ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 340/10

Appel iværksat den 2. september 2011 af Timehouse GmbH til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 6. juli 2011 i sag T-235/10 — Timehouse GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-453/11 P)

2011/C 340/16

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Timehouse GmbH (ved Rechtsanwalt V. Knies)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 6. juli 2011 i sag T-235/10 ophæves i sin helhed, afgørelse truffet den 11. marts 2011 af Første Appelkammer i klagesag R 942/2009-1 annulleres og Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

— Subsidiært ophæves dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 6. juli 2011 (sag T-235/11) i sin helhed og sagen hjemvises til Retten med henblik på fornyet behandling og afgørelse om sagens realitet, idet der tages hensyn til Den Europæiske Unions Domstols opfattelse, og Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den Europæiske Unions Ret har med henblik på bedømmelsen af særpræget i henhold til artikel 7, stk. 1, nr. 2), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1) ikke anvendt det relevante kriterium, nemlig helhedsindtrykket, af det omhandlede varemærke 7 378 888 rigtigt for de varer, der skal registreres, »juvelerarbejder, smykker, ure og kronometriske instrumenter«, idet Retten med henblik på begrundelsen af sin afgørelse alene efterprøvede, om varemærkets enkelte bestanddele manglede fornødent særpræg. Ved ud fra det (formentlig) manglende særpræg ved de enkelte varemærkebestanddele at konkludere, at det ansøgte varemærke som helhed mangler særpræg, er den anfægtede afgørelse blevet støttet på den ulovlige formodning/konklusion, at et varemærke, hvis enkelte bestanddele ikke har særpræg, heller ikke som kombinationen af sine bestanddele kan have særpræg. Da varemærket imidlertid samlet set har særpræg, er der også allerede ved appelkammerets afgørelse, som er blevet stadfæstet af Den Europæiske Unions Ret, blevet begået en fejl.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker, EUT L 78, s. 1.
—

Det fastslås, at Kongeriget Spanien, for så vidt som det: — har pålagt de virksomheder, der udbyder en tjeneste eller et net i henhold til den generelle tilladelse, at betale et gebyr til finansiering af »Corporación de Radio y Televisión Española«, idet der i denne forbindelse fastsættes en række betingelser og undtagelser samt visse mekanismer til brug for overførsel af overskudsmidler, og — hverken på passende vis har orienteret om, at det agter at foretage ændringer med hensyn til de generelle tilladelser, eller har givet de berørte parter, herunder brugere og forbrugere, en rimelig frist til at fremføre deres synspunkter vedrørende de foreslåede ændringer, har tilsidesat de forpligtelser, som påhviler det i medfør af artikel 12 og artikel 14, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF (1) af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og –tjenester (tilladelsesdirektivet).
—

Retten fandt, uden at give en begrundelse herfor, at den ikke var forpligtet til at bedømme de af ENI fremsatte betragtninger vedrørende relevansen af princippet om selskabers begrænsede ansvar for det forhold, at moderselskabet pålægges et ansvar i medfør af formodningen om, at der reelt er udøvet bestemmende indflydelse, og anvendte de juridiske kriterier, som følger af retspraksis vedrørende virksomhedssuccessioner på det konkurrenceretlige område, ukorrekt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 340/10

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Stockholms tingsrätt (Sverige) den 2. september 2011 — Ulf Kazimierz Radziejewski mod Kronofogdemyndigheten i Stockholm

(Sag C-461/11)

2011/C 340/17

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Stockholms tingsrätt

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ulf Kazimierz Radziejewski

Sagsøgt: Kronofogdemyndigheten i Stockholm

Præjudicielt spørgsmål

Kan det svenske krav om bopæl i § 4 i gældssaneringsloven (2006:548) anses for egnet til at hindre eller afskrække en arbejdstager fra at forlade Sverige for at udøve sin ret til fri bevægelighed, og således anses for at stride imod bestemmelsen om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for EU i artikel 45 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde?
2)

skal den nationale ret træffe afgørelse i en sag, der er anlagt af en forbruger under omstændigheder som beskrevet i det første spørgsmål, selv om afgørelsen af spørgsmålet om, hvorvidt et kontraktvilkår skal anses for en nullitet, i tilfælde hvor forbrugeren nedlægger en påstand herom som følge af, at et af de almindelige kontraktvilkår er urimeligt, normalt ikke henhører under distriksrettens kompetence, men under en højere rets kompetence?
2)

