Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - Kommissionens godkendelse - generelle og individuelle beslutninger - individuelle beslutninger om godkendelse af stoette, der ikke er omfattet af de ved en generel beslutning godkendte former for stoette - lovligt

(EKSF-traktaten, art. 2, 3, 4, 5 og 95)

2 Faellesskabsret - principper - beskyttelse af den berettigede forventning - graenser - forudseende og paapasselig erhvervsdrivende

3 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - Kommissionens godkendelse - betingelser - afvejning mellem hensynene til maalsaetningerne med traktaten - Kommissionens skoensmaessige befoejelser - proportionalitet - inddragelse af politiske, oekonomiske og sociale hensyn - domstolsproevelse

(EKSF-traktaten, art. 2, 3, 4 og 5 samt art. 33, stk. 1, og art. 95)

4 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - Kommissionens godkendelse - betingelser - manglende konkurrencefordrejning stridende mod den faelles interesse

(EKSF-traktaten, art. 3 og 4)

5 Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - raekkevidde - EKSF-beslutning

(EKSF-traktaten, art. 5 og 15 samt art. 33, stk. 2)

6 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - Kommissionens godkendelse - fremgangsmaade - samstemmende udtalelse fra Raadet - vilkaar

(EKSF-traktaten, art. 95)

Sammendrag

7 Ifoelge ordningen i henhold til EKSF-traktaten som helhed er artikel 4, litra c), ikke til hinder for, at Kommissionen undtagelsesvis paa grundlag af artikel 95, stk. 1 og 2, for at tage hoejde for situationer, der ikke har vaeret forudset, godkender stoette, som medlemsstaterne paataenker at yde, og som er forenelig med traktatens maalsaetninger.

I henhold til artikel 95, stk. 1 og 2, kan Kommissionen saaledes efter samstemmende og enstemmig udtalelse fra Raadet og efter hoering af Det Raadgivende EKSF-Udvalg traeffe en beslutning eller vedtage en henstilling i alle tilfaelde, som ikke omhandles i traktaten, og hvor en saadan beslutning eller henstilling forekommer noedvendig for inden for rammerne af det faelles marked for kul og staal i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 5 at virkeliggoere et af Faellesskabets maal, saaledes som de naermere er angivet i artikel 2, 3 og 4. I henhold til de naevnte bestemmelser kan samme beslutning eller henstilling, vedtaget paa samme maade, eventuelt fastsaette de sanktioner, der skal ivaerksaettes.

Kommissionen har saaledes i det omfang, traktaten ikke indeholder saerlige bestemmelser, kompetence til at vedtage enhver generel eller individuel beslutning, der er noedvendig for at virkeliggoere maalsaetningerne med traktaten. Artikel 95, stk. 1 og 2, der tillaegger Kommissionen denne kompetence, indeholder herved ingen naermere angivelse vedroerende raekkevidden af de beslutninger, Kommissionen kan vedtage. Det henhoerer i denne forbindelse under Kommissionen i hvert enkelt tilfaelde at vurdere, hvilken af de to former for beslutninger, generelle eller individuelle, der er mest egnet til at virkeliggoere den eller de maalsaetninger, der forfoelges.

En generel beslutning som kodeksen vedroerende stoette til jern- og staalindustrien har herved kun til formaal generelt og paa visse betingelser at tillade fravigelser fra forbuddet mod stoette for saa vidt angaar bestemte former herfor, som deri er udtoemmende opregnet. Stoette, der ikke falder ind under de kategorier, som en saadan kodeks undtager fra forbuddet, er fortsat alene omfattet af artikel 4, litra c). Det gaelder herefter, at maa saadanne former for stoette anses for noedvendige for at virkeliggoere maalsaetningerne med traktaten, kan Kommissionen goere brug af sin kompetence i henhold til traktatens artikel 95 til at gribe ind over for en saadan situation, der ikke har vaeret forudset, i givet fald i form af en individuel beslutning.

