Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker - appel og søgsmål - søgsmål for Fællesskabets retsinstanser - indsigelsesprocedure - Harmoniseringskontorets manglende stillingtagen - påstandene kan ikke antages til realitetsbehandling - behandling af sagen som følge af intervenientens påstand om frifindelse

(Rettens procesreglement, art. 134, stk. 4)

2. EF-varemærker - definition på og erhvervelse af et EF-varemærke - relative registreringshindringer - indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art - risiko for forveksling med det ældre varemærke - det ældre varemærkes høje grad af særpræg - kriterier

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

3. EF-varemærker - definition på og erhvervelse af et EF-varemærke - relative registreringshindringer - indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art - risiko for forveksling med det ældre varemærke - figurmærket »MYSTERY« og ordmærket »Mixery«

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

1. Såfremt Harmoniseringskontoret under en sag, der er anlagt ved Fællesskabets retsinstanser til prøvelse af en afgørelse truffet af et appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), i en indsigelsesprocedure, som er iværksat af indehaveren af et ældre varemærke i henhold til artikel 42 og 43 i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, hverken tager stilling til sagsøgerens krav eller til den anfægtede afgørelses resultat, idet der alene nedlægges påstand om, at Retten »tage[r] hensyn til parternes indlæg«, kan dets påstande ikke antages til realitetsbehandling. Når imidlertid intervenienten har nedlagt påstand om frifindelse af Harmoniseringskontoret, kan Retten i overensstemmelse med artikel 134, stk. 4, i dens procesreglement behandle den tvist, der er indbragt for den.

( jf. præmis 14 og 15 )

2. Inden for rammerne af behandlingen af en indsigelse, der er iværksat af indehaveren af et ældre varemærke på grundlag af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, må dette varemærkes eventuelle høje grad af særpræg enten fastslås på grundlag af de egenskaber, som varemærket har, eller ud fra det udbredte kendskab, der er knyttet hertil. Det gælder i den forbindelse, at de egenskaber, som varemærket har, ikke følger af den blotte omstændighed, at varemærkets særpræg ikke svækkes ved antydningen af et beskrivende ord, og at det er tilstrækkelig originalt til at kunne opfylde sin funktion som varemærke. Det gælder også, at almindelige påstande vedrørende varemærkets »kultstatus« eller blotte henvisninger til visse former for reklamevirksomhed, der udøves til fordel for varemærket, ikke kan være tilstrækkeligt til at godtgøre, at varemærket har en høj grad af særpræg som følge af det udbredte kendskab, der er knyttet hertil.

( jf. præmis 34 )

3. Der er for den tyske kundekreds en fonetisk lighed mellem tegnet MYSTERY, der fremtræder i en figurativ form, og som navnlig indeholder et stiliseret stort »M«, og som ønskes registreret som EF-varemærke for »[i]kke alkoholholdige drikke, dog ikke alkoholfrie øl«, der henhører under klasse 32 i Nice-arrangementet, og ordmærket »Mixery«, der allerede var registreret i Tyskland for »øl og drikke, der indeholder øl«, i den samme klasse.

Henset til dels denne fonetiske lighed, dels den store lighed mellem varerne, er der i bevidstheden hos den relevante kundekreds risiko for forveksling som omhandlet i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, uden at de nævnte tegns visuelle forskelligheder kan ændre noget derved.

I den udstrækning, de omhandlede varer også drikkes efter en bestilling, der er givet mundtligt, er den fonetiske lighed mellem de omhandlede tegn i sig selv tilstrækkelig til at skabe en forvekslingsrisiko.

( jf. præmis 48 )