ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Med det andet anbringende gøres gældende, at Kommissionen begik en retlig fejl og tilsidesatte princippet om bevisbyrde og princippet om uskyldsformodning ved at påstå, at Silec Cable havde en positiv pligt til at distancere sig fra det påståede kartel.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 282/38

Sag anlagt den 17. april 2014 — The Smiley Company mod KHIM (Gengivelse af et ansigt i form af en stjerne)

(Sag T-244/14)

2014/C 282/50

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: The Smiley Company SPRL (Bruxelles, Belgien) (ved advokat A. Freitag)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 16. januar 2014 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 838/2013-1 annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Et tredimensionalt varemærke, der gengiver et ansigt i form af en stjerne for varer i klasse 29 og 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 1 1 68 937

Undersøgerens afgørelse: Undersøgeren fandt, at det ansøgte varemærke ikke kunne registreres, jf. artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.
5.

Femte anbringende vedrører tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og ligebehandlingsprincippet gennem en fejlagtig anvendelse af solidaritetsprincippet på Pirelli og Prysmian i forbindelse med pligten til at betale bøden over for Kommissionen og subsidiært ved ikke at foretage en passende tilpasning af dette princip. Med det femte anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at pålæggelsen af et solidarisk ansvar sammen med Prysmian ikke alene ikke gennemfører, men ligefrem er i strid med de formål, som Kommissionen søger at forfølge med hensyn til sanktioner. Subsidiært skulle Kommissionen med henblik på at tage hensyn til det særskilte ansvar, der blev tilregnet Prysmian og Pirelli, i det mindste have truffet afgørelse om en beneficium ordinis seu excussionis til fordel for Pirelli. Ved endelig at undlade at foretage en behørig vurdering af forskellen i sagsøgers og Prysmians standpunkter, har Kommissionen tilsidesat proportionalitetsprincippet og ligebehandlingsprincippet. Afgørelsen skal således annulleres for så vidt angår bøden eller subsidiært ændres af Retten under udøvelsen af dens fulde prøvelsesret med fastsættelse af en beneficium ordinis seu excussionis til fordel for Pirelli.
—

Subsidiært, såfremt den ovennævnte påstand ikke tages til følge i sin helhed, annulleres den anfægtede afgørelse delvist på grundlag af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009, for så vidt som det i denne afgørelse blev fastholdt, at indsigelsen mod EF-varemærke nr. 1 0 1 22 976»AQUALOGY« ikke kunne tages til følge for tjenesteydelser i klasse 35, 37, 39, 40 og 42, og sagen hjemvises til appelkammeret, således at klagen bliver undersøgt en gang mere i sin helhed, navnlig med hensyn til registreringshindringen i den nævnte artikel.
—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at bære sine egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger, og såfremt Chiquita Brands LLC intervenerer i sagen, tilpligtes Chiquita Brands LLC at bære sine egne omkostninger.
2.

Andet anbringende vedrørende Kommissionens tilsidesættelse af artikel 108, stk. 2, TEUF og artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/99 (1). Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn, idet den fastslog, at der ikke foreligger økonomisk kontinuitet mellem sagsøgeren og køberen af sagsøgerens aktiver inden for rammerne af »privatiseringsplanen«.
2.

Det andet anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af retten til effektiv domstolsprøvelse, for så vidt som appellanten uden at råde over de anmodede spørgsmål ikke har effektive klagemuligheder til prøvelse af afgørelsen om afslag på hans ansøgning.
—

Det fastslås, at de sagsøgte har undladt at vedtage de nødvendige love og administrative bestemmelser, som er nødvendige med henblik på udtrykkeligt at undtage de obligationer, som Den Hellenske Republik gennem en afgørelse fra Europa-Kommissionen blev pålagt at udstede til sagsøgerne, efter de blev afskediget fra det tidligere Olympic Airways.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 292/53

Sag anlagt den 26. juni 2014 — Berry Investments mod Rådet

(Sag T-496/14)

2014/C 292/65

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Berry Investments, Inc. (Monrovia, Liberia) (ved advokaterne B. Christianos og S. Paliou)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 4 36 357,19 EUR i erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af sagsøgtes ulovlige retsakter tillige med renter fra den dato, hvor sagsøger ulovligt mistede rådigheden over sine indskud (29.3.2013), indtil afsigelsen af dom i nærværende sag, samt morarenter fra afsigelsen af dom i nærværende sag indtil den fulde betaling er sket.

— Subsidiært tilpligtes sagsøgte at betale sagsøgeren 4/5 af ovenstående beløb, dvs. 3 49 085,75 EUR i erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af sagsøgtes ulovlige retsakter tillige med renter fra og den dato, hvor sagsøger ulovligt mistede rådigheden over sine indskud (29.3.2013), indtil afsigelsen af dom i nærværende sag, samt morarenter fra afsigelsen af dom i nærværende sag indtil den fulde betaling er sket.

