ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at der som konsekvens af medhold i påstanden træffes en ny afgørelse, hvorved der gives medhold i indsigelse nr. B 2 791 229, og at der derfor efter de fornødne retslige procedurer gives afslag på registrering af EU-varemærke nr. 15 721 301 »Etnik« i klasse 3 og 35 i henhold til artikel 8, stk. 1, litra a) og b), i EU-varemærkeforordningen, idet der foreligger risiko for forveksling med EF-varemærke nr. 11 017 241, som Etnia Dreams S.L. er indehaver af.
2.

Andet anbringende, som er opdelt i to led, vedrørende en tilsidesættelse af artikel 107 TEUF, idet Kommissionen ikke har påvist, at den omhandlede skatteafgørelse er selektiv. — Det første led omhandler den omstændighed, at Kommissionen med urette har lagt til grund, at den omhandlede skatteafgørelse er selektiv, selv om Kommissionen i henhold til retspraksis ikke kan konkludere, at der foreligger en fordel for at antage, at denne fordel er selektiv, men er forpligtet til i forbindelse med sin analyse af selektiviteten først at fastlægge den anvendelige referenceramme og dernæst identificere en fravigelse fra nævnte referenceramme. — Det andet led vedrørende den omstændighed, at Kommissionen ikke har ført bevis for den angivelige selektivitet ved den støtte, som den har henvist til i sin subsidiære begrundelse. Disse to subsidiære konstateringer af selektivitet er åbenbart behæftet med fejl, idet Kommissionen tog fejl med hensyn til referencerammerne og under alle omstændigheder undlod at godtgøre, at der forelå en fravigelse af disse referencerammer.
3.

Tredje anbringende om, at princippet om gennemsigtighed i de offentlige udbudsprocedurer er blevet tilsidesat, idet sagsøgte offentliggjorde resultatet af udbudsproceduren i Den Europæiske Unions Tidende for sent og uden at inkludere hele det indhold, som er fastsat i EU’s direktiv (3).
2.

Andet anbringende vedrører et åbenbart urigtigt skøn og en retlig fejl, idet Kommissionen fastslog, at handelsbeskyttelsesforanstaltninger som omhandlet i grundforordningens artikel 9, stk. 2 mod Serbien var »unødvendige«, endog på et dekumuleret grundlag.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 72/41

Sag anlagt den 29. december 2017 — United Parcel Service mod Kommissionen

(Sag T-834/17)

(2018/C 072/52)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Georgia, De Forenede Stater) (ved solicitor A. Ryan, samt advokaterne F. Hoseinian og W. Knibbeler)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— UPS tildeles erstatning for det lidte tab på 1 742 mia. EUR samt gældende renter.

— UPS tildeles erstatning for de afgifter, der vil blive pålagt den opnåede erstatning, på grundlag af den afgiftssats, som er gældende på tidspunktet for dommens afsigelse, og

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om erstatning i henhold til artikel 340 TEUF for det tab, der er lidt som følge af Kommissionens afgørelse C(2013) 432, sag COMP/M.6570 UPS/TNT Express (»afgørelsen«), der blev annulleret af Retten den 7. marts 2017 i sag T-194/13.

Til støtte for stævningen har sagsøgeren gjort gældende, at afgørelsen er behæftet med alvorlige tilsidesættelser af lovbestemmelser, der tilsigter at tildele rettigheder til UPS. Ifølge sagsøgeren understøttede hver enkelt tilsidesættelse afgørelsen individuelt og hindrede sagsøgeren i at erhverve TNT og fra at oppebære de fordele, som var knyttet til den foreslåede transaktion.

Sagsøgeren har gjort gældende, at disse tilsidesættelser udgør en alvorlig tilsidesættelse af lovgivningen vedrørende 1) analysen for priskoncentrationen, 2) effektivitetsanalyserne, 3) vurderingen af FedEx’ konkurrenceevne og 4) den vurdering af konkurrencetætheden, der blev foretaget i afgørelsen.

