ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - monetaere udligningsbeloeb - fritagelse for betaling - billighedsklausul - raekkevidde - dobbelt overskridelse af en graense - udelukkelse - indfoersel og udfoersel foretaget af forskellige erhvervsdrivende - ingen betydning

[Kommissionens forordning nr. 926/80, art. 8, stk. 2, litra b)]

Sammendrag

Artikel 8, stk. 2, litra b), i forordning nr. 926/80 om fritagelse for monetaere udligningsbeloeb i visse tilfaelde, hvor den erhvervsdrivende paalaegges en merudgift paa grund af aendringer af disse beloeb mellem indgaaelsen af en kontrakt og dens opfyldelse, skal fortolkes saaledes, at den naegtelse af fritagelse, som den indeholder, uden forskel omfatter saavel det tilfaelde, at et udfoert produkt genindfoeres inden for en frist paa seks maaneder efter dets udfoersel, som det tilfaelde, at et udfoert produkt tidligere er blevet indfoert inden for seks maaneder foer dets udfoersel.

I sidstnaevnte tilfaelde er det tilstraekkeligt til at naegte fritagelse for opkraevning af monetaere udligningsbeloeb, at det samme produkt udfoeres inden for seks maaneder efter dets indfoersel, uanset om indfoerslen blev foretaget af den samme eller af en anden erhvervsdrivende. Da sigtet med ordningen med monetaere udligningsbeloeb er prisdannelsen for landbrugsprodukter og ikke at forhindre unormale tab eller fortjenester for de erhvervsdrivende, er formaalet med forordning nr. 926/80 ikke at sikre de erhvervsdrivende, der er i faerd med at opfylde kontrakter med forudfastsatte betingelser, en generel beskyttelse mod anvendelse af monetaere udligningsbeloeb, der er en foelge af et monetaert forhold.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Praejudicielle spoergsmaal - Domstolens kompetence - graenser - spoergsmaal, der skal goere det muligt for den nationale retsinstans at bedoemme, hvorvidt en national bestemmelse, der ikke er afgoerende for hovedsagens udfald, er forenelig med faellesskabsretten

(EF-traktaten, art. 177)

2 Fri bevaegelighed for personer - arbejdstagere - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - traktatens bestemmelser - uanvendelighed paa rent interne forhold i en medlemsstat

(EF-traktaten, art. 48, 52 og 59)

Sammendrag

3 Domstolen kan ikke traeffe afgoerelse vedroerende et praejudicielt spoergsmaal fra en national retsinstans, naar det klart fremgaar, at den af den nationale retsinstans oenskede fortolkning af en faellesskabsbestemmelse savner enhver forbindelse med realiteten i sagen eller dennes genstand, eller naar problemet er af hypotetisk karakter, og Domstolen ikke raader over de faktiske og retlige oplysninger, som er noedvendige for, at den kan foretage en saglig korrekt besvarelse af de stillede spoergsmaal.

Dette er tilfaeldet, naar Domstolen anmodes om at levere de fortolkningsbidrag vedroerende faellesskabsretten til den nationale retsinstans, der skal goere det muligt for denne at bedoemme, hvorvidt en national bestemmelse, der ifoelge de oplysninger, Domstolen besidder, ikke forekommer at ville blive anvendt af den forelaeggende ret for at traeffe afgoerelse i hovedsagen, er forenelig med faellesskabsretten.

4 Traktatens artikel 48, 52 og 59 finder ikke anvendelse paa en situation, hvor et selskab med hjemsted i en medlemsstat uden at anvende, endsige at paataenke at anvende, arbejdstagere, der er statsborgere i andre medlemsstater, leverer ydelser til en offentligt organ, der er etableret i samme medlemsstat, og hvor samtlige elementer findes inden for en enkelt medlemsstat.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Faellesskabsret - direkte virkning - nationale afgifter uforenelige med faellesskabsretten - tilbagebetaling - afslag - betingelser - fuldstaendig overvaeltning og en ugrundet berigelse for den erhvervsdrivende - lovbestemt pligt for den erhvervsdrivende til at overvaelte afgiften paa koeberen - betydning - ikke formodning for fuldstaendig overvaeltning - hensyntagen til et eventuelt tab paa grund af afgiften trods overvaeltningen