Den Europæiske Unions Domstol anmodes om at give indhold til begrebet uforholdsmæssighed med hensyn til: a) Muligheden for førtidig ophævelse af aftaler, der er planlagt for et langt tidsrum — i dette tilfælde 33 år — på grund af misligholdelse i et yderst begrænset og konkret tidsrum. b) Fastsættelse af morareter — i dette tilfælde over 18 % — som ikke er sammenfaldende med kriterierne for fastsættelsen af morarenter i andre aftaler, som vedrører forbrugere (forbrugerkredit), og som på andre områder af indgåelse af forbrugeraftaler kan anses for urimelige, og som ikke desto mindre i forbindelse med aftaler om fast ejendom ikke har en klar lovbestemt grænse, heller ikke i de tilfælde, hvor de ikke alene skal anvendes på forfaldne ydelser, men på alle de ved den førtidige ophævelse skyldige ydelser c) Fastsættelse af afviklingsordninger og fastsættelse af variable renter — både nominelle renter og morarenter — gennemført ensidigt af kreditgiver i tilknytning til muligheden for realisering af pantet, og som ikke giver skyldner mulighed for at gøre indsigelse mod opgørelsen af gælden under selve fyldestgørelsesproceduren, men må henvise vedkommende til at anlægge en anerkendelsessag, under hvilken fyldestgørelsen, når der er opnået en endelig afgørelse, vil være afsluttet, eller skyldneren har mistet den værdi, der er givet som pant eller sikkerhedsstillelse, hvilket spørgsmål er af særlig betydning, når der er tale om lån til at købe bolig for, og fyldestgørelsen medfører fraflytning af ejendommen.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 331/8

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Baden-Württemberg (Tyskland) den 16. august 2011 — Katja Ettwein mod Finanzamt Konstanz

(Sag C-425/11)

2011/C 331/12

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Baden-Württemberg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Katja Ettwein

Sagsøgt: Finanzamt Konstanz

Præjudicielt spørgsmål

Skal aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer af 21. juni 1999 (1) (BGBl. II 2001, s. 810 ff.), som den 2. september 1999 blev vedtaget som lov af Forbundsdagen (BGBl. II 2001, s. 810), og som trådte i kraft den 1. juni 1999, særligt artikel 1, 2, 11, 16 og 21 samt artikel 9, 13 og 15 i aftalens bilag I, fortolkes således, at de ikke tillader, at ægtefæller, der bor i Schweiz, og som er skattepligtige i Tyskland af deres samlede skattepligtige indtægter, nægtes ret til sambeskatning med anvendelse af den såkaldte »splitting-metode«?

(1) Aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer — Slutakt — Fælles erklæringer — Underretning om ikrafttrædelsen af syv aftaler med Det Schweiziske Forbund inden for sektorerne fri bevægelighed for personer, luft- og landtransport, offentlige indkøb, videnskabeligt og teknisk samarbejde, gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering og handel med landbrugsprodukter (EFT L 114, s. 6).
1)

Skal artikel 1 i tillægsprotokol nr. 1 til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder fortolkes således, at den lønnedgang på 25 % for ansatte, der aflønnes med offentlige midler, der er gennemført ved artikel 1, stk. 1, i lov nr. 118/2010 om visse foranstaltninger, der er nødvendige for at genskabe økonomisk ligevægt, er forbudt?
2)

Er retsforskrifter, hvoraf det fremgår, at de forpligtelser, som en støttemodtager har påtaget sig, ikke længere kan anses for opfyldt, alene under henvisning til, at nævnte støttemodtager ikke har indgivet en ansøgning, og støttemodtageren ikke er blevet hørt i denne forbindelse, forenelige med de EU-retlige forskrifter, der regulerer tilbagebetaling af støtte?
1)

Skal artikel 32 og 33 i forordning (EF) nr. 44/2001 (1) fortolkes således, at begrebet »retsafgørelse« principielt også omfatter sådanne afgørelser, der udelukkende vedrører konstateringen af, at de processuelle betingelser for at antage sagen til realitetsbehandling ikke er opfyldt (såkaldte »Prozessurteile« (afvisningsdomme))?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 331/13

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākās tiesas Senāts (Republikken Letland) den 14. september 2011 — SIA »Garkalns« mod Rīgas dome

