DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/42

Appel iværksat den 12. august 2013 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 30. maj 2013 i sag T-454/10, Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) og Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) mod Europa-Kommissionen

(Sag C-457/13 P)

2013/C 344/73

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved A. Marcoulli og K. Skelly, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA) og Confederazione Cooperative Italiane

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Rettens dom ophæves i sin helhed.

— Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen, idet søgsmålet i sag T-454/10 og T-482/10 afvises, og/eller der træffes afgørelse om frifindelse.

— Sagsøgerne i første instans tilpligtes at betale sagsomkostningerne ved første instans og sagsomkostningerne under denne appelsag.

I tilfælde af at Domstolen skulle stadfæste Rettens dom, anmoder Kommissionen Domstolen om:

— at retsvirkningerne af artikel 52, stk. 2a, andet afsnit, i forordning nr. 1580/2007 (1) og af artikel 50, stk. 3, i gennemførelsesforordning nr. 543/2011 (2) såvel som af artikel 60, stk. 7, i sidstnævnte forordning opretholdes som endelige, for så vidt angår de betalinger til producentorganisationerne, som er gennemført i henhold til disse sidstnævnte bestemmelser indtil den 15. oktober i det år, Domstolens dom afsiges, eller en sådan fremtidig dato derefter, som Domstolen finder passende, for så vidt angår betalinger vedrørende driftsprogrammer, som er godkendt før den 30. maj 2013.

Anbringender og væsentligste argumenter

Kommissionen anmoder i den foreliggende sag Domstolen om at ophæve den anfægtede dom fra Retten og træffe endelig afgørelse i sagen, idet søgsmålene i sag T-454/10 og T-482/10 afvises og/eller der træffes afgørelse om frifindelse, og sagsøgerne i første instans tilpligtes at betale sagsomkostningerne ved første instans og under denne appelsag.

Appellen har baggrund i sagsøgernes søgsmål med påstand om annullation af (i) artikel 52, stk. 2a, i og bilag VIII til Kommissionens forordning (EF) nr. 1580/2007 og (ii) annullation af artikel 50, stk. 3, og artikel 60, stk. 7, i Kommissionens forordning nr. 543/2011.

Sagsøgerne i første instans er frugt- og grøntsagsforarbejdningsvirksomheder, som hævdede, at de førnævnte bestemmelser indirekte tillod EU-finansiering af visse former for forarbejdning udført af producentorganisationer.

Retten fandt, at sagen kunne antages til realitetsbehandling. Retten fandt, at ydelse af støtte til producentorganisationer, hvis produkt derefter enten blev forarbejdet af organisationen selv eller af en tredjepart på organisationens vegne, udgjorde ydelse af støtte til forarbejdningsvirksomhed, der ikke var omfattet af fusionsmarkedsordningen (3). Retten fandt endvidere, at Kommissionen ikke var berettiget til at yde støtte, der forskelsbehandlede til ugunst for forarbejdningsvirksomheder, der ikke var medlemmer af en producentorganisation, og til fordel for producentorganisationer, for så vidt som de udførte forarbejdningsvirksomhed.

Kommissionen gør gældende, at Retten begik tre fejl, da den nåede til disse konklusioner.

Kommissionen gør for det første gældende, at Retten begik en fejl ved at fastslå, at sagsøgernes søgsmål kunne antages til realitetsbehandling. Kommissionen gør gældende, at de omhandlede bestemmelser er generelle retsforskrifter, som kræver gennemførelsesretsakter fra medlemsstaternes side for at have retlig virkning. Kommissionen gør endvidere gældende, at Retten begik en fejl ved at fastslå, at de omhandlede retsakter umiddelbart berørte sagsøgerne. Retten fandt i forbindelse med denne konklusion, at sagsøgernes stilling var den samme som konkurrenter til en modtager af statsstøtte. Kommissionen gør gældende, at det var med urette, at Retten nåede til denne konklusion.

Vedrørende sagens substans gør Kommissionen gældende, at Retten undlod at fortolke bestemmelserne i fusionsmarkedsordningen korrekt, og i særdeleshed undlod at tage passende hensyn til den skønsmargen, Kommissionen er tildelt af Rådet til at vedtage gennemførelsesbestemmelser til fusionsmarkedsordningen.

Endelig gør Kommissionen gældende, at Retten fortolkede princippet om forbud mod forskelsbehandling, således som det finder anvendelse på ordninger, der yder støtte i henhold til fusionsmarkedsordningen, forkert.

I tilfælde af at Domstolen skulle forkaste appellen, anmoder Kommissionen Domstolen om at udøve sin skønsbeføjelse i henhold til artikel 264 TEUF til at suspendere afgørelsens virkninger indtil den 15. oktober i det år, dommen afsiges. Kommissionen anmoder om en sådan afgørelse for at sikre, at afgørelsens virkninger vil finde anvendelse på lige vis i forhold til alle producenter, og at den ikke vil føre til en urimelig byrde for producentorganisationerne.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1580/2007 af 21.12.2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 1182/2007 vedrørende frugt og grøntsager, EUT L 350, s. 1.

(2) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7.6.2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager, EUT L 157, s. 1.

(3) Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen), EUT L 299, s. 1.