DOMSTOLENS DOM (FOERSTE AFDELING) AF 15 MAJ 1985. - ERWIN ESLY MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND : AENDRET INDPLACERING AF EN TJENESTEMAND, DER ER BLEVET OVERFLYTTET TIL EN ANDEN INSTITUTION. - SAG 127/84.



Samling af Afgørelser 1985 side 01437



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 . Tjenestemaend _ soegsmaal _ forsinket indgivelse af klage _ fornyet frist _ vaesentlige nye omstaendigheder _ afgoerelse om aendret indplacering _ mulige nye omstaendigheder

( Tjenestemandsvedtaegten , art . 90 og 91 )

2.Tjenestemaend _ ansaettelse _ direkte ansaettelse _ ansaettelse ved overflytning fra en anden institution _ gaeldende indplaceringskriterier

Sammendrag

1 . Enhver tjenestemand kan i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 90 , stk . 1 , forelaegge en ansoegning for ansaettelsesmyndigheden om at traeffe en beslutning for sit vedkommende , men dette indebaerer imidlertid ikke , at tjenestemanden ikke skal overholde de i artiklerne 90 og 91 fastsatte frister for indbringelse af klager og anlaeg af sager ved Domstolen , saaledes at det indirekte skulle vaere muligt gennem forelaeggelse af en ansoegning at anfaegte en tidligere afgoerelse , hvis lovlighed ikke er blevet bestridt inden for de fastsatte frister . Kun vaesentlige nye omstaendigheder kan begrunde , at der forelaegges en ansoegning , der har til formaal at opnaa en aendring af en saadan afgoerelse . En saadan omstaendighed kan vaere , at der er sket en aendret indplacering af en eller flere af den paagaeldendes kolleger , hvis forhold maa sidestilles med hans .

2.Principielt kan der i forbindelse med indplacering af tjenestemaend lovligt sondres mellem personer , der er ansat direkte af en institution , og personer , der overflyttes til denne efter at vaere blevet ansat af en anden institution . Denne sondring kan imidlertid ikke begrunde en anderledes behandling af en tjenestemand , naar den paagaeldende har bestaaet en af én institution afholdt udvaelgelsesproeve og er blevet udnaevnt til tjenestemand paa proeve af denne institution , men er blevet overflyttet den samme dag til en anden institution , hvor han rent faktisk siden har gjort tjeneste , naar det tillige har vaeret denne institution , som har foreslaaet den paagaeldendes indplacering , taget initiativ til hans oejeblikkelige overflytning , gennemfoert laegeundersoegelsen og fastsat det tidspunkt , hvor han har skullet tiltraede .

Dommens præmisser

1 Ved staevning , indgivet til Domstolens justitskontor den 14 . maj 1984 , har Erwin Esly , der er tjenestemand i loenklasse B5 ved Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens afgoerelse af 24 . februar 1984 , hvorved det afvises at imoedekomme sagsoegerens klage over afslaget paa hans anmodning om aendret indplacering , og om , at det statueres , at Kommissionen er forpligtet til i forbindelse med sagsoegerens forhold at anvende de samme indplaceringskriterier som dem , der anvendes i forbindelse med alle andre tjenestemaend ved Kommissionen .

2 Ved Kommissionens beslutning af 11 . juli 1980 blev sagsoegeren med virkning fra den 1 . maj 1980 udnaevnt til tjenestemand paa proeve i loenklasse B5 , loentrin 2 , som assistent i Tjenesten for Toldunionen . Ved beslutning af 28 . juli 1980 blev sagsoegeren , der havde bestaaet en generel udvaelgelsesproeve afholdt af Europa-Parlamentet , med virkning fra den 1 . maj 1980 udnaevnt til tjenestemand paa proeve i denne institution i loenklasse B5 , loentrin 2 , som assistent . Uden rent faktisk at have gjort tjeneste i denne stilling blev han med virkning fra samme tidspunkt overflyttet til og udnaevnt i den paagaeldende stilling i Kommissionen .

3 Det fremgaar af sagen , at Kommissionen umiddelbart efter Europa-Parlamentets udnaevnelse af sagsoegeren anmodede om , at han blev overflyttet til Kommissionen , hvilket skete . Laegeundersoegelsen af sagsoegeren blev af Kommissionens raadgivende laege foretaget foer sagsoegerens udnaevnelse i Parlamentet , den 10 . december 1979 . Ved skrivelse af 14 . januar 1980 anmodede chefen for Kommissionens ansaettelsesafdeling Parlamentets personaledirektoer om at udnaevne sagsoegeren til tjenestemand paa proeve med henblik paa en samtidig overflytning til Kommissionen . Det anfoertes i denne skrivelse , at sagsoegeren efter de i Kommissionen gaeldende kriterier ville kunne indplaceres i loenklasse B5 , loentrin 2 .

