Domstolen er på ny blevet anmodet om en fortolkning af Rådets forordning nr. 1798/75 af 10. juli 1975 om fritagelse for told efter den fælles toldtarif ved indførsel af uddannelsesmæssigt, videnskabeligt eller kulturelt materiale (EFT L 184, s. 1).

I 1979 indførte delstaten Niedersachsen fra De forenede Stater en prøveautomat, »AS-50«, fremstillet af Perkin-Elmer Corporation, til Forbundsrepublikken Tyskland, hvor den skulle bruges ved målinger med et atom-absorptions-spektrofotometer i et universitetsinstitut for tropisk og subtropisk planteavl. Det sidstnævnte apparat, »AAS M 432«, blev fremstillet i Forbundsrepublikken Tyskland af Bodenseewerk Perkin-Elmer & Co. GmbH, Überlingen, der er et tysk datterselskab af det amerikanske firma.

Efter en undersøgelse ved Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt Berlin afslog Hauptzollamt Friedrichshafen at meddele toldfritagelse for det indførte apparat. Som begrundelse for afgørelsen anførte man, at spektrofotométerét var fremstillet i Fællesskabet, og at prøveautomaten ikke kunne anses som et selvstændigt videnskabeligt instrument. Importøren anfægtede derpå denne afgørelse for Finanzgericht Baden-Württemberg og gjorde gældende, at prøveautomatentomaten er et tilbehør til spektrofotométerét; Hauptzollamt har imidlertid heroverfor anført, at tilbehør kun kan være produkter, der specielt er tilpasset det egentlige apparat; som sådanne kan de ikke anses som selvstændige videnskabelige instrumenter.

På dette grundlag indhentede Finanzgericht en sagkyndig erklæring fra professor H. Sternbach fra Max-Planck-Institut für Experimentelle Medizin for at få afgjort, hvorledes prøveautomaten skal tariferes. Den sagkyndige fastslog, at apparatet var tilbehør til spektrofotométerét i mekanisk og teknisk forstand, hvis videnskabelige karakter er anerkendt. De målinger, der skal foretages med det sidstnævnte apparat, er meget talrige, ligesom prøveautomaten sikrer en ensartet indkodning af måleoplysningerne; prøveautomaten udfører altså et arbejde, om hvilket det gælder, at den nøjagtighed, der er nødvendig af hensyn til målingerne, ikke kan sikres, når det udføres manuelt. Spektrofotométerét kan med andre ord også fungere uden prøveautomaten; automaten er dog nødvendig af hensyn til den særlige funktion, som fremstilleren har tiltænkt spektrofotométerét.

Ved kendelse af 7. februar 1984 har Finanzgericht udsat sagen og i henhold til EØF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen følgende spørgsmål til præjudiciel afgørelse:

»1) Hvad skal der forstås ved ’tilbehør’, jfr. forordningens artikel 3, stk. 2: a) Skal produkter, der er indført inden den 1. januar 1980, for at. kunne anses som tilbehør i henhold til forordningens artikel 3, stk. 2, være specielt fremstillet til det egentlige apparat (jfr. definitionen i artikel 12 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2784/79 af 12.12.1979 om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EØF) nr. 1798/75, EFT L 318 af 13.12.1979, s. 32, der først trådte i kraft den 1.1.1980) samt — i bekræftende fald — hvorledes afgøres det, hvorvidt et tilbehør er ’specielt fremstillet’ til det egentlige apparat (sker det efter objektivt-tekniske kriterier eller efter den funktion, som producenten har tiltænkt tilbehøret, eller efter den anvendelse, som modtageren konkret gør af produktet)? b) Forudsætter begrebet tilbehør i forhold til det egentlige apparat endvidere, at tilbehøret er en uselvstændig del, og — dersom dette må besvares bekræftende — hvorledes skal denne uselvstændige karakter bestemmes (mekanisk-teknisk eller i overensstemmelse med den funktion, som producenten har tiltænkt tilbehøret, eller efter den anvendelse, som modtageren konkret gør af tilbehøret)?

2) Hvad betyder ’nødvendige med henblik på... kan fungere’ i forordningens artikel 3, stk. 2: kræves der ifølge begrebet, at det egentlige apparat uden tilbehøret ikke ’virker’ i mekaniskteknisk forstand, eller at det ikke opfylder den af producenten tiltænkte funktion, eller at modtageren konkret ikke kan anvende det til sine formål?

3) Hvad skal der forstås ved udtrykket ’de toldfrit indførte [videnskabelige instrumenter og apparater]’ i forordningens artikel 3, stk. 2: kan det egentlige apparat herefter være toldfrit, dersom det er fremstillet på toldområdet og derfor ikke er blevet indført, men som dog ved indførsel ville have været et toldfrit apparat efter forordningens artikel 3, stk. 1, eller forudsætter toldfriheden for det egentlige apparat, at det rent faktisk er blevet toldfrit indført i henhold til forordningens artikel 3, stk. 1?