ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 48/86

Sag anlagt den 30. november 2015 — Groupe Go Sport mod KHIM — Design Go (GO SPORT)

(Sag T-703/15)

(2016/C 048/95)

Stævningen affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Groupe Go Sport (Sassenage, Frankrig) (ved advokaterne G. Arbant og E. Henry-Mayer)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Design Go Ltd (London, Det Forenede Kongerige)

Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret

Ansøger af det omtvistede varemærke: Groupe Go Sport

Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »GO SPORT« — registreringsansøgning nr. 5 144 811

Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 22. september 2015 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 569/2015-2)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— Det fastslås, at klage R 569/2015-2 kan antages til realitetsbehandling.

— Sagen hjemvises til appelkammeret.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger.

Anbringender

— Tilsidesættelse af artikel 60 i forordning nr. 207/2009
—

Det fastslås, at brugen af EF-varemærke nr. 2 423 705 er bevist for klasse 30 og at EF-varemærkeansøgning nr. 11 406 899 er uforenelig med EF-varemærke 11 406 705.
—

Det fastslås, at brugen af EF-varemærke nr. 2 423 705 er bevist for klasse 30 og at EF-varemærkeansøgning nr. 11 406 915 er uforenelig med EF-varemærke 2 423 705.
—

Det fastslås, at brugen af EF-varemærke nr. 2 423 705 er bevist for klasse 30 og at EF-varemærkeansøgning nr. 11 407 021 er uforenelig med EF-varemærke 2 423 705.
—

Det fastslås, at brugen af EF-varemærke nr. 2 423 705 er bevist for klasse 30 og at EF-varemærkeansøgning nr. 11 406 782 er uforenelig med EF-varemærke 2 423 705.
—

Det fastslås, at brugen af EF-varemærke nr. 2 423 705 er bevist for klasse 30 og at EF-varemærkeansøgning nr. 11 406 816 er uforenelig med EF-varemærke 2 423 705.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 59/38

Sag anlagt den 4. december 2015 — Kommissionen mod CINAR

(Sag T-720/15)

(2016/C 059/44)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron, samt S. Delaude, L. Di Paolo og J. Estrada de Solà, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: CINAR Ltd (London, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

— CINAR Ltd tilpligtes at tilbagebetale 25 616 GBP til Kommissionen.

— CINAR Ltd tilpligtes at betale renter af hovedstolen på 25 616 GBP efter den sats, som Den Europæiske Centralbank den 1. december 2005 anvendte i forbindelse med sine vigtigste refinansieringstransaktioner (2,09 %), forhøjet med 1,5 procentpoint, for perioden fra den 6. december 2005 indtil modtagelsen af det beløb, der skal tilbagebetales.

— CINAR tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et enkelt anbringende om, at sagsøgte har tilsidesat sine kontraktlige forpligtelser med hensyn til dokumentation af de påståede udgifter. Da den finansielle støtte, som sagsøgte har krav på, er mindre end det samlede beløb, som sagsøgeren på forskud har betalt til sagsøgte, har sagsøgeren nedlagt påstand om, at sagsøgte i henhold til kontrakten er pligtig at betale det skyldige beløb.
—

Kommissionens afgørelse C(2014) 5081 final af 23. juli 2014, Statsstøtte SA.38632 (2014/N) (ex 203/NN) — Tyskland– EEG 2014 — reform af lov om vedvarende energi — annulleres, for så vidt som den ordning, som finder anvendelse på etablerede anlæg til selvforsyning, der er omhandlet i artikel 61, stk. 3 og 4, i EEG-loven af 2014 betegnes som statsstøtte, og for så vidt som Kommissionen i punkt 5, andet led, kun erklærer denne ordning for forenelig med det indre marked indtil den 31. december 2017.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 59/37

Appel iværksat den 8. december 2015 af LP til prøvelse af Personalerettens kendelse af 28. september 2015 i sag F-73/14

(Sag T-719/15 P)

(2016/C 059/43)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: LP (Haag, Nederlandene) (ved advokat M. Velardo)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Politienhed (Europol)

Appellantens påstande

— Kendelsen af 28. september 2015 afsagt i sag F-73/14 ophæves, og der træffes afgørelse i sagen, eller subsidiært hjemvises sagen til Personaleretten.

— Europol tilpligtes at betale omkostningerne ved begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanten fremsat et enkelt anbringende om, at den appellerede kendelse er behæftet med flere retlige fejl og er i strid med EU-retten, navnlig hvad angår begrundelsespligten, pligten til at udvise rettidig omhu og et åbenbart urigtigt skøn.
1.