8 De erhvervsdrivende kan ikke have nogen berettiget forventning om opretholdelse af en bestaaende situation, som Faellesskabets institutioner kan aendre ved beslutninger truffet inden for rammerne af deres skoen. Dette gaelder ikke mindst paa et omraade som det faelles marked for jern- og staalprodukter, idet det er en aabenbar forudsaetning for, at dette kan fungere efter hensigten, at der foretages en konstant tilpasning i forhold til aendringerne i den oekonomiske situation. Det gaelder endvidere, at da en forudseende og paapasselig erhvervsdrivende boer kunne forudse, at der vil kunne blive truffet foranstaltninger paa faellesskabsplan for at tage hoejde for aabenbare krisesituationer, kan der ikke for saa vidt stoettes ret paa princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.

En jern- og staalvirksomhed, der har en meget betydningsfuld oekonomisk stilling og deltager i Det Raadgivende EKSF-Udvalgs moeder, boer herved vaere opmaerksom paa, at der vil kunne opstaa et afgoerende behov for at traeffe bestemmelse om effektive foranstaltninger med henblik paa at tilgodese den europaeiske jern- og staalindustris interesser, og at det efter EKSF-traktatens artikel 95 vil kunne vaere begrundet for Kommissionen at vedtage ad hoc-beslutninger, ogsaa selv om der bestaar en kodeks vedroerende stoette til jern- og staalindustrien, idet genstanden for saadanne beslutninger er en anden end genstanden for en saadan kodeks.

9 Ved gennemfoerelsen af EKSF-traktaten raader Kommissionen over et skoen med hensyn til spoergsmaalet om, hvorvidt stoette som led i strukturomlaegningsforanstaltninger inden for jern- og staalindustrien er forenelig med traktatens grundlaeggende principper. Naar henses til de i traktaten fastlagte forskelligartede maalsaetninger, er Kommissionens rolle at paase, at der hele tiden foretages en rimelig afvejning mellem hensynene til disse forskellige maalsaetninger, naermere bestemt saaledes, at Kommissionen skal goere brug af sine skoensmaessige befoejelser med henblik paa at tilgodese den faelles interesse.

Det maa herved antages, at en rationalisering af den europaeiske jern- og staalindustri ved en sanering af visse koncerner, lukning af foraeldede eller ikke-konkurrencedygtige anlaeg, indskraenkning af overskudskapacitet, privatisering af en koncern med henblik paa at sikre dennes levedygtighed samt nedlaeggelse i et rimeligt omfang af arbejdspladser bidrager til at virkeliggoere maalsaetningerne med traktaten, naar henses til jern- og staalindustriens saarbarhed og til, at en fortsat eller ligefrem forvaerret krise vil kunne skabe meget alvorlige og vedvarende forstyrrelser i de paagaeldende medlemsstaters oekonomier. Beslutninger fra Kommissionen om godkendelse af statsstoette som led i en saadan rationalisering maa derfor antages at tilsigte at tilgodese den faelles interesse i overensstemmelse med maalsaetningerne med traktaten.

Kommissionen kan dog under ingen omstaendigheder godkende tildeling af statsstoette, som ikke er uomgaengeligt noedvendig for at opfylde traktatens formaal, og som er egnet til at skabe konkurrencefordrejninger paa det faelles marked for jern- og staalprodukter.

Da Kommissionens udoevelse af sine skoensmaessige befoejelser med hensyn til statsstoette indebaerer komplicerede oekonomiske og tekniske vurderinger, kan Faellesskabets retsinstanser ved den i traktatens artikel 33, stk. 1, omhandlede proevelse af lovligheden af Kommissionens beslutninger alene undersoege rigtigheden af de faktiske omstaendigheder og spoergsmaalet om, hvorvidt der aabenbart er anlagt en fejlvurdering.

