Forslag til afgørelse fra generaladvokat Darmon fremsat den 10. december 1991. - ANTONINO PITRONE MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - APPEL - TJENESTEMAEND - REORGANISERING AF EN TJENESTEGREN - OPRETTELSE AF EN NY STILLING. - SAG C-378/90 P.



Samling af Afgørelser 1992 side I-02375



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hr. afdelingsformand,

De herrer dommere,

1. I denne appelsag har Antonino Pitrone nedlagt paastand om ophaevelse af den dom, som De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans afsagde den 23. oktober 1990 (1).

2. Ved denne dom fik appellanten ikke medhold i sine paastande om annullation af beslutningen af 11. november 1987 om at udnaevne Maurice Walker i stillingen som chef for den saerlige tjeneste XXI-01 i Kommissionen og om, at Kommissionen tilpligtedes at lade appellanten genindtraede i stillingen som ansvarlig for datamatisering og databehandling i Generaldirektorat XXI.

3. Appellanten har vaeret akademisk medarbejder i Kommissionen siden 1973, og fra den 6. februar 1984 overtog han ansvaret for edb-funktionerne i tjenesten Toldunionen. Den 20. februar 1984 blev han udnaevnt til "Information Systems Manager".

4. Den 20. november 1984 blev appellanten udnaevnt til koordinator for projektet vedroerende udvikling af datamatiserede administrative procedurer (herefter benaevnt "KU-projektet").

5. I november 1985 ivaerksatte Generaldirektoratet Toldunionen en ansaettelsesprocedure med henblik paa at besaette stillingen som teknisk chef for KU-projektet, idet den paagaeldende medarbejder skulle udfoere sine opgaver "i samarbejde med koordinatoren for projektet og med et overordnet ansvar for KU-projektet".

6. Den 23. april 1986 blev Generaldirektoratet Toldunionen og Indirekte Beskatning (GD XXI) oprettet.

7. Den 1. juli 1986 blev Maurice Walker ansat som midlertidigt ansat i loenklasse A4 med en kontrakt med en varighed paa fem aar, som teknisk chef for KU-projektet, i hvilken forbindelse han skulle referere til appellanten.

8. Ved notits nr. 6458 af 6. november 1986 overdrog generaldirektoeren for GD XXI, Klein, en generel opgave til appellanten, hvorved denne navnlig skulle beskaeftige sig med udarbejdelsen af reglerne om det harmoniserede system, den kombinerede nomenklatur og De Europaeiske Faellesskabers integrerede toldtarif (Taric). Disse ordninger skulle traede i kraft den 1. januar 1988.

9. Appellanten anmodede om, og opnaaede, at det blev anfoert, at han kun "midlertidigt" skulle varetage disse nye arbejdsopgaver.

10. I notitsen anfoertes det endvidere, at Walker midlertidigt skulle varetage appellantens arbejdsopgaver for saa vidt angaar koordineringen af KU-projektet, og at C. Strack midlertidigt blev udnaevnt til "Information Systems Manager" i appellantens sted.

11. Efter en aendring af GD XXI' s organigram blev Walker ved en beslutning af 11. november 1987 udnaevnt i den nye stilling som ansvarlig for datamatisering og databehandling, en stilling, som henhoerte direkte under generaldirektoeren.

12. Ved notits af 9. februar 1988 til generaldirektoeren anmodede appellanten, hvis opgaver med hensyn til gennemfoerelsen af "Taric" var blevet afsluttet, om paa ny at faa overdraget sine tidligere opgaver som koordinator for KU-projektet og som "Information Systems Manager".

13. Den 11. februar 1988 anmodede appellanten - ved klage nr. 19/88 - om en ophaevelse af beslutningen af 11. november 1987 om at udnaevne Walker samt om, at han blev genindsat i stillingen som ansvarlig for edb-spoergsmaal. I en selvstaendig klage, nr. 18/88, anmodede appellanten om at faa udleveret fuldstaendige genparter af samtlige beslutninger vedroerende udnaevnelsen af Walker.

14. Ved notits nr. 1181 af 17. februar 1988 meddelte generaldirektoeren for GD XXI appellanten, at hans anmodning om paa ny at faa overdraget sine tidligere opgaver ikke kunne imoedekommes, at stillingen som koordinator for KU-projektet var blevet nedlagt, og at Walker var blevet udnaevnt til chef for den nye saerlige tjeneste med ansvar for datamatisering og databehandling.

15. Den 16. maj 1988 indbragte appellanten en administrativ klage over notitsen af 17. februar 1988 og gentog sit forlangende om paa ny at faa overdraget sine tidligere arbejdsopgaver.

16. De to administrative klager af 11. februar 1988 blev afvist af Kommissionen den 7. juli 1988. Klagen af 16. maj 1988 blev stiltiende afvist.

