ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sag C-175/88

Klaus Biehl

mod

Administration des contributions du grand-duché de Luxembourg

anmodning om præjudiciel afgørelse, indgivet af Storhertugdømmet Luxembourgs Conseil d'Etat

»Forskelsbehandling — krav om bopæl i national lovgivning som betingelse for tilbagebetaling af skat«

Retsmøderapport

Forslag til afgørelse fra generaladvokat M. Darmon, fremsat den 24. januar 1990 1784

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. maj 1990 1789

Sammendrag af dom

Fri bevægeligbed for personer – arbejdstagere – ligebehandling – løn – indkomstskat – tilbagebetaling af overskydende skat som led i et kildeskattesystem – krav om bopæl i landet i hele skatteåret som betingelse for tilbagebetaling – ulovligt

(EØF-Traktaten, art. 48, stk. 2)

Det er i strid med Traktatens artikel 48, stk. 2, såfremt indeholdelse af skat i løn m.v. over for en EF-statsborger, der kun er skattepligtig som hjemmehørende i en medlemsstat en del af året, enten fordi han tager bopæl dér eller forlader den i løbet af skatteåret, ¡følge den pågældende stats skattelovgivning tilfalder statskassen og ikke kan kræves tilbagebetalt.
Kommissionen kan ved udøvelsen af de beføjelser, som er tillagt den af Rådet med henblik på gennemførelsen af en fælles markedsordning på landbrugsområdet, udstede alle de gennemførelsesbestemmelser, der er nødvendige for den nævnte markedsordnings gnidningsløse funktion, for så vidt som disse bestemmelser ikke er i strid med Rådets grundeller gennemførelsesbestemmelser. Den forvaltnings- og kontrolbeføjelse, som herved er tildelt Kommissionen, indebærer en kompetence til at fastsætte frister og passende sanktioner for tilsidesættelse, der kan bestå i den fuldstændige fortabelse af retten til støtte, såfremt overholdelsen af de nævnte frister er nødvendig for den pågældende støtteordnings gnidningsløse funktion.

Det er en betingelse for ydelse af støtte i henhold til artikel 3 i forordning nr. 1431/82 om fastsættelse af særforanstaltninger for ærter, bønner og hestebønner, at den frist for indgivelse af støtteansøgning, der er fastsat i artikel 22, stk. 1, i forordning nr. 2192/82, som ændret ved forordning nr. 3322/82, overholdes. Selv om artikel 22, stk. 1, som ændret, hverken nævner eksistensen eller arten af de sanktioner, som er forbundet med overskridelsen af denne frist, er overholdelsen heraf ikke desto mindre afgørende for at sikre støtteordningens gnidningsløse funktion og kan derfor, selv når henses til proportionalitetsprincippet, sikres ved en sanktion som fortabelse af retten til støtte.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . Fiskale bestemmelser - interne afgifter - differentieret afgiftsordning - kun indfoerte varer omfattet af kategorien med den hoejeste afgift - lovligt - betingelser - intet incitament til koeb af indenlandsk fremstillede varer

( EOEF-Traktaten, art . 95 )

2 . Fiskale bestemmelser - interne afgiter - differentieret afgiftsordning for biler - hoejere afgifter over et vist cylindervolumen, hvilket faktisk kun rammer indfoerte biler - lovligt - ikke diskriminerende eller beskyttende virkning

( EOEF-Traktaten, art . 95 )

Sammendrag

1 . En afgiftsordning for varer, hvor afgiften stiger progressivt efter et objektivt kriterium, er ikke i sig selv i strid med faellesskabsretten, og kan ikke anses for diskriminerende, blot fordi det kun er indfoerte varer, bl.a . fra andre medlemsstater, der paalaegges den hoejeste afgift . En saadan ordning er i strid med forbuddet i Traktatens artikel 95, saafremt den kan medfoere, at forbrugerne undlader at koebe de indfoerte varer, der er paalagt hoejere afgifter, og i stedet vaelger indenlandsk fremstillede varer .