Sammendrag

En medlemsstat kan kun modsaette sig, at en national afgift, der er opkraevet i strid med faellesskabsretten, tilbagebetales til den erhvervsdrivende, naar det er godtgjort, at en anden person fuldt ud har maattet betale afgiften, og at en tilbagebetaling til den erhvervsdrivende ville medfoere en ugrundet berigelse for ham. Det paahviler de nationale domstole paa baggrund af de konkrete omstaendigheder i den enkelte sag at vurdere, om disse betingelser er opfyldt. Hvis kun en del af afgiftsbyrden er overvaeltet paa senere led, maa de nationale myndigheder tilbagebetale det ikke-overvaeltede beloeb til den erhvervsdrivende. Den omstaendighed, at der eventuelt findes en lovbestemt pligt til at lade afgiften indgaa som en del af kostprisen, er ikke tilstraekkelig til, at der skabes en formodning for, at hele afgiftsbyrden er overvaeltet paa senere led, heller ikke selv om en tilsidesaettelse af denne pligt vil kunne medfoere en sanktion.

Hvis den erhvervsdrivende, selv om afgiften er overvaeltet paa koeberen, efter reglerne i national ret kan paaberaabe sig, at han har lidt et tab som foelge af paalaeggelsen af den ulovlige afgift, og at dette indebaerer, at der ikke eller ikke fuldt ud er tale om en ugrundet berigelse, maa de nationale domstole tage stilling til de naermere foelger heraf. Et saadant tab kan f.eks. skyldes, at prisen paa importerede varer paa grund af den ulovlige afgift er steget, og at den erhvervsdrivendes salgsmaengde og dermed hans indtjening af denne grund er faldet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - faelles markedsordning - raatobak - praemieordning - landbrugsomregningskurs, der skal anvendes paa praemiebeloebet - fastlaeggelse - datoen for »leverancer« - begreb

(Kommissionens forordning nr. 3478/92, art. 10, og nr. 3477/93, art. 1)

Sammendrag

Inden for rammerne af den ved den faelles markedsordning for raatobak indfoerte praemieordning er det i artikel 1 i forordning nr. 3477/93 om landbrugsomregningskurserne for raatobak bestemt, at landbrugsomregningskursen for omregning til national valuta af det praemiebeloeb, der er udbetalt af forarbejdningsvirksomheden til producenten, fastlaegges paa grundlag af datoen for »leverancer«. Dette udtryk skal ligesom udtrykket »kontraktmaessig levering«, der benyttes i artikel 10 i forordning nr. 3478/92 om gennemfoerelsesbestemmelser for praemieordningen i tilfaelde, hvor en forarbejdningsvirksomhed har indgaaet en dyrkningskontrakt med en producentsammenslutning, fortolkes saaledes, at det omfatter en producents eller producentsammenslutnings overgivelse af en maengde tobak til forarbejdningsvirksomheden med henblik paa forarbejdning til opfyldelse af dyrkningskontrakten, og ikke den enkelte producents tilfoersel af tobakken til sammenslutningen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssoegsmaal - frister - begyndelsestidspunkt - meddelelse - begreb - meddelelse af selve ordlyden af retsakten

(EF-traktaten, art. 173, stk. 5)

2 Appel - anbringender - fejlagtig bevisbedoemmelse - afvisning, medmindre det goeres gaeldende, at Retten har begaaet retlige fejl - afvisning

(EF-traktaten, art. 168 A, EF-statutten for Domstolen, art. 51)

Sammendrag

3 Meddelelse af faellesskabsretsakter, som omhandlet i traktatens artikel 173, stk. 5, og artikel 191, indebaerer noedvendigvis, at der afgives en detaljeret redegoerelse for indholdet af den retsakt, der meddeles, og dens begrundelse. Uden en saadan redegoerelse vil den af meddelelsen beroerte ikke med sikkerhed kunne kende indholdet af og begrundelsen for den paagaeldende retsakt, hvilket er noedvendigt for, at han kan goere effektiv brug af sin adgang til at anlaegge sag til proevelse af beslutningen. Dette krav kan kun opfyldes ved fremsendelsen af ordlyden af den paagaeldende beslutning og ikke ved et kortfattet sammendrag af dens indhold. Det foelger heraf, at soegsmaalsfristen foerst kan begynde at loebe fra datoen for meddelelsen i den ovenfor fastlagte betydning.

