Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Traktatbrudssøgsmål – sagens genstand – fastlæggelse under den administrative procedure

(Art. 226 EF)

2. Frie varebevægelser – fællesskabsforsendelse – transport udført på grundlag af et TIR-carnet

(Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 454, stk. 2, og art. 455, stk. 2)

3. De Europæiske Fællesskabers egne indtægter – medlemsstaternes fastlæggelse og tilrådighedsstillelse

(Rådets forordning nr. 1150/2000, art. 6)

4. De Europæiske Fællesskabers egne indtægter – medlemsstaternes fastlæggelse og tilrådighedsstillelse

[Rådets forordning nr. 1150/2000, art. 6, stk. 3, litra b), og art. 17]

Sammendrag

1. Inden for rammerne af et traktatbrudssøgsmål står det fast, at selv om påstandene i stævningen i princippet ikke kan udvides i forhold til de overtrædelser, der er angivet i den begrundede udtalelses konklusion og i åbningsskrivelsen, har Kommissionen adgang til at få en traktatbrudspåstand prøvet for så vidt angår forpligtelser, der har deres oprindelse i en – senere ændret eller ophævet – fællesskabsretsakts oprindelige affattelse, når disse fortsat består i henhold til nye bestemmelser. Sagens genstand kan derimod ikke udvides til også at omfatte forpligtelser i henhold til nye bestemmelser, der ikke findes tilsvarende i vedkommende retsakts oprindelige affattelse, idet dette ville være en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter med hensyn til traktatbrudsprocedurens lovlighed.

(jf. præmis 34)

2. Det fremgår af artikel 454, stk. 2, og artikel 455, stk. 1, i forordning nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, sammenholdt med artikel 11 i toldkonventionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter, at kravet om betaling af toldskylden i tilfælde af manglende afvikling i princippet skal fremsendes senest tre år efter datoen for TIR-carnetets afgivelse, en frist, som kan forlænges til fire år i tilfælde af, at afviklingen er opnået svigagtigt. Idet formålet med gennemførelsesforordningens artikel 455, stk. 1, imidlertid er at sikre, at myndighederne anvender bestemmelserne om opkrævning af toldskyld ensartet og hurtigt med henblik på, at Fællesskabets egne indtægter stilles til rådighed uden ophold, skal meddelelsen om tilsidesættelse eller uregelmæssigheder under alle omstændigheder fremsendes hurtigst muligt, nemlig når toldmyndighederne har fået kendskab til den pågældende tilsidesættelse eller uregelmæssighed, dvs. i givet fald længe før udløbet af fristerne på henholdsvis et år og i tilfælde af svig to år, som følger af TIR-konventionens artikel 11, stk. 1. Kravet om betaling efter TIR-konventionens artikel 11, stk. 2, skal af samme grunde fremsendes, så snart toldmyndighederne er i stand til at gøre det, dvs. i givet fald før udløbet af fristen på to år regnet fra meddelelsen til parterne om tilsidesættelse eller uregelmæssighed.

(jf. præmis 68-70)

3. Medlemsstaterne har pligt til at fastslå en fordring fra Fællesskabet på egne indtægter, når toldmyndighederne er i stand til at beregne afgiftsbeløbet vedrørende en toldskyld og fastslå, hvem der er debitor, og følgelig at bogføre fordringerne i overensstemmelse med artikel 6 i forordning nr. 1150/2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728 om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter.

Medlemsstaterne kan ikke undlade at fastlægge kravene, selv om de bestrider dem, da Fællesskabets finansielle ligevægt i modsat fald ville blive forstyrret som følge af en medlemsstats handlemåde.

Under disse omstændigheder har en medlemsstat, som ikke har bogført toldskylden på tidspunktet for afsendelsen af betalingsanmodningerne i henhold til TIR-konventionens artikel 11, stk. 2, som forudsætter, at toldmyndighederne var i stand til at beregne afgiftsbeløbet vedrørende toldskylden og fastslå, hvem der er debitor, tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6 i forordning nr. 1150/2000.

(jf. præmis 75-77)

4. En medlemsstat, som ensidigt beslutter at bogføre konstaterede fordringer hidrørende fra TIR-transporter i B-regnskabet i stedet for at bogføre dem i A-regnskabet op til den maksimale dækningsgrænse, der er aftalt i TIR-ordningen, uden at de omhandlede fordringer er blevet anfægtet af de garanterende organisationer inden for fristen og forventes at blive ændret som følge af de opståede uoverensstemmelser, og uden at meddele Kommissionen de problemer, der var opstået ved anvendelsen af fællesskabsretten, på trods af dennes indvendinger, tilsidesætter sin pligt i medfør af artikel 17, stk. 1, i forordning nr. 1150/2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728 om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter til at træffe alle de nødvendige foranstaltninger med henblik på at stille egne indtægter til rådighed for Kommissionen i overensstemmelse med denne forordning.

(jf. præmis 82, 89, 92, 93, 95 og 105 samt domskonkl.)