Med det første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 5. oktober 2015 (herefter »afgørelsen«) er ulovlig, idet den tilsidesætter de EU-retlige bestemmelser, hvorefter ECB’s kompetence på tilsynsområdet er indskrænket til kreditinstitutter alene. Dette anbringende er opdelt i fire led. — Første led, hvorefter den lovgivning, der finder anvendelse på ECB på området for banktilsyn, strengt indskrænker ECB’s kompetence til kun at omfatte kreditinstitutter og andre finansielle institutioner. — Andet led, hvorefter Confédération nationale du Crédit Mutuel (CNCM) ikke er et kreditinstitut, og hvorefter ECB’s tilsyn med Crédit Mutuel ikke kan ske på sidstnævntes niveau. — Tredje led, hvorefter den omstændighed, at det er umuligt for ECB at udøve en tilsynsbeføjelse i forhold til CNCM, bekræftes af, at ECB ikke råder over nogen sanktionsbeføjelse, hvilket den har erkendt. — Fjerde led, hvorefter det, eftersom der ikke kan vedtages nogen foranstaltninger over for CNCM, er forgæves og retligt forkert, at afgørelsen tilsigter at foreskrive korrigerende foranstaltninger over for Crédit Mutuel-koncernen, der ikke har nogen juridisk status.
—

Europa-Parlamentets afgørelse A(2015)8682 C af 14. september 2015, hvorved der gives afslag på sagsøgerens genfremsatte begæring om adgang til aktindsigt i visse dokumenter vedrørende oplysninger om Europa-Parlamentets medlemmers rejseudgifter, dagpenge, godtgørelse for generelle udgifter og udgifter til personale, annulleres.
2.

Andet anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 45 og manglende sammenligning af fortjenesterne, som er opdelt i to led: — Det første led er dels, at Personaleretten begik en retlig fejl i forbindelse med gennemgangen af de fremlagte dokumenter og at de af parterne fremlagte beviser blev urigtigt gengivet, at der ikke blev foretaget en effektiv domstolskontrol samt at der forelå manglende begrundelse, dels at der blev foretaget et urigtigt skøn, at der forelå manglende begrundelse, at der ikke blev foretaget en effektiv domstolskontrol samt at beviserne blev urigtigt gengivet. — Det andet led er dels, at der forelå en retlig fejl i forbindelse med bedømmelsen af de af appellanten fremførte anbringender, derved at Personaleretten fastslog, at appellanten ikke havde rejst en ulovlighedsindsigelse vedrørende de almindelige gennemførelsesbestemmelser C(2011) 8190 i vedtægtens artikel 45, vedtaget af Europa-Kommissionen den 14. november 2011, for så vidt som der ikke er fastsat nogen sammenligning i fasen for det paritetiske forfremmelsesudvalg, dels at der blev foretaget et urigtigt skøn og at de fremlagte beviser blev urigtigt gengivet.
—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale morarenter på to procentpoint over den rentesats, som Den Europæiske Centralbank har fastsat for de vigtigste refinansieringstransaktioner, fra og med den 17. oktober 2015, og indtil det fulde ovennævnte beløb er blevet betalt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 59/32

Sag anlagt den 3. december 2015 — Drex Tehnologies mod Rådet

(Sag T-710/15)

(2016/C 059/36)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Drex Tehnologies SA (Tortola, De Britiske Jomfruøer) (ved advokat E. Ruchat)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Sagsøgerens søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.

— Den Europæiske Union tilpligtes som følge heraf at dække det samlede tab, som sagsøgeren har lidt, med et rimeligt beløb, som Retten fastlægger.

— Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et enkelt anbringende om, at der består en direkte årsagsforbindelse mellem den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt, dvs. skade af omdømme, og de foranstaltninger, som Rådet for Den Europæiske Union har truffet, for hvilket ansvaret påhviler sidstnævnte.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 59/32

Sag anlagt den 3. december 2015 — Almashreq Investment Fund mod Rådet

(Sag T-709/15)

(2016/C 059/35)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Almashreq Investment Fund (Damaskus, Syrien) (ved advokat E. Ruchat)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Sagsøgerens søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.

— Den Europæiske Union tilpligtes som følge heraf at dække det samlede tab, som sagsøgeren har lidt, med et rimeligt beløb, som Retten fastlægger.

— Det fastslås, at der skal udpeges en sagkyndig med henblik på at fastlægge det fulde omfang af det tab, som sagsøgeren har lidt.

— Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et enkelt anbringende om, at der består en direkte årsagsforbindelse mellem den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt, dvs. skade af omdømme, og de foranstaltninger, som Rådet for Den Europæiske Union har truffet, for hvilket ansvaret påhviler sidstnævnte.
1.

Første anbringende vedrørende ulovligheden af de retsakter, som Rådet har vedtaget, idet Rådet undlod at opfylde sin forpligtelse til at udvise agtpågivenhed, idet det traf sine afgørelser omfattende sagsøgerne med vage og upræcise begrundelser, selv om retspraksis pålægger Rådet at give en nøje begrundelse for dets afgørelser, og ved at se bort fra sin forpligtelse til at høre sagsøgerne forud for fastholdelsen af deres navn på sanktionslisterne. De restriktive foranstaltninger vedtaget over for sagsøgerne er desuden ubegrundede og uforholdsmæssige og tilsidesætter deres ret til omdømme og deres ejendomsret.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 59/30

Sag anlagt den 3. december 2015 — Souruh mod Rådet

(Sag T-707/15)

(2016/C 059/33)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Souruh SA (Damaskus, Syrien) (ved advokat E. Ruchat)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Sagsøgerens søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.

— Som følge heraf tilpligtes Den Europæiske Union at erstatte det samlede tab, som sagsøgeren har lidt, med et beløb, som Retten fastsætter.

— Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat et enkelt anbringende, dels vedrørende den ikke-økonomiske skade forårsaget af krænkelser af sagsøgerens omdømme, dels vedrørende det økonomiske tab forårsaget af brud på sagsøgerens kontraktforhold, tab af materiale og tab af indtægter, som sagsøgeren har lidt, og som har direkte årsagssammenhæng med de foranstaltninger, som Rådet for Den Europæiske Union har truffet, og som den er ansvarlig for.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 59/30

Sag anlagt den 2. december 2015 — Syriatel Mobile Telecom mod Rådet

(Sag T-705/15)

(2016/C 059/32)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damaskus, Syrien) (ved advokat E. Ruchat)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Sagsøgerens søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.

— Som følge heraf tilpligtes Den Europæiske Union at erstatte det samlede tab, som sagsøgeren har lidt, med et beløb, som Retten fastsætter.

— Subsidiært udpeges en sagkyndig med henblik på at fastsætte omfanget af det tab, som sagsøgeren har lidt.

— Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat et enkelt anbringende, dels vedrørende den ikke-økonomiske skade forårsaget af krænkelser af sagsøgerens omdømme, dels vedrørende det økonomiske tab forårsaget af brud på sagsøgerens kontraktforhold, tab af materiale og tab af indtægter, som sagsøgeren har lidt, og som har direkte årsagssammenhæng med de foranstaltninger, som Rådet for Den Europæiske Union har truffet, og som den er ansvarlig for.
1.

Første anbringende om, at sagsøgeren har ret til erstatning fra Den Europæiske Union i henhold til artikel 268 og 340, stk. 2, TEUF som følge af Rettens tilsidesættelse af selskabets rettigheder i henhold til artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og selskabets ret til, at der træffes afgørelse inden for en rimelig frist i henhold til artikel 6, stk. 1, i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. Undladelsen af at træffe afgørelse inden for en rimelig frist påførte sagsøgeren tre former for tab mellem den 12. februar 2010 og den 27. september 2012: (1) øgede omkostninger til en garantistillelse for den del af bøden, som sagsøgeren ikke umiddelbart betalte til Kommissionen efter vedtagelsen af beslutning nr. K(2007) 5791 endelig af 28. november 2007 i sag COMP/39 165 — Planglas, (2) offeromkostninger, fordi den lave rentesats på den del af bøden, som med forsinkelse blev tilbagebetalt til sagsøgeren efter Domstolens dom i 2014, var meget lavere end det potentielle afkast, som sagsøgeren kunne have opnået, hvis selskabet i stedet for at betale disse penge til Kommissionen i 2008 havde investeret dem i sin forretning, og (3) ikke-økonomisk skade som følge af at beslutningen i november 2007 fejlagtigt pålagde sagsøgeren den højeste bøde, og at dette, som følge af Rettens undladelse af at træffe afgørelse inden for en rimelig frist, først med forsinkelse blev afhjulpet af Domstolen i november 2014.
2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af subsidiaritetsprincippet i forbindelse med godkendelsesproceduren for basisstoffer Godkendelsen af natriumhydrogencarbonat som basisstof tilsidesætter det plantebeskyttelsesretlige subsidiaritetsprincip, da der med sagsøgerens plantebeskyttelsesmiddel VitiSan®, som indeholder aktivstoffet kaliumhydrogencarbonat, gives adgang til et godkendt plantebeskyttelsesmiddel med sammenligneligt aktivstof.
4.