2 . En progressiv afgiftsordning for biler, som er karakteristisk derved, at progressionen stiger voldsomt ved et vist cylindervolumen, saaledes at en meget beskeden aendring af cylindervolumenet medfoerer en ganske betydelig aendring af afgiften, er ikke diskriminerende og ikke beskyttende i henhold til Traktatens artikel 95, idet de forbrugere, som maatte oenske ikke at betale den hoeje afgift, som faktisk kun rammer indfoerte biler, enten vil vaelge en anden udenlandsk fremstillet bil eller en enten udenlandsk eller indenlandsk fremstillet bil i en anden kategori .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser - kvantitative restriktioner - foranstaltninger med tilsvarende virkning - ordning, hvorefter salg af visse indfoerte spisefedtstoffer er betinget af tilsaetning af kromatisk reagerende sesamolie - ulovlighed - begrundelse - god handelsskik - forbrugerbeskyttelse - ingen

( EOEF-Traktaten, art . 30 )

Sammendrag

En medlemsstat, der betinger salg af anden vegetabilsk spiseolie end olivenolie samt salg af margarine, hydrede spisefedtstoffer og andre animalske og vegetabilske spisefedtstoffer end smoer og svinefedt, der er indfoert fra de oevrige medlemsstater, af tilsaetning af kromatisk reagerende sesamolie, tilsidesaetter forpligtelser i henhold til Traktatens artikel 30 .

En saadan foranstaltning, der tjener til at imoedegaa forskellige former for svigagtig praksis, der skal vildlede forbrugerne, er ikke egnet til effektivt at opfylde dette formaal, og er derfor ikke noedvendig for at varetage ufravigelige hensyn til god handelsskik og forbrugerbeskyttelse .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . Institutionernes retsakter - forordninger - forordning, hvis regler indebaerer en lempelse i forhold til de tidligere gaeldende regler - virkning for raekkevidden af de tidligere gaeldende regler - ingen

2 . Medlemsstater - forpligtelser - manglende opfyldelse - begrundelse - uantagelig

( EOEF-Traktaten, art . 169 )

Sammendrag

1 . En forordnings raekkevidde og bindende virkning paavirkes i dens gyldighedsperiode ikke af, at der vedtages en ny forordning vedroerende de samme spoergsmaal, og som indeholder regler om mindre byrdefulde forpligtelser for staterne .

2 . En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig interne forhold, som f.eks . praktiske vanskeligheder, der viser sig paa stadiet for gennemfoerelsen af en af Faellesskabets retsakter, som begrundelse for en undladelse af at overholde forpligtelser og frister i henhold til faellesskabsretten .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . Medlemsstater - forpligtelser - manglende opfyldelse - begrundelse - uantagelig

( EOEF-Traktaten, art . 169 )

2 . Traktatbrudssag - Kommissionens soegsmaalsret - udoevelse af et skoen

( EOEF-Traktaten, art . 169 )

3 . Traktatbrudssag - Domstolens proevelse af soegsmaalsgrundlaget - det paastaaede traktatbrud uden negative virkninger - uden betydning

( EOEF-Traktaten, art . 169 )

Sammendrag

1 . En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig interne forhold som begrundelse for en undladelse af at overholde forpligtelser og frister i henhold til faellesskabsretten .

2 . Kommissionen kan efter Traktatens artikel 169 indlede en traktatbrudsprocedure, naar den finder, at en medlemsstat ikke har overholdt en forpligtelse, der paahviler den i henhold til faellesskabsretten, og overtraedelsens art eller grovhed er herved uden betydning . Dens adgang hertil bestaar ikke alene i situationer, hvor Kommissionen og den medlemsstat, hvis adfaerd anses for kritisabel, er uenige om fortolkningen af faellesskabsbestemmelserne .