17. Ved staevning af 7. oktober 1988 anlagde appellanten i medfoer af artikel 91 i vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber sag ved Domstolen med paastand om annullation af beslutningen af 11. november 1987 om at udnaevne Walker i stillingen som chef for den saerlige tjeneste XXI-01 og om, at Kommissionen tilpligtedes at lade ham genindtraede i stillingen som ansvarlig for datamatisering og databehandling i GD XXI.

18. Efter oprettelsen af Retten i Foerste Instans blev sagen ved kendelse afsagt af Domstolen den 15. november 1989 henvist til Retten.

19. Appellanten fik ved den dom, som han nu for Domstolen har nedlagt paastand om ophaevelse af, ikke medhold.

20. Til stoette for sine paastande under sagen for Retten fremsatte appellanten syv anbringender. Som Kommissionen har anfoert uden at vaere blevet imoedegaaet af appellanten, har denne under appelsagen kun fastholdt fire af disse anbringender.

21. Ved det ene af anbringenderne goeres det gaeldende, at beslutningen af 11. november 1987 om at udnaevne Walker i stillingen som "ansvarlig for datamatisering og databehandling" er retsstridig, mens de tre oevrige angaar foelgerne af notits nr. 6458 af 6. november 1986, af hvilken det ifoelge appellanten fremgaar, at han ikke ophoerte med at beklaede den stilling, som Walker blev udnaevnt i ved den omtvistede beslutning.

22. Der maa derfor i foerste raekke ske en undersoegelse af de anbringender til stoette for appellen, der angaar raekkevidden og foelgerne af notitsen af 6. november 1986, idet det maa medgives, at saafremt appellanten den 11. november 1987 stadig beklaedte den stilling, som Walker fik overladt, kunne en beslutning om at udnaevne denne i en stilling, der saaledes ikke var ledig, ikke vaere lovlig.

23. Jeg bemaerker med det samme, at Retten i Foerste Instans - i form af antagelser om faktum, som udelukkende henhoerer under Retten, og som Domstolen ikke kan efterproeve rigtigheden af - klart har fastslaaet, at appellanten aldrig beklaedte den stilling som chef for den saerlige tjeneste, som Walker blev udnaevnt i, idet der var tale om en ny stilling, som blev oprettet efter en aendring af GD XXI' s organigram (2). Appellanten kan derfor ikke for Domstolen goere gaeldende, at man "den 11. november 1987 udnaevnte en midlertidigt ansat i en stilling, som en tjenestemand retligt stadig beklaedte" (3).

24. Anbringenderne vedroerende foelgerne af notitsen af 6. november 1986 - der angaar en anden stilling end den, Walker ved beslutningen af 11. november 1987 blev udnaevnt i - kan saaledes ikke tages i betragtning ved vurderingen af spoergsmaalet om lovligheden af denne beslutning. Vurderingen maa herefter alene foretages paa grundlag af anbringendet om, at der er sket en tilsidesaettelse af tjenestemandsvedtaegtens artikel 4.

25. Hvad angaar appellantens paastand om paa ny at faa overdraget sine tidligere opgaver, har han fremsat tre anbringender.

26. Ved det foerste goeres det gaeldende, at der er sket en tilsidesaettelse af tjenestemandsvedtaegtens artikel 5, 7, 86 og 89 og af dens bilag IX (4). Appellanten goer i det vaesentlige gaeldende, dels at notitsen af 6. november 1986 ikke kan anses som udtryk for en beslutning om en "placering" i en anden stilling, saaledes at appellanten fortsat havde beholdt sine tidligere opgaver som ansvarlig for datamatisering og databehandling i GD XXI, dels at beslutningen om ikke paa ny at ville overdrage ham hans tidligere opgaver er udtryk for en skjult form for disciplinaer foranstaltning.

27. Om notitsen af 6. november 1986 er udtryk for en beslutning om en "placering", jf. vedtaegtens artikel 7, er et spoergsmaal om den retlige kvalificering af den paagaeldende retsakt. Der er derfor tale om et retsspoergsmaal, som Domstolen kan efterproeve (5).

28. I dommen i Hecq-sagen (6) har Domstolen fastslaaet, at en tildeling af en "midlertidig funktion" til en tjenestemand ved en beslutning, der blot har karakter af en tjenstlig meddelelse fra den paagaeldendes overordnede, er en lovlig indplacering, naar den sker i tjenestens interesse og under iagttagelse af princippet om stillingernes aekvivalens. Appellanten har ikke godtgjort, at ansaettelsesmyndigheden ikke har iagttaget disse krav.

29. Appellanten kan heller ikke med foeje goere gaeldende, at notitsen af 6. november 1986 ikke er udtryk for en beslutning om en "placering" under henvisning til omstaendigheder indtruffet efter notitsens udfaerdigelse, som f.eks. en manglende angivelse heri af en erklaering til Kommissionen eller en forkert indfoerelse i appellantens personlige aktmappe.

30. Til stoette for at beslutningen om ikke paa ny at ville overdrage appellanten hans tidligere arbejdsopgaver var udtryk for en skjult form for disciplinaer foranstaltning, har appellanten gjort gaeldende, at han var uden arbejdsopgaver fra den 11. november 1987 til den 31. oktober 1988, da han blev forflyttet til afdelingen "Forbindelser med statshandelslandene i Europa".

