Henset til disse kriterier er den delegation af beføjelser til Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), som følger af artikel 28 i forordning nr. 236/2012 om short selling og visse aspekter af credit default swaps, forenelig med EUF-traktaten, for så vidt som disse beføjelser er præcist afgrænsede og er underlagt domstolskontrol for så vidt angår de formål, som den delegerende myndighed har fastsat. For det første tildeler denne artikel 28 ikke ESMA nogen selvstændig kompetence, som går ud over den retlige ramme fastlagt i forordning nr. 1095/2010, hvorved denne myndighed blev oprettet. For det andet er udøvelsen af beføjelserne i artikel 28 reguleret af visse kriterier og betingelser, som begrænser spillerummet for ESMA, som – før den træffer nogen afgørelse – skal undersøge en række væsentlige elementer anført i artikel 28, stk. 2 og 3, idet disse betingelser er kumulative. På samme måde er de to typer foranstaltninger, som ESMA kan træffe i henhold til artikel 28, stk. 1, i forordning nr. 236/2012, snævert afgrænset til dem, der er fastsat i artikel 9, stk. 5, i forordning nr. 1095/2010. I henhold til artikel 28, stk. 4 og 5, i forordning nr. 236/2012 er ESMA’s skønsmargin i øvrigt begrænset af såvel forpligtelsen til at rådføre sig med det europæiske udvalg for systemiske risici og, når det er hensigtsmæssigt, andre relevante instanser, og underrette de berørte kompetente nationale myndigheder om den foranstaltning, den påtænker at træffe, og af den midlertidige karakter af de tilladte foranstaltninger, som – fastlagt ud fra den eksisterende bedste praksis vedrørende overvågning, og henset til tilstrækkelige elementer – træffes for at håndtere en trussel, der kræver en intervention på EU-niveau.

Selv om det er korrekt, at traktaterne ikke indeholder nogen bestemmelser om tildeling af kompetencer til et EU-organ, ‑kontor eller ‑agentur, er der imidlertid flere bestemmelser i EUF-traktaten, der forudsætter, at der findes en sådan mulighed. I henhold til artikel 263 TEUF omfatter de EU-enheder, som Domstolen har kontrolbeføjelser over, således Unionens organer, kontorer og agenturer. Bestemmelserne om passivitetssøgsmål gælder for disse i medfør af artikel 265 TEUF. I henhold til artikel 267 TEUF kan medlemsstaternes retsinstanser forelægge Domstolen præjudicielle spørgsmål om gyldigheden og fortolkningen af retsakter udstedt af disse enheder. Disse retsakter kan ligeledes gøres til genstand for en ulovlighedsindsigelse efter artikel 277 TEUF. Disse mekanismer til domstolskontrol finder anvendelse på organer, kontorer og agenturer, der er oprettet af EU-lovgiver, og som har beføjelse til at vedtage retsakter, der er retligt bindende for fysiske eller juridiske personer på særlige områder såsom Det Europæiske Kemikalieagentur, Det Europæiske Lægemiddelagentur, Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), EF-Sortsmyndigheden og Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur.

I denne forbindelse har Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) ved artikel 28 i forordning nr. 236/2012 om short selling og visse aspekter af credit default swaps fået visse beslutningsbeføjelser på et område, der kræver en samlet specifik professionel og teknisk ekspertise.

Skønt denne tildeling af beføjelser ikke svarer til nogen af de tilfælde, der er beskrevet i artikel 290 TEUF og 291 TEUF, indgår artikel 28 i forordning nr. 236/2012 i en fastsat retlige ramme, som ud over denne forordning også omfatter forordning nr. 1092/2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici og forordning nr. 1095/2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed. Disse forordninger er en del af en samlet mængde reguleringsinstrumenter, som er vedtaget af EU-lovgiver for at sidstnævnte i lyset af de internationale finansielle markeders integrering og den afsmitningsrisiko, der er forbundet med finanskriser, kan handle for at fremme international finansiel stabilitet.

Artikel 28 i forordning nr. 236/2012 skal følgelig forstås som en del af et samlet regelsæt, der tilsigter at give de kompetente nationale myndigheder og ESMA interventionsbeføjelser for at kunne håndtere negative udviklinger, der truer den finansielle stabilitet i Unionen og markedstilliden. Disse myndigheder skal med henblik herpå være i stand til at pålægge midlertidige begrænsninger af short selling af visse finansielle værdier eller indgåelse af kontrakter om credit default swaps eller andre transaktioner med henblik på at forhindre ukontrollerede prisfald på disse instrumenter. Disse instanser råder over en høj grad af professionel ekspertise og arbejder tæt sammen for at nå målet med finansiel stabilitet inden for Unionen.

Artikel 28 i forordning nr. 236/2012 kan følgelig ikke betragtes som værende i strid med ordningen med delegation i artikel 290 TEUF og 291 TEUF.

(jf. præmis 79-86)