Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Praejudicielle spoergsmaal - forelaeggelse for Domstolen - ikke-kontradiktorisk procedure - mulighed for forelaeggelse - noedvendigt at forsyne Domstolen med tilstraekkelige oplysninger vedroerende den faktiske og retlige sammenhaeng

(EF-traktaten, art. 177)

2 Praejudicielle spoergsmaal - Domstolens kompetence - graenser - aabenbart irrelevant spoergsmaal

(EF-traktaten, art. 177)

3 Frie varebevaegelser - kvantitative restriktioner - foranstaltninger med tilsvarende virkning - national lovgivning med pligt for soetransportvirksomheder etableret i en anden medlemsstat til at anvende tjenesteydelser fra grupper af lokale fortoejningsarbejdere - lovligt - betingelser

(EF-traktaten, art. 30)

4 Konkurrence - faellesskabsregler - medlemsstaternes forpligtelser - national lovgivning, der tildeler virksomheder etableret i staten eneret til at yde fortoejningstjeneste - forenelighed - betingelser

(EF-traktaten, art. 5, 85, 86 og 90)

5 Transport - soetransport - fri udveksling af tjenesteydelser - national lovgivning med pligt for soetransportvirksomheder etableret i en anden medlemsstat til at anvende tjenesteydelser fra grupper af lokale fortoejningsarbejdere - lovligt - betingelser

(EF-traktaten, art. 56 og 59; Raadets forordning nr. 4055/86)

Sammendrag

1 Traktatens artikel 177 forudsaetter ikke, at den procedure, hvorunder den nationale ret formulerer praejudicielle spoergsmaal, er kontradiktorisk. Imidlertid er det under saadanne sager helt noedvendigt, at den nationale ret forelaegger Domstolen en detaljeret og fuldstaendig fremstilling af den faktiske og retlige sammenhaeng.

2 Under den praejudicielle procedure efter traktatens artikel 177 tilkommer det udelukkende de nationale retter, for hvem en tvist er indbragt, og som har ansvaret for den retslige afgoerelse, der skal traeffes, paa grundlag af omstaendighederne i den konkrete sag at vurdere, saavel om en praejudiciel afgoerelse er noedvendig for, at de kan afsige dom, som relevansen af de spoergsmaal, de forelaegger Domstolen. En afvisning fra realitetsbehandling af en anmodning fra en national ret er kun mulig, hvis det viser sig, at den oenskede fortolkning af faellesskabsretten aabenbart savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand. Dette er imidlertid ikke tilfaeldet i hovedsagen.

3 Traktatens artikel 30 er ikke til hinder for bestemmelser i en medlemsstat, som paalaegger soetransportvirksomheder, der er etableret i andre medlemsstater, hvis fartoejer besejler havnene i den foerste medlemsstat, at benytte tjenesteydelser, der ydes af grupper af lokale fortoejningsarbejdere med eksklusive rettigheder, idet ydelserne betales med en hoejere takst end den faktiske omkostning ved den praesterede tjenesteydelse, naar en saadan lovgivning ikke indeholder nogen sondring paa grundlag af de transporterede varers oprindelse, ikke til formaal at regulere varehandelen med de oevrige medlemsstater, og de restriktive virkninger, som den vil kunne medfoere for de frie varebevaegelser, er alt for usikre og indirekte til, at den i loven fastsatte forpligtelse kan betragtes som en foranstaltning, der er egnet til at hindre samhandelen mellem medlemsstaterne.

4 Traktatens artikel 5, 85, 86 og artikel 90, stk. 1, er ikke til hinder for bestemmelser,

- der tildeler virksomheder etableret i denne stat eneret til at udfoere fortoejningstjeneste

- som stiller krav om anvendelse af naevnte tjeneste til en pris, der, ud over den faktiske omkostning ved tjenesteydelserne, omfatter det tillaeg, der foelger af opretholdelsen af en fuldstaendig fortoejningstjeneste

- der fastsaetter forskellige takster fra havn til havn for at tage hensyn til disses saerlige kendetegn, naar, for det foerste, de omhandlede virksomheder faktisk af staten er blevet tildelt forvaltningen af en tjenesteydelse af almindelig oekonomisk interesse i traktatens artikel 90, stk. 2's forstand, og de oevrige betingelser for at anvende denne bestemmelse er opfyldt, og naar, for det andet, der ikke foreligger en aftale i traktatens artikel 85's forstand.

5 Bestemmelserne i forordning nr. 4055/86 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser paa soetransportomraadet og traktatens artikel 59 er ikke til hinder for bestemmelser i en medlemsstat, der foreskriver, at soetransportvirksomheder, der er etableret i andre medlemsstater, naar deres fartoejer besejler havnene i den foerste medlemsstat, skal anvende de tjenesteydelser mod vederlag, der udfoeres af grupper af lokale fortoejningsarbejdere med eksklusive rettigheder. Dette gaelder, naar, for det foerste, en saadan ordning ikke medfoerer nogen paaviselig eller skjult forskelsbehandling, og, for det andet, det maa antages, at selv om ordningen var en hindring for den frie udfoerelse af fortoejningstjeneste eller for den frie udveksling af soetransporttjenesteydelser, ville betingelserne - i det foerste tilfaelde - for at anvende traktatens artikel 90, stk. 2, vaere opfyldt, og ordningen - i det andet tilfaelde - ville vaere begrundet i hensynet til den offentlige sikkerhed i traktatens artikel 56's forstand.