Sag T-151/03

Nuova Agricast Srl

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Annullationssøgsmål – aktindsigt – forordning (EF) nr. 1049/2001 – søgsmål uden genstand«

Rettens kendelse (Femte Afdeling) af 8. juni 2005

Sammendrag af kendelse

Annullationssøgsmål – søgsmål anlagt til prøvelse af en kommissionsbeslutning, hvorved der meddeles afslag på aktindsigt i et dokument hidrørende fra en medlemsstat – dokument vedlagt stævningen, men om hvilket det påstås, at sagsøgeren ikke har fået det meddelt af sin advokat – søgsmål uden genstand under hensyn til begrebet repræsentation ved retten – nationale fagetiske regler uden betydning

(Art. 230 EF; Europa-Parlamentet og Rådets forordning nr. 1049/2001)

Et søgsmål anlagt af en sagsøger med påstand om annullation af en kommissionsbeslutning, hvorved Kommissionen giver sagsøgeren afslag på aktindsigt i et dokument hidrørende fra en medlemsstat, er uden genstand, når nævnte dokument figurerer blandt de bilag, som er vedlagt stævningen.

Retten kan ikke anerkende erklæringer fra sagsøgerens advokat, hvorefter denne i overensstemmelse med sine fagetiske pligter personligt og uden sagsøgerens vidende har fremlagt det dokument, som kræves meddelt på grundlag af forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter.

Repræsentationen ved retten, som er obligatorisk for Retten, består i, at en person i retten handler i en andens navn og for dennes regning, idet sagens retsvirkninger udelukkende er til gunst eller til ugunst for sidstnævnte. Repræsentanten, i det foreliggende tilfælde advokaten, fungerer kun som mellemmand for den person, som han repræsenterer, idet den pågældende i forhold til retten er den eneste, der er part i sagen.

Det tilkommer desuden ikke Retten at efterprøve, om denne advokat har overholdt de nationale fagetiske regler, som han er underlagt.

(jf. præmis 26, 28-32 og 34)

RETTENS KENDELSE (Femte Afdeling)

8. juni 2005( )

»Annullationssøgsmål – aktindsigt – forordning (EF) nr. 1049/2001 – søgsmål uden genstand«

I sag T-151/03,

Nuova Agricast Srl, Cerignola (Italien), ved avvocato M. Calabrese,

sagsøger,

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved V. Di Bucci og P. Aalto, som befuldmægtigede, bistået af avvocato A. Abate, og med valgt adresse i Luxembourg,

sagsøgt,

støttet af:

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, først ved K. Manji, derefter ved C. Jackson, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg,

intervenient,

angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning, hvorved den giver sagsøgeren afslag på aktindsigt i et dokument hidrørende fra en medlemsstat,

har

DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS

RET I FØRSTE INSTANS (Femte Afdeling)

sammensat af afdelingsformanden, M. Vilaras, og dommerne F. Dehousse og D. Šváby,

justitssekretær: H. Jung,

afsagt følgende

Kendelse

Sagens faktiske omstændigheder

1 Ved skrivelse af 17. marts 2003, der er registreret som indgået til Kommissionen den 20. marts 2003, anmodede sagsøgeren med henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43) om aktindsigt i den skrivelse, hvori de italienske myndigheder afslog at videregive den korrespondance, der var stilet til Kommissionen forud for vedtagelsen af dens afgørelse af 12. juli 2000, hvorved den efter en indledende undersøgelse besluttede, at en statsstøtteordning var forenelig med fællesmarkedet (statsstøtte N 715/99 − Italien (SG 2000 D/105754)) (herefter »afgørelsen af 12. juli 2000«), idet der først var indgivet en begæring om aktindsigt i selve denne korrespondance. Afslaget på denne begæring om aktindsigt blev anfægtet af sagsøgeren i forbindelse med sag T-139/03.

2 Ved skrivelse af 27. marts 2003 anmodede Kommissionen de italienske myndigheder om at udtale sig om en eventuel videregivelse til sagsøgeren af det dokument, der var anmodet om aktindsigt i.

3 Den 28. marts 2003 sendte Kommissionen en skrivelse til sagsøgeren for at underrette denne om, at de italienske myndigheder i henhold til artikel 4, stk. 4, i forordning nr. 1049/2001 var blevet hørt om en eventuel videregivelse af det ønskede dokument. Denne skrivelse, der var sendt med almindelig post, kom frem til sagsøgeren den 14. april 2003.

4 Ved skrivelse af 16. april 2003 informerede Kommissionen sagsøgeren om, at de italienske myndigheder havde modsat sig videregivelsen af det ønskede dokument, og at Kommissionen derfor ikke kunne imødekomme sagsøgerens begæring om aktindsigt. Denne skrivelse kom ved almindelig postforsendelse frem til sagsøgeren den 2. maj 2003.