3 . En medlemsstats undladelse af at opfylde en ved en faellesskabsretlig bestemmelse paalagt forpligtelse udgoer i og for sig et traktatbrud, hvorfor et anbringende om, at den manglende opfyldelse ikke har haft skadelige virkninger, er uden enhver relevans for spoergsmaalet om, hvorvidt der er grundlag for et soegsmaal i medfoer af Traktatens artikel 169 .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fiskeri - bevarelse af havets ressourcer - lokalt gaeldende nationale foranstaltninger der kan traeffes i henhold til faellesskabsbestemmelserne - forbud mod, at en medlemsstats egne fiskere medfoerer en bestemt type fiskegarn om bord paa fartoejer, der befinder sig i farvandene ud for en del af medlemsstatens omraade - ikke i strid med forbuddet mod forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet - forskelsbehandling af producenter eller forbrugere - ingen forskelsbehandling - tilsidesaettelse af den grundlaeggende ret til fri erhvervsudoevelse - ingen tilsidesaettelse

( EOEF-Traktaten, art . 7 og art . 40, stk . 3, andet afsnit; Raadets forordning nr . 171/83, art . 19, stk . 2 )

Sammendrag

En foranstaltning truffet af en medlemsstat, som forbyder sine egne fiskere at medfoere en bestemt type garn om bord paa fiskerfartoejer, naar de befinder sig i farvandene ud for en del af dens kyster, er omfattet af artikel 19, stk . 2, i forordning nr . 171/83, hvorefter medlemsstaterne kan traeffe rent lokale foranstaltninger, som kun gaelder for deres egne fiskere, og som skal begraense fangsterne ved tekniske foranstaltninger, der supplerer de paa faellesskabsplan fastsatte, saafremt disse foranstaltninger er forenelige med faellesskabsretten .

En saadan foranstaltning er ikke i strid med Traktatens artikel 7, eftersom denne bestemmelse ikke paalaegger medlemsstaterne at stille deres egne borgere lige . Selv om foranstaltningen indebaerer begraensninger, der specielt beroerer en del af medlemsstatens egne fiskere, er den heller ikke i strid med Traktatens artikel 40, stk . 3, andet afsnit, som medlemsstaterne skal overholde, naar de til gennemfoerelse af en faellesskabsforordning, der vedroerer markedsordningerne for landbrugsvarer, traeffer foranstaltninger, der kun vedroerer deres egne statsborgere . En forskelsbehandling kan nemlig ikke betegnes som vilkaarlig, naar den er berettiget i kraft af de bevarelsesformaal, der forfoelges .

Foranstaltningen tilsidesaetter heller ikke den grundlaeggende ret til fri erhvervsudoevelse, da den er begrundet i almene hensyn og ikke goer indgreb i selve retten til at drive fiskeri .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1.Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - adgang til beskaeftigelse samt arbejdsvilkaar - ligebehandling - naegtelse af at ansaette en gravid kvinde - forskelsbehandling - ingen mandlige ansoegere - uden betydning

( Raadets direktiv 76/207, art . 2, stk . 1, og art . 3, stk . 1 )

2.Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - adgang til beskaeftigelse samt arbejdsvilkaar - ligebehandling - medlemsstaternes gennemfoerelse - valg mellem sanktioner i tilfaelde af forskelsbehandling - valg af en ordning med civilretligt ansvar - ansvarsfrihedsgrunde efter national lovgivning finder ikke anvendelse

( Raadets direktiv 76/207 )

Sammendrag

1.En arbejdsgiver handler direkte i strid med princippet om ligebehandling i artikel 2, stk . 1, og artikel 3, stk . 1, i Raadets direktiv 76/207 af om gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder for saa vidt angaar adgang til beskaeftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkaar, saafremt han naegter at indgaa en ansaettelseskontrakt med en kvindelig ansoeger, som han har fundet egnet til at udfoere det paagaeldende arbejde, naar grunden til ikke at ansaette hende er de skadelige foelger, som ansaettelse af en gravid kvinde eventuelt kan have for arbejdsgiveren, og som beror paa de af det offentlige fastsatte bestemmelser om uarbejdsdygtighed, hvorefter uarbejdsdygtighed som foelge af graviditet og foedsel sidestilles med uarbejdsdygtighed paa grund af sygdom . Det er herved uden betydning, at der ikke er mandlige ansoegere til den stilling, der skal besaettes .