— Mere subsidiært fastsættes det beløb, som sagsøgte skal betale sagsøgeren i erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af sagsøgtes ulovlige retsakter.

— Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 50 000 EUR i erstatningen for den ikke-økonomiske skade, denne har lidt som følge af tilsidesættelsen af ligebehandlingsprincippet.

— Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 50 000 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt som følge af tilsidesættelsen af retten til en effektiv domstolsbeskyttelse.

— Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgers omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med nærværende søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om, at Den Europæiske Unions ret, som i henhold til artikel 268 TEUF har kompetence til at træffe afgørelse i tvister vedrørende artikel 340, stk. 2, TEUF, træffer afgørelse om erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af sagsøgtes retsstridige adfærd.

Sagsøgeren har gjort gældende, at tabet indtrådte, da sagsøgte uden for rammerne af dettes kompetence og ved en tilsidesættelse af afledt EU-ret og generelle EU-retlige principper pålagde og følgelig var skyld i en reduktion af sagsøgernes indskud i Cyprus Popular Bank Public Co Ltd og under alle omstændigheder var medvirkende hertil.

Sagsøgeren har navnlig gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat følgende grundlæggende rettigheder og generelle EU-retlige principper:

— For det første tilsidesættelse af ejendomsretten.

— For det andet tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet.

— For det tredje tilsidesættelse af retten til en effektiv domstolsbeskyttelse og retssikkerhedsprincippet.
3.

Med det tredje anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at der ikke er angivet en begrundelse, at kriteriet i artikel 1, stk. 1, i afgørelse 2014/119 ikke er opfyldt, og at der er sket magtmisbrug, idet begrundelsen for at opføre sagsøgeren på listen er vag og ukonkret. Sagsøgeren har gjort gældende, at Rådet således ikke har godtgjort, at han er omfattet af kriteriet i artikel 1, stk. 1, i afgørelse 2014/119, hvorfor hans opførelse på listen udgør magtmisbrug.
1.

Første anbringende om, at Kommissionen har begået en fejl ved fortolkningen af LFK 8. De tre væsentligste argumenter til støtte for dette anbringende er, at: — den lovmæssige beslutning om at undtage artikel 6, 7 og 8 fra LFK 8 må gives virkning, — det forhold, at artikel 4 og 5 omfattes af LFK 8, indikerer, at artikel 3 ikke er tilstrækkelig til at fastslå nogen af dets elementer som krydsbestemmelsesforpligtelser, og — der er en formålsorienteret logik i EU-lovgivers beslutning om at behandle artikel 4 og 5 anderledes en artikel 6-8.
3.

Tredje anbringende om, at afgørelsen indeholdt åbenlyse fejlskøn i forhold til den adfærd, som NKT Cables blev anset for have deltaget i, og i forhold til konklusionen om, at denne adfærd beviste NKT Cables deltagelse i eller bevidsthed om alle de aktiviteter, der udgjorde den samlede og vedvarende overtrædelse.
—

Sagsøgeren har dernæst anført, at der er sket tilsidesættelse af hans ret til en retfærdig rettergang, idet retsprincippet om uskyldsformodning er blevet krænket. Sagsøgeren har endvidere anført, at Rådet ikke oplyste sagsøgeren om hans opførelse på listen eller om grundene til de restriktive foranstaltninger, der er blevet truffet over for sagsøgeren, ligesom Rådet ikke gav sagsøgeren anledning til at gøre sig bekendt med disse faktiske omstændigheder inden for en rimelig frist efter vedtagelsen af disse foranstaltninger. Sagsøgeren har gjort gældende, at han ikke kunne tage effektivt til genmæle over for den anfægtede afgørelse eller udøve sin ret til forsvar umiddelbart efter vedtagelsen heraf.
2.

Andet anbringende, hvorved det gøres gældende, at den omtvistede afgørelse tilsidesætter artikel 2 i Rådets forordning nr. 1/2003 og artikel 296 TEUF, idet der ikke deri føres et retligt fyldestgørende bevis for, at GS Group faktisk udøvede bestemmende indflydelse på Prysmian i det relevante tidsrum.
1.

Første anbringende om en retlig fejl, der følger af en fejlagtig fortolkning af grundforordningens artikel 2, stk. 9, og/eller at Kommissionens konstatering af, at en enkelt økonomisk enhed er uden betydning for beregningen af den beregnede eksportpris (inklusive justeringer af eksportprisen) i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, og den deraf følgende konstatering af, at der burde foretages fuldt fradrag for alle RFA Internationals SA&G-omkostninger og fortjeneste fra den beregnede eksportpris, som CHEMK-koncernen blev indrømmet, var behæftet med et åbenlyst fejlskøn. I det omfang, Kommissionen kan have lagt forkastelsen af sagsøgernes påberåbelse af en enkelt økonomisk enhed til grund ved de nævnte konstateringer, har sagsøgerne gjort gældende, at en sådan forkastelse ligeledes er behæftet med en retlig fejl og/eller et åbenlyst fejlskøn.
1.

