Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Retspleje ° frister ° fristforlaengelse under hensyn til afstanden ° anvendelse paa faellesskabsinstitutionerne ° naermere regler

(Domstolens procesreglement, art. 81, stk. 2; bilag II, art. 1)

2. Institutionernes retsakter ° formodning for gyldighed ° nullitet ° begreb

(EOEF-traktaten, art. 189)

3. Kommissionen ° kollegialitetsprincippet ° raekkevidde

(Fusionstraktaten, art. 17)

4. Konkurrence ° administrativ procedure ° beslutning der fastslaar en overtraedelse ° begrundelse ° forpligtelse der paahviler Kommissionen som kollegial enhed ° aendring efter vedtagelsen ° ulovlig

[EOEF-traktaten, art. 85 ff., og art. 190; fusionstraktaten, art. 17; Raadets forordning nr. 17, art. 3, stk. 1, og art. 15, stk. 2, litra a)]

5. Konkurrence ° administrativ procedure ° beslutning der fastslaar en overtraedelse ° vedtagelse i henhold til bemyndigelse ° tilsidesaettelse af kollegialitetsprincippet ° ulovlig

[EOEF-traktaten, art. 85 ff.; fusionstraktaten, art. 17; Raadets forordning nr. 17, art. 3, stk. 1, og art. 15, stk. 2, litra a)]

6. Annullationssoegsmaal ° anbringender ° overtraedelse af vaesentlige formforskrifter ° tilsidesaettelse af bestemmelserne i Kommissionens forretningsorden vedroerende stadfaestelse af dens beslutninger paa originalsprogene

(EOEF-traktaten, art. 173; fusionstraktaten, art. 17; Kommissionens forretningsorden, art. 12)

Sammendrag

1. Mens procesfristerne er begrundet i retssikkerhedshensyn, har de forskellige tidsmaessige forlaengelser, der er fastsat i Domstolens afgoerelse om procesfristers forlaengelse under hensyn til afstanden, til formaal at tage hensyn til de vanskeligheder, som parterne kan staa over for paa grund af deres stoerre eller mindre afstand fra Domstolens saede, og saaledes stille dem paa lige fod. Forlaengelsen af procesfristerne under hensyn til afstanden skal saaledes ske under hensyntagen til det sted, hvor parterne saedvanligvis opholder sig, og hvor der traeffes beslutninger vedroerende deres aktivitet.

For saa vidt angaar Kommissionen bemaerkes, at denne ° inden afgoerelsen truffet ved faelles aftale mellem repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer vedroerende fastlaeggelsen af hjemstedet for institutionerne og for visse af Faellesskabernes organer og tjenester fastsatte dens hjemsted til Bruxelles ° faktisk allerede blev styret fra Bruxelles, der var et af institutionernes foreloebige tjenestesteder. Den omstaendighed, at visse af Kommissionens tjenestegrene var og nu fast er installeret i Luxembourg, er herved uden betydning.

Kommissionen maa foelgelig vaere berettiget til den fristforlaengelse under hensyn til afstanden, der er fastsat for personer, som har deres saedvanlige opholdssted i Belgien.

2. Mens der i princippet for Faellesskabets institutioners retsakter gaelder en formodning om lovlighed, og de affoeder retsvirkninger, selv om de er behaeftet med mangler, saa laenge de ikke er blevet annulleret eller trukket tilbage, boer retsakter, der er behaeftet med en mangel, hvis grovhed er saa aabenlys, at den ikke kan tolereres af Faellesskabets retsorden, som en undtagelse fra dette princip anses for ikke at have affoedt nogen som helst, end ikke foreloebig, retsvirkning, dvs. at de juridisk boer anses for nulliteter. Denne undtagelse skal sikre en ligevaegt mellem to grundlaeggende, men undertiden modstridende krav, som en retsorden skal opfylde, nemlig stabiliteten i retsforhold og overholdelsen af lovens bogstav.