4 I 1983 blev sagsoegeren , der i mellemtiden var blevet fastansat , bekendt med , at to af hans kolleger i samme tjenestegren , der udfoerte opgaver svarende til sagsoegerens , efter ansoegning herom under hensyn til deres faglige erfaring havde faaet aendret deres indplacering til loenklasse B4 med tilbagevirkende kraft . Den 30 . maj 1983 indgav sagsoegeren en ansoegning til Kommissionen om , at der skete en gen overvejelse af spoergsmaalet om hans indplacering , idet han gjorde gaeldende , at baade hans faglige erfaring og den periode , han havde aftjent vaernepligt , burde have vaeret taget i betragtning ved afgoerelsen om hans indplacering , navnlig henset til Kommissionens beslutning af 6 . juni 1973 vedroerende de i forbindelse med ansaettelse gaeldende kriterier for indplacering i loenklasse og paa loentrin .

5 Kommissionen afviste at imoedekomme denne ansoegning , idet man som svar i skrivelse af 20 . juni 1983 anfoerte , at sagsoegeren i 1980 var blevet ansat af Europa-Parlamentet , hvorfor han var underlagt denne institutions interne regler . Det anfoertes , at Kommissionen ikke kunne aendre den indplacering af sagsoegeren , som Parlamentet havde foretaget i henhold til sine egne regler , og endvidere , at der ifoelge disse regler ikke kan ske udnaevnelse i en hoejere loenklasse end den laveste i den paagaeldende stillingsgruppe .

6 En af sagsoegeren fremsat klage blev den 24 . februar 1984 afvist ved den anfaegtede afgoerelse . Den heri angivne begrundelse er i det vaesentlige den samme som den i skrivelsen af 20 . juni 1983 anfoerte .

7 Til stoette for sine paastande har sagsoegeren fremsat seks anbringender , hvorved det navnlig goeres gaeldende , at der er sket tilsidesaettelse af en raekke bestemmelser i vedtaegten , bl.a . artiklerne 5 , stk . 3 , og 32 , Kommissionens beslutning af 6 . juni 1973 vedroerende de i forbindelse med ansaettelse gaeldende kriterier for indplacering i loenklasse og paa loentrin , samt principperne om forbud mod forskelsbehandling og beskyttelse af den berettigede forventning .

8 Kommissionen har for det foerste fremsat en formalitetsindsigelse . Det goeres gaeldende , at den akt , der indeholder et klagepunkt mod sagsoegeren , i givet fald er beslutningen af 11 . juli 1980 om hans udnaevnelse , imod hvilken sagsoegeren ikke har indbragt nogen klage . Fremsaettelsen af en ansoegning om aendret indplacering naesten tre aar senere kan ikke bevirke , at de i vedtaegtens artikler 90 og 91 fastsatte frister , der er ufravigelige , atter begynder at loebe .

9 Sagsoegeren har anfoert , at Kommissionen ikke laengere kan paaberaabe sig , at fristerne er udloebet , idet der ikke henvises hertil i afvisningen af klagen . Sagsoegeren anfoerer endvidere , at han foerst i loebet af foraaret 1983 fik kendskab til den aendrede indplacering af de af hans kolleger , hvis forhold kunne sidestilles med hans . Det konkrete klagepunkt , som sagsoegeren stoetter sig paa , nemlig at han er blevet udsat for forskelsbehandling i forhold til sine kolleger , kan derfor foerst anses for fremsat paa dette tidspunkt , og det maa antages at vaere af en saadan art , at det kunne begrunde den indgivne ansoegning .

10 Det bemaerkes , at enhver tjenestemand i henhold til vedtaegtens artikel 90 , stk . 1 , kan forelaegge en ansoegning for ansaettelsesmyndigheden om at traeffe en beslutning for sit vedkommende . Ifoelge Domstolens faste praksis indebaerer dette imidlertid ikke , at tjenestemanden ikke skal overholde de i artiklerne 90 og 91 fastsatte frister for indbringelse af klager og anlaeg af sager ved Domstolen , saaledes at det indirekte skulle vaere muligt gennem forelaeggelse af en ansoegning at anfaegte en tidligere afgoerelse , hvis lovlighed ikke er blevet bestridt inden for de fastsatte frister . Kun vaesentlige nye omstaendigheder kan begrunde , at der forelaegges en ansoegning , der har til formaal at opnaa en aendring af en saadan afgoerelse .

11 Den af sagsoegeren anlagte sag vedroerer ikke spoergsmaalet om anvendelsen paa sagsoegerens forhold af de kriterier for indplacering , som Kommissionen i almindelighed anvendte paa tidspunktet for sagsoegerens indtraeden i tjenesten , men derimod det forhold , at Kommissionen i 1983 paa sagsoegerens kollegers forhold anvendte andre kriterier indeholdt i dens interne regler , samtidig med at den for sagsoegerens vedkommende afviste at anvende disse interne regler .

12 Domstolen finder , at ansaettelsesmyndigheden ikke i et saadant tilfaelde kan afvise at behandle en anmodning om , at der sker en fornyet overvejelse af spoergsmaalet om den paagaeldende tjenestemands indplacering . Den aendrede indplacering af en eller flere af sagsoegerens kolleger , hvis forhold maa sidestilles med hans , maa saaledes anses som en saa vaesentlig ny omstaendighed , at sagsoegeren med rette kunne fremsaette en anmodning om , at der skete en saadan fornyet overvejelse .

13 Sagen boer herefter antages til realitetsbehandling .

14 Hvad angaar realiteten , goeres det ved de af sagsoegeren fremsatte anbringender i det vaesentlige gaeldende , at Kommissionen efter at have foretaget en aendret indplacering af sagsoegerens kolleger ikke lovligt kunne afvise at genoverveje spoergsmaalet om hans indplacering . Kommissionen har heroverfor anfoert , at sagsoegeren i vedtaegtens forstand blev »ansat« af Europa-Parlamentet , og at det herefter udelukkende er de interne regler i denne institution , der er afgoerende for spoergsmaalet om hans indplacering .

15 Tvistens eneste problem er herefter , om Kommissionen lovligt kunne afvise at genoverveje spoergsmaalet om sagsoegerens indplacering med den begrundelse , at han var blevet ansat af Europa-Parlamentet .

16 Det bemaerkes , at der principielt maa gives Kommissionen medhold i , at der i forbindelse med indplacering af tjenestemaend kan sondres mellem personer , der er ansat direkte af Kommissionen , og personer , der overflyttes til Kommissionen efter at vaere blevet ansat af en anden institution .

17 I den foreliggende sag findes denne sondring imidlertid ikke at kunne begrunde en anderledes behandling af sagsoegeren . Sagsoegeren har saaledes aldrig rent faktisk arbejdet i Parlamentet . Ganske vist bestod han en af Parlamentet afholdt udvaelgelsesproeve og blev udnaevnt til tjenestemand paa proeve af denne institution , men han blev overflyttet den samme dag til Kommissionen , hvor han rent faktisk siden har gjort tjeneste . Det var Kommissionen , som foreslog hans indplacering , som tog initiativ til hans oejeblikkelige overflytning , som gennemfoerte laegeundersoegelsen , og som fastsatte det tidspunkt , hvor han skulle tiltraede .

18 Da Domstolen ikke har faaet forelagt det spoergsmaal til proevelse , om den fulgte ansaettelsesprocedure var lovlig , skal det blot her fastslaas , at Kommissionen ikke lovligt kunne afvise at give sagsoegeren en aendret indplacering svarende til den , hans kolleger opnaaede , med den begrundelse , at han i modsaetning til disse tjenestemaend var blevet »ansat« af Parlamentet . Sagsoegeren findes herefter at have krav paa , at der sker en fornyet overvejelse af spoergsmaalet om hans indplacering .

19 Kommissionens afgoerelse af 24 . februar 1984 , hvorved det afvises at imoedekomme sagsoegerens klage over afslaget paa hans anmodning om aendret indplacering , vil herefter vaere at annullere .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

20 Ifoelge procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at afholde sagens omkostninger , hvis der er nedlagt paastand herom . Da Kommissionen har tabt sagen , boer den tilpligtes at afholde sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( foerste afdeling )

1 ) Kommissionens afgoerelse af 24 . februar 1984 , hvorved det afvises at imoedekomme sagsoegerens klage over afslaget paa hans anmodning om aendret indplacering , annulleres .

2)Kommissionen betaler sagens omkostninger .