4 Rettens vurdering af de for den fremlagte beviser kan kun proeves under en appel, hvis det godtgoeres, at Retten har begaaet en retlig fejl.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - faelles landbrugspolitik - strukturreform - forbedring af strukturernes effektivitet - stoette til ekstensivering af oksekoedsproduktionen - betingelser - produktionsnedsaettelse - beregning - hensyntagen til nedsaettelser indtraadt i perioden mellem referenceperioden og forpligtelsesperioden - ulovligt

[Raadets forordning nr. 797/85, art. 1b, stk. 3, litra c), som aendret ved forordning nr. 1760/87 og nr. 1094/88; Kommissionens forordning nr. 4115/88, art. 4, stk. 1 og 2]

Sammendrag

I henhold til forordning nr. 797/85 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet skal medlemsstaterne indfoere en stoetteordning med henblik paa at tilskynde til ekstensivering af produktionen inden for visse sektorer, idet det er naermere praeciseret, at ekstensivering bestaar i, at produktionen af det paagaeldende produkt i en naermere angiven forpligtelsesperiode nedsaettes i forhold til en referenceperiode, som medlemsstaterne fastsaetter, og at medlemsstaterne med hensyn til oksekoed kan bestemme, at antallet af kvaegenheder skal nedsaettes med mindst 20%.

Ovennaevnte forordnings artikel 1b, stk. 3, litra c), som aendret ved forordning nr. 1760/87, begge aendret ved forordning nr. 1094/88, og artikel 4, stk. 1 og 2, i forordning nr. 4115/88 om gennemfoerelsesbestemmelser for ordningen med stoette til ekstensivering af produktionen skal fortolkes saaledes, at i tilfaelde af, at produktionen er blevet nedsat i perioden mellem udloebet af referenceperioden og begyndelsen af forpligtelsesperioden, kan en medlemsstat ikke i noget tilfaelde goere ydelse af stoette til ekstensivering betinget af, at den produktion, der gennemfoeres i den mellemliggende periode, i forpligtelsesperioden nedsaettes med mindst 20% i forhold til produktionen i referenceperioden.

I de paagaeldende forordninger omtales der ikke nogen mellemliggende periode, og det kan ikke af deres ordlyd udledes, at produktionsnedsaettelsen ikke, helt eller delvis, kan indtraede inden begyndelsen af forpligtelsesperioden. I oevrigt naas ordningens formaal, som bestaar i, at producenterne tilskyndes til at nedsaette deres bedrifts normale produktion mod at faa udbetalt en stoette, ogsaa, saafremt den nedsaettelse, der er gennemfoert i den mellemliggende periode, opretholdes gennem hele forpligtelsesperioden.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - specielle kompetenceregler - retten paa opfyldelsesstedet for kontraktforpligtelsen - arbejdskontrakt - det sted, hvor arbejdstageren saedvanligvis udfoerer sit arbejde - begreb - arbejde udfoert i flere kontraherende stater

(Bruxelles-konventionen af 27.9.1968, art. 5, nr. 1, som aendret ved tiltraedelseskonventionen af 1989)

Sammendrag

Artikel 5, nr. 1, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som aendret ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltraedelse, skal fortolkes saaledes, at det sted, hvor arbejdstageren saedvanligvis udfoerer sit arbejde, for det tilfaelde at arbejdstageren til opfyldelse af en arbejdskontrakt udfoerer sit arbejde i mere end én kontraherende stat, i bestemmelsens forstand er det sted, hvor arbejdstageren har etableret det faktiske midtpunkt for sin erhvervsudoevelse. Med henblik paa den konkrete fastlaeggelse af dette sted skal der tages hensyn til den omstaendighed, at arbejdstageren har stoerstedelen af sin arbejdstid i en af de kontraherende stater, hvor han har et kontor, hvorfra han tilrettelaegger sin virksomhed for arbejdsgiveren, og hvortil han vender tilbage efter hver forretningsrejse i udlandet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik - tilnaermelse af lovgivningerne - overfoersel af virksomheder - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder - direktiv 77/187 - anvendelsesomraade - ordregiver, der opsiger en rengoeringsaftale med en selvstaendig entreprenoer og derefter indgaar aftale med en anden entreprenoer - ikke overdragelse af aktiver af betydning eller overtagelse af en betydelig del af arbejdsstyrken - ikke omfattet