2 . Selv om direktiv 76/207 med hensyn til sanktionerne for tilsidesaettelse af forbuddet mod forskelsbehandling overlader medlemsstaterne at vaelge mellem de forskellige loesninger, der er egnede til at naa direktivets formaal, indebaerer direktivet dog, at naar den af en medlemsstat valgte sanktion henhoerer under en ordning med civilretligt ansvar, er enhver tilsidesaettelse af forbuddet mod forskelsbehandling i sig selv ansvarspaadragende, uden at der kan tages hensyn til ansvarsfrihedsgrunde efter national lovgivning .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Socialpolitik - tilnaermelse af lovgivninger - beskyttelse af arbejdstagerne i tilfaelde af arbejdsgiverens insolvens - direktiv 80/987 - anvendelsesomraade - udelukkelse herfra paa grundlag af direktivets bestemmelser

( Raadets direktiv 80/987, art . 1, stk . 2 )

Sammendrag

Medlemsstaterne kan efter artikel 1, stk . 2, i direktiv 80/987 om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfaelde af arbejdsgiverens insolvens undtagelsesvis fra direktivets anvendelsesomraade udelukke krav fra bestemte kategorier af arbejdstagere .

Naar udelukkelsen kan ske som foelge af arbejdsaftalens eller ansaettelsesforholdets saerlige karakter, er den ikke betinget af, at der findes andre former for garanti, som sikrer arbejdstagerne en beskyttelse svarende til den, der fremgaar af direktivet . Naar udelukkelsen derimod kan ske, netop fordi der findes en saadan garanti, er den kun mulig, saafremt arbejdstageren opnaar en beskyttelse, der, selv om den har sit grundlag i en ordning, hvis bestemmelser er forskellige fra direktivets, giver ham de vaesentlige i direktivet fastlagte former for garanti .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . Fiskeri - faelles markedsordning - tilbagetagelse fra markedet for fiskerivarer - ydelse af finansiel udligning til producentorganisationerne - betingelser - overholdelse af faelles handelsnormer

( Raadets forordninger nr . 103/76, nr . 3796/81 og nr . 2202/82 )

2 . Fiskeri - faelles markedsordning - tilbagetagelse fra markedet for fiskerivarer - ydelse af finansiel udligning til producentproganisationerne - begraenset overtraedelse begaaet af en producentorganisation - begreb - bevisbyrde

( Kommissionens forordning nr . 3137/82, art . 13, stk . 1 )

Sammendrag

1 . Forordning nr . 3796/81 om den faelles markedsordning for fiskerivarer og forordning nr . 2202/82 om almindelige bestemmelser for ydelse af finansiel udligning for visse fiskerivarer skal fortolkes saaledes, at der ikke skal ydes finansiel udligning til en producentorganisation mht . fisk, der er taget tilbage til Faellesskabets tilbagetagelsespris, og som er klassificeret og afsat i henhold til forordning nr . 103/76 om fastlaeggelse af faelles markedsnormer for visse ferske eller koelede fisk, naar producentorganisationen i betydeligt omfang har undladt at overholde de faelles markedsnormer, der er fastlagt i denne forordning, i forbindelse med anden fisk af den tilbagetagne art, som blev udbudt til salg, men ikke taget tilbage i samme periode .

2 . Udbud til salg af en vare, der ikke opfylder de faelles markedsnormer, skal anses for en begraenset overtraedelse af reglerne for ordningen vedroerende finansiel udligning som omhandlet i artikel 13, stk . 1, i forordning nr . 3137/82 om gennemfoerelsesbestemmelser for ydelse af finansiel udligning for visse fiskerivarer, naar der er tale om en overtraedelse, som paa den ene side er lejlighedsvis og angaar ubetydelige maengder af den paagaeldende vare, og paa den anden side ikke kan foraarsage forstyrrelser af markedet . Det paahviler den paagaeldende producentorganisation at godtgoere, at der er tale om en begraenset overtraedelse .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . Annullationssoegsmaal - retsakter, der kan goeres til genstand for soegsmaal - akter der fremkalder retsvirkninger - interne instrukser med det formaal at fastslaa en institutions ansattes kompetence i forhold til tredjemaend

