En afgørelse vedtaget af ansættelsesmyndigheden efter ikrafttrædelsen af forordning nr. 1023/2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, hvorefter en tjenestemand i Kommissionen i lønklasse AD 13, som gør tjeneste i juridisk tjeneste i en stilling som »ansat i juridisk tjeneste«, indplaceres i stillingsbetegnelsen »administrator i en overgangsstilling«, således som indført ved nævnte forordning, er en bebyrdende retsakt som omhandlet i vedtægtens artikel 90, stk. 2, og artikel 91, stk. 1. Ligesom ordlyden af artikel 30, stk. 2, litra c), og d), i bilag XIII til vedtægten, som ændret ved forordning nr. 1023/2013 (herefter »den nye vedtægt«), nemlig tillod ansættelsesmyndigheden, med virkning fra den 1. januar 2014, at anse »juridiske rådgivere« i lønklasse AD 13, som gør tjeneste i juridisk tjeneste, for at bestride stillinger svarende til stillinger som »konsulenter« som omhandlet i nævnte forordning eller endog ansatte i kommissærernes kabinetter for at udøve aktiviteter svarende til kontorchefernes aktiviteter, udelukkede den ikke lovligt muligheden for at antage, at »ansatte i juridisk tjeneste« i lønklasse AD 13, som ligeledes gør tjeneste i juridisk tjeneste, og henset til de opgaver, som de udøvede i denne forbindelse, svarende til opgaverne for de »juridiske rådgivere«, som gør tjeneste i samme juridiske tjeneste, ligeledes indplaceres i stillingsbetegnelsen »konsulent eller tilsvarende«, idet ordet »tilsvarende« er afgørende med henblik på indplaceringen i denne stillingsbetegnelse.

I denne henseende havde EU-lovgiver ikke allerede i ændringerne til vedtægten ved forordning nr. 723/2004 (herefter »vedtægten af 2004«) specifikt besluttet, at »ansatte i juridisk tjeneste« i lønklasse AD 13 skulle indplaceres i stillingsbetegnelsen »administrator i en overgangsstilling«, en benævnelse, der udtrykkelig er fastsat i den nye vedtægt. Følgelig er det udelukkende som følge af ansættelsesmyndighedens afslag på at antage, at en juridisk rådgiver i lønklasse AD 13 pr. 31. december 2013 udøvede opgaver, som svarede til opgaverne for »konsulenter« eller »kontorchefer«, stillingsbetegnelser fastsat i vedtægten af 2004, at en ansat i juridisk tjeneste i samme lønklasse i medfør af artikel 30, stk. 2, litra b), i bilag XIII til den nye vedtægt eo ipso blev indplaceret i stillingsbetegnelsen »administrator i en overgangsstilling«, således som fastsat i den nye vedtægt, idet nævnte stilling dækker den tidligere stillingsbetegnelse »administrator« som fastsat i vedtægten af 2004.

Eftersom en sådan indplacering medfører, at den pågældende tjenestemands karriere blokeres i lønklasse AD 13, har afgørelsen om indplacering utvivlsomt fremkaldt bindende retsvirkninger, som kan berøre den nævnte tjenestemands interesser direkte og umiddelbart gennem en væsentlig ændring af hans retsstilling. I øvrigt udgør nævnte afgørelse ikke en forberedende retsakt, eftersom den kan fremkalde retsvirkninger, der straks kan berøre den pågældende tjenestemands interesser, og dette uafhængigt af forekomsten af en eventuel fremtidig afgørelse om afslag på forfremmelse til lønklasse AD 14 i henhold til artikel 45 i den nye vedtægt.

(jf. præmis 40, 42, 44, 45 og 47)

Domstolen: dom af 14. februar 1989, Bossi mod Kommissionen, 346/87, EU:C:1989:59, præmis 23

Retten i Første Instans: dom af 18. december 1992, Cimenteries CBR m.fl. mod Kommissionen, T-10/92 – T-12/92 og T-15/92, EU:T:1992:123, og af 18. september 2008, Angé Serrano m.fl. mod Parlamentet, T-47/05, EU:T:2008:384, præmis 61 og den deri nævnte retspraksis