Domstolens Dom (Tredje Afdeling) af 14. juni 2001. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige. - Traktatbrud - Kvaliteten af badevand - Ukorrekt gennemførelse af direktiv 76/160/EØF. - Sag C-368/00.



Samling af Afgørelser 2001 side I-04605



Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Medlemsstater - forpligtelser - gennemførelse af direktiver - manglende gennemførelse ubestridt

(Art. 226 EF)

Parter

I sag C-368/00,

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved L. Ström, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg,

sagsøger,

mod

Kongeriget Sverige ved A. Kruse, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg,

sagsøgt,

angående en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand (EFT 1976 L 31, s. 1), idet det ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at badevandskvaliteten er bragt i overensstemmelse med de grænseværdier, der er fastsat i direktivet, og idet det ikke har udført prøveudtagninger med den mindstehyppighed, som er fastsat i direktivet,

har

DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)

sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne J.-P. Puissochet og J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer),

generaladvokat: F.G. Jacobs

justitssekretær: R. Grass,

på grundlag af den refererende dommers rapport,

og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 5. april 2001,

afsagt følgende

Dom

Dommens præmisser

1 Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 6. oktober 2000 har Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand (EFT 1976 L 31, s. 1, herefter »direktivet«), idet det ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at badevandskvaliteten er bragt i overensstemmelse med de grænseværdier, der er fastsat i direktivet, og idet det ikke har udført prøveudtagninger med den mindstehyppighed, som er fastsat i direktivet.

2 Direktivets artikel 1, stk. 2, litra a), har følgende ordlyd:

»I dette direktiv forstås ved:

a) badevand, rindende eller stillestående ferskvand eller havvand, der

- af de kompetente myndigheder i hver stat udtrykkeligt er godkendt til badning eller

- i hvilket badning ikke er forbudt, og som sædvanlig anvendes til dette formål af et stort antal badende.«

3 Direktivets artikel 3, stk. 1, bestemmer: »Medlemsstaterne fastsætter for alle badeområder eller for hvert enkelt badeområde de værdier, der skal gælde for badevandet, med hensyn til de i bilaget anførte parametre.«

4 I direktivets artikel 3, stk. 2, bestemmes følgende: »De i henhold til stk. 1 fastsatte værdier må ikke være lempeligere end de i kolonne I i bilaget anførte værdier.« I bilaget til direktivet er anført 19 parametre samt bindende grænseværdier for de fleste af disse parametre.

5 Det fremgår af direktivets artikel 4, stk. 1, at medlemsstaterne skal træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at badevandskvaliteten inden ti år efter meddelelsen af direktivet er bragt i overensstemmelse med de grænseværdier, der er fastsat i medfør af artikel 3.

6 I artikel 6, stk. 1, anføres det nærmere, at medlemsstaternes kompetente myndigheder skal udføre de prøveudtagninger, hvis mindstehyppighed er fastsat i bilaget. I bilaget er hyppigheden af prøveudtagningerne samt analyse- og overvågningsmetoderne for hver af de 19 parametre fastsat.

7 Direktivets artikel 13, som ændret ved Rådets direktiv 91/692/EØF af 23. december 1991 om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelse af en række miljødirektiver (EFT L 377 s. 48), bestemmer, at medlemsstaterne hvert år skal sende Kommissionen en rapport om gennemførelsen af direktivet for det pågældende år. Rapporten sendes til Kommissionen før udgangen af det pågældende år.

8 For Kongeriget Sveriges vedkommende trådte direktivet i kraft den 1. januar 1995 i medfør af artikel 2 i akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EFT 1994 C 241, s. 21, og EFT 1995 L 1, s. 1).

9 De svenske myndigheder tilsendte Kommissionen rapporter om gennemførelsen af direktivet for badesæsonerne 1995, 1996, 1997 og 1998. Kommissionen konstaterede ud fra disse rapporter, at gennemførelsen af direktivet var mangelfuld på flere punkter. Kommissionen henledte derfor i åbningsskrivelse af 4. august 1999 den svenske regerings opmærksomhed på disse forhold og anmodede den om at fremsætte sine bemærkninger hertil.

