Klagepunktet om, at Rådet var forpligtet til ved den første opførelse af sagsøgeren, som blev annulleret ved en afgørelse, der har fået retskraft, at udnytte samtlige de oplysninger, som det rådede over, og de retlige kvalificeringer, der kunne begrunde pålæggelsen af restriktive foranstaltninger i forhold til selskabet, kan ikke føre til en konstatering af, at princippet om res judicata er tilsidesat, eftersom disse forhold og retlige kvalificeringer, såfremt der ikke ved denne afgørelse er taget hensyn til disse, ikke kan udgøre retlige og faktiske omstændigheder, som den nævnte afgørelse rent faktisk eller nødvendigvis har taget stilling til.

Hvad angår en dom, hvorved Unionens retsinstanser har annulleret retsakterne om den oprindelige opførelse af en sagsøger på en liste over personer, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, fordi de af Rådet fremlagte oplysninger ikke i tilstrækkelig grad underbyggede disse retsakters faktuelle grundlag, kan det ikke af konstateringen af utilstrækkeligheden af de af Rådet fremlagte oplysninger, hvortil retskraften knytter sig, udledes, at Rådet ikke efterfølgende kunne lægge andre beviselementer, der skulle godtgøre, at der forelå en finansiel støtte til den iranske regering, til grund, eller kunne lægge en anden slags støtte til denne regering til grund.

En beslutning om at opføre en enhed på en liste over personer og enheder, der har fået indefrosset deres midler, giver ikke denne enhed præcise løfter om, at Rådet ikke rådede over andre grunde vedrørende denne enhed end de grunde, der fremgik af begrundelsen for denne afgørelse, eller andre beviser, der kunne begrunde, at denne enhed blev pålagt restriktive foranstaltninger.

Retten til at påberåbe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning gælder for enhver retsundergiven erhvervsdrivende i forbindelse med begrundede forventninger, som en EU-institution ved at afgive præcise løfter har givet anledning til. Ingen kan derimod påberåbe sig tilsidesættelse af dette princip, såfremt sådanne løfter ikke er afgivet.

Princippet om effektiv domstolsbeskyttelse kan ikke hindre Rådet i at genopføre en person eller enhed på listerne over personer og enheder, der har fået indefrosset deres midler, med henvisning til andre grunde end dem, der dannede grundlag for den oprindelige opførelse, eller en identisk grund, der støttes på andre beviser. Dette princip har således til formål at sikre, at en bebyrdende retsakt kan anfægtes for en ret, og ikke, at en ny bebyrdende retsakt, der støttes på andre grunde eller beviser, ikke kan vedtages.

En afgørelse truffet af en EU-institution anses for aldrig at have eksisteret, når den efter at have været genstand for et søgsmål annulleres, og denne institution, der tilsigter at træffe en ny afgørelse, kan foretage en fuldstændig fornyet undersøgelse og lægge andre grunde til grund end dem, der underbyggede den annullerede afgørelse.

Det følger heraf, at en ulovlighed ved den første opførelse af sagsøgeren på listerne over personer og enheder, der har fået indefrosset deres midler, ikke kan hindre Rådet i efter en fornyet undersøgelse af selskabets situation at vedtage nye restriktive foranstaltninger på grundlag af allerede eksisterende eller tilgængelige faktiske forhold.

(jf. præmis 54-56)