Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Visum, asyl, indvandring – passage af medlemsstaternes ydre grænser – fælles regler for standarder og procedurer for kontrol

(Protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, art. 5, stk. 1, første afsnit; Rådets afgørelse 2008/633, anden, fjerde, sjette, trettende og femtende betragtning samt art. 1 og art. 5, stk. 1)

2. Den Europæiske Union – EU-retsakter – valg af hjemmel – kriterier

[Art. 30, stk. 1, litra b), og art. 34, stk. 2, litra c), EU; Rådets afgørelse 2008/633]

Sammendrag

1. Ved kvalificeringen af en retsakt som henhørende under et område i Schengenreglerne eller som et led i udviklingen heraf skal der tages hensyn til den nødvendige sammenhæng i disse regler og behovet for at opretholde denne sammenhæng i deres mulige udvikling. Sammenhængen i Schengenreglerne og den fremtidige udvikling heraf indebærer således, at de stater, som deltager i disse regler, ikke – når de udvikler og fordyber det forstærkede indbyrdes samarbejde, som de i henhold til Schengenprotokollens artikel 1 kan indlede – har pligt til at træffe særlige tilpasningsforanstaltninger for de øvrige medlemsstater, som ikke deltager i vedtagelsen af foranstaltninger i tilknytning til de forudgående stadier i denne udvikling.

Afgørelse 2008/633 om adgang til søgning i visuminformationssystemet (VIS) for de udpegede myndigheder i medlemsstaterne og for Europol med henblik på forebyggelse, afsløring og efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige strafbare handlinger, samt opretholdelse af virkningerne af denne afgørelse skal kvalificeres som en foranstaltning på området for Schengenreglerne om den fælles visumpolitik. Bestemmelserne i denne afgørelse indeholder nemlig restriktive betingelser for adgangen til VIS, som viser, at bestemmelserne grundlæggende etablerer en accessorisk anvendelse af en visumdatabase, hvis primære formål er knyttet til grænsekontrollen og til kontrol med indrejse på området, og som kun subsidiært er tilgængelig for simpel søgning for politisamarbejdet, og alene for så vidt som dette sidstnævnte ikke bringer databasens principale anvendelse i fare.

Den direkte adgang til VIS, som afgørelse 2008/633 giver de myndigheder, der er kompetente på området for indre sikkerhed, er desuden kun materielt mulig for de medlemsstater, der råder over centrale adgangspunkter til VIS som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 767/2008 om visuminformationssystemet (VIS) og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold (VIS-forordningen), dvs. kun de medlemsstater, der deltager i bestemmelserne i Schengenreglerne om den fælles visumpolitik. I det tilfælde, hvor en medlemsstat ikke deltager i bestemmelserne i Schengenreglerne om ophævelse af grænsekontrollen og persontrafik, herunder den fælles visumpolitik, vil dets deltagelse via en direkte adgang til den søgemekanisme, der er mulig i medfør af VIS-forordningen og organiseret ved afgørelse 2004/512 om indførelse af visuminformationssystemet, således som det ligeledes fremgår af 15. betragtning til afgørelse 2008/633, kræve særlige foranstaltninger for denne medlemsstat, eftersom den ikke deltager i VIS og ikke råder over den nationale grænseflade, som gør det muligt for hver medlemsstat, der deltager i VIS, at kommunikere med dette system. Selv om afgørelse 2008/633 ubestrideligt forfølger mål vedrørende politisamarbejdet, er denne omstændighed ikke til hinder for, henset til samtlige de øvrige objektive forhold, der kendetegner den, at fastslå, at den udgør et led i udviklingen af bestemmelserne i Schengenreglerne på området for den fælles visumpolitik. En medlemsstats deltagelse i vedtagelsen af en foranstaltning i henhold til Schengenprotokollens artikel 5, stk. 1, kan, henset til ordningen med forstærket indbyrdes samarbejde i henhold til Schengenreglerne, kun ske, for så vidt som denne medlemsstat har tiltrådt det område under Schengenreglerne, som foranstaltningen henhører under, eller som den udgør en udvikling af.

(jf. præmis 48, 49, 52, 55-57 og 59-61)

2. Spørgsmålet, om en foranstaltning er et led i udviklingen af Schengenreglerne, er forskelligt fra spørgsmålet om, hvilket retsgrundlag der lovligt skal lægges til grund for denne udvikling. Valget af retsgrundlag for en EU-retsakt skal foretages på grundlag af objektive forhold, herunder bl.a. retsaktens formål og indhold, som gør det muligt at foretage en domstolskontrol.

Hvad angår afgørelse 2008/633 om adgang til søgning i visuminformationssystemet (VIS) for de udpegede myndigheder i medlemsstaterne og for Europol med henblik på forebyggelse, afsløring og efterforskning af terrorhandlinger og andre alvorlige strafbare handlinger, samt opretholdelse af virkningerne af denne afgørelse, som har til formål at muliggøre adgang til VIS for de myndigheder i medlemsstaterne, der er kompetente på området for indre sikkerhed, samt for Europol, og som omfatter såvel fremgangsmåden med hensyn til medlemsstaternes udpegning af de myndigheder, der er kompetente på området for indre sikkerhed, og som har tilladelse til at søge i VIS, som betingelserne for adgang, indsigt og lagring af data, der anvendes til de ovennævnte formål, forfølger den formål vedrørende politisamarbejde og kan herved i princippet anses for at etablere en form for politisamarbejde. Det følger heraf, at eftersom Rådet havde til hensigt at udvikle Schengenreglerne ved under meget præcise betingelser at tillade brugen af VIS til politiformål, kunne det med henblik herpå støtte sig på traktatens bestemmelser, som bemyndiger det til at lovgive på dette område af politisamarbejdet.

(jf. præmis 50, 51, 64, 65 og 67)