Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tilnaermelse af lovgivningerne ° maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler ° direktiv 79/112 ° forpligtelse til at anfoere ingredienslisten paa varernes etikette ° forpligtelse for den medlemsstat, som kraever supplerende oplysninger, til at overholde en vis informationsprocedure ° forpligtelse begraenset til foranstaltninger vedroerende bestemte varer og ingredienser, hvorfra generelle bestemmelser er undtaget

(Raadets direktiv 79/112, art. 6, stk. 6)

2. Frie varebevaegelser ° kvantitative restriktioner ° foranstaltninger med tilsvarende virkning ° beskyttelse af forbrugere ° loyale handelstransaktioner ° forpligtelse til at forsyne salgsbetegnelsen for visse levnedsmidler med en supplerende oplysning om, at der anvendes en anden ingrediens end foreskrevet i de traditionelle tyske fremstillingsforskrifter ° ulovligt

(EF-traktaten, art. 30; Raadets direktiv 79/112, art. 6, stk. 6)

Sammendrag

1. Det fremgaar klart af artikel 6, stk. 6, i direktiv 79/112 om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler, at den informationsprocedure, som skal foelges af en medlemsstat ° naar denne medlemsstat i mangel af faellesskabsbestemmelser paa omraadet kraever, at levnedsmidler, ud over at indeholde den obligatoriske ingrediensliste, som skal anfoeres paa etiketten, skal vaere forsynet med en varebetegnelse, der indeholder oplysning om en eller flere ingredienser ° finder kun anvendelse, naar de nationale foranstaltninger vedroerer bestemte levnedsmidler og ingredienser, hvorfor nationale generelle bestemmelser ikke er omfattet af denne procedure, selv om anvendelsen af disse bestemmelser foerer til, at salgsbetegnelsen skal suppleres med visse oplysninger.

2. En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig de almene hensyn, som beskyttelsen af forbrugerne og noedvendigheden af loyale handelstransaktioner udgoer, til retfaerdiggoerelse af en hindring for de frie varebevaegelser, som er i strid med traktatens artikel 30, og som bestaar i et krav om, at visse levnedsmidler, i hvis sammensaetning der indgaar en ingrediens, som ikke er i overensstemmelse med de nationale fremstillingsforskrifter, for at kunne bringes i omsaetning paa den paagaeldende medlemsstats omraade skal vaere forsynet med en varebetegnelse, der er suppleret med en oplysning om, at den paagaeldende ingrediens er anvendt i produktet, selv om dette i forvejen fremgaar af den ingrediensliste, som skal vaere angivet ifoelge artikel 6 i direktiv 79/112 om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler.

Et saadant krav er nemlig ikke noedvendigt for at tilgodese disse hensyn. For det foerste maa det antages, at de forbrugere, hvis valg af produkt afgoeres af dettes sammensaetning, foerst laeser den ingrediensliste, som skal vaere angivet paa produktet, hvorfor risikoen for, at forbrugerne bliver vildledt, er minimal og derfor ikke kan retfaerdiggoere den paagaeldende restriktion. For det andet kan den konkurrencefordel, som visse producenter vil kunne opnaa ved at anvende billigere produkter, ikke betragtes som uacceptabel, blot fordi forbrugerne ikke i tilstraekkelig grad skelner mellem de forskellige fremstillingsmetoder, da forbrugerne er sikret fornoeden information om produktets sammensaetning i kraft af ingredienslisten, og da det under alle omstaendigheder staar producenterne frit for at goere forbrugerne opmaerksom paa, at de i givet fald anvender traditionelle produkter.