DOMSTOLENS DOM (FJERDE AFDELING) AF 7. MARTS 1990. - ANDRE HECQ MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - TILDELING AF OPGAVER - OMPLACERING. - FORENEDE SAGER 116/88 OG 149/88.



Samling af Afgørelser 1990 side I-00599



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Tjenestemaend - organisering af tjenestegrenene - personalets placering - administrationens skoen - graenser - tjenestens interesse - overholdelse af stillingernes aekvivalens - ingen begrundelsespligt eller pligt til forudgaaende hoering

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 7, stk . 1 )

2 . Tjenestemaend - organisering af tjenestegrenene - personalets placering - omplacering i tjenestens interesse - betingelser

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 7, stk . 1 )

3 . Tjenestemaend - afgoerelse der indeholder et klagepunkt - begreb - afgoerelse om flytning af en tjenestemand mod dennes oenske - begrundelsespligt - raekkevidde

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 25, stk . 2 )

Sammendrag

1 . Faellesskabets institutioner har et vidt skoen ved organiseringen af deres tjenestegrene under hensyn til de opgaver, som er overdraget dem, og - under hensyntagen til disse opgaver - ved placeringen af deres personale . Det er dog en betingelse, at denne placering sker i tjenestens interesse og under iagttagelse af stillingernes aekvivalens .

Administrationen er hverken forpligtet til at begrunde en foranstaltning vedroerende intern organisation, som ikke skader tjenestemandens tjenesteretlige stilling eller kraenker princippet om et passende forhold mellem loenklasse og stilling, eller til at hoere tjenestemanden forinden .

2 . Afgoerelsen om at forflytte en tjenestemand for at loese uholdbare tjenstlige vanskeligheder maa anses for truffet i tjenestens interesse .

En afgoerelse om at omplacere en tjenestemand, hvorefter denne mod eget oenske maa flytte til et andet tjenestested, skal traeffes med den fornoedne omhu og med saerlig forsigtighed, idet der navnlig skal tages hensyn til tjenestemandens personlige interesse .

3 . En afgoerelse om at omplacere en tjenestemand mod dennes oenske er en akt, der indeholder et klagepunkt efter betydningen i vedtaegtens artikel 25 og derfor skal begrundes . En saadan afgoerelse er tilstraekkeligt begrundet, saafremt den er truffet under omstaendigheder, som er tjenestemanden bekendt, og saaledes goer det muligt for ham at forstaa, hvilke konsekvenser den trufne afgoerelse har for ham . Naevnte betingelser er opfyldt, naar der forud for afgoerelsen fandt samtaler sted, hvorunder direktoeren for administrationen forklarede tjenestemanden situationen og grundene til den paataenkte omplacering .

Dommens præmisser

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 14 . april 1988, har André Hecq, der er tjenestemand i loenklasse B 3 ved Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, i medfoer af tjenestemandsvedtaegtens artikel 91 anlagt sag, hvorunder han dels har paastaaet annullation af den af chefen for tjenestegrenen "Bygninger" trufne afgoerelse af 22 . april 1987 om at fratage ham ansvaret for varme og sanitet i visse af Kommissionens bygninger i Bruxelles og tildele ham det ene hverv "at foretage en gennemgang af bygningen i Overijse og herved undersoege hver faggruppe for sig", dels har paastaaet sig genindsat i alle vedtaegtsmaessige rettigheder, som han havde foer den 22 . april 1987 ( sag C-116/88 ).

2 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 25 . maj 1988, har Hecq rejst et andet soegsmaal, hvorunder han dels paastaar annullation af den af generaldirektoeren for personale og administration trufne afgoerelse af 31 . juli 1987, i henhold til hvilken Hecq med virkning fra den 1 . november 1987 goer tjeneste i Kontoret "Administration" under Direktoratet for "Personale og Administration i Luxembourg samt De Tekniske Tjenester" i Luxembourg, dels har paastaaet sig genindsat i alle vedtaegtsmaessige rettigheder, som han havde foer den anfaegtede afgoerelse blev truffet ( sag C-149/88 ).

