Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Institutionernes retsakter – valg af hjemmel – kriterier – fællesskabsretsakt, der har et dobbelt formål eller består af to led

2. Miljø – fælles handelspolitik – forordning om eksport og import af farlige kemikalier

(Art. 133 EF og 175, stk. 1, EF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 304/2003)

3. Annullationssøgsmål – dom om annullation – virkninger – begrænset af Domstolen

(Art. 231, stk. 2, EF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 304/2003)

Sammendrag

1. Valget af hjemmel for en fællesskabsretsakt skal ske på grundlag af objektive forhold, som gør det muligt at foretage en domstolskontrol, herunder af retsaktens formål og indhold.

Hvis en gennemgang af en fællesskabsretsakt viser, at den har et dobbelt formål, eller at den består af to led, og det ene af disse kan bestemmes som det primære eller fremherskende, mens det andet kun er sekundært, skal retsakten have en enkelt hjemmel, nemlig den, der kræves af det primære eller fremherskende formål eller led. Hvis det godtgøres, at der med retsakten samtidig forfølges flere formål, eller at den har flere led, der på uadskillelig måde er indbyrdes forbundne, uden at et af disse led er sekundært og indirekte i forhold til et andet, kan en sådan retsakt dog undtagelsesvis vedtages med de dertil svarende forskellige retsgrundlag. Anvendelse af en dobbelthjemmel er ganske vist udelukket, når de procedurer, der er fastlagt i de respektive hjemmelsbestemmelser, er uforenelige, og/eller når anvendelsen af flere hjemmeler samtidigt kan føre til en tilsidesættelse af Parlamentets rettigheder.

(jf. præmis 41-43 og 57)

2. Forordning nr. 304/2003 om eksport og import af farlige kemikalier består, dels hvad angår de formål, som forfølges, dels hvad angår dens indhold, af to led, der på uadskillelig måde er indbyrdes forbundne, uden at et af disse led er sekundært og indirekte i forhold til et andet, og hvoraf det ene henhører under den fælles handelspolitik, mens det andet falder ind under sundheds- og miljøbeskyttelsespolitikken.

Rotterdam-konventionen om proceduren for forudgående informeret samtykke for visse farlige kemikalier og pesticider i international handel, som forordning nr. 304/2003 har til hovedformål at gennemføre, består således for det første af to led – nemlig regulering af samhandelen og beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet – hvilke er så tæt indbyrdes forbundet, at afgørelsen om godkendelse af konventionen på Fællesskabets vegne skulle have været udstedt med hjemmel i artikel 133 EF og artikel 175, stk. 1, EF. Den omstændighed, at en eller flere bestemmelser i traktaten er blevet valgt som hjemmel for godkendelsen af en international aftale, er ganske vist ikke tilstrækkelig til at påvise, at de samme bestemmelser også skal anvendes som hjemmel for vedtagelsen af retsakter, der skal gennemføre en sådan aftale på fællesskabsplan. I det foreliggende tilfælde må det imidlertid under alle omstændigheder kræves, at den samme hjemmel anvendes for afgørelsen om godkendelse af konventionen på Fællesskabets vegne og for den forordning, som gennemfører denne konvention på fællesskabsplan, når henses til det åbenbare sammenfald mellem bestemmelserne i de to retsakter, som både afspejler interessen i at regulere samhandelen med farlige kemikalier og interessen i at sikre en forsvarlig kemikaliehåndtering og/eller beskytte menneskers sundhed og miljøet mod den skadelige virkning af handel med kemikalier.

For det andet begrunder de bestemmelser i forordning nr. 304/2003, som rækker ud over Rotterdam-konventionens anvendelsesområde, fuldt ud anvendelsen af både artikel 133 EF og artikel 175, stk. 1, EF som hjemmel.

Forordning nr. 304/2003 skal derfor baseres på de to tilsvarende hjemmeler, dvs. i det foreliggende tilfælde artikel 133 EF og artikel 175, stk. 1, EF.

Herved bemærkes dels, at anvendelsen af både artikel 133 EF og artikel 175, stk. 1, EF ikke er udelukket som følge af, at de procedurer, der er fastlagt for de to hjemmelsbestemmelser, er uforenelige, idet den yderligere anvendelse af artikel 133 EF ikke i det foreliggende tilfælde kunne have haft nogen betydning for de afstemningsregler, der gælder i Rådet, fordi artikel 133, stk. 4, EF – i lighed med artikel 175, stk. 1, EF – bestemmer, at Rådet ved udøvelsen af de beføjelser, som det er tillagt ved denne bestemmelse, træffer afgørelse med kvalificeret flertal. Dels kan anvendelsen af både artikel 133 EF og artikel 175, stk. 1, EF ikke føre til en tilsidesættelse af Parlamentets rettigheder, fordi, selv om den første af disse bestemmelser ikke formelt forudsætter deltagelse fra Parlamentet ved vedtagelsen af en retsakt som den i sagen omhandlede, giver den anden bestemmelse derimod Parlamentet mulighed for at vedtage retsakten i henhold til den fælles beslutningsprocedure.

Det følger heraf, at forordning nr. 304/2003 skal annulleres, for så vidt som den alene er udstedt i henhold til artikel 175, stk. 1, EF.

(jf. præmis 44-47, 50 og 56-60)

3. Siden ikrafttrædelsen af forordning nr. 304/2003 om eksport og import af farlige kemikalier har ordningen for handel med kemikalier således været reguleret af denne forordning, og Kommissionen har set sig foranlediget til at træffe flere afgørelser vedrørende fællesskabsimport af visse kemikalier og kemiske stoffer i henhold til denne forordning. På denne baggrund, og navnlig for at undgå enhver retlig usikkerhed med hensyn til, hvilken ordning der efter annullationen af forordningen gælder for handel med kemikalier, opretholder Domstolen således forordningens retsvirkninger, indtil der under anvendelse af de korrekte hjemmelsbestemmelser og inden for en rimelig frist vedtages en ny forordning.

(jf. præmis 62, 64 og 65)