Ved resolution af 20. juli 1972, offentliggjort i Journal Officiel nr. C 86 af 10. august 1972 gav Rådet — da det fandt det uomgængeligt nødvendigt for de erhvervsdrivende fremover at få kendskab til de gennemsførelsesforanstaltninger, der ville blive vedtaget fra begyndelsen af 1973 med henblik på anvendelsen af de i tiltrædelsesakten indeholdte overgangsbestemmelser på landbrugsområdet for at lette de nye medlemsstaters tilpasning til de i Fællesskabet gældende regler — udtryk for sin tilslutning til ordlyden af det forslag til forordning, der var vedføjet resolutionen, idet det præciserede, at denne tekst formelt skulle vedtages straks efter, at tiltrædelsestraktaten var trådt i kraft.

Dette forslag til forordning bestemte i artikel 1, at de udligningsbeløb, der skulle anvendes i samhandelen mellem Fællesskabet i dets oprindelige udstrækning og de nye medlemsstater og mellem disse sidste og tredjelande indtil den 31. juli 1973, for Det forenede Kongeriges vedkommende skulle andrage 44,31 RE pr. ton blød hvede og 42,33 RE pr. ton byg. Den afgift, der den gang anvendtes ved import fra tredjelande af disse produkter, udgjorde hhv 67,61 og 52,88 RE.

I henhold til akten vedrørende tiltrædelsesvilkårene, særligt artiklerne 2 og 151, skal Fællesskabets retsakter på landbrugsområdet anvendes i de nye medlemsstater fra 1. februar 1973. Følgeligt skulle den nævnte gennemførelsesforordning ligeledes træde i kraft på denne dato.

I september 1972 indgik Compagnie Continentale France en række aftaler om eksport på i alt 108900 tons fra Frankrig til Storbritannien af denatureret hvede og af byg. Leveringerne skulle finde sted i tiden fra februar til juni 1973.

Ved indgåelsen af disse kontrakter havde Compagnie Continentale France, sagsøgeren i denne sag, sandsynligvis taget hensyn til de udligningsbeløb, der var nævnt i forslaget til den nævnte forordning.

Den 31. januar 1973 udstedte Rådet forordning nr. 229/73 (EFT nr. L 27 af 1. februar 1973) om fastlæggelse af almindelige regler for ordningen om udligningsbeløb inden for kornsektoren. Denne forordning gengiver i et vidt omfang indholdet af det forslag til forordning, som Rådet ved den oven for nævnte re-solution fra juli 1972 havde erklæret sig indforstået med. Særlig blev de udligningsbeløb, der allerede var angivet i forslaget, nøjagtig gengivet i artikel 1.

Ikke desto mindre indeholder forordning (EØF) nr. 229/73 visse tilføjelser sammenlignet med teksten i det forslag, som Rådet tidligere havde bifaldet. Hvad angår nærværende sag, er den vigtigste tilføjelse sket ved artikel 7, hvor der i stk. 1 bestemmes: »Når afgiften for et af de produkter, som er nævnt i artikel 1 eller artikel 2, stk. 1, er lavere end det udligningsbeløb, der er fastsat for dette produkt, eller for dette produkt fremgår af anvendelse af bestemmelserne i artikel 2, bestemmer Kommissionen på grundlag af skemaet i bilaget det beløb, der skal anvendes som udligningsbeløb i samhandelen mellem Fællesskabet i dets oprindelige udstrækning og de nye medlemsstater samt mellem sidstnævnte stater og tredjelande«.

Denne bestemmelse har hjemmel i tiltrædelsesaktens artikel 55, stk. 6, første afsnit, hvorefter »det udligningsbeløb, en medlemsstat opkræver eller yder i overensstemmelse med stk. 1, litra a, ikke må være højere end det samlede beløb, der opkræves af samme medlemsstat ved import fra tredjelande«. Såfremt importafgiften er lavere end det fastsatte udligningsbeløb, bestemmes i nævnte artikel 7, at det udligningsbeløb, der da skal anvendes, fastsættes på grundlag af skemaet i forordningens bilag, der, for at undgå, at ændringer af ringe betydning i importafgiftsbeløbet automatisk indvirker på udligningsbeløbet, angiver en række forudfastsatte udligningsbeløb, der skal anvendes, indtil importafgiften falder inden for en given værdigaffel.

I tidsrummet mellem afslutningen af kontrakterne om salg til Storbritannien og deres opfyldelse steg verdensmarkedets kornpriser kraftigt med den konsekvens, at det på det tidspunkt, der var fastsat for eksporten til Storbritannien, kunne fastslås, at forskellen mellem den i de oprindelige medlemslande gældende kornpris og verdensmarkedsprisen var formindsket i et sådant omfang, at den afgift, der skulle anvendes ved import af disse produkter fra tredjelande til Fællesskabet i dets oprindelige udstrækning, var faldet til 15 RE pr. ton, altså langt under størrelsen af de udligningsbeløb, der skulle anvendes i samhandelen mellem det oprindelige Fællesskab og de nye medlemsstater.

Da Compagnie Continentale France på det for eksporten til Storbritannien aftalte tidspunkt ikke længere kunne opnå udligningsbeløb i det omfang, det ved kontrakternes indgåelse havde påregnet, led det af denne grund et tab, som det har ansat til 5728660,17 FF, et beløb, som det nu søger at opnå hos Fællesskabet som erstatning.