( EOEF-Traktaten, art . 173 )

2 . Landbrug - faelles landbrugspolitik - finansiering gennem EUGFL - udgifternes overensstemmelse med faellesskabsreglerne - kontrol - medlemsstaternes grundlaeggende kompetence - Kommissionens supplerende indgriben - graenser

( Raadets forordning nr . 729/70, art . 8, stk . 1, og art . 9 )

Sammendrag

1 . Enhver af institutionerne vedtagen bestemmelse, uanset dens art eller form, som er bestemt til at affoede retsvirkninger, kan goeres til genstand for annullationssoegsmaal . Dette gaelder interne instrukser, som en institution har udstedt for at definere dens ansattes kompetence i forhold til tredjemaend som led i kontrolforanstaltninger, der skal sikre overholdelsen af faellesskabslovgivningen .

2 . I henhold til artikel 8, stk . 1, i Raadets forordning nr . 729/70 om finansiering af den faelles landbrugspolitik paahviler det medlemsstaterne, i overensstemmelse med de nationale administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, at traeffe de fornoedne foranstaltninger for blandt andet at sikre sig, at de af EUGFL finansierede foranstaltninger virkelig er blevet gennemfoert, og at de er blevet gennemfoert paa behoerig maade, idet Kommissionen kun udoever en supplerende funktion .

Det foelger af den ved samme forordnings artikel 9 indfoerte kontrolordning, at hvis det viser sig noedvendigt at udtage og analysere proever, skal dette ikke goeres af Kommissionen, men af medlemsstaterne, enten paa eget initiativ som led i deres kontrolforpligtelse i henhold til den naevnte artikel 8, stk . 1, eller paa Kommissionens anmodning i henhold til artikel 9, stk . 2, tredje afsnit .

Ved at udstede de interne tjenesteinstrukser 88/C 264/03, som giver dens ansatte kompetence til, uafhaengigt af medlemsstaterne, at udtage proever, og som fastsaetter den naermere fremgangsmaade for deres indgriben, har Kommissionen ikke begraenset sig til at uddybe gaeldende regler; den har, skoent den ikke havde kompetence hertil, villet indfoere en tilfoejelse til disse . Instrukserne boer derfor annulleres .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . Statsstoette - bedoemmelse af en stoetteordning i forhold til andre faellesskabsregler end Traktatens artikel 92 - tilsidesaettelse af reglerne om en faelles landbrugsmarkedsordning - anvendelse af proceduren i artikel 169 - lovligt

( EOEF-Traktaten, art . 92, 93, stk . 2, og 169 )

2 . Landbrug - faelles markedsordning - prisdannelse - nationale foranstaltninger - uforenelighed med faellesskabsordningen

3 . Statsstoette - paataenkte stoetteforanstaltninger - underretning af Kommissionen - forpligtelse - tilsidesaettelse - anvendelse af proceduren i artikel 169 - lovligt

( EOEF-Traktaten, art . 93, stk . 3, og 169 )

4 . Medlemsstater - forpligtelser - medvirken til undersoegelser vedroerende traktatbrud

( EOEF-Traktaten, art . 5 og 169 )

Sammendrag

1 . Den omstaendighed, at der ved Traktatens artikel 93, stk . 2, er indfoert en procedure, der specielt er tilpasset de saerlige problemer, som statsstoette skaber for konkurrencen paa faellesmarkedet, er paa ingen maade til hinder for, at en stoetteordnings forenelighed med andre faellesskabsbestemmelser end artikel 92, navnlig med en faelles markedsordnings regler, bedoemmes efter den i Traktatens artikel 169 fastsatte procedure til konstatering af traktatbrud .

2 . De faelles markedsordninger hviler paa princippet om et aabent marked, som enhver producent frit har adgang til paa effektive konkurrencevilkaar, og hvis funktion udelukkende reguleres ved foranstaltninger i henhold til disse ordninger selv . Navnlig kan medlemsstaterne ikke laengere paa omraader, der er daekket af en faelles markedsordning - og saa meget desto mindre, naar denne ordning bygger paa faelles prisregler - ved ensidigt fastsatte nationale bestemmelser gribe ind i en saadan prisdannelsesmekanisme, der foelger af den faelles ordning .