Med det fjerde anbringende gøres gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, eftersom Kommissionen har skabt en berettiget forventning om, at den i relation til statsstøtte bedømmer aftaler om afregningspriser på grundlag af OECD-retningslinjerne, og at dens pludselige ophør med dette er i strid med princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
1.

Første anbringende: Ingen statslige midler Sagsøgeren har gjort gældende, at sagsøgte med urette har lagt til grund, at undtagelsesbestemmelsen i EEG-loven af 2012 til fordel for energiintensive brugere medfører anvendelse af »statslige midler« som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. EEG-afgiften betales alene af private, og de opkrævede midler kan ikke tilregnes staten, idet denne ikke har vedvarende kontrol og den dermed forbundne mulighed for myndighederne for faktisk at råde over midlerne.
—

den i artikel 1 fastslår, at der i Tyskland med hensyn til de i Bayern gennemførte mælkekvalitetskontroller til fordel for de i Bayern berørte mejerivirksomheder er tildelt statsstøtte i strid med artikel 108, stk. 3, TEUF, og at denne støtte siden den 1. januar 2007 har været uforenelig med det indre marked,
—

Kommissionens afgørelse (EU) 2015/1585 af 25. november 2014 om støtteordningen SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) [gennemført af Tyskland til støtte for el fra vedvarende energikilder og energiintensive brugere] annulleres, navnlig for så vidt angår den i artikel 1 og 3 indeholdte kvalificering af den særlige kompensationsregel i henhold til EEG-loven af 2012 som statsstøtte og fastslåelsen af dens uforenelighed med det indre marked samt de i artikel 2, 6 og 7 indeholdte forpligtelser til delvis tilbagesøgning af støtten for 2013 og 2014 fra de støttemodtagende virksomheder.
6.

Sjette anbringende (subsidiært): Tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at Kommissionen vedrørende perioden 2000-2006 har fastslået, at finansieringen af mælkekvalitetskontrollerne var forenelig med det indre marked. Endvidere betegnede Kommissionen så sent som i februar 2012 finansieringen af mælkekvalitetskontrollerne som eksisterende støtte. Derved har den givet anledning til en berettiget forventning om, at der under alle omstændigheder ikke ville blive anordnet tilbagesøgning af den angivelige støtte.
—

Sagsøgeren har inden for rammerne af det fjerde anbringende foreholdt Kommissionen, at den ikke foreslog nogen hensigtsmæssige foranstaltninger over for Forbundsrepublikken Tyskland inden indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure.
2.

Andet anbringende, hvorved det gøres gældende, at Kommissionen begik en fejl, da den fandt, at de støtteforanstaltninger, der ydes til Femern A/S for den faste forbindelse, er forenelige med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF. Kommissionen begik en retlig fejl og anlagde et åbenbart urigtigt skøn, da den fastslog, at den faste forbindelse over Femern Bælt var af fælleseuropæisk interesse, og da den fandt, at støtten var nødvendig og forholdsmæssig. Kommissionen begik også en begik en retlig fejl og anlagde et åbenbart urigtigt skøn vedrørende forebyggelsen af urimelige konkurrencefordrejninger og afvejningstesten og vedrørende udbetalingen af statsgarantierne.
2.

Andet anbringende, hvorved det gøres gældende, at Kommissionen begik en fejl, da den fandt, at de støtteforanstaltninger, der ydes til Femern A/S for den faste forbindelse, er forenelige med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF. Kommissionen begik en retlig fejl og anlagde et åbenbart urigtigt skøn, da den fastslog, at den faste forbindelse over Femern Bælt var af fælleseuropæisk interesse, og da den fandt, at støtten var nødvendig og forholdsmæssig. Kommissionen begik også en retlig fejl og anlagde et åbenbart urigtigt skøn vedrørende forebyggelsen af urimelige konkurrencefordrejninger og afvejningstesten og vedrørende udbetalingen af statsgarantierne.
—

Sagsøgeren har stillet spørgsmålstegn ved retsgrundlaget for sagsøgtes konklusion om, at denne var forpligtet til at offentliggøre sine konklusioner. Selv hvis den offentliggørelse af EFSA’s konklusioner, der skete i henhold til artikel 21 i forordning nr. 1107/2009, var lovlig, har sagsøgte tilsidesat artikel 63 i forordning nr. 1107/2009 ved at offentliggøre fortrolige oplysninger.
—