(Sag C-470/11)

2011/C 331/23

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Augstākās tiesas Senāts

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SIA »Garkalns«

Sagsøgt: Rīgas dome

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 49 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og den forpligtelse til gennemsigtighed, som følger heraf, fortolkes således, at anvendelsen i en på et tidligere tidspunkt offentliggjort lov af et ubestemt juridisk begreb som »væsentlig skade for landets interesser og for indbyggernes interesser i det pågældende administrative område«, som i hvert enkelt tilfælde skal præciseres ved hjælp af fortolkningsmæssige retningslinjer, men som samtidig giver mulighed for en vis fleksibilitet i forbindelse med vurderingen af frihedens forringelse, er forenelig med de tilladelige restriktioner, der hindrer den fri udveksling af tjenesteydelser?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 331/10

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 26. august 2011 — Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer og Maximilian Schüsslbauer mod Iberia Líneas Aéreas de España SA

(Sag C-436/11)

2011/C 331/15

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer og Maximilian Schüsslbauer

Sagsøgt: Iberia Líneas Aéreas de España SA

Præjudicielt spørgsmål

Har en luftfartspassager ret til et kompensationsbeløb i henhold til forordningen (EF) 261/2004 (1) artikel 7, når afgangen forsinkes i et tidsrum, der ligger under de i forordningens artikel 6, stk. 1, definerede grænser, men ankomsten til det endelige bestemmelsessted sker mindst tre timer efter det planlagte ankomsttidspunkt?

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1).
1)

I henhold til artikel 12, stk. 1, litra a), i direktiv 2004/83 (1): Indebærer retten til at blive omfattet af direktivets bestemmelser en anerkendelse af personen som flygtning eller den ene eller den anden af de to former for beskyttelse, som er omfattet af direktivets anvendelsesområde (anerkendelse af personen som flygtning og ydelse af en subsidiær beskyttelse), efter medlemsstatens valg, eller indebærer retten til at blive omfattet af direktivets bestemmelser i givet fald, at ingen af disse to former for beskyttelse anerkendes automatisk, men udelukkende, at personen er omfattet af direktivets personelle anvendelsesområde?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/15

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Argeș (Rumænien) den 20. september 2011 — Mariana Budan mod den rumænske stat — Ministerul Finanțelor Publice repræsenteret ved Direcția Generală a Finanțelor Publice Argeș

(Sag C-484/11)

2011/C 347/22

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Tribunalul Argeș

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Mariana Budan

Sagsøgte: Den rumænske stat — Ministerul Finanțelor Publice repræsenteret ved Direcția Generală a Finanțelor Publice Argeș

Intervenient: Iulian-Nicolae Cujbescu

Præjudicielt spørgsmål

Har sagsøgeren, Mariana Budan, […] og intervenienten, Iulian-Nicolae Cujbescu, […], som ofre for det kommunistiske styre og nuværende borgere i Den Europæiske Union, og i lyset af det retlige tomrum i national lovgivning (som følge af konstateringen af, at artikel 5 i lov 221/20 [09] er forfatningsstridig), ret til erstatning for ikke-økonomisk skade i henhold til Den Europæiske Unions Domstols fortolkning af de grundlæggende principper i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og i henhold til Den Europæiske Unions traktater?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/25

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Työtuomioistuin (Finland) den 3. oktober 2011 — Ylemmät Toimihenkilöt YTN ry mod Teknologiateollisuus ry og Nokia Siemens Networks Oy

(Sag C-513/11)

2011/C 347/36

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Työtuomioistuin

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ylemmät Toimihenkilöt YTN ry

Sagsøgte: Teknologiateollisuus ry og Nokia Siemens Networks Oy

Præjudicielt spørgsmål

Er Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (1) samt Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide (2), som lige har født, eller som ammer, til hinder for fortolkningen af en national kollektiv overenskomst, ifølge hvilken en arbejdstager, der går på barselsorlov fra en periode med børnepasningsorlov uden løn, ikke betales løn under barsel i henhold til den kollektive overenskomst?

(1) EUT L 204, s. 23.