Ifølge sagsøgeren betyder hver enkelt af disse tilsidesættelser — individuelt eller vurderet samlet — at afgørelsen er ulovlig, og indebærer, at Unionen er erstatningsansvarlig i henhold til artikel 340 TEUF.

Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at disse tilsidesættelser til gengæld forårsagede sagsøgerens tab, eftersom UPS, såfremt de ikke havde fundet sted, ville have erhvervet TNT. Uden en af disse fejlagtige analyser for priskoncentrationen, effektivitetsanalyser, og vurderinger af FedEx’ konkurrenceevne og konkurrencetætheden ville ingen normalt opmærksom og omhyggelig forvaltning ifølge sagsøgeren have forbudt den foreslåede transaktion.

Ifølge sagsøgeren skal selskabet derfor bringes i den situation, det ville have befundet sig i, såfremt den ulovlige afgørelse ikke var blevet vedtaget, i henhold til artikel 340 TEUF.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 72/39

Sag anlagt den 18. december 2017 — Sierra mod EUIPO

(Sag T-819/17)

(2018/C 072/50)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Mercedes Sierra (Alicante, Spanien) (ved advokat E. Fontes Vila)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Sagsøgerens påstande

Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at Retten tilpligter sagsøgte at fjerne enhver kritik vedrørende klagerens kommunikationsstil fra klagerens bedømmelsesrapport for 2016, idet den er urigtig og misvisende og strider mod personers grundlæggende ret til frit at udtrykke deres ideer og holdninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Nærværende søgsmål er rettet mod EPSO’s afgørelse vedtaget i forbindelse med den årlige procedure for bedømmelse af udførelsen af klagerens arbejde i 2016.

Sagsøgeren har konkret nedlagt påstand om, at nærmere bestemte vurderinger fjernes fra bedømmelsesrapporten.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført sin ret til at udtrykke sig frit inden for myndigheden uden frygt for repressalier.

Sagsøgeren er af den opfattelse, at hendes ytringsfrihed er blevet krænket, og finder, at begrundelsen for afgørelsen om ikke at forfremme hende på en måde, som ville være passende i forhold til vurderingen af hendes arbejdsindsats, kvaliteten og udførelsen af arbejdet, placerer hende i en forsvarsløs position.
3.

Det tredje anbringende er støttet på det forhold, at det på side 13 i den afgørelse om økonomisk støtte, som sagsøgeren var forpligtet til at overholde, klart er anført, at »i tilfældet med den tjekkiske modtager er der planlagt tre kontrakter: for aktivitet nr. 4 (første del — teknisk undersøgelse), for aktivitet nr. 2, 3, 5 og 6, samt for aktivitet nr. 1, 4 (anden del — økonomisk undersøgelse) og 7«. — Sagsøgeren tog hensyn til disse bestemmelser ved afgrænsningen af genstanden for de offentlige kontrakter og havde en berettiget forventning om, at den fremgangsmåde, der var foreskrevet i afgørelsen om økonomisk støtte, ikke efterfølgende ville blive anset for fejlagtig. — Ikke desto mindre er det imidlertid nu angivet i den anfægtede afgørelse, at »den samlede (tekniske) genstand for den offentlige kontrakt kunne dækkes af en enkelt aftale«, hvilket tilsidesætter den berettigede forventning, som sagsøgeren i lyset af afgørelsen om økonomisk støtte kunne have og havde.
—

EASA tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 80 000 EUR i erstatning for det ikke-økonomiske tab, som han har lidt.
1.

Første anbringende: Afgørelserne LS/MD/17/405, LS/PT/17/406 og LS/MD/17/419 tilsidesætter artikel 4, stk. 1, litra c), i afgørelsen om aktindsigt i Den Europæiske Centralbanks dokumenter, for så vidt som sagsøgeren herved meddeles afslag på aktindsigt med den begrundelse, at de pågældende dokumenter helt eller delvist er omfattet af en generel formodning for manglende adgang til aktindsigt, idet det er fortrolige dokumenter, som er omfattet af den for institutionerne gældende tavshedspligt.
1.