3 Disse to soegsmaal ligger i forlaengelse af to andre soegsmaal, som Hecq havde indbragt, og hvori Kommissionen blev frifundet ved domme af 23 . marts 1988 ( 19/87, Sml . s . 1681 ) og af 14 . december 1988 ( 280/87, s . 6433 ). Det blev ved den foerste dom lagt til grund, at arbejdsklimaet i Hecqs sektion siden 1984 var blevet vaesentligt forringet inden for den omhandlede periode, at denne forringelse havde gjort en aendret opbygning af den paagaeldende sektion paakraevet, og at Domstolen ikke paa grundlag af de oplysninger, der forelaa for den, kunne fastslaa, hvilke personer der var de ansvarlige for forringelsen af arbejdsklimaet .

4 Afgoerelsen af 22 . april 1987, der omhandles i sag C-116/88, blev truffet under foelgende omstaendigheder . Fra 6 . februar 1987 til 4 . maj 1987 var sagsoegeren fravaerende fra sit arbejde af helbredsgrunde . I denne periode havde Bjoern Petersen, chefen for tjenestegrenen "Bygninger", tildelt andre tjenestemaend ansvaret for de bygninger, som sagsoegeren foer havde foert tilsyn med . Ved sagsoegerens genoptagelse af tjenesten paalagde Bjoern Petersen ham ved notits af 22 . april 1987 at gennemgaa bygningen i Overijse . Det anfoertes i naevnte notits, at gennemgangen skulle goere detaljeret status over bygningen, redegoere for hver enkelt teknikergruppe og foreslaa eventuelle foranstaltninger for at forbedre bygningens drift . Der skulle saettes tal paa alle forslagene, saaledes at disses budgetmaessige virkning kunne vurderes .

5 Afgoerelsen af 31 . juli 1987, der omhandles i sag C-149/88, blev truffet under foelgende omstaendigheder . Den 22 . juli 1987 havde sagsoegeren en samtale med generaldirektoeren for personale og administration, Hay, der havde oensket denne samtale for at droefte spoergsmaalet om omplacering af sagsoegeren . I notits af 29 . juli 1987 foreslog Hay sagsoegeren to nye placeringer, enten i tjenestegrenen "télécommunications et équipement répartis" ( TER ) i Bruxelles, eller i Kontor IX-E-2 ( sektionen "Bygninger og Udstyr ") i Luxembourg . Sagsoegeren gav ingen meddelelse om sit valg, og Hay meddelte ham derefter den 31 . juli 1987, at han havde besluttet at placere sagsoegeren i Kontor IX-E-2 ved Kommissionen i Luxembourg med virkning fra den 1 . november 1987 .

6 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

a ) Formalitetsspoergsmaalet i sag C-116/88

7 Kommissionen har anfoert, at det foerste af de to soegsmaal er blevet uden genstand, da den anfaegtede afgoerelse i det hele ophoerte med at have virkning den 1 . november 1987, da sagsoegeren blev placeret i Luxembourg . Da der ikke knytter sig en aktuel interesse til sagen, boer den afvises .

8 Denne indsigelse kan ikke laegges til grund . Det fremgaar saaledes af sagen, at sagsoegeren ved notitsen af 22 . april 1987 ikke blot fik tildelt en ny, midlertidig opgave, men tillige blev frataget sine tidligere arbejdsopgaver . Ved denne afgoerelse kan der efter omstaendighederne vaere sket en kraenkelse af et hensyn til sagsoegeren, som stadig er aktuelt .

9 Kommissionen har subsidiaert gjort gaeldende, at soegsmaalet dernaest ikke kan admitteres, fordi afgoerelsen vedroerte et tiltag for at forbedre tjenesteorganisationen, der ikke paavirkede denne tjenestemands rettigheder efter vedtaegten og foelgelig ikke kan udgoere et klagepunkt i forhold til sagsoegeren . Naar henses til, at sagsoegeren imidlertid netop goer gaeldende, at afgoerelsen ikke var begrundet med hensynet til tjenestens interesse, findes Kommissionens argumentation her at henhoere under proevelsen af sagens realitet .

b ) Afgoerelsen af 22 . april 1987 ( bygningen i Overijse )