(2) EFT L 348, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/8

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 26. august 2011 — Lagura Vermögensverwaltung GmbH mod Hauptzollamt Hamburg-Hafen

(Sag C-438/11)

2011/C 347/12

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Hamburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lagura Vermögensverwaltung GmbH

Sagsøgt: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

Præjudicielt spørgsmål

Skal der under de omstændigheder, der foreligger i hovedsagen, hvorefter tredjelandets myndigheder ikke længere kan efterprøve, om det certifikat, de udstedte, er baseret på en korrekt fremstilling af de faktiske forhold, nægtes afgiftsskyldneren adgang til at påberåbe sig berettiget forventning som omhandlet i toldkodeksens (1) artikel 220, stk. 2, litra b), andet og tredje afsnit, når omstændighederne vedrørende den manglende mulighed for afklaring af den indholdsmæssige rigtighed af oprindelsescertifikatet falder inden for eksportørens sfære, eller forudsætter bevisbyrdens overgang fra toldmyndighederne til afgiftsskyldneren som omhandlet i toldkodeksens artikel 220, stk. 2, litra b), tredje afsnit, første led, alene eller snarere, at den manglende mulighed for afklaring skyldes henholdsvis årsager, der falder uden for eksportstatens myndigheders sfære, eller forsømmelighed, der alene kan tilregnes eksportøren?

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2700/2000 af 16.11.2000 (EFT L 311. s. 17).
2)

Er artikel 5 i konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og artikel 8 i verdenserklæringen om menneskerettigheder til hinder for en national lovgivning, der gør det muligt at begrænse retten til at opnå skadeserstatning for den ikke-økonomiske skade, som er lidt af en person, der har været genstand for en politisk domfældelse på grundlag af en retsafgørelse i strid med gældende lovgivning?
—

Såfremt Domstolen beslutter at anvende artikel 61, stk. 1, andet punktum, i statutten for Domstolen: — artikel 1 i Kommissionens beslutning af 11. marts 2008 i sag COMP/38.543 — internationale flyttetjenesteydelser annulleres, for så vidt som den fastslår, at appellanterne har tilsidesat artikel 81 EF og EØF-aftalens artikel 53, stk. 1, i perioden fra januar 1997 til september 2003, — beslutningens artikel 2 annulleres, for så vidt som den pålægger appellanterne en bøde på 3,49 millioner EUR, — subsidiært, den bøde, som er pålagt ved nævnte beslutning, nedsættes væsentligt, — mere subsidiært, beslutningens artikel 2 annulleres, for så vidt som den pålægger Amertranseuro International Holdings Ltd et solidarisk ansvar for et beløb på 1 300 000 EUR, — mest subsidiært, Kommissionens tilpligtes at redegøre for de faktorer, den har taget i betragtning, da den bevilgede Interdean NV en nedsættelse på 70 % af den bøde, der ellers ville være blevet pålagt selskabet, og efterfølgende gav Team Relocations mulighed for skriftligt at forklare, hvorfor denne begrundelse også kunne overføres til den situation, Team Relocations befandt sig i.
1)

Er fællesskabslovgivningen og særligt artikel 6 i direktiv 93/37/EØF (1) (senere: artikel 4 i direktiv 2004/18/EF (2)) principielt til hinder for en national lovbestemmelse [så som artikel 10, stk. 1, litra a), i lov nr. 109 af 1994 — senere artikel 34, stk. 1, litra a), i lovdekret nr. 163 af 2006], som begrænser muligheden for at deltage i procedurer for tildeling af offentlige kontrakter til udelukkende at omfatte selskaber, der udøver kommerciel virksomhed, hvorved visse erhvervsdrivende (såsom civilretlige selskaber), som ikke almindeligvis og i overvejende grad udøver denne type virksomhed, udelukkes; eller er det pågældende forbud rimeligt og ikke udtryk for forskelsbehandling i betragtning af de særlige regler for civilretlige selskaber og deres specielle formueordning?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/17

Appel iværksat den 23. september 2011 af United Technologies Corp. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 13. juli 2011 i sag T-141/07, United Technologies Corp. mod Europa-Kommissionen

(Sag C-493/11 P)

2011/C 347/26

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: United Technologies Corp. (ved avocat A. Winckler, solicitor J. Temple Lang, advocate C.J. Cook og avocat D. Gerard)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

— Dommen ophæves.

— Som sagen foreligger oplyst for Domstolen, annulleres beslutningen delvist, og den bøde, der er fastsat heri, nedsættes eller, hvis Domstolen finder det ret og rimeligt, ophæves den appellerede dom og sagen hjemvises til Retten til fornyet gennemgang af de relevante faktiske omstændigheder.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger samt omkostningerne i sagen for Retten.

