Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - intervention - formaliteten - fornyet undersoegelse efter en tidligere kendelse om tilladelse til intervention

(EF-statutten for Domstolen, art. 37, stk. 2)

2 Institutionernes retsakter - formodning om gyldighed - nullitet - begreb

(EF-traktaten, art. 189 (nu art. 249 EF))

3 Retspleje - begaering om bevisoptagelse - begaeringen fremsat efter afslutningen af den mundtlige forhandling - begaering om genaabning af den mundtlige forhandling - betingelser for at tage begaeringen til foelge

(Rettens procesreglement, art. 62)

4 Retspleje - mundtlig forhandling - genaabning - pligt til ex officio at rejse argumenter vedroerende lovligheden af proceduren for vedtagelse af den anfaegtede beslutning - foreligger ikke

(Rettens procesreglement, art. 62)

5 Appel - Domstolens kompetence - bevisoptagelse - ikke omfattet

(EF-statutten for Domstolen, art. 54, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 113, stk. 2)

6 Konkurrence - aftaler - samordnet praksis - begreb - konkurrencestridigt formaal - ingen konkurrencebegraensende virkninger paa markedet - uden betydning

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1 (nu art. 81, stk. 1, EF))

7 Faellesskabsret - principper - grundlaeggende rettigheder - formodning om uskyldighed - ytringsfrihed - forsamlingsfrihed

(Traktaten om Den Europaeiske Union, art. F, stk. 2 (efter aendring nu art. 6, stk. 2, EU)

8 Konkurrence - aftaler - forbud - berettigelse - tvangssituation - oekonomisk tab - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1 (nu art. 81, stk. 1, EF))

9 Konkurrence - aftaler - aftale med konkurrencebegraensende formaal - konkurrencestridigt formaal - anvendelse af begrebet »scopo anticoncorrenziale« (»but anticoncurrentiel«) i den italienske version - synonymer

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1 (nu art. 81, stk. 1, EF))

10 Faellesskabsret - principper - grundlaeggende rettigheder - formodning om uskyldighed - procedure paa konkurrenceomraadet - anvendelighed

11 Konkurrence - administrativ procedure - foraeldelse af adgangen til at paalaegge sanktioner - begyndelsestidspunkt - fortsat overtraedelse - den dag, hvor overtraedelsen er ophoert

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1 (nu art. 81, stk. 1, EF); Raadets forordning nr. 2988/74)

Sammendrag

1 Det forhold, at Domstolen ved en tidligere afsagt kendelse har givet en person adgang til at intervenere til stoette for en parts paastande, er ikke til hinder for, at der foretages en fornyet undersoegelse af, om interventionen kan admitteres.

2 For Faellesskabets institutioners retsakter gaelder der i princippet en formodning om lovlighed, og de affoeder derfor retsvirkninger, ogsaa selv om de er behaeftet med mangler, saa laenge de ikke er blevet annulleret eller trukket tilbage.

Imidlertid boer, som en undtagelse fra dette princip, retsakter, der er behaeftet med en mangel, hvis grovhed er saa aabenlys, at den ikke kan tolereres af Faellesskabets retsorden, imidlertid anses for ikke at have affoedt nogen som helst, end ikke foreloebig, retsvirkning, dvs. at de juridisk boer anses for nulliteter. Denne undtagelse skal sikre en ligevaegt mellem to grundlaeggende, men undertiden modstridende krav, som en retsorden skal opfylde, nemlig stabiliteten i retsforhold og overholdelsen af lovens bogstav.

De konsekvenser, som er forbundet med konstateringen af, at en retsakt fra Faellesskabets institutioner er en nullitet, er saa alvorlige, at det af retssikkerhedsmaessige grunde maa kraeves, at denne konstatering forbeholdes fuldstaendig ekstreme tilfaelde.

3 En parts begaering om bevisoptagelse efter afslutning af den mundtlige forhandling kan kun imoedekommes, hvis den angaar forhold, som kan faa afgoerende betydning, og som den paagaeldende ikke kunne have gjort gaeldende foer afslutningen af den mundtlige forhandling. Samme loesning traenger sig paa hvad angaar begaeringen om genaabning af den mundtlige forhandling. I medfoer af artikel 62 i Rettens procesreglement raader den paa dette omraade vel over et frit skoen. Men Retten er ikke pligtig at imoedekomme en saadan begaering, medmindre den paagaeldende part paaberaaber sig faktiske omstaendigheder af afgoerende betydning, som parten ikke havde kunnet goere gaeldende foer afslutningen af den mundtlige forhandling.

4 Retten har ikke pligt til at anordne genaabning af den mundtlige forhandling paa grund af en angivelig pligt til ex officio at fremkomme med argumenter vedroerende lovligheden af proceduren for vedtagelse af en kommissionsbeslutning. En saadan pligt til ex officio at rejse argumenter af ordre public-karakter kan potentielt kun eksistere ud fra de faktiske oplysninger, som er tilfoert sagens akter.