10 Sagsoegeren har for det foerste gjort gaeldende, at de arbejdsopgaver, han fik tildelt ved den anfaegtede afgoerelse, ikke svarer til hans loenklasse og stilling . Eftersom gennemgangen af bygningen i Overijse vedroerte omraaderne varme og sanitet, laa opgaven klart paa et lavere niveau end opgaver, der forudsaettes varetaget af en overassistent i loenklasse B 3/B 2 . Paa den anden side - idet gennemgangen omfattede alle faggrupper i bygningen i Overijse - forudsatte hvervet for det andet en viden ud over, hvad der med rimelighed kan kraeves af en overassistent i denne loenklasse . Sagsoegeren har for det andet gjort gaeldende, at tildelingen af de nye arbejdsopgaver ikke skete ud fra hensynet til tjenestens interesse, saaledes som det kraeves i vedtaegtens artikel 7, stk . 1, men havde ulovlige motiver, hvilket fremgaar af to notitser, der findes blandt sagens akter . Endelig finder sagsoegeren, at den anfaegtede afgoerelse som en akt, der indeholder et klagepunkt, skulle have vaeret begrundet, og at Kommissionen har kraenket forvaltningens bistandspligt over for sine tjenestemaend, idet den naevnte afgoerelse blev truffet, uden at der blev taget hensyn til sagsoegerens interesse, og uden at han fik lejlighed til at afgive en udtalelse forinden .

11 Det bemaerkes indledningsvis, at det i Domstolens praksis er fastslaaet, at Faellesskabets institutioner har et vidt skoen ved organiseringen af deres tjenestegrene under hensyn til de opgaver, som er overdraget dem, og - under hensyntagen til disse opgaver - ved placeringen af deres personale . Det er dog en betingelse, at denne placering sker i tjenestens interesse og under iagttagelse af stillingernes aekvivalens ( dom af 23 . juni 1984, Lux, 69/83, Sml . s . 2447 ).

12 Med hensyn til det sidstnaevnte punkt bemaerkes, at sagsoegeren, for saa vidt angaar bygningen i Overijse, blev bistaaet af bygningens tilsynsfoerende, der havde givet ham en detaljeret liste over arbejdsopgaverne . Med henblik paa at udfoere det, som chefen for tjenestegrenen "Bygninger" havde bedt om, paahvilede det sagsoegeren at gennemgaa de problemer, som den tilsynsfoerende havde angivet, samt tage kontakt med potentielle leverandoerer, entreprenoerer og haandvaerkere, saaledes at der derefter kunne gives et prisoverslag over de noedvendige arbejder . Sagsoegerens nye arbejdsopgaver bestod saaledes i en teknisk undersoegelse og en oekonomisk vurdering; efter indholdet og betydningen af denne undersoegelse og vurdering kan disse arbejdsopgaver ikke anses for ikke at svare til sagsoegerens loenklasse og stilling .

13 For saa vidt angaar tjenestens interesse bemaerkes, at de to notitser, som sagsoegeren har henvist til, og som Kommissionen har fremlagt paa sagsoegerens begaering, ikke underbygger anbringendet om, at der laa ulovlige motiver bag tildelingen af en ny arbejdsopgave til sagsoegeren . Der foreligger heller ikke i oevrigt i sagen noget grundlag for at statuere, at afgoerelsen skulle vaere truffet af andre grunde end tjenestens interesse . Det fremgaar tvaertimod af det oplyste, at chefen for tjenestegrenen "Bygninger" havde fundet det noedvendigt under sagsoegerens sygeorlov at overlade forvaltningen af de bygninger, som han var ansvarlig for, til andre tjenestemaend, at der, da sagsoegeren genoptog tjenesten, var behov for en gennemgang af bygningen i Overijse, og at de arbejdsopgaver, som sagsoegeren fik overdraget med henblik herpaa, svarede til hans loenklasse og stilling .

14 Det fremgaar af det anfoerte, at den anfaegtede afgoerelse er en foranstaltning vedroerende rent intern organisation, som ikke skader sagsoegerens tjenesteretlige stilling eller kraenker princippet om et passende forhold mellem loenklasse og arbejde . Efter Domstolens praksis paahviler det ikke administrationen at begrunde en saadan afgoerelse ( dom af 17 . maj 1984, Albertini og Montagnani, 338/82, Sml . s . 2123 ), og den skal heller ikke forinden hoere den paagaeldende tjenestemand ( dom af 14 . december 1988, Hecq II, jfr . ovenfor ).

15 Vedroerende spoergsmaalet om hensyntagen til sagsoegerens interesser bemaerkes, at det paa grundlag af de ovennaevnte omstaendigheder i den konkrete sag ikke kan antages, at Kommissionen saa bort fra hans interesser . Efter afslutningen af sagsoegerens langvarige sygefravaer tildelte Kommissionen ham nemlig omgaaende en midlertidig funktion vedroerende et arbejde, der svarede til hans loenklasse og stilling .