(Raadets direktiv 77/187, art. 1, stk. 1)

Sammendrag

Artikel 1, stk. 1, i direktiv 77/187 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter skal fortolkes saaledes, at direktivet ikke finder anvendelse i en situation, hvor en ordregiver, som har overdraget rengoeringen af sine lokaler til én entreprenoer, opsiger aftalen med denne og indgaar en ny aftale med en anden entreprenoer vedroerende udfoerelsen af tilsvarende arbejde, hvis der i denne forbindelse hverken overdrages materielle eller immaterielle aktiver af betydning fra den ene entreprenoer til den anden eller af den nye entreprenoer overtages en efter antal og kvalifikationer betydelig del af den arbejdsstyrke, som hos forgaengeren udfoerte det af aftalen omfattede arbejde.

Begrebet overfoersel i direktivet omfatter den situation, hvor en oekonomisk enhed - dvs. en organiseret helhed af personer og aktiver, der goer det muligt at udoeve en oekonomisk virksomhed med et selvstaendigt formaal - bevarer sin identitet efter overfoerslen. Det forhold, at en virksomhed maa afgive udfoerelsen af en tjenesteydelse til en konkurrent, er derfor ikke i sig selv tilstraekkeligt til, at der er tale om en overfoersel. Hertil kommer, at selv om en oekonomisk enhed i visse brancher, hvor arbejdskraften udgoer den vaesentligste del af aktiviteten, vil kunne fungere uden vaesentlige materielle eller immaterielle aktiver og bestaa af en gruppe af arbejdstagere, som i laengere tid udfoerer en faelles aktivitet, er det herudover en forudsaetning for, at der i saa fald er tale om en overfoersel i henhold til direktivet, at denne gruppe vedbliver at bestaa ved, at den nye ordremodtager overtager stoerstedelen af arbejdsstyrken.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Euratom - forsyningsordning - Forsyningsagenturets forpligtelse til at sikre afsaetningen af faellesskabsproduktionen - foreligger ikke - ingen sondring mellem faellesskabsproduktionen og importerede produkter for saa vidt angaar saavel den almindelige fremgangsmaade til sammenholdelse af tilbud og ordrer som den forenklede fremgangsmaade

(Euratom-traktaten, art. 52-76; Euratoms Forsyningsagenturs reglement om de naermere regler vedroerende sammenholdelse af tilbud og ordrer paa malme, udgangsmaterialer og specielle fissile materialer, art. 5a)

Sammendrag

Formaalet med at oprette Euratoms Forsyningsagentur har vaeret paa de i Euratom-traktatens kapitel 6 fastlagte vilkaar at sikre en regelmaessig og ligelig forsyning med malme og nukleart braendsel til samtlige brugere.

Derimod indeholder traktatens kapitel 6 ingen bestemmelse, hvorefter agenturet er forpligtet til at sikre afsaetningen af produktionen af malme i Faellesskabet. Da bestemmelsen i traktatens artikel 60 vedroerende fremgangsmaaden til sammenholdelse af tilbud og ordrer tvaertimod finder anvendelse, ikke alene paa leverancer med oprindelse i Faellesskabet, men ogsaa - i overensstemmelse med den i artikel 65 indeholdte henvisning - paa brugernes ordrer og paa kontrakter mellem brugerne og agenturet vedroerende leverancer, der hidroerer fra lande uden for Faellesskabet, skal der ikke sondres efter produkternes oprindelsessted i det system, hvor tilbud og ordrer centraliseres hos agenturet.