10 I skrivelsen konstaterede Kommissionen for det første, at kun 44,8% af de svenske kystvandsbadeområder og 62,3% af de svenske ferskvandsbadeområder opfyldte de bindende grænseværdier i kolonne I i bilaget til direktivet i badesæsonen 1995. Disse tal var henholdsvis 55,8% og 62,7% for 1996, 71,6% og 54,4% for 1997 og 84,9% og 74% for 1998. Kommissionen konkluderede på den baggrund, at Kongeriget Sverige i 1998 ikke havde opfyldt sin forpligtelse til i henhold til direktivets artikel 4, stk. 1, at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at badevandskvaliteten senest den 1. januar 1995 var bragt i overensstemmelse med de grænseværdier, der er fastsat i medfør af direktivets artikel 3.

11 Kommissionen fandt for det andet, at prøveudtagningerne i 1995 ikke var blevet udført med den mindstehyppighed, der er fastsat i direktivet, i 54,4% af de svenske kystvandsbadeområder og i 37,4% af de svenske ferskvandsbadeområder. Disse tal var henholdsvis 42,2% og 36,7% for 1996, 10,5% og 21,3% for 1997 og 10,3% og 23,2% for 1998. Kommissionen konkluderede derfor, at Kongeriget Sverige ikke havde opfyldt sin forpligtelse i henhold til direktivets artikel 6, stk. 1, idet Sverige for visse badeområders vedkommende ikke havde udført prøveudtagninger med den mindstehyppighed, som er fastsat i bilaget til direktivet.

12 Den svenske regering anførte i skrivelse af 12. oktober 1999 bl.a., at regeringen den 7. oktober 1999 havde vedtaget at iværksætte en handlingsplan med henblik på at fastlægge de foranstaltninger, der, ud over de allerede gældende, skulle træffes for at overholde forpligtelserne i henhold til direktivet.

13 Kommissionen var af den opfattelse, at Sverige ikke havde truffet de fornødne foranstaltninger for at sikre sig, at badevandet overholdt de bindende grænseværdier i direktivet, og for at overholde mindstehyppigheden for prøveudtagningerne, og den fremsatte derfor den 26. januar 2000 en begrundet udtalelse over for Kongeriget Sverige, hvori den anførte, at direktivets artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, var blevet tilsidesat, og anmodede medlemsstaten om at træffe de foranstaltninger, der var nødvendige for at efterkomme udtalelsen inden for en frist på to måneder fra dens meddelelse.

14 De svenske myndigheder redegjorde i skrivelse af henholdsvis 17. marts og 26. maj 2000 for de foranstaltninger, som de påtænkte at træffe med henblik på at overholde direktivets bestemmelser.

15 Kommissionen fandt dog, at der fortsat forelå en tilsidesættelse af direktivets bestemmelser, og har derfor anlagt denne sag.

16 I svarskriftet har Kongeriget Sverige fremhævet, at de prøveudtagninger, der blev udført i 1999 og 2000, viste, at det svenske badevand med enkelte undtagelser var i overensstemmelse med kravene i direktivet, men har alligevel taget bekræftende til genmæle over for Kommissionens påstand om tilsidesættelse af direktivets artikel 4, stk. 1. Med hensyn til hyppigheden af prøveudtagningerne har Sverige uden forbehold erkendt, at der foreligger en tilsidesættelse af direktivets artikel 6, stk. 1.

17 På baggrund af de oplysninger, der er forelagt for Domstolen, og som ikke er blevet bestridt af de svenske myndigheder, må det konstateres, at kvaliteten af det svenske badevand ikke er bragt i overensstemmelse med de bindende grænseværdier, der er fastsat i direktivet, inden for den frist, der er fastsat i den begrundede udtalelse. Desuden må det konstateres, at prøveudtagningerne for visse badeområders vedkommende ikke er blevet udført med den mindstehyppighed, der er fastsat i direktivet, og at de svenske myndigheder ikke har truffet foranstaltninger til at afhjælpe dette forhold inden for den frist, der er fastsat i den begrundede udtalelse.

18 Det må herefter fastslås, at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivets artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, idet det ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at badevandskvaliteten er bragt i overensstemmelse med de bindende grænseværdier, der er fastsat i direktivet, og idet det ikke har udført prøveudtagninger med den mindstehyppighed, som er fastsat i direktivet.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

19 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen har nedlagt påstand om, at Kongeriget Sverige tilpligtes at betale sagens omkostninger, og Kongeriget Sverige har tabt sagen, bør det pålægges det at betale sagens omkostninger.

Afgørelse

På grundlag af disse præmisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)

1) Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand, idet det ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at badevandskvaliteten er bragt i overensstemmelse med de grænseværdier, der er fastsat i direktivet, og idet det ikke har udført prøveudtagninger med den mindstehyppighed, som er fastsat i direktivet.

2) Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger.