ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/5

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 6. oktober 2011 — Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda og Stefan Toth mod Landeshauptmann von Wien (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Østrig)

(Sag C-382/10) (1)

(Industripolitik - fødevarehygiejne - forordning (EF) nr. 852/2004 - håndkøbssalg af bagværk og konditorvarer)

2011/C 347/06

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda og Stefan Toth

Sagsøgt: Landeshauptmann von Wien

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — fortolkning af kapitel 9, punkt 3, i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (EUT L 139, s. 1) — beskyttelse af fødevarer mod kontaminering — selvbetjeningssalg af brød og kager — en medlemsstats administrative påbud om installation af en teknisk anordning, der hindrer kunderne i at lægge varen tilbage efter at have berørt den med hænderne

Konklusion

Bilag II, kapitel IX, punkt 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne skal fortolkes således, at den omstændighed, at en potentiel køber, under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende, hvor der er tale om selvbetjeningsmontrer til håndkøbssalg af bagværk og konditorvarer, teoretisk med hænderne har kunnet berøre fødevarerne, der udbydes til salg, eller nyse på dem, ikke i sig selv gør det muligt at konstatere, at disse fødevarer ikke har været beskyttet mod kontaminering, som kan gøre dem uegnede til konsum, sundhedsfarlige eller kontaminerede på en sådan måde, at de ikke med rimelighed kan betragtes som egnede til at blive konsumeret i den tilstand.

(1) EUT C 274 af 9.10.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/4

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 6. oktober 2011 — Astrid Preissl KEG mod Landeshauptmann von Wien (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Østrig)

(Sag C-381/10) (1)

(Industripolitik - fødevarehygiejne - forordning (EF) nr. 852/2004 - installering af en håndvask på toiletterne i en virksomhed, der forhandler fødevarer)

2011/C 347/05

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Astrid Preissl KEG

Sagsøgt: Landeshauptmann von Wien

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — fortolkning af kapitel 1, punkt 4, i bilag II til Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (EUT L 139, s. 1), og navnlig af ordet »Handwaschbecken« (håndvask) i den tyske sprogversion af den nævnte bestemmelse — en medlemsstats administrative påbud om installation af en håndvask, der er udstyret med materiel til vask og til hygiejnisk tørring af hænderne på toiletterne i en café

Konklusion

Bilag II, kapitel I, punkt 4, til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke indebærer, at en håndvask i denne bestemmelses forstand udelukkende skal være bestemt til vask af hænder, eller at vandhanen og håndtørreapparatet skal kunne benyttes, uden at det er nødvendigt at berøre dem med hænderne.

(1) EUT C 274 af 9.10.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/6

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 6. oktober 2011 — Philippe Bonnarde mod Agence de Services et de Paiement (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal administratif de Limoges (Frankrig))

(Sag C-443/10) (1)

(Frie varebevægelser - kvantitative restriktioner - foranstaltninger med tilsvarende virkning - import foretaget af en person bosiddende i en medlemsstat af et køretøj, som allerede er indregistreret i en anden medlemsstat - miljøbonus - betingelser - attest, der godtgør, at køretøjet er et demonstrationskøretøj)

2011/C 347/08

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal administratif de Limoges

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Philippe Bonnarde

Sagsøgt: Agence de Services et de Paiement

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal administratif de Limoges — fortolkning af Rådets direktiv 1999/37/EF af 29. april 1999 om registreringsdokumenter for motorkøretøjer (EFT L 138, s. 57), som ændret ved Kommissionens direktiv 2003/127/EF af 23. december 2003 (EUT 2004 L 10, s. 29) — import foretaget af en person bosiddende i Frankrig af et motorkøretøj, som allerede er indregistreret i en anden medlemsstat — nationale bestemmelser, der gør tildelingen af miljøstøtte betinget af udlevering af en attest, der godtgør, at motorkøretøjet er et demonstrationskøretøj — kvantitative restriktioner — foranstaltninger med tilsvarende virkning

Konklusion

Artikel 34 TEUF og 36 TEUF er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter det med henblik på tildeling af den såkaldte »bonus écologique — Grenelle de l’environnement«-støtte ved indregistrering i denne medlemsstat af importerede demonstrationskøretøjer kræves, at der på sådanne køretøjers første registreringsattest er anført påtegningen »demonstrationskøretøj«.

(1) EUT C 317 af 20.11.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 340/3

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 29. september 2011 — Baris Unal mod Staatssecretaris van Justitie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nnederlandene)

(Sag C-187/10) (1)

(Associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 - artikel 6, stk. 1, første led - tyrkisk statsborger - opholdstilladelse - familiesammenføring - separation - inddragelse af opholdstilladelse - tilbagevirkende kraft)

2011/C 340/05

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Baris Unal

Sagsøgt: Staatssecretaris van Justitie

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Raad van State — fortolkning af artikel 6, stk. 1, første led, i Associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af 19. september 1980 om udvikling af associeringen vedtaget af associeringsrådet oprettet ved aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet — opholdsret for tyrkiske statsborgere — opholdstilladelse meddelt en tyrkisk statsborger, således at han kan leve sammen med sin partner — partnernes separation ikke meddelt de kompetente myndigheder — inddragelse af opholdstilladelse

Konklusion

Artikel 6, stk. 1, første led, i afgørelse nr. 1/80 af 19. september 1980 om udvikling af associeringen, som er vedtaget af det associeringsråd, der er oprettet ved aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, skal fortolkes således, at den er til hinder for, at de kompetente nationale myndigheder inddrager en tyrkisk arbejdstagers opholdstilladelse med tilbagevirkende kraft fra det tidspunkt, hvor arbejdstageren ikke længere opfylder det nationalretlige grundlag, på hvilket opholdstilladelsen blev udstedt, når nævnte arbejdstager ikke har udvist svigagtig adfærd, og hvor inddragelsen sker efter udløbet af den periode med lovlig beskæftigelse på et år, der omhandles i nævnte artikel 6, stk. 1, første led.

(1) EUT C 195 af 17.7.2010.
—

idet det ikke i henhold til direktivets artikel 4, stk. 4, har fastlagt prioriteter for de bevaringsområder, der svarer til lokaliteter af fællesskabsbetydning for det biogeografiske område Makaronesien, beliggende på spansk område og angivet i Kommissionens beslutning 2002/11/EF af 28. december 2001 om vedtagelse af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det biogeografiske område Makaronesien i henhold til direktiv 92/43, og
—

en forpligtelse for erhvervsdrivende — med undtagelse for selskaber, hvori det offentlige er hoveddeltager — til i påkommende tilfælde at tilpasse det mindste kapitalbeløb, fuldt indbetalt, til 10 mio. EUR for at opnå tilladelse til at udøve virksomhed med fastsættelse og inddrivelse af afgifter og andre offentlige lokale indtægter
C 25/8

Domstolens dom (Store Afdeling) af 22. november 2011 — KHS AG mod Winfried Schulte (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesarbeitsgericht Hamm — Tyskland)

(Sag C-214/10) (1)

(Tilrettelæggelse af arbejdstiden - direktiv 2003/88/EF - ret til årlig betalt ferie - bortfald af ret til årlig betalt ferie, der ikke er afholdt som følge af sygdom, ved udløbet af en frist, der er fastsat i de nationale bestemmelser)

(2012/C 25/13)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesarbeitsgericht Hamm

Parter i hovedsagen

Sagsøger: KHS AG

Sagsøgt: Winfried Schulte

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Landesarbeitsgericht Hamm — fortolkning af artikel 7, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EUT L 299, s. 9) — ret til godtgørelse for årligt betalt ferie, som ikke er afholdt, til en arbejdstager, som ikke har kunnet udnytte sin ret til årlig betalt ferie på grund af sygdom i referenceperioden, og hvor arbejdsudygtigheden har varet i adskillige år indtil afslutningen af ansættelsesforholdet — kollektiv overenskomst, som kun tillader godtgørelse for ikke-afholdt årlig betalt ferie ved afslutning af ansættelsesforholdet og som fastsætter, at retten til årlig betalt ferie, der ikke er afholdt på grund af sygdom, bortfalder ved udløbet af en frist på 15 måneder efter referenceperioden

Konklusion

Artikel 7, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for nationale retsforskrifter eller praksis, såsom kollektive overenskomster, der ved hjælp af en overførselsperiode på 15 måneder, efter hvis udløb retten til årlig betalt ferie bortfalder, begrænser kumulation af sådanne ferierettigheder for en arbejdstager, der har været uarbejdsdygtig i flere på hinanden følgende referenceperioder.

(1) EUT C 234 af 28.8.2010.
Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. november 2011 — Finanzamt Lüdenscheid mod Christel Schriever (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-444/10) (1)

(Moms - sjette direktiv - artikel 5, stk. 8 - begrebet »hel eller delvis overdragelse af en samlet formuemasse« - overdragelse af ejendomsretten til varebeholdningen og erhvervsinventaret, som finder sted samtidig med udlejningen af erhvervslokalerne)

(2012/C 25/28)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Finanzamt Lüdenscheid

Sagsøgt: Christel Schriever

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af artikel 5, stk. 8, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — mulighed for medlemsstaterne for at fritage en overdragelse af en samlet formuemasse fra moms — udleje af en detailforretnings butikslokale på ubestemt tid med overdragelse af denne detailforretnings varebeholdning og forretningsinventar til lejeren — mulighed for at kvalificere denne transaktion som en »overdragelse af en samlet formuemasse« som omhandlet i artikel 5, stk. 8, i direktiv 77/388/EØF

Konklusion

Artikel 5, stk. 8, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at overdragelse af ejendomsretten til en detailforretnings varebeholdning og erhvervsinventar — som finder sted samtidig med, at den nævnte forretnings lokaler på ubestemt tid, men opsigeligt med kort varsel af begge parter, udlejes til erhververen — udgør en hel eller delvis overdragelse af en samlet formuemasse i denne bestemmelses forstand, under forudsætning af at de overdragne goder er tilstrækkelige til, at den nævnte erhverver på varig vis kan fortsætte med en selvstændig økonomisk virksomhed.

(1) EUT C 317 af 20.11.2010.
2)

Forordning nr. 44/2001 skal fortolkes således, at — i en situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor en forbruger, der har indgået en aftale om et langfristet realkreditlån, hvortil der er knyttet en forpligtelse til at oplyse medkontrahenten om enhver adresseændring, opgiver sin bopæl, inden der er blevet anlagt sag mod ham for tilsidesættelse af sine kontraktlige forpligtelser, er retterne i den medlemsstat, på hvis område forbrugerens sidst kendte bopæl er beliggende, i medfør af forordningens artikel 16, stk. 2, kompetente til at træffe afgørelse i nævnte sag, når det ikke i henhold til samme forordnings artikel 59 er lykkedes retterne at fastlægge sagsøgtes nuværende bopæl, og når de endvidere ikke er i besiddelse af indicier, som gør det muligt for dem at fastslå, at denne faktisk er bosat uden for Unionens område — forordningen ikke er til hinder for anvendelsen af en bestemmelse i en medlemsstats nationale procesret, som under hensyn til at undgå situationer, hvor en sagsøger ikke har adgang til domstolsprøvelse, gør det muligt at anlægge sag mod en person, hvis bopæl er ukendt, i denne persons fravær, såfremt den ret, for hvem sagen er indbragt, inden den træffer afgørelse i sagen, har sikret sig, at alle fornødne undersøgelser, som kræves i henhold til principperne om omhu og god tro, er blevet foretaget med henblik på at finde sagsøgte.
Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 24. november 2011 — Circul Globus București (Circ & Variete Globus București) mod Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Înalta Curte de Casație și Justiție — Rumænien)

(Sag C-283/10) (1)

(Tilnærmelse af lovgivningerne - ophavsret og beslægtede rettigheder - direktiv 2001/29/EF - artikel 3 - begrebet »overføring af et værk til den del af almenheden, som befinder sig på det sted, hvorfra overføringen finder sted« - spredning af musikalske værker foran en almenhed uden betaling til selskabet til kollektiv forvaltning af ophavsrettigheder af det til disse rettigheder svarende vederlag - indgåelse af aftaler om overdragelse af økonomiske rettigheder med ophavsmændene til værkerne - anvendelsesområdet for direktiv 2001/29)

