RETTENS DOM (enedommer)

21. januar 2004

Sag T-97/02

Prodromos Mavridis

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd – forfremmelse – manglende medtagelse på listen over tjenestemænd, der kan forfremmes til lønklasse A5 – tilgængeligheden af bedømmelsesrapporter«

Fuldstændig gengivelse på fransk II – 0000

Angående: Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 6. april 2001 om ikke at medtage sagsøgeren på listen over tjenestemænd, der blev forfremmet til lønklasse A5 i forfremmelsesåret 2001.

Udfald: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. Hver part bærer sine egne omkostninger.

Sammendrag

1. Tjenestemænd – forfremmelse – sammenligning af fortjenester – hensyntagen til bedømmelsesrapporter – ufuldstændig personlig sagsmappe – følger

(Tjenestemandsvedtægten, art. 45, stk. 1)

2. Tjenestemænd – forfremmelse – sammenligning af fortjenester – hensyntagen til bedømmelsesrapporter – ansættelsesmyndighedens forpligtelse til at udsætte sin afgørelse, såfremt den seneste eller næstsidste bedømmelsesrapport for en af de forfremmelsesværdige tjenestemænds ikke foreligger – foreligger ikke (Tjenestemandsvedtægten, art. 45, stk. 1)

3. Tjenestemænd – forfremmelse – sammenligning af fortjenester – nærmere regler – administrationens skønsbeføjelse – forudgående undersøgelse af ansøgerne ved hvert generaldirektorat – tilladt

(Tjenestemandsvedtægten, art. 45)

1. Bedømmelsesrapporten udgør et afgørende vurderingsgrundlag, hver gang den overordnede myndighed skal tage stilling til spørgsmål vedrørende en tjenestemands karriereforløb med henblik på at træffe en afgørelse om hans forfremmelse.

En forfremmelsesprocedure er derfor ulovlig, når ansættelsesmyndigheden ikke har kunnet foretage en sammenligning af ansøgernes fortjenester, fordi bedømmelsesrapporten for visses vedkommende på grund af administrationen er blevet udfærdiget med en betydelig forsinkelse.

Denne ulovlighed medfører kun sanktioner i to tilfælde: Det forhold, at der ikke foreligger nogen bedømmelsesrapport, kan i særlige tilfælde udbedres ved forekomsten af andre oplysninger vedrørende tjenestemændenes fortjenester. Det er imidlertid ikke tilstrækkeligt for at annullere forfremmelserne, at en ansøgers personlige aktmappe er retsstridig og ufuldstændig. Det må endvidere godtgøres, at dette forhold har haft afgørende indvirkning på forfremmelsesproceduren.

(jf. præmis 49-51)

Henvisning til: Domstolen, 18. december 1980, forenede sager 156/79 og 51/80, Gratreau mod Kommissionen, Sml. s. 3943, præmis 22 og 24; Domstolen, 10. juni 1987, sag 7/86, Vincent mod Parlamentet, Sml. s. 2473, præmis 16 og 17; Domstolen, 17. december 1992, sag C-68/91 P, Moritz mod Kommissionen, Sml. I, s. 6849; Retten, 16. december 1993, sag T-58/92, Moat mod Kommissionen, Sml. II, s. 443, præmis 59; Retten, 19. september 1996, sag T-386/94, Allo mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 393, og II, s. 1161, præmis 28; Retten, 24. februar 2000, sag T-82/98, Jacobs mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 39, og II, s. 169, præmis 34; Retten, 5. oktober 2000, sag T-202/99, Rappe mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 201, og II, s. 911, præmis 38 og 40; Retten, 20. juli 2001, sag T-351/99, Brumter mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 165, og II, s. 757, præmis 83; Retten, 12. december 2002, sag T-135/00, Morello mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 265, og II, s. 1313, præmis 84.

2. Selv om det ikke er udelukket, at ansættelsesmyndigheden på det tidspunkt, hvor den skal træffe en afgørelse om forfremmelse, med henblik på sammenligningen af ansøgernes fortjenester kan tage hensyn til alle de bedømmelsesrapporter, der er udfærdiget for hver af de tjenestemænd, der kan forfremmes, er den imidlertid efter vedtægtens artikel 45, stk. 1, ikke forpligtet til at udsætte sin afgørelse, hvis den seneste definitive bedømmelsesrapport for en af ansøgerne ikke foreligger. Det forholder sig på samme måde, såfremt det er den næstsidste bedømmelsesrapport for en tjenestemand, der ikke foreligger, når det er uomtvistet, at den seneste definitive bedømmelsesrapport med henblik på sammenligning af ansøgernes fortjenester forelå på det tidspunkt, hvor den anfægtede afgørelse blev truffet.

(jf. præmis 60)

Henvisning til: Domstolen, 27. januar 1983, sag 263/81, List mod Kommissionen, Sml. s. 103, præmis 25-27; Moritz mod Kommissionen, præmis 16-18; Rappe mod Kommissionen, præmis 39; Retten, 15. november 2001, sag T-194/99, Sebastiani mod Kommissionen, Sml. II, s. 991, præmis 44.

3. Ansættelsesmyndigheden har efter vedtægten beføjelse til at foretage en sammenligning af fortjenesterne hos de tjenestemænd, som kan forfremmes, under anvendelse af den procedure eller metode, som ansættelsesmyndigheden anser for den bedst egnede.

Inden for rammerne af undersøgelsen bør ansættelsesmyndigheden således råde over samtlige oplysninger til støtte for bedømmelsen af ansøgernes fortjenester. Til dette formål bliver den bistået af de administrative afdelinger på de forskellige hierarkiske niveauer.

En indledende bedømmelse af de forfremmelsesværdige tjenestemænds ansøgninger inden for hvert af Kommissionens generaldirektorater kan ikke antages at foregribe en rimelig sammenligning af ansøgernes fortjenester som omhandlet i vedtægtens artikel 45, idet en sådan fremgangsmåde tværtimod må anses for at være i overensstemmelse med princippet om god forvaltningsskik. I øvrigt er generaldirektørens medvirken i forfremmelsesproceduren nødvendig af to grunde, nemlig dels for at der kan tages hensyn til de oplysninger, der særligt vedrører hans generaldirektorat, og som han har kendskab til efter høring af de forskellige overordnede, dels for, at de bedømmelser af de forskellige tjenestemænd, der kan forfremmes, som er udarbejdet af forskellige bedømmere, kan sættes i forhold til hinanden.

(jf. præmis 75-77)

Henvisning til: Retten, 10. juli 1992, sag T-53/91, Mergen mod Kommissionen, Sml. II, s. 2041, præmis 36; Retten, 30. november 1993, sag T-76/92, Tsirimokos mod Parlamentet, Sml. II, s. 1281, præmis 16; Retten, 13. juli 1995, sag T-557/93, Rasmussen mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 195, og II, s. 603, præmis 20; Retten, 29. februar 1996, sag T-547/93, Lopes mod Domstolen, Sml. Pers. I-A, s. 63, og II, s. 185, præmis 71; Allo mod Kommissionen, præmis 29; Retten, 16. september 1998, sag T-234/97, Rasmussen mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 507, og II, s. 1533, præmis 21; Retten, 3. oktober 2000, sag T-187/98, Cubero Vermurie mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 195, og II, s. 885, præmis 60.