De konsekvenser, som er forbundet med konstateringen af, at en retsakt fra institutionerne er en nullitet, er saa alvorlige, at det af retssikkerhedsmaessige grunde maa kraeves, at denne konstatering forbeholdes fuldstaendig ekstreme tilfaelde.

Et saadant tilfaelde foreligger ikke i en situation, hvor det staar fast, at uanset hvilke mangler en beslutning i oevrigt maatte vaere behaeftet med, har Kommissionen faktisk besluttet at vedtage beslutningens dispositive del, og hvor fejlene med hensyn til kompetence og form i relation til proceduren ved vedtagelsen af beslutningen i oevrigt ikke forekommer at vaere saa klart grove, at beslutningen juridisk boer anses for en nullitet.

3. Kommissionens funktion er reguleret ved kollegialitetsprincippet, som er nedfaeldet i fusionstraktatens artikel 17, der er afloest af EF-traktatens artikel 163. Dette princip er baseret paa, at Kommissionens medlemmer i lige grad deltager i beslutningerne, og indebaerer dels, at beslutningerne droeftes i faellesskab, dels at samtlige kommissionsmedlemmer i politisk henseende som kollegial enhed har et kollektivt ansvar for alle de trufne beslutninger.

4. Overholdelsen af kollegialitetsprincippet og isaer kravet om, at beslutningerne droeftes i faellesskab, er noedvendigvis vaesentligt for de retsundergivne, der beroeres af beslutningernes retsvirkninger, idet de retsundergivne boer sikres, at beslutningerne faktisk er blevet vedtaget af Kommissionen som kollegial enhed og noejagtigt udtrykker Kommissionens vilje.

Dette er navnlig tilfaeldet for saa vidt angaar de retsakter, der udtrykkeligt betegnes som beslutninger, som Kommissionen skal udstede over for virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder med henblik paa overholdelsen af konkurrencereglerne, og som har til formaal at konstatere en overtraedelse af konkurrencereglerne, at meddele virksomhederne paalaeg i denne henseende, og paalaegge dem boeder.

Saadanne beslutninger skal begrundes i henhold til EOEF-traktatens artikel 190, der kraever, at Kommissionen skal angive de grunde, der har foert den til at vedtage en beslutning, saaledes at Domstolen kan udoeve sin kontrol, og saaledes at medlemsstaterne og de beroerte fysiske og juridiske personer kan faa kendskab til de betingelser, hvorunder den har anvendt traktaten. Da en beslutnings dispositive del og dens begrundelse udgoer et udeleligt hele, tilkommer det i medfoer af kollegialitetsprincippet kun Kommissionen som kollegial enhed samtidig at vedtage begge dele. Dette indebaerer, at Kommissionens tjenestegrene alene kan foretage rent ortografiske eller grammatiske aendringer i ordlyden af en retsakt, efter at Kommissionen som kollegial enhed har vedtaget den, idet enhver anden aendring henhoerer under den enekompetence, der tilkommer Kommissionen som kollegial enhed.

5. Beslutninger, hvorved Kommissionen konstaterer en overtraedelse af konkurrencereglerne, kan ikke uden at tilsidesaette kollegialitetsprincippet goeres til genstand for en bemyndigelse efter Kommissionens forretningsordens artikel 27 til fordel for det kommissionsmedlem, der har konkurrencespoergsmaal som ansvarsomraade.

6. Den i artikel 12, stk. 1, i Kommissionens forretningsorden foreskrevne stadfaestelse af retsakter har til formaal at sikre retssikkerheden ved paa originalsprogene at fastnagle den tekst, der er vedtaget af Kommissionen som kollegial enhed. Den goer det saaledes muligt i tilfaelde af tvist at undersoege, om de tekster, der er meddelt og offentliggjort, er fuldt ud i overensstemmelse med den af Kommissionen vedtagne tekst og saaledes med ophavsmandens vilje. Heraf foelger, at stadfaestelsen udgoer en vaesentlig formforskrift efter EOEF-traktatens artikel 173, og at en overtraedelse heraf kan give anledning til annullationssoegsmaal.