DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:T:2010 :542 1RETTENS KENDELSE (Appelafdelingen)
16. december 2010
Sag T-48/10 P
Herbert Meister
mod
Kontoret for Harmonisering i det I ndre M arked ( Varemærker og Design) (K HIM)
»Appel — personalesag — tjenestemænd — forfremme lse — forfremme lsesåret 2008 — afgørelse om 
tildeling af points for forfremme lsesåret — bemærkning om point optjent i tidligere forfremme lsesår — 
urigtig gengivelse af de faktiske o mstændigheder — sagens omkostninger — åbenbart, at appellen 
delvis ikke ka n antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«
Angående:Appel af kendelse afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 30. november 2009 , 
Meister mod KHIM ( sag F-17/09, Sml. Pers. I-A-1, s. 501, og II-A-1, s. 2721 ), me d 
påstand om ophævelse af denne kendelse.
Udfald: Appellen forkastes. Herbert M eister bærer sine egne omkostninger og betaler de 
omkostninger, der er afholdt af Kontoret for H armonisering i d et Indre M arked 
(Varemærker og Design) (KHIM) i appelsagen.
Samm endrag
1. Retspleje — afgørelse truffet ved en begrundet kendelse — anfægtelse — betingelser
(Personalerettens procesreglement, art. 76)
2. Retspleje — afgørelse truffet ved e n begrundet kendelse — sag, som bl ev afgjort ved e n kendelse, og 
som h ar sammenhæng med a ndre søgsmål, der blev antaget til realitetsbehandling
(Personalerettens procesreglement, art. 76)
3. Appel — anbringender — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — afvisning
[Art. 257 TEUF; statutten for Domstolen, bilag I, art. 11, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 138, stk. 1, 
afsnit 1, litra c)]
4. Appel — anbringender — anbringende rettet mo d Pe rsonalerettens afgørelse af sagsomko stningerne — 
afvisning i tilfælde a f, at alle de ø vrige anbringender forkastes
(Statutten for Domstolen, bilag I, art. 11, stk. 2)
1. Anvendelsen af en procedure, som gør det muligt at træffe afgørelse ved ke ndelse uden retsmøde, er 
ikke i s ig selv i strid me d retten til en retfærdig og effektiv rettergang, eftersom U nionens retsinstanser 
kun ka n gøre brug af denne mulighed, når det er åbenbart, at disse ikke h ar ko mpe tence til at behandle
2 ECLI:EU:T:2010 :542SAMM ENDR AG—SAG T-48/10P
MEISTER M ODKHIM
 sagen, eller at sagen m å afvises, eller at sagen er åbenbart ugrundet. H vis Unionens retsinstanser 
fejlagtigt har v æret af den opfattelse, at betingelserne for at anvende den nævnte procedure var 
opfyldt, tilkomme r det herefter den berørte part at anfægte denne opfattelse.
(jf. præmis 29)
Henvisning til:
Domstolen, 3. juni 2005 , sag C-396/03 P, Killinger mod Tyskland m.fl., Sml. I, s. 4967 , præmis 9
2. En søgsøger ka n ikke me d rette påberåbe sig, at Personaleretten har tilsidesat forbuddet mod at 
træffe en afgørelse uden retsmøde, alene af den grund, at den omtvistede procedure, som blev afgjort 
ved en afvisningskendelse, havde en vis faktisk og retlig samme nhæng me d tidligere søgsmål, som 
henhørte under samme a fdeling og samme ra pporterende domme r, og som b lev a ntaget til 
realitetsbehandling. En sådan samme nhæng ku nne nemlig ikke i s ig selv forhindre førsteinstansen i a t 
tage hensyn til særlige omstændigheder i d en foreliggende sag me d henblik på at afvise det pågældende 
søgsmål.
(jf. præmis 31)
3. Det følger af artikel 257 TEUF, af artikel 11, stk. 1, i b ilag I til statutten for Domstolen og af 
artikel 138, stk. 1, første afsnit, litra c), i R ettens procesreglement, at et appelskrift præcist skal angive, 
hvilke elementer der anfægtes i d en dom, som påstås ophævet, samt de retlige argumenter, der særligt 
støtter denne påstand. Dette kra v er ikke o pfyldt, når appelskriftet ikke i ndeholder en argumentation, 
der har til formål præcist at angive d en retlige fejl, som den appellerede dom eller kendelse angiveligt 
er behæftet me d.
Påstande, som e r for generelle og upræcise til at være genstand for en retlig bedømme lse, skal 
forkastes.
(jf. præmis 42 o g 43)
Henvisning til:
Domstolen, 17. september 1996 , sag C-19/95 P, San M arco m od K ommissionen, Sml. I, s. 4435 , præmis 37; 
Domstolen, 8. juli 1999 , sag C-51/92 P, Hercules Ch emicals m od Kommissionen, Sml. I, s. 4235 , præmis 113; 
Domstolen, 12. december 2006 , sag C-129/06 P, Au tosalone Ispra m od Kommissionen, ikke t rykt i S amling af 
Afgørelser, præmis 31 o g 32; Domstolen, 1. februar 2001 , forenede sager C-300/99 P og C-388/99 P, Area Cova m.fl. 
mod Rådet, Sml. I, s. 983, præmis 37; Domstolen, 29. november 2007 , sag C-107/07 P, Weber mod Kommissionen, 
ikke t rykt i S amling af Afgørelser, præmis 24
Retten, 12. marts 2008 , sag T-107/07 P, Rossi Ferreras mod Kommissionen, Sml. Pers. I-B-1, s. 5, og II-B-1, s. 31, 
præmis 27
4. I henhold til artikel 11, stk. 2, i bilag I til statutten for Domstolen ka n appel ikke i værksættes alene 
til forandring af afgørelser om sagsomkostningerne eller om di sses størrelse. Såfremt alle de øvrige 
anbringender under en a ppelsag forkastes, m å en p åstand o m, at Personalerettens afgørelse 
vedrørende sagsomkostningerne er retsstridig, desuden afvises i me dfør af denne bestemme lse.
(jf. præmis 53)
Henvisning til:
Domstolen, 12. juli 2001 , forenede sager C-302/99 P og C-308/99 P, Kommissionen og Frankrig mod TF1, Sml. I, 
s. 5603 , præmis 31; Domstolen, 26. maj 2005 , sag C-301/02 P, Tralli mod ECB, S ml. I, s. 4071 , præmis 88