ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sag T-273/17

Alessandro Quadri di Cardano

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag – kontraktansatte – udlandstillæg – artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten – tiårig referenceperiode – statsborgerskab i tjenestelandet – bopæl i tjenestelandet – tjeneste for en international organisation – vikarkontrakt«

Sammendrag – Rettens dom (Anden Afdeling) af 13. juli 2018

Tjenestemænd – løn – udlandstillæg – betingelser for tildeling – baseret på objektive elementer – hensyntagen til grunde, som har ført den pågældende til på varig måde at bosætte sig i det land, hvor han er eller er blevet statsborger – foreligger ikke

Tjenestemænd – løn – udlandstillæg – betingelser for tildeling – tjenesteudøvelse for en stat eller for en international organisation – begreb – krav om en direkte retlig tilknytning mellem den pågældende og staten eller organisationen – tjenesteudøvelse for en institution, men som lønmodtager i en vikarvirksomhed – ikke omfattet

Tjenestemænd – løn – udlandstillæg – betingelser for tildeling – varig bopæl uden for den medlemsstat, på hvis område tjenestestedet er beliggende, i referenceperioden – beregning af perioden – udeladelse af ansættelsesperioder for en stat eller en international organisation – lovlighed – betingelser – tjeneste udøvet uden for den stat, hvor tjenestestedet er beliggende

Ved beregningen af den tiårige referenceperiode, der fremgår af artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten, kan alene de perioder, i hvilke en ansat har gjort tjeneste for en stat eller en international organisation, der er beliggende »uden for« den stat, hvor tjenestestedet er beliggende, udelades. Det følger heraf, at der ikke er anledning til at udelade de perioder, i hvilke den pågældende gjorde tjeneste for en international organisation i den stat, hvor tjenestestedet er beliggende, og i hvilken han har statsborgerskab, samt at forlænge referenceperioden tilsvarende. (jf. præmis 62)

En ansættelsesperiode som vikar, i henhold til ansættelseskontrakter mellem sagsøgeren og et privatretligt selskab, svarer ikke til tjenesteudøvelse »for en international organisation« som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten. Deltagelsen af et selskab, med hvilket den pågældende underskrev kontrakter om vikaransættelse, gør det ikke er muligt at fastslå en direkte retlig tilknytning mellem denne og institutionen under vikaransættelsen. (jf. præmis 70 og 71)

De konkrete grunde, der var afgørende for, at en ansat besluttede at blive i den stat, hvor tjenestedet er beliggende, og i hvilken han er statsborger, må ikke tages i betragtning med henblik på tildeling af udlandstillæg. En materiel prøvelse af de forskellige bevæggrunde for, at den omhandlede person bosætter sig i det land, hvor han er statsborger, vil således nødvendigvis være støttet på vurderinger af subjektiv karakter, hvilket er uforeneligt både med ordlyden af og formålene med artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten. (jf. præmis 90)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 100-103)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 109 og 110)
Konstateringen af en risiko for forveksling har til formål at beskytte varemærkets funktion som angivelse af oprindelse, idet den gør det muligt at modsætte sig registreringen af et varemærke eller at begære det erklæret ugyldigt, hvis der er en risiko for, at forbrugeren vil blive vildledt med hensyn til de omhandlede varers og tjenesteydelsers oprindelse, idet denne fejlagtigt tror, at de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af de omtvistede tegn, hidrører fra den samme virksomhed eller fra økonomiske forbundne virksomheder.

Varemærkets afgørende funktion er at garantere den identiske oprindelse af varen eller tjenesteydelsen, der er omfattet af varemærket, over for forbrugeren eller den endelige bruger, som dermed sættes i stand til uden risiko for forveksling at adskille varen eller tjenesteydelsen fra varer eller tjenesteydelser med en anden oprindelse. For at varemærket kan udøve sin funktion som en væsentlig bestanddel af den ordning med loyal konkurrence, som skal gennemføres og opretholdes efter traktaten, skal det således udgøre en garanti for, at alle varer eller tjenesteydelser, der er forsynet med det, er blevet fremstillet under kontrol af én bestemt virksomhed, der er ansvarlig for deres kvalitet.

For at sikre denne oprindelsesgaranti, som er varemærkets væsentligste funktion, må varemærkeindehaveren beskyttes mod konkurrenter, som måtte ønske at misbruge mærkets stilling og omdømme til at sælge produkter, der retsstridigt er forsynet med dette mærke.