3 . Kommissionen kan anvende proceduren i Traktatens artikel 169, naar den oensker Domstolens dom for, at en medlemsstat har tilsidesat Traktatens artikel 93, stk . 3, som paalaegger medlemsstaterne at underrette Kommissionen om enhver paataenkt indfoerelse eller aendring af stoetteforanstaltninger i henhold til Traktatens artikel 92 .

4 . Den omstaendighed, at en medlemsstat ikke samarbejder med Kommissionen, naar denne foretager en undersoegelse for at fastslaa, om medlemsstaten har begaaet et traktatbrud, der kan vaere genstand for et soegsmaal i henhold til Traktatens artikel 169, er en tilsidesaettelse af de forpligtelser, som paahviler den henhold til Traktatens artikel 5, stk . 1 . Et saadant manglende samarbejde er saerligt graverende, naar det fortsaetter for Domstolen, efter at en saadan traktatbrudssag er anlagt .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - faellesskabsbestemmelser - sagligt anvendelsesomraade - tillaegsydelse der udbetales til modtagere af pensionsydelser af en national solidaritetsfond - omfattet

( Raadets forordning nr . 1408/71, art . 4, stk . 1 )

2 . Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - ydelser - bopaelsbestemmelser - ophaevelse - afslag paa at erhverve eller bevare ret til ydelser med henvisning til, at den sikrede er bosat i en anden medlemsstat - ulovligt afslag

( Raadets forordning nr . 1408/71, art . 10, stk . 1 )

3 . Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - faellesskabsbestemmelser - pligt til at gennemfoere disse uanset praktiske vanskeligheder - adgang til at forelaegge spoergsmaalet for Den Administrative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring

(( Raadets forordning nr . 1408/71, art . 81, litra d ) ))

4 . Medlemsstater - forpligtelser - tilsidesaettelse - forslag fremsat for Raadet der efter vedtagelsen vil bringe tilsidesaettelsen til ophoer - uden betydning

Sammendrag

1 . En social sikringsordning som omhandlet i forordning nr . 1408/71 omfatter en tillaegsydelse, der udbetales af et organ som Fonds national de solidarité, og som finansieres over skatterne og tildeles modtagere af alders -, efterladte - eller invalidepension for at sikre disse et mindsteunderhold, for saa vidt som de paagaeldende retligt har krav paa at modtage en saadan ydelse .

Den omstaendighed, at tildelingen af en saadan ydelse er knyttet til et bestemt oekonomisk og socialt miljoe, kan ikke paa faellesskabsrettens nuvaerende udviklingstrin begrunde, at ydelsen behandles anderledes end den pension, som den umiddelbart efter loven udgoer et tillaeg til .

2 . Artikel 10 i forordning nr . 1408/71 skal fortolkes saaledes, at det hverken er til hinder for at erhverve ret til de i bestemmelsen omhandlede ydelser eller kan begrunde fortabelse af retten til ydelserne, at en person ikke er bosat i den medlemsstat, hvori den institution, som det paahviler at udrede ydelserne, er beliggende .

3 . Den omstaendighed, at anvendelsen af faellesskabsbestemmelserne om social sikring kan medfoere praktiske vanskeligheder, idet der ikke er fastsat naermere bestemmelser om, hvorledes udbetalingen af visse typer ydelser skal finde sted, kan ikke paaberaabes til skade for de rettigheder, som private har i henhold til principperne i Faellesskabets lovgivning paa det sociale omraade . Der findes i oevrigt et organ, Den Administrative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring, som i henhold til den udtrykkelige bestemmelse i artikel 81, litra d ), i forordning nr . 1408/71 skal behandle eventuelle vanskeligheder af denne art .

4 . Den omstaendighed, at Raadet har faaet forelagt et forslag, der, hvis det vedtages, vil afhjaelpe den overtraedelse, der paatales over for en medlemsstat, fritager ikke medlemsstaten for at efterkomme de gaeldende faellesskabsbestemmelser .