Med det første anbringende om en tilsidesættelse og urigtig anvendelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, har Grandi Navi Veloci gjort gældende, at afgørelsen er behæftet med en mangel hvad angår konklusionen om, at der ikke foreligger en økonomisk fordel for Saremar med hensyn til modydelsen betalt af Regione Sardegna for påståede reklameaktiviteter. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen tilsidesat artikel 107, stk. 1, TEUF, for så vidt som den fandt, at prisen betalt af Regione Sardegna som modydelse for reklameaktiviteterne, der var betroet Saremar for en modydelse på 3 0 00 000 EUR, var i overensstemmelse med markedsværdien, og at kravet om en økonomisk fordel for modtageren ikke er opfyldt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 282/37

Sag anlagt den 17. april 2014 — The Smiley Company mod KHIM (Et ansigts form)

(Sag T-242/14)

2014/C 282/48

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: The Smiley Company SPRL (Bruxelles, Belgien) (ved advokat A. Freitag)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 16. januar 2014 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 836/2013-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Et tredimensionalt varemærke, som gengiver et ansigts form for varer i klasse 29 og 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 1 1 68 762

Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 282/51

Sag anlagt den 26. juni 2014 — Espacio Activos Financieros mod Kommissionen

(Sag T-489/14)

2014/C 282/66

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Espacio Activos Financieros, SL (Madrid, Spanien) (ved advokat A. De Zunzunegui Ruano)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den kvalificerer samtlige de foranstaltninger, der udgør det spanske system for finansiel leasing (SEAF), som ny statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked.

— Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4, som identificerer investorerne i de økonomiske interessegrupper som modtagere af den angivelige støtte og eneste ansvarlige for tilbagebetalingen.

— Mere subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 4, for så vidt som den pålægger tilbagesøgning af den angivelige støtte i åbenbar strid med retssikkerhedsprincippet.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-700/13, Bankia mod Kommissionen.

Det gøres navnlig gældende, at der er begået en fejl ved at kvalificere det spanske system for finansiel leasing (»SEAF«) i sin helhed samt de individuelle foranstaltninger som statsstøtte, og ved identificeringen af den af foranstaltningerne begunstigede, ligesom retssikkerhedsprincippet er blevet tilsidesat.
1.

Med det første anbringende gøres gældende, at Kommissionen ved at beslaglægge visse data under et uanmeldt kontrolbesøg i Nexans France’s lokaler handlede uden for sine beføjelser, som er tillagt den ved forordning nr. 1/2003, og tilsidesatte sagsøgernes ret til respekt for privatliv.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 282/38

Sag anlagt den 17. april 2014 — The Smiley Company mod KHIM (Et ansigts form)

(Sag T-243/14)

2014/C 282/49

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: The Smiley Company SPRL (Bruxelles, Belgien) (ved advokat A. Freitag)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 16. januar 2014 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 837/2013-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Et tredimensionalt varemærke, som gengiver et ansigts form, for varer i klasse 29 og 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 1 1 68 861

Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 282/53

Sag anlagt den 2. juli 2014 — Derivados del Flúor mod Kommissionen

(Sag T-500/14)

2014/C 282/69

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Derivados del Flúor, SA (Bilbao, Spanien) (ved advokat J. De Juan Casadevall)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— Subsidiært, for så vidt som SEAF betragtes som ulovlig statsstøtte, pålægges der kun tilbagesøgning indtil datoen for offentliggørelsen af afgørelsen om indledning af den formelle undersøgelsesprocedure i EUT, dvs. den 21. september 2011.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det foreliggende søgsmål er rettet mod Europa-Kommissionens afgørelse af 17. juli 2013 vedrørende skatteordningen for visse finansielle leasingaftaler, også kendt som den spanske leasingbeskatningsordning (SA.21233 K/2011 (ex NN/2011, ex CP 137/2006).

Der påberåbes lignende søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter som dem, der er gjort gældende i sag T-401/14, Duro Felguera mod Kommissionen, og sag T-700/13, Bankia mod Kommissionen.

Det gøres konkret gældende, at artikel 17, 18 og 19 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er blevet anvendt forkert i nærværende sag, at der ikke foreligger en afgiftskonkurrencefordel, at modtageren af statsstøtten ikke er blevet identificeret korrekt, at statsstøtten er forenelig med det indre marked, at den sagsøgte institution har begået magtfordrejning, og at der er sket en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
1.