(jf. præmis 39-41)
2.

Europa-Parlamentet – finansiering af europæiske politiske partier ydelse af støtte til forfinansiering – verifikationsprocedure – betingelser for iværksættelse af proceduren – nødvendigheden af at fremlægge beviser til støtte herfor – foreligger ikke – nødvendigheden af at påvise risiko for udelukkelse af forfinansiering over EU-budgettet – foreligger ikke (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 2004/2003, art. 5, stk. 2, og nr. 966/2012, art. 134, stk. 1; Kommissionens forordning nr. 1268/2012, art. 206, stk. 1; Europa-Parlamentets forretningsorden, art. 225, stk. 1 og 2; Europa-Parlamentets Præsidiums afgørelse om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2004/2003, art. 6, stk. 1) (jf. præmis 41-43 og 49)
3.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 46 og 49)
2.

Europa-Parlamentet – finansiering af europæiske politiske partier – ydelse af støtte til forfinansiering – verifikationsprocedure – betingelser for iværksættelse af proceduren – nødvendigheden af at fremlægge beviser til støtte herfor – foreligger ikke – nødvendigheden af at påvise risiko for udelukkelse af forfinansiering over EU-budgettet – foreligger ikke (Europa-Parlamentet og Rådets forordning nr. 2004/2003, art. 5, stk. 2, og nr. 966/2012, art. 134, stk. 1; Kommissionens forordning nr. 1268/2012, art. 206, stk. 1; Europa-Parlamentets forretningsorden, art. 225, stk. 1 og 2; Europa-Parlamentets Præsidiums afgørelse om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2004/2003, art. 6, stk. 1) (jf. præmis 44-46 og 52)
1.

EU-varemærker–bemærkninger fra tredjemand og indsigelse–faktiske omstændigheder, beviser og bemærkninger fremlagt til støtte for indsigelsen–bevis for et ældre registreret varemærkes eksistens, gyldighed og beskyttelsesomfang–formålsfortolkning–et registreringscertifikats karakter af tilstrækkeligt bevis–betingelser (Kommissionens forordning nr. 2868/95, art. 1, regel 19, stk. 2) (jf. præmis 37 og 38)
5.

Europa-Parlamentet – finansiering af europæiske politiske partier – tildeling af tilskud – betingelser – overholdelse af de grundlæggende EU-principper – hensyntagen til, at der ikke foreligger oplysninger om et nydannet politisk parti med henblik på at bedømme, om betingelsen er opfyldt – lovlighed [Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 2004/2003, art. 3, stk. 1, litra c), og art. 5, stk. 3, samt nr. 966/2012, art. 134, stk. 1; Kommissionens forordning nr. 1268/2012, art. 206, stk. 1] (jf. præmis 78, 79, 82, 83, 87 og 88)
2.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–absolutte registreringshindringer–varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber–begreb–varemærke, der udgøres af et ord eller en neologisme, som består af en sammensætning af bestanddele [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 15-21)
1.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et omdømme – beskyttelse af det ældre varemærke med omdømme udvidet til at omfatte varer eller tjenesteydelser, der ikke er af lignende art – betingelser (Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 5) (jf. præmis 21)
5.

Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – ansættelse – ansættelse af midlertidigt ansatte, som henhører under artikel 2, litra b), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte – midlertidigt ansatte, som henhører under artikel 2, litra c), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, forpligtet til at bestå en udvælgelsesprocedure – undtagelse for visse ansatte, som ligeledes henhører under artikel 2, litra c), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte – tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet [Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 2, litra b) og c)] (jf. præmis 81-84)
2.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 36 og 37)
2.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–relative registreringshindringer–indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art–risiko for forveksling med det ældre varemærke–vurdering af risikoen for forveksling–fastlæggelse af den relevante kundekreds–kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 39 og 40)
5.

EU-institutionerne – offentlighedens ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt – beskyttelse af formålet med inspektioner, undersøgelser og revision – rækkevidde – anvendelse på sagsakter vedrørende procedurer for kontrol med statsstøtte – generel formodning for anvendelse af undtagelsen til retten til aktindsigt på samtlige dokumenter i sagen – grænser – afkræftelse af denne formodning – nødvendigheden af at gøre omstændigheder gældende, der kan godtgøre, at der foreligger en interesse, der er mere tungtvejende end begrundelsen for afslaget på aktindsigt (Art. 108, stk. 2, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4 stk. 2, tredje led; Rådets forordning nr. 2015/1589, art. 6, stk. 2 og art. 24) (jf. præmis 56-63, 103 og 104)
8.

EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – absolutte ugyldighedsgrunde – ansøger i ond tro ved indgivelsen af varemærkeansøgningen – bedømmelseskriterier – hensyntagen til alle de relevante faktorer, der forelå på tidspunktet for indgivelsen af registreringsansøgningen – ansøgerens kendskab til en tredjemands brug af et identisk eller lignende tegn – ansøgerens hensigt – graden af den retlige beskyttelse af de omhandlede tegn – den forretningsmæssige logik, der ligger til grund for registreringen af det omtvistede tegn som EU-varemærke – rækkefølgen af de begivenheder, der har været kendetegnende for indgivelsen af varemærkeansøgningen [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 52, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 68-72)
4.

EU-institutionerne – offentlighedens ret til aktindsigt – Den Europæiske Centralbanks afgørelse 2004/258 – undtagelser til retten til aktindsigt – beskyttelse af offentlighedens interesser med hensyn til Unionens eller en medlemsstats finanspolitik, valutapolitik og økonomiske politik – Bankens konstatering af, at der foreligger en risiko for alvorlig skade – afslag på aktindsigt – muligt for Banken at sikre en mediedækning, der er til fordel for en korrekt fortolkning af indholdet af det dokument, der er anmodet om aktindsigt i – ingen betydning [Den Europæiske Centralbanks afgørelse 2004/258, som ændret ved afgørelse 2011/342 og afgørelse 2015/529, art. 4 stk. 1, litra a), andet led] (jf. præmis 63)
3.

EU-institutionerne – offentlighedens ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt – beskyttelse af forretningsmæssige interesser – rækkevidde – anvendelse på dokumenter i sagsakter indgivet i forbindelse med en ansøgning om tilladelse til at markedsføre et lægemiddel – generel formodning for, at undtagelsen til retten til aktindsigt finder anvendelse – ikke omfattet [Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 2, første led, og nr. 726/2004, art. 11, art. 13, stk. 3, art. 36, art. 38, stk. 3, art. 57, stk. 1 og 2, og art. 73) (jf. præmis 42, 44, 46 og 47)
2.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 17, 18 og 39)
6.

EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – absolutte ugyldighedsgrunde – ansøger i ond tro ved indgivelsen af varemærkeansøgningen – bedømmelseskriterier – hensyntagen til alle de relevante faktorer, der forelå på tidspunktet for indgivelsen af registreringsansøgningen – ansøgerens kendskab til en tredjemands brug af et identisk eller lignende tegn – ansøgerens hensigt – graden af den retlige beskyttelse af de omhandlede tegn – den forretningsmæssige logik, der ligger til grund for registreringen af det omtvistede tegn som EU-varemærke – rækkefølgen af de begivenheder, der har været kendetegnende for indgivelsen af varemærkeansøgningen [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 52, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 60-64)
8.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – separat efterprøvelse af de forskellige registreringshindringer – overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 72)
8.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – separat efterprøvelse af de forskellige registreringshindringer – overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 69)
2.

EU’s agenturer – Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) – søgsmålsprocedure – klage til ACER’s klagenævn – pligten til at begrunde afgørelser – rækkevidde [Art. 296, stk. 2, TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2, litra c); Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 713/2009, art. 19] (jf. præmis 40, 41 og 43)
1.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber – vurdering af, om et tegn er beskrivende – geografiske navne [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 21-26, 32, 33 og 57)
4.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 40 og 41)
2)

Fruit of the Loom. Inc. betaler sagsomkostningerne.
5.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–bedømmelse af, om et tegn er egnet til at kunne registreres–udelukkende hensyntagen til de EU-retlige bestemmelser–afgørelser truffet af de nationale myndigheder, som ikke binder Unionens retsinstanser (Rådets forordning nr. 207/2009) (jf. præmis 69)
2.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 30 og 31)
Rettens dom (Anden Afdeling) af 24. oktober 2018 –

Deza mod Kommissionen

(Sag T-400/17)

»Miljø og beskyttelse af den menneskelige sundhed – forordning (EF) nr. 1272/2008 – klassificering, mærkning og emballering af visse stoffer – forordning (EU) 2017/776 – klassificering af antraquinon – stof, der formodes at have kræftfremkaldende potentiale i mennesker – åbenbart urigtigt skøn – begrebet stof – retssikkerhed – ejendomsret«