Den forenklede fremgangsmaade til sammenholdelse af tilbud og ordrer, der er fastlagt i artikel 5a i agenturets i medfoer af traktatens artikel 60, stk. 6, udstedte reglement, finder ligeledes anvendelse paa leverancer i form af import fra tredjelande, idet artikel 65 i sin helhed henviser til artikel 60. Endvidere strider denne fremgangsmaade ikke mod traktatens artikel 66, idet den ikke undergraver agenturets eneret til direkte at afslutte kontrakter, for saa vidt det i henhold til reglementets artikel 5a, litra d)-g), henhoerer under agenturet at afslutte saadanne kontrakter, hvilket agenturet kan afslaa.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - faelles markedsordning - eksportrestitutioner - differentieret restitution - tildelingsbetingelser - varen udfoert, men som foelge af force majeure gaaet til grunde inden indfoersel til bestemmelseslandet - ingen ret til restitution paa grund af manglende fastsaettelse af en restitutionssats for alle tredjelande

(Kommissionens forordning nr. 2730/79, art. 10, stk. 4, art. 20 og 21)

Sammendrag

Artikel 10, stk. 4, artikel 20 og 21 i forordning nr. 2730/79 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter skal fortolkes saaledes, at en erhvervsdrivende ikke har ret til eksportrestitution, naar det paagaeldende produkt er gaaet til grunde under transporten efter at have forladt Faellesskabets geografiske omraade som foelge af force majeure, og naar der er fastsat den samme restitutionssats for alle tredjelande, bortset fra et land, for hvis vedkommende der ikke er fastsat nogen restitution. Det forhold, at der ikke er fastsat en restitutionssats for et tredjeland, maa sidestilles med en differentiering efter destination, hvilket indebaerer, at restitutionsbetalingen er betinget af, at produktet er indfoert til det tredjeland eller et af de tredjelande, som restitutionen er fastsat for. Selv om forordningens artikel 21, stk. 1, i dette tilfaelde giver ret til udbetaling af en del af restitutionen, naar produktet har forladt Faellesskabets geografiske omraade, finder denne bestemmelse dog kun anvendelse i det tilfaelde, hvor der er fastsat en restitution for alle tredjelande.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Frie varebevaegelser - kvantitative restriktioner - foranstaltninger med tilsvarende virkning - forbud mod markedsfoering af broed, der ikke opfylder forskellige regler om hoejeste vandindhold og mindsteindhold af aske, og som indeholder klid - lovlighed - begrundelse - beskyttelse af sundheden - ingen

(EF-traktaten, art. 30 og 36)

2 Faellesskabsret - direkte virkning - uoverensstemmelse mellem faellesskabsretten og national lov - den kompetente nationale rets forpligtelser og befoejelser - undladelse af at anvende national lovgivning

Sammendrag

3 Anvendelsen paa varer, der er lovligt fremstillet og bragt i handelen i andre medlemsstater, af nationale lovbestemmelser, der forbyder handel med broed med et vandindhold paa over 34%, et askeindhold paa under 1,40% eller med indhold af klid, udgoer en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion i traktatens artikel 30's forstand, der ikke efter traktatens artikel 36 kan begrundes i hensynet til beskyttelse af sundheden, naar der ikke i oevrigt foreligger oplysninger, som kan begrunde en saadan foranstaltning.

4 Den nationale ret har, naar den anmodes om at anvende en lov, der er i strid med traktatens artikel 30, pligt til at sikre den fulde virkning af denne artikel og til herved af egen drift at undlade at anvende den nationale lovgivning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Konkurrence - transport - konkurrenceregler - transport med jernbane - forordning nr. 1017/68 - anvendelsesomraade - klausul i aftaler inden for sammenslutninger af jernbaneselskaber, hvorefter autoriserede rejsebureauer ikke maa bidrage til at fremme brugen af transportformer, der konkurrerer med jernbanetransport - omfattet

(Raadets forordning nr. 17, nr. 141 og nr. 1017/68)

2 Appel - anbringender - anbringende mod en doms praemis, der ikke er noedvendig som begrundelse for domskonklusionen - uvirksomt

Sammendrag

3 Forordning nr. 1017/68 om anvendelse af konkurrenceregler for transport med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje finder ifoelge artikel 1 navnlig anvendelse paa aftaler, som har til formaal eller foelge at fastsaette befordringspriser eller at begraense eller kontrollere udbuddet af transportydelser. Anvendelsen af forordningen afhaenger af subsumptionen af de paagaeldende aftaler og ikke af en forudgaaende fastlaeggelse af det marked, paa hvilket aftalernes virkninger goer sig gaeldende.

