Sagsøgeren i hovedsagen, som har givet anledning til den præjudicielle forelæggelse, jeg skal behandle i dag, lod i september 1978 sødmælkspulver med et fedtindhold på 24,5% (henhørende under pos. 04.02 A II b 2 i den fælles toldtarif), som var importeret fra Frankrig, ekspedere til fri omsætning. I den forbindelse skulle der betales monetære udligningsbeløb, jfr. bilag I til forordning nr. 1036/78 (EFT 1978 L 133, s. 1 ff.), som udgjorde 16 DM pr. 100 kg med tillæg af 0,65 DM pr. 1% fedtindhold.

Vedrørende disse beløb kan det allerede på dette sted anføres, at beløbene er fastsat ud fra den forudsætning, at prisen på sødmælkspulver (som foreskrevet i artikel 1, stk. 2, litra b), i forordning nr. 974/71), er afhængig af prisen på skummetmælkspulver og smør (for disse sidste produkter er der ligesom for visse ostesorter fastsat interventionsforanstaltninger inden for rammerne af den fælles markedsordning for mælk). Denne ordning beror på, at sødmælkspulver ikke henhører under de produkter, for hvilke der er fastsat interventionsforanstaltninger inden for rammerne af de fælles markedsordninger for landbrugsprodukter, jfr. artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning nr. 974/71 (EFT 1971 I, s. 231). Foreligger der nemlig en sådan prisafhængighed er udligningsbeløbene efter artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 974/71 lig med virkningen på det pågældende produkts priser ved anvendelse af udligningsbeløbet på priserne for de produkter, som er nævnt i stk. 1 (der vedrører produkter, for hvilke der er fastsat interventionsforanstaltninger), dvs. priserne på de produkter, som det pågældende produkt er afhængig af. Endvidere bør det også allerede her nævnes, at der siden udstedelsen af forordning nr. 1824/77 er blevet taget hensyn til 50% af forarbejdningsomkostningerne i forbindelse med fremstillingen af skummetmælkspulver og smør (forholdsmæssigt efter indholdet af fedt og de øvrige bestanddele i skummetmælkspulver). Disse omkostninger blev oprindelig medtaget i beregningerne med 100%, men senere nedsat til 25% ved forordning nr. 1245/83 og er til sidst helt bortfaldet i medfør af forordning nr. 900/84.

Sagsøgeren i hovedsagen har gjort gældende, at det principielt er uforeneligt med de nævnte bestemmelser i forordning nr. 974/71 (artikel 1, stk. 2, litra b), og artikel 2, stk. 2) at fastsætte monetære udligningsbeløb for sødmælkspulver. Sagsøgeren finder det tillige uforeneligt med forordningens artikel 1, stk. 3 (som ændret ved forordning nr. 2746/72, EFT 1972 (28. 12., s. 20), der bestemmer følgende:

»Stk. 1 anvendes kun i det omfang, anvendelsen af de i nævnte stykke omhandlede valutamæssige foranstaltninger måtte medføre forstyrrelser i samhandelen med landbrugsvarer.

Efter sagsøgerens opfattelse består der ikke noget konkurrenceforhold mellem sødmælks- og skummetmælkspulver, hvilket er en betingelse efter forordningen og gældende retspraksis. Prisen på sødmælkspulver er således rent faktisk ikke afhængig af prisen på skummetmælkspulver og heller ikke med hensyn til fedtindholdet i mælken afhængig af prisen på smør. Tværtimod har sødmælkspulveret og de heri indeholdte bestanddele (skummetmælkspulver og fedt) hver sit marked, og priserne er bestemt af forskellige faktorer. Subsidiært gør sagsøgeren gældende, at det ved fastsættelsen af de monetære udligningsbeløb for sødmælkspulver er ulovmedholdeligt at tage hensyn til forarbejdningsomkostningerne i forbindelse med fremstillingen af sødmælkspulver og smør. Da de monetære udligningsbeløb — som det fremgår af den sjette betragtning til forordning nr. 974/71 — ikke må overstige de beløb, der er strengt nødvendige for at udligne virkningen af valutaforanstaltningerne på priserne for de basisprodukter, for hvilke der er fastsat interventionsforanstaltninger, kan denne efter forordningens artikel 2, stk. 2, kun beregnes ved at tage hensyn til de monetære udligningsbeløbs virkning på råstofpriserne.

Sagsøgeren har imidlertid ikke fået medhold i denne opfattelse ved Finanzgericht Baden-Württemberg, hvor sagen først blev anlagt. Det sagsøgende firma har herefter indbragt tvisten for Bundesfinanzhof ved revisionsanke.

Bundesfinanzhof finder, at der er berettiget tvivl om gyldigheden af forordning nr. 1036/78, navnlig fordi den anser det for tvivlsomt, om prisen på sødmælkspulver rent faktisk er afhængig af prisen på skummetmælkspulver og smør (hvilke er de to eneste produkter, som kommer i betragtning i denne sammenhæng, og for hvilke der er fastsat interventionsforanstaltninger inden for rammerne af den fælles markedsordning for mælk- og mejeriprodukter, jfr. forordning nr. 804/68, EFT 1968 I, s. 169). Som følge heraf har Bundesfinanzhof ved kendelse af 11. december 1984 udsat sagen og i medfør af EØF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål :

»1) Havde Kommissionen for De europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 1 i forordning nr. 974/71 beføjelse til at fastsætte udligningsbeløb for sødmælkspulver henhørende under pos. 04.02 A II b 2 i den fælles toldtarif, som i 1978 blev indført til Forbundsrepublikken Tyskland fra Frankrig, således som dette skete ved forordning (EØF) nr. 1036/78, bilag I, del 5?