1. Tilnærmelse af lovgivningerne – klassificering, emballering og mærkning af stoffer og blandinger – forordning nr. 1272/2008 – tilpasning til den tekniske og videnskabelige udvikling – klassificering af antraquinon som et kræftfremkaldende stof – Unionens myndigheders skønsbeføjelse – rækkevidde – domstolsprøvelse – grænser (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1272/2008, art. 36 og 37) (jf. præmis 23-25, 44, 57 og 70)

2. Retslig procedure – stævning – formkrav – fastlæggelse af søgsmålets genstand – kort fremstilling af søgsmålsgrundene – abstrakt angivelse – afvisning [Statutten for Domstolen, art. 21; Rettens procesreglement, art. 76, litra d)] (jf. præmis 102)

3. EU-ret – principper – retssikkerhed – EU-bestemmelser – krav om klarhed og forudsigelighed (jf. præmis 103 og 104)

4. Grundlæggende rettigheder – Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – ejendomsret – anvendelsesområde – rettigheder, der tillægger en erhvervet retsstilling – begreb (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 17) (jf. præmis 108)

Angående

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens forordning (EU) 2017/776 af 4. maj 2017 om ændring, med henblik på tilpasning til den tekniske og videnskabelige udvikling, af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger (EUT 2017, L 116, s. 1), for så vidt som der deri foretages en klassificering af antraquinon som stof, der formodes at have kræftfremkaldende potentiale i mennesker.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Deza, a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.
2.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 21 og 24)
3.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse rejst af indehaveren af et ikke-registreret varemærke eller et andet erhvervsmæssigt anvendt tegn – tegn, der giver indehaveren ret til at forbyde anvendelsen af et yngre mærke – bevisbyrde (Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 4) (jf. præmis 30)
4.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber – vurdering af, om et tegn er beskrivende – kriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 27)
7.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 65)
Rettens dom (Første Afdeling) af 13. november 2018 –

Szentes mod Kommissionen

(Sag T-830/17)

»Personalesag – tjenestemænd – ansættelse – meddelelse om udvælgelsesprøve – almindelig udvælgelsesprøve – adgangsbetingelser – erhvervserfaring – udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at give sagsøgeren adgang til prøven – ansøgning om en fornyet gennemgang – ulovlighedsindsigelse – begrundelsespligt – forkert gengivelse af oplysninger indeholdt i ansøgningen – åbenbart urigtigt skøn – tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve«

1. Tjenestemandssager – ulovlighedsindsigelse – anfægtelige retsakter – meddelelse om udvælgelsesprøve – anfægtelse i forbindelse med en anmodning om fornyet administrativ gennemgang – retten til effektive retsmidler – anvendelsesområde – administrativ klage – ikke omfattet (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47) (jf. præmis 19-22)

2. Tjenestemænd – afgørelse, der indeholder et klagepunkt – begrundelsespligt – rækkevidde (Tjenestemandsvedtægten, art. 25, stk. 2) (jf. præmis 25 og 31)

3. Tjenestemænd – udvælgelsesprøve – udvælgelsesprøve på grundlag af kvalifikationsbeviser og prøver – adgangsbetingelser – fastsat i meddelelsen om udvælgelsesprøve – udvælgelseskomitéens vurdering af ansøgernes faglige erfaring – domstolsprøvelse – grænser (Tjenestemandsvedtægten, bilag III, art. 2 og 5) (jf. præmis 36-41, 43, 47 og 48)

4. Tjenestemænd – udvælgelsesprøve – udvælgelseskomité – uafhængighed – grænser – vedtagelse af ulovlige afgørelser – ansættelsesmyndighedens forpligtelser – domstolsprøvelse (jf. præmis 70 og 71)

Angående

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om annullation dels af afgørelsen truffet af formanden for udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøven EPSO/AD/330/16 – Administratorer inden for kerneenergi (AD 7) den 24. februar 2017 om ikke at give sagsøgeren adgang til den efterfølgende fase i denne udvælgelsesprøve, dels, om fornødent, af afgørelsen truffet af Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) den 29. september 2017 om afslag på sagsøgerens klage.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.
7.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i art. 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 66)
8.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – figurmærkerne Pet Cuisine og The Pet CUISINE alimento para mascotas felices Genial [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 98, 103, 108, 109, 115, 126, 141 og 153)