse om anvendelse af konkurrenceregler

(EF-traktaten, art. 190 (nu art. 253 EF))

4. Konkurrence dominerende stilling misbrug en virksomheds deltagelse i en undersøgelse indledt af fællesskabsinstitutionerne i forbindelse med en antidumpingprocedure foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 86 (nu art. 82 EF))

5. Konkurrence administrativ procedure kontradiktionsprincip rækkevidde grænser klageres adgang til at gøre sig bekendt med sagen

(EF-traktaten, art. 85 og 86 (nu art. 81 EF og 82 EF); Rådets forordning nr. 17, art. 19)

Sammendrag

1. Indførelsen af en særlig antidumpingtold i modsætning til fastsættelsen af told i forhold til en tærskelimportpris giver mulighed for at minimere risikoen for omgåelse af tolden gennem prismanipulationer, idet den opkrævede told ikke reduceres, selv om eksportørerne nedsætter deres pris. Denne fremgangsmåde giver mulighed for at garantere en mindstepris for den vare, som er pålagt antidumpingtold i Fællesskabet, samtidig med at der er mulighed for indførsler til loyale priser, dvs. priser, der giver fællesskabsproducenten mulighed for at opnå en passende fortjenstmargen.

( jf. præmis 52 )

2. I henhold til artikel 19, stk. 1, i statutten for Domstolen, der i medfør af samme statuts artikel 46, stk. 1, samt artikel 44, stk. 1, litra c), i Rettens procesreglement finder anvendelse på Retten, skal en stævning angive søgsmålets genstand og indeholde en kort fremstilling af søgsmålsgrundene. Disse angivelser skal være så klare og præcise, at sagsøgte får mulighed for at tilrettelægge sit forsvar og Retten for at gennemføre den retslige efterprøvelse. For at et søgsmål efter de nævnte bestemmelser skal kunne admitteres, er det af retssikkerhedshensyn og af hensyn til en god retspleje nødvendigt, at de væsentlige faktiske og retlige omstændigheder, som søgsmålet støttes på, eventuelt kortfattet, men dog konsekvent og forståeligt, fremgår af selve stævningen. Nærmere bestemt opfylder en ren abstrakt opregning af søgsmålsgrundene i stævningen ikke kravene i statutten for Domstolen og procesreglementet, og det i disse retsforskrifter anvendte udtryk »en kort fremstilling af søgsmålsgrundene« er ensbetydende med, at der i stævningen skal redegøres for, hvad der er indholdet af den søgsmålsgrund, som søgsmålet støttes på.

( jf. præmis 192 og 193 )

3. Den begrundelse, som kræves i henhold til traktatens artikel 190 (nu artikel 253 EF), skal tilpasses karakteren af den pågældende retsakt og klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den institution, der har udstedt den anfægtede retsakt, har lagt til grund, således at de berørte parter kan få kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, og således at den kompetente ret kan udøve sin prøvelsesret. Hvad nærmere bestemt angår en afgørelse, hvorved Kommissionen afviser en klage vedrørende tilsidesættelse af konkurrencereglerne, er Kommissionen ikke forpligtet til at tage stilling til alle de argumenter, som de berørte har påberåbt sig til støtte for deres anmodning, men det er tilstrækkeligt, at Kommissionen redegør for de faktiske og retlige betragtninger, der har været afgørende for beslutningens konklusion.

( jf. præmis 198 og 199 )

4. Anvendelsen af et retsmiddel, herunder en virksomheds deltagelse i en undersøgelse iværksat af Fællesskabets institutioner inden for rammerne af en antidumpingprocedure, kan ikke sig selv anses for at være i strid med traktatens artikel 86 (nu artikel 82 EF). Antidumpingproceduren har til formål i Fællesskabets interesse at genoprette en ikke fordrejet konkurrence på markedet. Den består i en grundig undersøgelse foretaget af Fællesskabets institutioner, som indebærer, at de berørte parter høres, og som kan føre til, at der udstedes en bindende fællesskabsretsakt. At påstå, at selve anvendelsen af en sådan procedure kan være i strid med traktatens artikel 86, er ensbetydende med at nægte virksomhederne adgang til retsmidler, som er blevet indført i Fællesskabets interesse.

( jf. præmis 213 )

5. Princippet om en kontradiktorisk sagsbehandling ved Kommissionen, for så vidt angår de konkurrenceregler, der finder anvendelse på virksomhederne, gælder kun i forhold til de virksomheder, der vil kunne pålægges sanktioner ved en beslutning fra Kommissionens side, hvorved der konstateres en overtrædelse af traktatens artikel 85 eller artikel 86 (nu artikel 81 EF og 82 EF), idet tredjemands rettigheder, såsom som de i artikel 19 i forordning nr. 17 fastsatte, alene består i en ret til at blive inddraget i den administrative procedure. Det følger heraf, at Kommissionen råder over et vist skøn i forbindelse med spørgsmålet om, hvorvidt den i sin beslutning vil tage hensyn til tredjemands skriftlige og eventuelt mundtlige bemærkninger.

Navnlig kan en tredjemand ikke kræve adgang til Kommissionens sagsakter under samme betingelser som de virksomheder, Kommissionens undersøgelser er rettet mod. Dokumenter, der indeholder forretningshemmeligheder, må ikke under nogen omstændigheder udleveres til en klager.

( jf. præmis 229 )