Det er endvidere en forudsaetning for, at saadanne beslutninger - der angaar markedet for jern- og staalprodukter, som er praeget af en overskudsproduktionskapacitet - kan anses for forenelige med proportionalitetsprincippet, at det af en undersoegelse fremgaar, at de stoetteoppebaerende virksomheder som modstykke til den godkendte stoette paalaegges en forpligtelse til at gennemfoere passende lukninger og kapacitetsindskraenkninger.

Der behoever herved ikke at vaere noget bestemt kvantitativt forhold mellem stoettebeloebene og omfanget af de kapacitetsnedskaeringer, der skal foretages. Tvaertimod er blandt de faktorer, som kan have indflydelse paa den naermere fastsaettelse af de stoettebeloeb, der gives bemyndigelse til at yde, ikke blot antallet af tons produktionsnedskaeringer, men ogsaa andre faktorer, som veksler fra den ene region af Faellesskabet til den anden, saasom strukturomlaegningsindsatsen, de regionale og sociale problemer, som er fremkaldt af krisen i jern- og staalindustrien, den tekniske udvikling samt virksomhedernes tilpasning til markedsvilkaarene. Kommissionens vurdering kan foelgelig ikke efterproeves alene paa grundlag af oekonomiske kriterier. Kommissionen kan retmaessigt tilgodese en lang raekke forskellige hensyn af politisk, oekonomisk eller social art som led i udoevelsen af sine skoensmaessige befoejelser i henhold til traktatens artikel 95.

10 Selv om enhver ydelse af stoette til jern- og staalindustrien begunstiger én virksomhed i forhold til andre virksomheder, kan Kommissionen ikke give tilladelse til stoette, som vil kunne medfoere konkurrenceforvridninger i et omfang, der er i strid med den faelles interesse. Naermere bestemt indebaerer Kommissionens forpligtelse i henhold til traktatens artikel 3 til at handle i den faelles interesse ikke, at Kommissionens virksomhed skal udoeves i samtlige retsundergivnes interesse, idet der ikke efter dens stilling paahviler den nogen forpligtelse til kun at handle, saafremt det ikke er til skade for nogen interesse. Naar Kommissionen handler, skal den derimod afveje de modstaaende interesser og undgaa skadelige foelger, saafremt dette kan ske paa fornuftig maade i forbindelse med den beslutning, der skal traeffes. Kommissionen kan i faelles interesse benytte sin beslutningsbefoejelse, som omstaendighederne kraever det, selv paa bekostning af visse private interesser.

11 Det fremgaar af traktatens artikel 5, stk. 2, fjerde led, og artikel 15, stk. 1, samt af traktatens almindelige principper, at der paahviler Kommissionen en forpligtelse til at begrunde generelle og individuelle beslutninger, uanset det valgte hjemmelsgrundlag.

En begrundelse skal herved tilpasses karakteren af den paagaeldende retsakt og klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den institution, der har udstedt retsakten, har lagt til grund, saaledes at de beroerte parter kan faa kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, og saaledes at Faellesskabets retsinstanser kan udoeve deres proevelsesret. Det kraeves ikke, at begrundelsen angiver alle de forskellige relevante faktiske og retlige momenter. En begrundelse skal ikke blot vurderes i forhold til ordlyden, men ligeledes i forhold til den sammenhaeng, hvori den indgaar, samt under hensyn til alle de retsregler, som gaelder paa det paagaeldende omraade. Endvidere skal begrundelsen til en retsakt vurderes bl.a. paa grundlag af den interesse, som adressaterne eller andre af retsakten beroerte personer, jf. traktatens artikel 33, stk. 2, har i at modtage yderligere oplysninger.

12 I henhold til traktatens artikel 95 traeffer Kommissionen beslutning om godkendelse af en stoette til jern- og staalindustrien efter samstemmende og enstemmig udtalelse fra Raadet, men bestemmelsen fastlaegger ikke de naermere vilkaar for, hvorledes Kommissionen skal indhente denne udtalelse. Navnlig fremgaar det ikke udtrykkeligt, om Kommissionen skal forelaegge Raadet et udkast til beslutning.