Sag T-725/15

Arysta LifeScience Netherlands BV, tidligere Chemtura Netherlands BV

mod

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet

»Plantebeskyttelsesmidler – procedure for fornyet vurdering af godkendelsen af aktivstoffet diflubenzuron – artikel 21 i forordning (EF) nr. 1107/2009 – konklusion på EFSA’s eksperters vurdering – delvis offentliggørelse af denne konklusion – artikel 63 i forordning nr. 1107/2009 – anmodning om fortrolig behandling af visse passager – beskyttelse af forretningsmæssige interesser – afslag på anmodning om fortrolig behandling – søgsmålsinteresse«

Sammendrag – Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 14. december 2018

Landbrug – tilnærmelse af lovgivningerne – markedsføring af plantebeskyttelsesmidler – forordning nr. 1107/2009 – anmodning om fortrolig behandling af oplysninger, der er fremlagt for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) – oplysninger, der kan være genstand for en sådan behandling – oplysninger til skade for ansøgerens forretningsmæssige interesser – formodning for skade i tilfælde af oplysninger vedrørende specifikationen af et aktivstofs urenheder – grænser – EFSA’s offentliggørelse af et aktivstofs genotoksiske karakter af hensyn til beskyttelsen af folkesundheden – lovlighed

Landbrug – tilnærmelse af lovgivningerne – markedsføring af plantebeskyttelsesmidler – forordning nr. 1107/2009 – anmodning om fortrolig behandling af oplysninger, der er fremlagt for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) – oplysninger, der kan være genstand for en sådan behandling – oplysninger til skade for ansøgerens forretningsmæssige interesser – bedømmelseskriterier

Landbrug – tilnærmelse af lovgivningerne – markedsføring af plantebeskyttelsesmidler – Forordning nr. 1107/2009 – anmodning om fortrolig behandling af oplysninger, der er fremlagt for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) – oplysninger, der kan være genstand for en sådan behandling – konklusionerne på vurderingen af eksperterne fra EFSA i forbindelse med proceduren for fornyet vurdering af godkendelsen af et aktivstof – omfattet

Landbrug – tilnærmelse af lovgivningerne – markedsføring af plantebeskyttelsesmidler – forordning nr. 1107/2009 – anmodning om fortrolig behandling af oplysninger, der er fremlagt for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) – begrænsning til kun at omfatte oplysninger, der er fremlagt for EFSA af ansøgeren – ikke tilladt

Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – begreb – akter, der fremkalder bindende retsvirkninger – forberedende akter – udelukket – konklusionerne på vurderingen af eksperterne fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) offentliggjort i forbindelse med proceduren for fornyet vurdering af godkendelsen af et aktivstof – forberedende akt – følger

Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – søgsmålsinteresse – nødvendigheden af en eksisterende og faktisk interesse – søgsmål til prøvelse af en afgørelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) om offentliggørelse af konklusionerne på vurderingen af eksperterne fra EFSA i forbindelse med proceduren for fornyet vurdering af godkendelsen af et aktivstof – sagsøger, der har anmodet om fortrolig behandling af oplysninger, der er fremlagt for EFSA og som indgår i konklusionerne – formaliteten

Sagsøgerens søgsmålsinteresse skal være eksisterende og faktisk. Den kan ikke vedrøre en fremtidig og hypotetisk situation. Denne interesse skal for så vidt angår sagens genstand foreligge på tidspunktet for sagens anlæggelse, idet sagen i modsat fald afvises, og bestå indtil retsafgørelsen, idet det i modsat fald findes ufornødent at træffe afgørelse. For så vidt angår et søgsmål til prøvelse af en afgørelse truffet af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) om offentliggørelse af visse dele af EFSA’s fagfællebedømmelse af vurderingen af godkendelsen af et aktivstof har sagsøgeren søgsmålsinteresse, eftersom annullationen af denne afgørelse kan tilføre vedkommende en fordel, for så vidt som den anfægtede afgørelse, hvorved der blev givet afslag på sagsøgerens anmodninger om fortrolig behandling på grundlag af artikel 63, stk. 1, i forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, mundede ud i offentliggørelsen af en version af konklusionerne, som indeholdt passager, hvoraf sagsøgeren havde anmodet om fortrolig behandling. Under disse omstændigheder kunne sagsøgeren ved en annullation af den nævnte afgørelse f.eks. for det første opnå, at de pågældende konklusioner blev fjernet fra EFSA’s websted, og for det andet at de blev offentliggjort i en form, der helt eller delvis afspejlede selskabets anmodninger om fortrolig behandling, som EFSA tidligere havde givet afslag på. Sagsøgeren mister i øvrigt ikke søgsmålsinteressen på grund af for det første vedtagelsen af en forordning om godkendelse af anvendelse af aktivstoffet under visse betingelser og for det andet anlæggelsen af sagen til prøvelse af denne gennemførelsesforordnings lovlighed ved Unionens retsinstanser. Den anfægtede afgørelse har således fortsat retsvirkning, for så vidt som de omtvistede konklusioner stadig er tilgængelige for offentligheden. I øvrigt bevarer sagsøgeren sin interesse i en påstand om annullation af den pågældende afgørelse for navnlig at få Unionens retsinstanser til at fastslå, at der er begået en ulovlighed mod sagsøgeren, således at en sådan konstatering kan anvendes som grundlag for et eventuelt erstatningssøgsmål med henblik på en passende udbedring af det påståede tab, som offentliggørelsen af de omtvistede konklusioner har forårsaget på sagsøgerens omdømme eller forretningsmæssige interesser. Hverken vedtagelsen af nævnte forordning eller udfaldet af søgsmålet anlagt til prøvelse af denne forordnings lovlighed kan tilføre sagsøgeren en sådan fordel, eftersom de ikke har nogen indflydelse på spørgsmålet om, hvorvidt EFSA i den anfægtede afgørelse havde grundlag for at give afslag på sagsøgerens anmodninger om fortrolig behandling på grundlag af artikel 63, stk. 1, i forordning nr. 1107/2009 hvad angår de omtvistede konklusioner. (jf. præmis 67 og 69-72)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 80)

Forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed indeholder ingen bestemmelse, der udtrykkeligt forbyder EFSA at offentliggøre sine udtalelser, som er vedtaget i forbindelse med en procedure for fornyet vurdering. Det skal desuden fastslås, at der ikke er noget i disse forordninger, der tyder på, at EU-lovgiver havde til hensigt at forbyde EFSA at give offentligheden adgang til disse udtalelser. Et sådant forbud kan ikke udledes af den omstændighed alene, at ordlyden af artikel 21 i forordning nr. 1107/2009 ikke fastsætter en pligt til at give adgang til disse udtalelser. Det fremgår derimod af forordning nr. 1107/2009 og forordning nr. 178/2002 som helhed, at EFSA er underlagt krav om åbenhed, som i princippet forudsætter, at offentligheden informeres om resultaterne af dens aktiviteter og således kan få adgang til dens udtalelser, der er vedtaget i forbindelse med proceduren for fornyet vurdering. Det fremgår bl.a. af artikel 38, stk. 1, litra b), artikel 40, stk. 2, og artikel 40, stk. 3, andet afsnit, i forordning nr. 178/2002, at EFSA’s udtalelser i princippet offentliggøres. Samme forordnings artikel 39, stk. 3, bestemmer, at konklusionerne af de videnskabelige udtalelser, der afgives af EFSA vedrørende de påregnede sundhedsmæssige virkninger, under ingen omstændigheder må tilbageholdes som fortrolige. Hvad nærmere bestemt angår markedsføringen af plantebeskyttelsesmidler fremgår det af en modsætningsslutning af artikel 63 i forordning nr. 1107/2009, at fortrolig behandling af sådanne oplysninger er undtagelsen, mens offentlighedens adgang til disse oplysninger er reglen. Det kan følgelig ikke foreholdes EFSA, at den i den anfægtede afgørelse anså sin beføjelse til at offentliggøre de omtvistede konklusioner for navnlig at være baseret på artikel 38 til 40 i forordning nr. 178/2002, sammenholdt med artikel 63 i forordning nr. 1107/2009. (jf. præmis 81-83)

Konklusionerne fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) i forbindelse med proceduren for fornyet vurdering indgår i den procedure, der er omhandlet i artikel 21 i forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler. Denne procedure afsluttes med Kommissionens vedtagelse af en afgørelse om at opretholde, tilbagekalde eller ændre godkendelsen af det pågældende aktivstof. EFSA’s konklusioner afspejler således ikke den endelige stillingtagen til dette aktivstof i forbindelse med den fornyede vurdering. Kommissionen har enekompetence til at tage endeligt stilling til dette spørgsmål. Det fremgår således ikke af nævnte forordnings artikel 21, at Kommissionen har pligt til at følge EFSA’s udtalelse. Under disse omstændigheder skal disse konklusioner anses for et forberedende dokument, som ikke kan gøres til genstand for Rettens prøvelse, idet de pågældende konklusioners angiveligt fejlagtige karakter eller et eventuelt magtmisbrug eller en tilsidesættelse af proceduremæssige garantier i forbindelse hermed i givet fald kan gøres gældende i en sag, der anlægges til prøvelse af Kommissionens afgørelse. (jf. præmis 90)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 96)