Første anbringende om, at Kommissionen ikke har bevist, at der forelå en samlet, kompleks og vedvarende overtrædelse, der involverede en aftale mellem asiatiske og europæiske producenter om at holde sig fra hinandens hjemmemarkeder og en aftale om at fordele projekter blandt europæiske selskaber inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS).
2.

Tredje og fjerde anbringende om, at Kommissionens anvendelse af punkt 18 i retningslinjerne for bøder (1) tilsidesætter proportionalitetsprincippet og princippet om ligebehandling, fordi i) den på uforholdsmæssig vis begunstiger europæiske producenter af højspændingsledninger, og ii) den undlader at tage hensyn til væsentlige forskelle for forskellige producenter med hensyn til deres betydning for overtrædelsen.
—

Som en foreløbig foranstaltning tilpligtes Den Europæiske Union på grundlag af artikel 340, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, at udbetale erstatning for hele det økonomiske tab, som alle sagsøgerne har lidt i tidsrummet mellem den 1. januar 2012 og det tidspunkt, hvor sagsøgerne begyndte at udøve hvervet som kroatiske fogeder i overensstemmelse med tiltrædelsesaktens artikel 36, stk. 1, og dennes bilag VII, punkt 1, som er retligt bindende for alle 28 signerende stater til traktaten om Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union — herunder Kommissionen siden den. 9. december 2011 — som følge af Europa-Kommissionens manglende overholdelse af sin forpligtelse til i henhold til tiltrædelsesaktens artikel 36, stk. 1 og 2, at føre tilsyn med henblik på at sikre, at Republikken Kroatien indfører erhvervet som foged fra den 1. januar 2012 — en forpligtelse som Republikken Kroatien har givet tilsagn om under forhandlingerne om tiltrædelse til Den Europæiske Union inden for rammerne af kapital 23, »Retfærdighed og grundlæggende rettigheder«, der er omhandlet i tiltrædelsesaktens bilag VII, punkt 1, »Særlige tilsagn, som Republikken Kroatien har givet under tiltrædelsesforhandlingerne«, hvori fastsættes: »1. Fortsat at sikre en effektiv gennemførelse af sin strategi og handlingsplan for reform af retsvæsenet.«
DA Den Europæiske Unions Tidende C 303/47

Sag anlagt den 3. juli 2014 — Staywell Hospitality Group mod KHIM — Sheraton International IP (PARK REGIS)

(Sag T-510/14)

2014/C 303/55

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (Sydney, Australien) (ved solicitor D. Farnsworth)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Sheraton International IP LLC (Stamford, De Forenede Stater)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelsen truffet den 30. april 2014 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 240/2013-5 og R 303/2013-5) annulleres, i det omfang den vedrører sag R 240/2013-5.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Staywell Hospitality Group Pty Ltd

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket indeholdende ordbestanddelene »PARK REGIS« for tjenesteydelser i klasse 35, 36 og 43 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 4 88 933

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Sheraton International IP LLC

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Figur- og ordmærkerne »ST. REGIS« for tjenesteydelser i klasse 36, 42 og 43, den internationale varemærkeregistrering, hvor Den Europæiske Union designeres for ordmærket »ST. REGIS« for tjenesteydelser i klasse 36 og de velkendte figur- og ordmærker »ST. REGIS« i Den Europæiske Union

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagerne

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.
1.

Med det første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Rådet ikke har kompetence til at opføre ham på listen over de personer, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, idet sagsøgerens navn ikke er nævnt i FN’s Sikkerhedsråds resolution 1970 (2011) og 1973 (2011).
4.

Med det fjerde anbringende gøres gældende, at institutionerne tilsidesatte artikel 19, stk. 2, og artikel 20, stk. 2, i Rådets forordning nr. 1225/2009 ved at undlade at give sagsøgeren et meningsfuldt sammendrag af det bevismateriale, ud fra hvilket de agtede at ændre River Kwai International Food Industrys dumpingmargen, og ved at undlade at meddele sagsøgeren de betragtninger, på grundlag af hvilke de agtede at ændre River Kwai International Food Industrys antidumpingtold.
—

Harmoniseringskontoret og Continental Reifen Deutschland GmbH, for så vidt som dette selskab ønsker at deltage i proceduren, tilpligtes at betale sagens omkostninger
2.

Det andet anbringende er, at der er sket en urigtig anvendelse af dom af 29. juni 2011, Angioi mod Kommissionen, sag F-7/07, Sml. Pers., EU:F:2011:97, for så vidt som der er tale om en retspraksis, som er restriktiv, forældet og ikke tilpasset udvælgelsesprøver, som afholdes uden skriftlig support. Subsidiært: for så vidt som det fastslås, at ovennævnte dom er anvendelig, er appellanten af den opfattelse, at han opfylder de kriterier, der fastsættes i denne retspraksis.