(2012/C 25/15)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Înalta Curte de Casație și Justiție

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)

Sagsøgt: Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Înalta Curte de Casație și Justiție — fortolkning af artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT L 167, s. 10) — overføring af musikalske værker til et tilstedeværende publikum uden betaling til organet for kollektiv forvaltning af ophavsrettigheder af vederlaget for disse rettigheder — indgåelse af aftaler med værkernes ophavsmænd om overdragelse af ophavsrettighederne — begrebet »overføring af et værk til en del af almenheden, som befinder sig på det sted, hvorfra overføringen finder sted« — ovennævnte direktivs anvendelsesområde

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet og særligt dets artikel 3, stk. 1, skal fortolkes således, at det udelukkende omfatter overføring til den del af almenheden, som ikke befinder sig på det sted, hvorfra overføringen finder sted, med udelukkelse af enhver overføring af et værk, som fremføres direkte på et offentligt tilgængeligt sted, uanset metoden til offentlig fremførelse eller direkte præsentation af værket.

(1) EUT C 234 af 28.8.2010.
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 17. november 2011 — Deo Antoine Homawoo mod GMF Assurances SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (Queen’s Bench Division) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-412/10) (1)

(Retligt samarbejde på det civilretlige område - lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt - forordning (EF) nr. 864/2007 - tidsmæssigt anvendelsesområde)

(2012/C 25/23)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (Queen’s Bench Division)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Deo Antoine Homawoo

Sagsøgt: GMF Assurances SA

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (Queen’s Bench Division) — fortolkning af artikel 15, litra c), artikel 31 og 32 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007, af 11. juli 2007 om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (Rom II-forordningen) (EUT L 199, s. 40) samt af artikel 297 TEUF — tidsmæssigt anvendelsesområde — rækkevidden af den lov, der skal anvendes på skadevoldende begivenheder

Konklusion

Artikel 31 og 32 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 af 11. juli 2007 om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (Rom II-forordningen), sammenholdt med artikel 297 TEUF, skal fortolkes således, at en national ret er forpligtet til udelukkende at anvende denne forordning på skadevoldende begivenheder, der har fundet sted fra den 11. januar 2009, og at tidspunktet for erstatningssøgsmålets anlæggelse og tidspunktet for en afgørelse vedrørende den anvendelige lovgivning truffet af den ret, som sagen er indbragt for, ikke har betydning med hensyn til fastlæggelsen af denne forordnings tidsmæssige anvendelsesområde.

(1) EUT C 301 af 6.11.2010.
2)

Udtrykket »kreditor« i den nævnte forordnings artikel 3, stk. 4, litra b), som anvendes til at betegne den kreds af personer, der har ret til at indgive anmodning om territorial insolvensbehandling, skal fortolkes således, at det ikke omfatter en myndighed i en medlemsstat, der i henhold til lovgivningen i denne medlemsstat har til opgave at handle i almenhedens interesse, men som hverken indtræder i egenskab af kreditor eller for kreditorernes navn eller regning.
1)

En afgiftspligtig person kan i princippet gøre krav på retten til fradrag for indgående merværdiafgift, som skal betales eller er betalt, for en tjenesteydelse, som er leveret mod vederlag, når den gældende nationale lovgivning tillader overdragelse af en andel af et sameje af en opfindelse, hvorved rettighederne til denne opfindelse overdrages.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 370/11

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. oktober 2011 — Republikken Østrig mod Scheucher-Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GesmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH, Johann Zsifkovics og Europa-Kommissionen

(Sag C-47/10) (1)

(Appel - statsstøtte - artikel 87 EF og artikel 88, stk. 2 og 3, EF - forordning (EF) nr. 659/1999 - beslutning om ikke at gøre indsigelser - annullationssøgsmål - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - annullationsanbringender, der kan påberåbes - begrebet »interesserede parter« - dommes begrundelse - bevisbyrde - foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse ved Retten - artikel 64 og 81 i Rettens procesreglement)