Det kan ikke udledes af artikel 63 i forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, at en person kun kan anmode om fortrolig behandling af oplysninger, som vedkommende selv har fremlagt for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA). Denne bestemmelse skal fortolkes på baggrund af 41. betragtning til forordning nr. 1107/2009, hvoraf det ikke fremgår, at EU-lovgiver tilsigtede at begrænse en anmodning om fortrolig behandling til oplysninger, der stammer fra den person, som anmoder om fortrolig behandling heraf. Denne fortolkning fremgår ligeledes af artikel 39, stk. 1, i forordning nr. 178/2002, som er den almindelige bestemmelse om begrænsninger af den offentlige adgang til oplysninger, der er i EFSA’s besiddelse, og som bestemmer, at EFSA ikke må videregive »fortrolige oplysninger, som den modtager, og for hvilke der foreligger en velbegrundet begæring om, at de holdes fortrolige«, til tredjemand. Desuden har artikel 63 i forordning nr. 1107/2009 til formål at beskytte den person, der anmoder om fortrolig behandling af oplysninger, som er fremlagt i overensstemmelse med denne forordning, med hensyn til den pågældendes forretningsmæssige interesser, privatliv og integritet. Det kan imidlertid ikke udelukkes, at disse interesser kan skades ved udbredelsen af oplysninger, som er fremlagt af en anden person end den, der har anmodet om fortrolig behandling. (jf. præmis 97-99)

Konklusionerne fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) i forbindelse med proceduren for fornyet vurdering af godkendelsen af et aktivstof udgør oplysninger, der er underlagt anvendelsen af forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler som omhandlet i denne forordnings artikel 63. Disse konklusioner indgår i den procedure, der er omfattet af artikel 21 i forordning nr. 1107/2009. For det første er en vurdering, som EFSA har foretaget af et aktivstof, i princippet baseret på oplysninger, som er forelagt denne autoritet. Når Kommissionen giver et mandat til EFSA inden for rammerne af proceduren for fornyet vurdering af et aktivstof, hvorefter EFSA anmodes om at iværksætte en fagfællebedømmelse af de data, som tidligere er blevet fremlagt af en virksomhed, og af den rapporterende medlemsstats vurdering af disse data, er de konklusioner, der bliver vedtaget af EFSA på grundlag af dette mandat, baseret på de oplysninger, som blev fremlagt af nævnte virksomhed og af den rapporterende medlemsstat. Den vurdering, som er indeholdt i de pågældende konklusioner, kan følgelig ikke anses for at være adskilt fra de oplysninger, som den var baseret på. For det andet finder reglen om fortrolig behandling – som det fremgår af 41. betragtning til forordning nr. 1107/2009 – anvendelse på dokumenter, der er i de kompetente myndigheders besiddelse. Eftersom EFSA’s vurdering er i EFSA’s besiddelse, og i mangel af andre argumenter, er der er ingen grund til at fastslå, at reglen om fortrolighed ikke også kan finde anvendelse på en vurdering som denne. (jf. præmis 101-103)

For så vidt angår fortrolig behandling af oplysninger, der er fremlagt for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, definerer artikel 63 i forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler ikke begrebet forretningsmæssige interesser og er ikke kun begrænset til de typer oplysninger, som er anført i stk. 2, og som a priori anses for at skade disse interesser, hvorfor den kan finde anvendelse på flere forskellige typer oplysninger, idet det eneste kriterium er, at den person, som anmoder om fortrolig behandling, fremlægger konkret dokumentation, hvis rigtighed skal kunne efterprøves, for, at udbredelsen af disse oplysninger kan skade vedkommendes forretningsmæssige interesser. Disse oplysningers ukorrekthed er imidlertid ikke i sig selv et relevant kriterium for afgørelsen af, om udbredelsen af disse oplysninger kan skade de forretningsmæssige interesser. Dette er et andet spørgsmål end spørgsmålet om oplysningernes korrekthed. En oplysning kan være korrekt og alligevel skade de forretningsmæssige interesser hos den person, som har anmodet om fortrolig behandling. Omvendt skader udbredelsen af en falsk oplysning ikke nødvendigvis disse interesser. (jf. præmis 108 og 109)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 113 og 114)

For så vidt angår fortrolig behandling af oplysninger, der er fremlagt for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), er det korrekt, at specifikationen af aktivstoffets urenheder er anført blandt eksemplerne i den ikke-udtømmende liste i artikel 63, stk. 2, i forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, som i princippet anses for at skade beskyttelsen af forretningsmæssige interesser. Nævnte forordnings artikel 63, stk. 2, litra b), indeholder imidlertid en undtagelse, hvorefter urenheder, der betragtes som værende bl.a. toksikologisk relevante, ikke er omfattet af denne beskyttelse. For så vidt angår konklusionerne fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) i forbindelse med proceduren for fornyet vurdering af godkendelsen af et aktivstof vedrørende denne substans’ genotoksiske karakter, kan EFSA i øvrigt ikke kritiseres for at have offentliggjort de omtvistede konklusioner af hensyn til beskyttelsen af folkesundheden og herved prioriteret kravene forbundet med beskyttelsen af disse interesser over de økonomiske interesser. Artikel 168, stk. 1, TEUF bestemmer, at der skal sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Unionens politikker og aktiviteter. Beskyttelsen af folkesundheden har større vægt end økonomiske overvejelser, hvorfor den på grund af sin karakter kan begrunde selv væsentlige negative økonomiske følger for visse erhvervsdrivende. (jf. præmis 120, 133 og 135)