16 Intet af de fremfoerte anbringender med hensyn til afgoerelsen af 22 . april 1987 kan herefter laegges til grund .

c ) Afgoerelsen af 31 . juli 1987 ( forflyttelse til Luxembourg )

17 Sagsoegeren har for det foerste gjort gaeldende, at Kommissionens afgoerelse om at placere sagsoegeren i Luxembourg kraenker vedtaegtens artikel 5, stk . 4, og artikel 7, stk . 1, da den nye stilling ikke svarer til hans loenklasse og arbejde . Sagsoegeren har til stoette herfor anfoert, at hans arbejdsopgaver er meget begraensede, at han ikke har nogen som helst beslutningskompetence, og at han ikke laengere er ansvarlig for en sektion inden for en administrativ enhed, hvilket han var i Bruxelles .

18 Kommissionen har erkendt, at sagsoegerens arbejdsopgaver i den foerste tid i hans nye stilling var af begraenset indhold . Forklaringen herpaa er imidlertid, at Cube-bygningen, som sagsoegeren er ansvarlig for, og som giver anledning til et vanskeligt og ansvarskraevende tilsynsarbejde, kort forinden var blevet udvidet og ombygget . I en foerste periode var det installerede udstyr endnu omfattet af garantien, og kun installatoervirksomhedernes ansatte maatte foretage justeringer osv . Sagsoegeren fik straks efter at vaere kommet til Luxembourg tildelt nye opgaver, som f.eks . tilsynet med de tekniske installationer i Centre polyvalent de l' enfance og med varmesystemet i Jean Monnet-bygningen, ligesom han fik til opgave at udarbejde et specifikationsudkast til brug ved indkaldelsen af tilbud med henblik paa indgaaelsen af nye vedligeholdelseskontrakter for Jean Monnet-bygningens elevatorer .

19 Hertil bemaerkes, at selv om sagsoegerens opgaver i begyndelsen var begraensede, blev de senere vaesentligt udvidet i overensstemmelse med sagsoegerens kvalifikationer . Endvidere blev sagsoegeren i Luxembourg fra foerste faerd placeret inden for samme hierarkiske struktur som sine kolleger, der er tjenestemaend i henholdsvis loenklasse B 4, B 3 og B 1 . Under disse omstaendigheder findes administrationen ikke at have tilsidesat princippet om aekvivalens mellem loenklasse og stilling i forhold til sagsoegeren .

20 Sagsoegeren har for det andet gjort gaeldende, at hans tjenstlige placering i Luxembourg ikke skete i tjenestens interesse . Denne omplacering maa anses for en skjult disciplinaer sanktion, hvilket navnlig fremgaar af en fortrolig notits af februar 1987 fra chefen for tjenestegrenen "Bygninger" og af den omstaendighed, at en disciplinaersag mod sagsoegeren blev henlagt samtidig med, at man traf afgoerelse om at forflytte ham til Luxembourg .

21 Kommissionen har som begrundelse for afgoerelsen navnlig henvist til, at det var noedvendigt at forbedre det meget daarlige arbejdsklima i den tjenestegren i Bruxelles, som sagsoegeren arbejdede i . Kommissionen har anfoert, at som foelge af de konflikter, som sagsoegeren havde vaeret involveret i - det vil sige foer hans sygeorlov - havde arbejdsklimaet fortsat vaeret til skade saavel for tjenestens gnidningsloese funktion som for hele det beroerte personales, herunder sagsoegerens, personlige interesser .

22 Det fremgaar af sagen, at situationen var meget spaendt inden for den tjenestegren, hvor sagsoegeren arbejdede, og at forholdene ikke blev bedre, da han vendte tilbage . Det fremgaar af Domstolens praksis ( jfr . navnlig dom af 10 . juli 1975, Scuppa, 4/74 og 30/74, Sml . s . 919 ), at en forflyttelse af en tjenestemand, der sker for at loese uholdbare tjenstlige vanskeligheder, maa anses for besluttet i tjenestens interesse . Under omstaendighederne i naervaerende sag kunne administrationen med foeje mene, at det var i tjenestens interesse at fjerne sagsoegeren fra den afdeling, han havde vaeret knyttet til .