2011/C 370/16

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Republikken Østrig (ved E. Riedl, som befuldmægtiget, samt Rechtsanwälte M. Núñez-Müller og J. Dammann)

Øvrige parter i appelsagen: Scheucher-Fleisch GmbH, Tauernfleisch Vertriebs GesmbH, Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Wech-Geflügel GmbH og Johann Zsifkovics (ved Rechtsanwälte J. Hofer og T. Humer) samt Europa-Kommissionen (ved V. Kreuschitz og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Sjette Afdeling) den 18. november 2009 i sag T-375/04, Scheucher-Fleisch m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning K(2004) 2037 endelig udg. af 30. juni 2004 om statsstøtte NN 34A/2000 om kvalitetsprogrammerne og mærkerne »AMA-Biozeichen« og »AMA-Gütesiegel« i Østrig (EUT 2005 C 150, s. 30) — urigtig fortolkning af begrebet »umiddelbart og individuelt berørt« i artikel 263, stk. 4, TEUF — tilsidesættelse af artikel 108, stk. 2, TEUF, idet Retten fandt, at Kommissionen har pligt til at indlede proceduren i henhold til den pågældende bestemmelse — tilsidesættelse af reglerne om bevisbyrde — utilstrækkelig begrundelse af den appellerede dom — manglende nødvendig bevisoptagelse

Konklusion

1) Appellen og kontraappellen forkastes.

2) Republikken Østrig betaler sagens omkostninger.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 80 af 27.3.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 370/12

Domstolens dom (Store Afdeling) af 25. oktober 2011 — Solvay SA mod Europa-Kommissionen

(Sag C-109/10 P) (1)

(Appel - konkurrence - sodamarkedet i Fællesskabet - misbrug af dominerende stilling - tilsidesættelse af retten til forsvar - aktindsigt - høring af virksomheden)

2011/C 370/18

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Solvay SA (ved avocats P. Foriers, F. Louis, R. Jafferali og A. Vallery)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved J. Currall, F. Castillo de la Torre, som befuldmægtigede, og avocate N. Coutrelis)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 17. december 1999 i sag T-57/01, Solvay mod Kommissionen, hvorved Retten forkastede sagsøgerens påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2003/5/EF af 13. december 2000 vedrørende en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 82 (EF) — konkurrence — sodamarkedet i EF (bortset fra Det Forenede Kongerige og Irland) — misbrug af dominerende stilling — tilsidesættelse af retten til at få sin sag pådømt inden for en rimelig frist — tilsidesættelse af retten til forsvar — urigtig forudgående afgrænsning af det relevante geografiske marked — manglende begrundelse — usædvanlige omstændigheder, som godtgør, at der ikke er tale om nogen dominerende stilling

Konklusion

1) Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 17. december 2009, Solvay mod Kommissionen (sag T-57/01), ophæves.

2) Kommissionens beslutning 2003/6/EF af 13. december 2000 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 82 (COMP/33.133 — C: Soda — Solvay) annulleres.

3) Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger i såvel førsteinstansen som i appelsagen.

(1) EUT C 161 af 19.6.2010.
2)

De EU-retlige bestemmelser om forudfinansiering af eksportrestitutioner skal fortolkes således: — For så vidt som og i det omfang forpligtelsen til i overensstemmelse med Unionens toldforskrifter at føre et lagerregnskab over de produkter, der er henført under toldkontrol, ikke er opfyldt, er beviset for, at varer af lignende mængde og art som dem, der er anført i angivelsen om betaling af et forskud, er eksporteret, ikke tilstrækkeligt til, at eksportrestitutionen vedrørende disse varer kan betragtes som erhvervet af eksportøren. — Såfremt eksportøren på grund af tilsidesættelsen af forpligtelsen til at føre lagerregnskab over produkter, der er anbragt på et toldoplag, helt eller delvis skal tilbagebetale beløb, der er modtaget som forskud på en eksportrestitution, skal der anvendes en forhøjelse på 20 % på det fejlagtigt udbetalte beløb, der skal tilbagebetales, i henhold til artikel 33, stk. 1, andet afsnit, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1708/93 af 30. juni 1993.