Første anbringende om, at meddelelsen om udvælgelsesprøven er ulovlig. Sagsøgeren har gjort gældende, at artikel 6.4 i bilag III, som udelukker, at ansøgninger om fornyet prøvelse indgivet som følge af, at der rejses tvivl om den bedømmelse, der er foretaget af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøven, fører til et positivt resultat, er ulovlig, idet den er i strid med den adgang til effektive retsmidler, der er fastsat i artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder.
5.

Med det femte anbringende gøres gældende, at selv såfremt det antages, at Cagliari lufthavn var omfattet af lov nr. 10/2010, har Kommissionen tilsidesat artikel 107, stk. 1, TEUF, eftersom den skulle have anvendt det markedsøkonomiske investorprincip på Regionen Sardiniens adfærd, selv såfremt Kommissionens antagelse om, at Cagliari lufthavn var et passivt »middel« for Regionens midler, lægges til grund.
—

Appelkammeret foretog en urigtig bedømmelse vedrørende: forekomsten af en lighed mellem de omtvistede tegn, der indebærer risiko for forveksling, indehaverens kendskab til et lignende varemærke, der indebærer risiko for forveksling, på tidspunktet for indlevering af ansøgningen, indehaverens hensigt på tidspunktet for indlevering af ansøgningen, bevisværdien af det bevismateriale, der blev indgivet af ansøgeren om ugyldighedserklæring, og bevisbyrden.
—

Appelkammeret begik fejl ved dets gennemgang vedrørende: Forekomsten af lighed mellem de omtvistede tegn, der skaber risiko for forveksling, og indehaverens kendskab til et lignende tegn, der skaber risiko for forveksling, ved indgivelsen af ansøgningen. Indehaverens hensigt på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen om varemærkeregistrering. Den vægt, der blev tillagt det bevismateriale, som blev fremlagt af ansøgeren om ugyldighedserklæring og bevisbyrden.
—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, hvilket udvides til at gælde for AXA Banque, société anonyme. Hvis sidstnævnte intervenerer i sagen.
Med det andet anbringende gøres gældende, at vilkåret ved at indebære et krav om, at Lufthansa gjorde det lettere for en anden køber at erhverve NIKI, overskrider den lovlige rækkevidde af fusionsforordningens artikel 7, stk. 3, og herved tilsidesætter proportionalitetsprincippet.

Ifølge sagsøgeren er betingelser i henhold til fusionsforordningens artikel 7, stk. 3, kun passende, såfremt de er nødvendige i en given sag til sikring af, at en uhensigtsmæssig påvirkning af objektets markedsadfærd og de indledende skridt til anmeldelse af transaktionen kan ændres med henblik på at genoprette den tidligere foreliggende situation.
1.

Første anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med tre mangler, der består i en urigtig retlig vurdering og i en åbenbart urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder. — Kommissionen foretog en urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder, idet den nåede til den konklusion, at den af sagsøgeren foreholdte adfærd (for så vidt angik Den Tjekkiske Republik), blev behandlet af konkurrencemyndigheden i Den Tjekkiske Republik, samt foretog en urigtig retlig vurdering, da den fastslog, at betingelserne for anvendelse af artikel 13 i forordning 1/2003 var opfyldt (for så vidt angik Den Tjekkiske Republik). — Kommissionen undersøgte ikke behørigt alle de faktiske og retlige forhold, som sagsøgeren havde oplyst den om, og derfor foretog den en urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder, idet den konkluderede, at sagsøgerens skriftlige bemærkninger ikke førte til en anden vurdering af klagen, og at det var lidet sandsynligt, at der ville blive fastslået en overtrædelse af artikel 101 TEUF, og idet den foretog en urigtig retlig vurdering af sagen, da den konkluderede, at betingelserne for anvendelse af artikel 7, stk. 2, i forordning 773/2004 var overholdt.
—

EUIPO tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale de af Novenco Ventilator (Beijing) Co. Ltd afholdte omkostninger, herunder de omkostninger, der var forbundet med sagen for appelkammeret og indsigelsesafdelingen.
1.

Søgsmålsgrunde, som er basseret på beløb, som er udelukket fra EU-finansiering på grund af mangel i hovedkontrollen »Tilstrækkelig kvalitet af kontrollen på stedet« og mangel i hovedkontrollen »Tilstrækkelig kontrol af betalingsanmodninger«, på grund af mangel i hovedkontrollen »Hensigtsmæssig evaluering af omkostningernes rimelighed« — udgifter i forbindelse med direkte køb og på grund af mangel i hovedkontrollen »Hensigtsmæssig evaluering af omkostningernes rimelighed« — udgifter i forbindelse med evalueringsudvalget. — Tilsidesættelse af proceduren til efterprøvelse af regnskabsafslutningen efter artikel 52 i forordning nr. 1306/2013 og artikel 34 i gennemførelsesforordning nr. 908/2014 for så vidt som Kommissionen har anført nye begrundelser til støtte for sine konklusioner med hensyn til kvaliteten af kontrollen på stedet. — Tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet for så vidt som der savnes klare kriterier og retningslinjer vedrørende en tilstrækkelig kvalitet af kontrollen på stedet. — Tilsidesættelse af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og af proceduren til efterprøvelse af regnskabsafslutningen efter artikel 52 i forordning nr. 1306/2013 for så vidt som der er foretaget ubegrundede finansielle korrektioner. — Tilsidesættelse af proceduren til efterprøvelse af regnskabsafslutningen efter artikel 52 i forordning nr. 1306/2013 og af retningslinjerne for beregning af finansielle korrektioner sammenholdt med den finansielle korrektion, der er foretaget efter foranstaltning 311 for regnskabsårene 2013, 2014 og 2015. — Tilsidesættelse af retningslinjerne for beregning af finansielle korrektioner for så vidt som de finansielle korrektioner er foretaget i et omfang, der ikke står i et rimeligt forhold til den faktiske fare for en finansiel skade for Unionen. — Tilsidesættelse af proceduren til efterprøvelse af regnskabsafslutningen efter artikel 52 i forordning nr. 1306/2013 og af retningslinjerne for beregning af finansielle korrektioner ved anvendelsen af korrektioner i forbindelse med en tilstrækkelig kvalitet af kontrollen på stedet. — Tilsidesættelse af artikel 34, stk. 6, i gennemførelsesforordning nr. 908/2014, af artikel 12, stk. 8, i den delegerede forordning nr. 907/2014, af retningslinjerne for beregning af finansielle korrektioner og af proportionalitetsprincippet i forbindelse med anvendelsen af korrektioner ved alle udgifter, som er gjort gældende med henblik på en tilbagebetaling. — Tilsidesættelse af proceduren til efterprøvelse af regnskabsafslutningen efter artikel 52, stk. 2, i forordning nr. 1306/2013, af retningslinjerne for beregning af finansielle korrektioner og af proportionalitetsprincippet i forbindelse med fastlæggelsen af grundlaget for anvendelsen af korrektioner i forbindelse medprojekter i tilsynsfasen.
—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/2014 af 8. november 2017 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (meddelt under nummer C(2017) 7263) (EUT L 292 af 10.11.2017, s. 61) annulleres for så vidt som deri udelukkes nettobeløb på 48 317 806,79 EUR og 26 638 201,22 EUR, som det af Republikken Polen godkendte betalingsorgan har udbetalt, fra EU-finansiering.
—

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at det formål, der forfølges af Rådet med udvælgelsesproceduren, var at udvælge det bedste tilbud for flytningen af EMA’s hjemsted ud fra på forhånd fastsatte udvælgelseskriterier. Udvælgelsen af EMA’s nye hjemsted ved lodtrækning uden forudgående foranstaltninger til oplysning herom, er i strid med formålet, som erklæret på tidspunktet for fastlæggelsen af procedurereglerne, om at udvælge det bedste tilbud ved en gennemsigtig beslutningsproces på grundlag af tekniske vurderinger og specifikke på forhånd fastsatte kriterier, idet der således ikke var mulighed for at fastslå, at Milanos kandidatur og Amsterdams kandidatur, ikke var ligestillede.
—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1982 af 31. oktober 2017 om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam, produceret af Dongguan Luzhou Shoes Co. Ltd, Dongguan Shingtak Shoes Co. Ltd, Guangzhou Dragon Shoes Co. Ltd, Guangzhou Evervan Footwear Co. Ltd, Guangzhou Guangda Shoes Co. Ltd, Long Son Joint Stock Company og Zhaoqing Li Da Shoes Co., Ltd, og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14 (EUT 2017, L 285, s. 14) annulleres.
6.

Sjette anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en utilstrækkelig begrundelse hvad for det første angår a) konklusionen om, at lufthavnsoperatørerne alene handlede som »mellemmænd« for regionen Sardinien, og at de midler, de ydede sagsøgeren, derfor involverede statsmidler og kunne tilregnes staten, og for det andet b) anvendelsen af det markedsøkonomiske investorprincip med henblik på at godtgøre, at sagsøgeren blev indrømmet en uberettiget fordel.
—

Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den fastslår, at EU-varemærke nr. 9 943 135 »Crédit Mutuel« har opnået fornødent særpræg gennem brug for visse varer i klasse 9, 35 og 36.
3.

Den forskellige beskyttelse, som disse rettigheder er underlagt, betyder nødvendigvis, at hver af dem er underlagt undtagelser, som ligeledes er forskellige. Mens en af undtagelserne til retten til aktindsigt i dokumenter består i at videregivelsen af oplysninger ikke må skade retmæssig »handelsmæssige interesser« hos de pågældende virksomheder, er retten til aktindsigt i sagsakter derimod begrænset af den omstændighed, at udøvelsen heraf ikke må berøre »forretningshemmeligheder« for de virksomheder, der deltager i proceduren. I denne forbindelse er sondringen mellem »handelsmæssige interesser«, som uden tvivl er et vidt begreb, og »forretningshemmeligheder«, som er et langt snævrere begreb, der betegner en bestemt virksomheds egen viden, som alene er kendt af en konkret personkreds, og hvis udbredelse kan skade den omhandlede virksomhed, berettiget. I denne henseende skal forretningshemmeligheder afbalanceres i forhold til de øvrige involverede interesser, så som retten til forsvar.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 72/46

Sag anlagt den 8. januar 2018 — inforsacom Informationssysteme mod EUIPO (Business and technology working as one)

(Sag T-7/18)

(2018/C 072/59)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: inforsacom Informationssysteme GmbH (Neu-Isenburg, Tyskland) (ved advokaterne O. Spieker, A. Schönfleisch og M. Alber)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »Business and technology working as one« — registreringsansøgning nr. 15 272 586

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 20. oktober 2017 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 808/2017-1)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

— Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), sammenholdt med artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 2017/1001
—

Europa-Kommissionen og EACEA tilpligtes in solidum at betale sagsøgerne et beløb på 1 mio. EUR.
2.