En klausul i aftaler inden for sammenslutninger af jernbaneselskaber, hvorefter autoriserede rejsebureauer i deres reklamer, tilbud og kunderaadgivning ikke maa bidrage til at fremme brugen af transportformer, der konkurrerer med jernbanetransport, henhoerer under transportsektoren og ikke under forordning nr. 17. Det er nemlig hele transportsektoren, der er blevet undtaget fra anvendelsen af sidstnaevnte forordning ved forordning nr. 141, der senere er blevet afloest af tre forordninger for saerskilte sektorer, herunder forordning nr. 1017/68 om transport ad landjorden, der saaledes ogsaa omfatter jernbanetransport.

Desuden har en saadan klausul dels til formaal at have virkninger - om ikke sine vaesentligste virkninger - inden for sektoren for transport ad landjorden, eftersom den paalaegger de autoriserede rejsebureauer at udvise en neutralitet, som antages at fremme udbuddet af jernbanetransport, dels indgaar den i aftaler mellem sammenslutninger af virksomheder, hvis vaesentligste klausuler henhoerer under anvendelsesomraadet for forordning nr. 1017/68.

4 Et anbringende, som under en appel fremfoeres mod en praemis, der er anfoert som en yderligere begrundelse i en af Retten afsagt dom, hvis konklusion i tilstraekkeligt omfang er begrundet i andre praemisser, maa forkastes.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - arbejdsloeshed - graensearbejder, der er helt arbejdsloes - oppebaerelse af ydelser ved arbejdsloeshed i bopaelsstaten - efterfoelgende overflytning af bopaelen til seneste beskaeftigelsesstat - ret til ydelser i den seneste beskaeftigelsesstat - hensyntagen til ydelser, oppebaaret i bopaelsstaten, ved tilkendelse af en fortsaettelsesydelse til en arbejdsloeshedsydelse, der er betinget af oppebaerelse af en arbejdsloeshedsydelse i et bestemt tidsrum

[Raadets forordning nr. 1408/71, art. 13 og art. 71, stk. 1, litra a), nr. ii)]

Sammendrag

Bestemmelserne vedroerende arbejdsloeshedsydelser i Raadets forordning nr. 1408/71, som aendret og ajourfoert ved Raadets forordning nr. 2001/83, navnlig artikel 71, stk. 1, litra a), nr. ii), sammenholdt med artikel 13, skal fortolkes saaledes, at naar tilkendelse af en fortsaettelsesydelse til en arbejdsloeshedsydelse i den stat, hvor den paagaeldende havde sin seneste beskaeftigelse, er betinget af, at den paagaeldende har oppebaaret en arbejdsloeshedsydelse i et bestemt tidsrum, er denne stat forpligtet til at tage den arbejdsloeshedsydelse i betragtning, som graensearbejderen har oppebaaret i bopaelsstaten i overensstemmelse med artikel 71, stk. 1, litra a), nr. ii), som om ydelsen er oppebaaret i foerstnaevnte stat.

De ovennaevnte bestemmelser i artikel 71 opretholder nemlig princippet om, at den kompetente stat for arbejdsloese arbejdstagere er den seneste beskaeftigelsesstat, selv om der ved bestemmelserne indfoeres en undtagelse, hvorefter en helt arbejdsloes graensearbejder har ret til arbejdsloeshedsydelser i bopaelsstaten, som om denne stat var hans seneste beskaeftigelsesstat. Den seneste beskaeftigelsesstats forpligtelser er nemlig kun suspenderet, saa laenge den arbejdsloese har bopael i en anden medlemsstat, saaledes at foerstnaevnte stat skal paabegynde eller genoptage opfyldelsen af de forpligtelser, der foelger af forordningen for denne stat vedroerende arbejdsloeshedsydelser, naar den paagaeldende arbejdsloese efter at have oppebaaret arbejdsloeshedsydelser i bopaelsstaten tager bopael paa dens omraade.