Anbringender og væsentligste argumenter

Med sit første anbringende har appellanten anfægtet Rettens konklusion om, at det var med rette, at Kommissionen pålagde appellanten ansvar for den af GTO og Otis-datterselskaberne udviste adfærd. Dette anbringende er opdelt i tre led. Med det første led gøres gældende, at Retten har begået en væsentlig materiel fejl, idet den har anvendt retligt urigtige kriterier på området for afkræftelse af en formodning om, at et moderselskab, der ejer 100 % af selskabskapitalen i et datterselskab, kan pålægges ansvar. Med det andet led gøres gældende, at Rettens fortolkning af de retlige kriterier for afkræftelse af en formodning om ansvar tilsidesætter Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Med det tredje led gøres gældende, at Retten ikke i tilstrækkelig grad har angivet de præcise grunde for at afkræfte formodningen om ansvar som fremført af appellanten.

Med det andet anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten har givet en mangelfuld begrundelse og begået en retlig fejl, idet den ikke har undersøgt appellantens klagepunkt om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling i forhold til MEC.
b)

Retten begik en retlig fejl, for så vidt som den konkluderede, at der forelå såvel bekræftende beviser som indirekte beviser for en fælles forståelse.
—

Under alle omstændigheder tilpligtes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber at bære sine egne omkostninger og at betale de omkostninger, som Mitsubishi Electric Corp. har afholdt i forbindelse med sagen for Domstolen og for Retten.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/25

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Työtuomioistuin (Finland) den 3. oktober 2011 — Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry mod Terveyspalvelualan Liitto ry og Mehiläinen Oy

(Sag C-512/11)

2011/C 347/35

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Työtuomioistuin

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry

Sagsøgte: Terveyspalvelualan Liitto ry og Mehiläinen Oy

Præjudicielt spørgsmål

Er Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (1) samt Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide, som lige har født, eller som ammer (2), til hinder for sådanne bestemmelser i nationale kollektive overenskomster — eller fortolkningen af sådanne — ifølge hvilke en arbejdstager, der går på barselsorlov fra en periode med børnepasningsorlov uden løn, ikke betales løn under barsel i henhold til den kollektive overenskomst?

(1) EUT L 204, s. 23.

(2) EFT L 348, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/10

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichts Gießen (Tyskland) den 1. september 2011 — Natthaya Dülger mod Wetteraukreis

(Sag C-451/11)

2011/C 347/15

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht Gießen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Natthaya Dülger

Sagsøgt: Wetteraukreis

Præjudicielt spørgsmål

Kan en thailandsk statsborger, som var gift med en tyrkisk arbejdstager, der har tilknytning til det lovlige arbejdsmarked i en medlemsstat, og som efter at have opnået tilladelse til at flytte til denne boede sammen med ham uafbrudt i over tre år, påberåbe sig de rettigheder, der følger af artikel 7, stk. 1, første led, i afgørelse nr. 1/80 fra associeringsrådet EØF-Tyrkiet med den konsekvens, at vedkommende har en opholdsret på grund af den direkte virkning af bestemmelsen?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/15

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administratīvā rajona tiesa (Den Lettiske Republik) den 22. september 2011 — Laimonis Treimanis mod Valsts ieņēmumu dienests

(Sag C-487/11)

2011/C 347/23

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Administratīvā rajona tiesa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Laimonis Treimanis

Sagsøgt: Valsts ieņēmumu dienests

Præjudicielt spørgsmål

Er artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 918/83 (1) til hinder for, at ejeren af et privat motorkøretøj, som er indført i Den Europæiske Union fra en tredjestat, kan overdrage køretøjet til et familiemedlem, som reelt er flyttet fra en tredjestat til Den Europæiske Union og med hvilket ejeren af motorkøretøjet dannede en husholdning i tredjestaten inden indførslen af motorkøretøjet i Den Europæiske Union, med henblik på familiemedlemmets vederlagsfrie brug af motorkøretøjet, når ejeren af motorkøretøjet i overvejende grad er forblevet i tredjestaten efter indførslen af motorkøretøjet i Den Europæiske Union?

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 af 28. marts 1983 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter (EFT L 105, s. 1).