31. Dette spoergsmaal blev ikke rejst under retsforhandlingerne for Retten, og der er under alle omstaendigheder tale om noget, som vedroerer sagens faktum, og som Domstolen savner kompetence til at gaa ind paa.

32. Det foerste anbringende kan herefter ikke laegges til grund.

33. Ved det andet anbringende goeres det gaeldende, at der er sket en tilsidesaettelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, idet appellantens overordnede ifoelge ham gav tilsagn om, at han ville kunne genindtraede i sin tidligere stilling.

34. Retten har om dette spoergsmaal allerede endeligt fastslaaet, at det

"paa grundlag af en gennemgang af indholdet af generaldirektoerens notits af 6. november 1986 ikke [kan] laegges til grund, at sagsoegeren kunne anse denne som et praecist loefte om, at han ville kunne faa sin tidligere stilling tilbage" (7).

35. Det andet anbringende, der udelukkende angaar faktum, kan herefter ikke tages i betragtning.

36. Ved det tredje anbringende goeres det gaeldende, at der er sket en tilsidesaettelse af vedtaegtens artikel 25, stk. 2, der indeholder foelgende bestemmelse: "Enhver afgoerelse, der traeffes i henhold til denne vedtaegt om en bestemt person, skal straks meddeles den paagaeldende tjenestemand skriftligt. Enhver afgoerelse, der indebaerer en klagepunkt, skal begrundes."

37. Appellanten goer gaeldende, at saafremt notitsen af 6. november 1986 maa opfattes saaledes, at den indeholder en meddelelse om, at appellantens stilling nu var ledig, er notitsen ugyldig, fordi den ikke er blevet begrundet.

38. Jeg bemaerker herom, at opfatter man notitsen saaledes, at den indeholder en saadan beslutning, er den, saaledes som Retten i Foerste Instans har fastslaaet (8), ikke rettidigt blevet anfaegtet af appellanten paa de i vedtaegtens artikel 90 og 91 fastsatte vilkaar, hvorfor notitsen ikke laengere kan goeres til genstand for et soegsmaal.

39. Naervaerende anbringende kan herefter ikke laegges til grund.

40. Ved et sidste anbringende har appellanten gjort gaeldende, at udnaevnelsen den 11. november 1987 af Walker som midlertidigt ansat til chef for den saerlige tjeneste XXI-01 er en beslutning, der strider mod vedtaegtens artikel 4, hvorefter enhver udnaevnelse kun kan ske til en ledig stilling, og en ledig stilling skal bekendtgoeres for personalet, saa snart ansaettelsesmyndigheden har besluttet, at stillingen skal besaettes. Appellanten anfoerer, at der ikke her var nogen ledig stilling, da han selv fortsat beklaedte stillingen.

41. Jeg bemaerker herom i overensstemmelse med det af Kommissionen anfoerte, at Retten har forkastet dette anbringende, foerst og fremmest med den begrundelse, at artikel 4 kun angaar stillinger, der beklaedes af EF-tjenestemaend, og ikke finder tilsvarende anvendelse paa midlertidigt ansatte (9).

42. Det sidste anbringende savner saaledes grundlag og maa derfor forkastes.

43. Jeg skal herefter sammenfattende foreslaa, at appellen forkastes, og at appellanten doemmes til at betale appelsagens omkostninger, jf. procesreglementets artikel 69, stk. 2, og artikel 122.

(*) Originalsprog: fransk.

(1) - Sag T-46/89, Sml. II, s. 577.

(2) - ... sagsoegeren [har] aldrig beklaedt stillingen som chef for den saerlige tjeneste XXI-01, men stillingen som ansvarlig for edb-spoergsmaal i GD XXI, hvilket han har erkendt i replikken , praemis 27 i Rettens dom; jeg henviser endvidere til affattelsen af beslutningen af 11.11.1987, bilag I til svarskriftet: Der oprettes tre enheder, der skal henhoere direkte under generaldirektoeren: - Den saerlige tjeneste XXI-01 Datamatisering og databehandling skal overtage en del af den tidligere afdeling XXI/A/3' s opgaver ... Walker ... udnaevnes ... til chef for den nye saerlige tjeneste XXI-01 .

(3) - S. 4 i appelskriftet.

(4) - Dette bilag omhandler disciplinaer forfoelgning.

(5) - Jf. i denne retning generaladvokat Tesauro' s forslag til afgoerelse i Schwedler-sagen, punkt 2 (dom af 28.11.1991, sag C-132/90 P, Sml. I, s. 5745, paa s. 5756).

(6) - Dom af 7.3.1990 (forenede sager C-116/88 og C-149/88, Sml. I, s. 599, praemis 10-16).

(7) - Praemis 43 i Rettens dom.

(8) - Praemis 51 i Rettens dom.

(9) - Praemis 26 i Rettens dom.