5 Det gaar uden for rammerne af en appel, der er begraenset til retsspoergsmaal, naar en part fremsaetter begaering om, at Domstolen foranstalter bevisoptagelse med henblik paa at fastslaa de betingelser, hvorunder Kommissionen vedtog den beslutning, der er genstand for den appellerede dom.

For det foerste ville en bevisoptagelse noedvendigvis foranledige Domstolen til at udtale sig om spoergsmaal af faktisk karakter og aendre genstanden for den tvist, der var forelagt Retten, hvilket ville vaere i strid med bestemmelserne i artikel 113, stk. 2, i Domstolens procesreglement.

For det andet vedroerer appellen kun den appellerede dom, og det er alene i det tilfaelde, hvor denne maatte blive ophaevet, at Domstolen i henhold til artikel 54, stk. 1, i statutten for Domstolen, ville kunne afgoere sagen selv og da paadoemme spoergsmaalet om eventuelle mangler ved den for Retten anfaegtede beslutning.

6 En samordnet praksis er omfattet af traktatens artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF), selv naar den ikke har konkurrencebegraensende virkninger paa markedet.

For det foerste fremgaar det af selve ordlyden af denne bestemmelse, at der gaelder det samme som i forbindelse med aftaler mellem virksomheder og afgoerelser truffet af sammenslutninger af virksomheder, nemlig at en samordnet praksis - uanset dens virkninger - er forbudt, naar den har et konkurrencestridigt formaal. Selv om, for det andet, begrebet samordnet praksis i sig selv forudsaetter en adfaerd fra deltagende virksomheder paa markedet, indebaerer begrebet ikke noedvendigvis, at denne adfaerd konkret har den virkning at begraense, forhindre eller fordreje konkurrencen.

7 Ytringsfriheden samt friheden til fredeligt at forsamles og forenes, der bl.a. er knaesat i henholdsvis artikel 10 og 11 i den europaeiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder, indgaar blandt de grundlaeggende rettigheder, som efter Domstolens faste praksis, der i oevrigt er bekraeftet af praeamblen til den europaeiske faelles akt og artikel F, stk. 2, i traktaten om Den Europaeiske Union (efter aendring nu artikel 6, stk. 2, EU) er beskyttet i Faellesskabets retsorden.

8 Det kan vel ikke udelukkes, at en tvangssituation er berettiget til en adfaerd, som, saafremt situationen ikke forelaa, ville tilsidesaette traktatens artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF), men en saadan tilstand kan ikke under nogen omstaendigheder fremgaa, blot fordi et oekonomisk tab maa undgaas.

9 Det kan ikke antages, at Retten ved at anvende udtrykket »scopo anticoncorrenziale« (»but anticoncurrentiel«) i den anfaegtede beslutnings italienske tekst indfoerer en tredje betingelse for at anvende traktatens artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF). Udtrykket »scopo anticoncorrenziale« anvendt som synonym for udtrykket »objet anticoncurrentiel« forekommer at vaere i overensstemmelse med begrebet formaal i artikel 85, stk. 1, saaledes som det fremgaar af en sammenligning af de forskellige sproglige versioner af denne bestemmelse, deriblandt den danske (»formaal«), tyske (»bezwecken«), finske (»tarkoituksena«), irske (»gcuspóir«), nederlandske (»strekken«), portugisiske (»objectivo«) og svenske (»syfte«).

10 Den grundsaetning om formodet uskyldighed, saaledes som den naermere fremgaar af artikel 6, stk. 2, i den europaeiske menneskerettighedskonvention, indgaar blandt de grundlaeggende rettigheder, som efter Domstolens faste praksis, der i oevrigt er bekraeftet af praeamblen til den europaeiske faelles akt og artikel F, stk. 2, i traktaten om Den Europaeiske Union, er beskyttet i Faellesskabets retsorden.

Henset til karakteren af de paagaeldende overtraedelser samt til karakteren og graden af haardhed af de hertil knyttede sanktioner, finder den principielle formodning om uskyldighed anvendelse paa sager vedroerende tilsidesaettelser af konkurrencereglerne, der gaelder for virksomhederne, og som vil kunne foere til at paalaegge boeder eller tvangsboeder.

11 Begrebet fortsat overtraedelse har vel en lidt anden betydning i retsordenerne i de forskellige medlemsstater, men det indeholder i hvert fald en flerhed af retsstridige adfaerdsformer eller former for handlinger til udfoerelse af en sammenhaengende overtraedelse, der er samlet via et faelles individuelt element.

Foelgelig kunne Retten korrekt antage, at de aktiviteter, der indfoejede sig i systemerne med regelmaessige moeder, fastsaettelse af pris- og kvotemaal med et enkelt formaal, var en sammenhaengende overtraedelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF), saaledes at den femaarige frist i artikel 1 i forordning nr. 2988/74 - om foraeldelse af adgangen til at paalaegge oekonomiske sanktioner inden for konkurrenceretten og af adgangen til tvangsfuldbyrdelse af disse sanktioner - foerst kunne begynde at loebe fra den dag, hvor overtraedelsen var ophoert.