Den anfægtede afgørelse annulleres i sin helhed, for så vidt som den annullerer indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne tog indsigelsen mod EF-varemærkeansøgning nr. 9 926 577 LOVEBOOK til følge på grund af risikoen for forveksling, støttet på dennes konklusioner om, at tegnenes ligheder er underordnede i forhold til deres forskelligheder, at den relevante kundekreds’ opfattelse af tegnenes helhedsindtryk er, at der ikke er lighed mellem tegnene, og at dette er tilfældet, selv om de ældre varemærker har en høj grad af særpræg.
—

Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for det tab, som sagsøgerne er påført ved den mulighed, som de har fortabt, for at blive placeret på førstepladsen i rangfølgen for del 3 i rammeaftalen STIS IV.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 68/35

Sag anlagt den 16. december 2015 — Den Portugisiske Republik mod Kommissionen

(Sag T-733/15)

(2016/C 068/45)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Den Portugisiske Republik (L. Inez Fernandes og M. Figueiredo, som befuldmægtigede, bistået af advokat L. Silva Morais)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens afgørelse, der blev meddelt af Kommissionens generalsekretariat ved skrivelse SG Greffe (2015) D/11533 af 12. oktober 2015, annulleres (1).

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den af Kommissionens generalsekretariat ved skrivelse SG Greffe (2015) D/11533 af 12. oktober 2015 fremsendte anmodning om betaling er efter Den Portugisiske Republiks opfattelse behæftet med de følgende mangler og skal derfor erklæres ugyldig:

1. Begrundelsen for vedtagelsen af den anfægtede retsakt beror på, at Kommissionen uretmæssigt har tilegnet sig beføjelser, som henhører under Den Europæiske Unions retsinstanser, hvorfor der foreligger en kompetencemangel.

2. Anmodningen beror på en kunstig opdeling af de virkninger, der følger af Domstolens dom i sag C-76/13, og er derfor behæftet med en tilsidesættelse af traktaterne eller af retsakterne vedrørende deres gennemførelse.

3. Kommissionens anmodning, som er genstand for nærværende annullationssøgsmål, udgør en tilsidesættelse af retskraften, idet den pågældende anmodning er vedtaget i strid med traktaterne eller retsakterne vedrørende deres gennemførelse.

4. Anmodningen er behæftet med samme ugyldighedsgrund som følge af, at retssikkerhedsprincippet, princippet om stabiliteten i retsforhold og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, der er fastsat i EU-retten, ikke er overholdt.

5. Anmodningen udgør en tilsidesættelse af princippet om forbud mod dobbelt straf, som er til hinder for, at der med en ny individuel retsakt opnås det, som ikke kunne opnås tidligere ved retsakter, og som fører til en tilsidesættelse af traktaterne eller af retsakterne vedrørende deres gennemførelse.

(1) Afgørelse fra generaldirektøren for Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi (DG Connect), som pålægger Den Portugisiske Republik betaling af et beløb på 580 000 EUR for inddrivelse af tvangsbøden for perioden mellem den 25. juni 2014 og den 21. august 2014, som Domstolen fastsatte i dom Kommissionen mod Portugal C-76/13.
2.

Andet anbringende er, at Personaleretten begik en retlig fejl i konklusionen om, at ansættelsesmyndigheden havde anlagt et åbenbart urigtigt skøn.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 68/43

Sag anlagt den 23. december 2015 — Sogepa mod Kommissionen

(Sag T-761/15)

(2016/C 068/54)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) (Liège, Belgien) (ved advokaterne A. Lepièce og H. Baeyens)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Artikel 3, 4, 5 og 6 i Europa-Kommissionens afgørelse af 31. juli 2014 om ikke-anmeldt statsstøtte SA.34791 (2013/C) (ex 2012/NN) — Belgien — Redningsstøtte til Val Saint-Lambert annulleres, for så vidt den pålægger tilbagesøgning af en statsstøtte, hvis størrelse svarer til det dobbelte af den økonomiske fordel, som selskabet, Val Saint-Lambert, rent faktisk har modtaget.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat et enkelt anbringende vedrørende en retlig fejl, som Kommissionen har begået hvad angår opgørelsen af den økonomiske fordel som led i indrømmelsen af det lån, som Val Saint-Lambert SA blev ydet, og hvad angår den omstændighed, at modtageren blev pålagt en dobbelt tilbagebetaling af den økonomiske fordel.
—

Endvidere eller subsidiært hjemvises sagen til Harmoniseringskontoret, således at risikoen for forveksling bliver behørigt analyseret, idet det af Bianca-Moden GmbH & Co. KG fremlagte bevis for brug tages i betragtning.