DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/12

Appel iværksat den 9. september 2011 af Audi AG og Volkswagen AG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 6. juli 2011 i sag T-318/09 — Audi AG og Volkswagen AG mod KHIM

(Sag C-467/11 P)

2011/C 347/18

Processprog: tysk

Parter

Appellanter: Audi AG og Volkswagen AG (ved Rechtsanwalt P. Kather)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

— Rettens dom af 6. juli 2011 i sag T-318/09 ophæves.

— Afgørelse truffet den 14. maj 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 226/2007-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den appellerede dom, afsagt af Retten, tilsidesætter varemærkeforordningens (1) artikel 7, stk. 1, litra c), da den materielle fællesskabsret er blevet anvendt fejlagtigt. Kendetegnet TDI er ikke beskrivende. Retten har fejlagtigt lagt til grund, at de tilsigtede omsætningskredse straks og uden yderligere overvejelse opfatter kendetegnet TDI som en forkortelse for en teknisk egenskab. Dette er forkert, da TDI på den ene side er en forkortelse og en sådan forkortelse på den anden side har en række betydninger. Derfor er i hvert fald kravet om en forståelse »straks og uden yderligere overvejelse« ikke opfyldt. Derudover er appellanterne af den opfattelse, at princippet om undersøgelse ex officio i varemærkeforordningens artikel 74, stk. 1, første punktum, er blevet tilsidesat, da Harmoniseringskontoret har undladt at bevise, at der foreligger en absolut registreringshindring.

Derudover er princippet om ligebehandling blevet tilsidesat, da der er en direkte og konkret sammenhæng mellem tegnet TDI og de registrerede tegn CDI og HOI, som kræver en ligebehandling. En sådan ligebehandling foreligger ikke, da TDI ikke er blevet registreret.

Den appellerede dom tilsidesætter også varemærkeforordningens artikel 7, stk. 3, fordi det på den ene side ikke kræves, at det bevises, at varemærket er blevet indarbejdet i hele Fællesskabet, og Retten på den anden side har vurderet de faktiske omstændigheder, der ligger til grund, retligt fejlagtigt. Et bevis er ikke nødvendigt, da Domstolens »Pago-retspraksis« (2) vedrørende varemærkeforordningens artikel 9 kan overføres til forordningens artikel 7. Derudover er der blevet ført tilstrækkeligt bevis for indarbejdelsen, som Retten har vurderet retligt fejlagtigt. Navnlig har Retten underkendt virkningen af indicierne, som følger af nationale registreringer. Retten har heller ikke taget hensyn til de store markedsandele og oplysningerne om omsætningen ved salget af TDI-køretøjer, og den har således overset den dermed forbundne reklamevirkning i den retlige vurdering.

Endelig har Retten retligt fejlagtigt anført, at tegnet TDI ikke bruges som varemærke. Dette er forkert og tilsidesætter fællesskabsretten, da tegnet TDI i enhver anvendelsesform anvendes som varemærke.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).

(2) Domstolens dom af 6.10.2009, sag C-301/07, Pago International, Sml. I, s. 9429.