23 En afgoerelse om at omplacere en tjenestemand, hvorefter denne mod eget oenske maa flytte fra Bruxelles til Luxembourg, skal traeffes med den fornoedne omhu og med saerlig forsigtighed, idet der navnlig skal tages hensyn til tjenestemandens personlige interesse . Kommissionen tilboed sagsoegeren valget mellem en stilling i Zaventem og stillingen i Luxembourg, men sagsoegeren meddelte ikke paa noget tidspunkt generaldirektoeren for personale og administration sine oensker i saa henseende . Under disse omstaendigheder kan administrationen ikke kritiseres for ikke at have handlet med den fornoedne omhu .

24 Det fremgaar af det anfoerte, at afgoerelsen om at omplacere sagsoegeren blev truffet i tjenestens interesse, under overholdelse af princippet om stillingernes aekvivalens og med iagttagelse af administrationens bistandspligt over for sine tjenestemaend . En saadan afgoerelse kan ikke betragtes som en skjult disciplinaer sanktion . Sagsoegeren har i oevrigt intet anfoert til stoette for, at der skulle vaere en sammenhaeng mellem hans tjenstlige omplacering og en disciplinaersag, der forinden var blevet indledt mod ham .

25 Sagsoegeren har endvidere gjort gaeldende, at den anfaegtede afgoerelse ikke er begrundet .

26 Hertil bemaerkes, at en afgoerelse om at omplacere en tjenestemand uden hans samtykke er en akt, der indeholder et klagepunkt efter betydningen i vedtaegtens artikel 25 og derfor skal begrundes . I henhold til Domstolens faste praksis ( jfr . bl.a . dom af 29 . oktober 1981, Arning, 125/80, Sml . s . 2539 ) er en afgoerelse tilstraekkeligt begrundet, naar den foranstaltning, der er genstand for soegsmaalet, er truffet under omstaendigheder, som er tjenestemanden bekendt og saaledes goer det muligt for ham at forstaa, hvilke konsekvenser den trufne afgoerelse har for ham .

27 Det staar fast, at der i naervaerende sag, inden den omtvistede afgoerelse blev truffet, fandt en raekke samtaler sted, hvorunder generaldirektoeren for personale og administration forklarede sagsoegeren situationen og grundene til den paataenkte omplacering .

28 Sagsoegeren har endelig gjort gaeldende, at den omtvistede afgoerelse kraenker retten til faglig virksomhed, idet han ikke laengere kan varetage sit fagforeningshverv i Bruxelles tilfredsstillende . Kommissionen har navnlig tilsidesat vedtaegtens artikel 24a og artikel 13 i aftalen af 20 . september 1974 vedroerende forholdet mellem Kommissionen og fagforeningerne samt andre faglige sammenslutninger .

29 I henhold til vedtaegtens artikel 24a har tjenestemaendene foreningsfrihed; de kan vaere medlemmer af fagforeninger eller andre faglige sammenslutninger af europaeiske tjenestemaend . Artikel 13 i den foernaevnte aftale indeholder foelgende bestemmelser :

"... medlemskab af en fagforening eller af en anden faglig sammenslutning, deltagelse i fagforeningsvirksomhed eller udoevelse af et fagforeningshverv maa ikke under nogen omstaendigheder eller af nogen grund skade de paagaeldendes tjenstlige stilling eller karriereforloeb ."

30 Sagsoegeren har paa ingen maade sandsynliggjort, at hans rettigheder i henhold til artikel 24a blev tilsidesat som foelge af hans omplacering, eller at afgoerelsen herom skulle vaere truffet paa grund af hans fagforeningsvirksomhed .

31 Herefter vil Kommissionen vaere at frifinde i begge sager .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

32 I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne selv deres egne omkostninger i sager, der anlaegges af tjenestemaend, med forbehold af bestemmelserne i artikel 69, stk . 3, andet afsnit, om udgifter, som Domstolen skoenner er forvoldt unoedvendigt eller af ond vilje .

33 Kommissionen har i sag C-116/88 anmodet Domstolen om at anvende denne bestemmelse . Kommissionen finder, at et soegsmaal med paastand om annullation af en afgoerelse, der ikke laengere har retsvirkning, er unoedvendigt, fordi en eventuel annullation ikke kan forbedre sagsoegerens stilling . Der kan imidlertid ikke gives Kommissionen medhold heri, og der henvises herved til det i praemisserne til naervaerende dom anfoerte, navnlig vedroerende formalitetsspoergsmaalet .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( Fjerde Afdeling )

1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Hver part baerer sine omkostninger .