Andet anbringende: Tilsidesættelse af materielle bestemmelser i forordning (EU) nr. 305/2011 — For det første tilsidesætter de anfægtede afgørelser artikel 17, stk. 5, første og andet afsnit, i forordning (EU) nr. 305/2011. I strid med nævnte bestemmelser synes sagsøgte ikke at have godtgjort, i hvilket omfang de pågældende harmoniserede standarder er i overensstemmelse med de relevante mandater. Der ses følgelig bort fra, at det faktisk ikke er givet, at der foreligger en sådan overensstemmelse. — For det andet tilsidesætter de anfægtede afgørelser artikel 18, stk. 2, sammenholdt med artikel 3, stk. 1 og 2, samt artikel 17, stk. 3, første afsnit, i forordning (EU) nr. 305/2011. Sagsøgte har overset, at de anfægtede harmoniserede standarder ikke omfatter metoderne til og kriterierne for vurdering af ydeevnen med hensyn til de væsentlige egenskaber for så vidt angår tankenes mekaniske modstand og stabilitet samt deres bæreevne og fragmenterings- eller knusningsmodstand, når de anvendes i områder med risiko for jordskælv eller oversvømmelser som omfattet af standardernes anvendelsesområde, og at de dermed med hensyn til tre væsentlige egenskaber for byggevarer er ufuldstændige, således at overholdelsen af de grundlæggende krav til bygværker bringes i fare. — For det tredje har sagsøgte foretaget et fejlskøn, idet sagsøgte i strid med artikel 18, stk. 2, i forordning (EU) nr. 305/2011 har anført, at sagsøgerens anmodning om, at der indsættes et forbehold i forbindelse med offentliggørelsen af referencen for de anfægtede harmoniserede standarder, ikke kunne antages til behandling. — Endelig har sagsøgte ved udstedelsen af de anfægtede retsakter foretaget et yderligere fejlskøn, idet sagsøgte har afvist at imødekomme sagsøgerens subsidiære anmodning om at tilbagetrække referencen for de pågældende standarder i Den Europæiske Unions Tidende med henvisning til, at medlemsstaterne efter Kommissionens opfattelse har mulighed for at indføre begrænsninger og forbud.
1.

Hvad angår afgørelsen om ikke at ændre kontrakten: — Conversion Policy er ulovlig; tilsidesættelse af artikel 10, litra c) i ansættelsesvilkårene for ansatte i Den europæiske Centralbank (CoE) og af artikel 2.0 i personalevedtægten (SR) og tilsidesættelse af princippet om retsreglernes trinfølge. — Ulovlighedsanbringende: artikel 10, litra c), i CoE og artikel 2.0 i SR er i strid med direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 (1) om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP og betragtning 6 til rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP. — Afgørelsen om ikke at ændre kontrakten blev truffet på grundlag af en ulovlig bedømmelse og ulovlige ASBR-afgørelser.
6.

Det sjette anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 18 og artikel 24, stk. 4, TEUF, artikel 22 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 2 i forordning nr. 1/58 og tjenestemandsvedtægtens artikel 1d, stk. 1 og 6, for så vidt som EU-borgernes ret til at kommunikere med institutionerne på deres eget sprog ved bestemmelsen om, at ansøgningerne skal indgives på engelsk, fransk eller tysk, og at EPSO sender meddelelser til ansøgerne om udvælgelsesprøvens forløb på samme sprog, er tilsidesat, og for så vidt som der er sket en yderligere forskelsbehandling af de personer, som ikke har et indgående kendskab til disse tre sprog.
—

Som følge af disse fejl indeholder den anfægtede afgørelse den angiveligt fejlagtige konklusion, at der inden for kernekrafttjenesteydelsesmarkedet for eksisterende kernekraftdampforsyningssystemer ikke findes noget særskilt produktmarked for kernekrafttjenesteydelser for europæiske kernekraftdampforsyningssystemer med trykvandsreaktorer. På grund af de angivelige fejl i markedsdefinitionen undlod Kommissionen at vurdere virkningerne af transaktionen på det pågældende snævrere produktmarked.
—

Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den udelukker udgifter, som Den Hellenske Republik har afholdt til arealstøtte for ansøgningsåret 2014, fra EU-finansiering, og som svarer til 5 % af de samlede udgifter, der blev afholdt til støtte til græsarealer for 15 583 893,42 EUR brutto (12 482 555,68 EUR netto).