5 Den 23. april 2003 fremsendte sagsøgeren til Kommissionens generalsekretær en skrivelse, hvori begæringen om aktindsigt blev genfremsat i henhold til artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001. Denne begæring blev registreret som indgået til Kommissionen den 24. april 2003.

6 Ved telefax af 24. april 2003, stilet til sagsøgeren, oplyste Kommissionen sagsøgeren om, at den var af den opfattelse, at genfremsættelsen af begæringen om aktindsigt, som følge af det svar, som den kompetente tjenestegren i Generaldirektoratet for Konkurrence havde afgivet den 16. april 2003, var uden genstand. Telefaxen var vedlagt en kopi af Kommissionens skrivelse af 16. april 2003.

Retsforhandlinger og parternes påstande

7 Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 6. maj 2003 anlagde sagsøgeren denne sag. Ved særskilt dokument af samme dato har sagsøgeren med henvisning til artikel 76a i Rettens procesreglement fremsat begæring om en hasteprocedure, hvilket blev afslået ved afgørelse af 12. juni 2003.

8 Ved særskilt dokument indleveret til Rettens Justitskontor den 16. juni 2003 har Kommissionen fremsat en formalitetsindsigelse i henhold til procesreglementets artikel 114 om, at sagen bør afvises.

9 Sagsøgeren har den 16. juli 2003 fremsat sine bemærkninger til denne formalitetsindsigelse og har nedlagt påstand om, at Retten i forbindelse med foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse »trækker« bilag A.9 til stævningen tilbage, hvilket bilag svarer til den skrivelse, hvorved de italienske myndigheder gav afslag på videregivelse af den korrespondance, der var stilet til Kommissionen forud for vedtagelsen af afgørelse af 12. juli 2000, og som der blev begæret aktindsigt i den 17. marts 2003, eller »subsidiært, at Retten fastslår, at »nævnte bilag« er fortroligt i forhold til parten (Nuova Agricast srl), selv om dokumentet er blevet fremlagt af dennes forsvarer«.

10 Ved processkrift indleveret til Rettens Justitskontor den 12. august 2003 har Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland anmodet om tilladelse til at intervenere i den foreliggende sag til støtte for Kommissionens påstande.

11 Ved skrivelse indleveret til Rettens Justitskontor den 22. september 2003 har sagsøgeren indgivet en anmodning om, at visse bilag til stævningen forbliver fortrolige.

12 I forbindelse med foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse anmodede Retten ved skrivelse af 19. november 2003 Kommissionen om at præcisere, på hvilke datoer bestemte skrivelser var blevet meddelt og registreret med henblik på at undersøge forløbet af den administrative procedure. Kommissionen har imødekommet anmodningen ved skrivelse af 3. december 2003.

13 Ved kendelse af 5. marts 2004 besluttede formanden for Rettens Fjerde Afdeling at henskyde formalitetsindsigelsen om, at sagen bør afvises, til afgørelse i forbindelse med sagens realitet, at tillade Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland at intervenere i sagen, og i overensstemmelse med sagsøgerens påstand at meddele intervenienten en ikke-fortrolig udgave af processkrifterne. Intervenienten har ved rekommanderet skrivelse, der er registreret på Rettens Justitskontor den 6. december 2004, givet afkald på at afgive et svarskrift.

14 I stævningen har sagsøgeren nedlagt følgende påstande:

– Kommissionens skrivelse af 27. marts 2003 annulleres.

– Kommissionens telefax af 16. april 2003 annulleres.

– Kommissionens telefax af 24. april 2003, der svarer til, at der »ikke [er] afgivet svar« på den genfremsatte begæring om aktindsigt, og må anses for et afslag på begæringen, annulleres.

– Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

15 I svarskriftet har Kommissionen nedlagt følgende påstande:

– Sagen afvises.

– Subsidiært afvises stævningen, for så vidt den er åbenbart ugrundet.

– Subsidiært afvises selve søgsmålet, fordi det er ugrundet.

– Sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.

16 I replikken har sagsøgeren hævet sagen med hensyn til annullationen af Kommissionens skrivelse af 16. april 2003. Sagsøgeren har derimod under hensyn til Kommissionens skrivelse af 3. december 2003 opretholdt sin påstand om annullation af Kommissionens skrivelse af 27. marts 2003 og af det indirekte afslag på den genfremsatte begæring om aktindsigt, der angiveligt skulle være afgivet den 19. maj 2003, og som i Kommissionens svarskrift er begrundet i de italienske myndigheders afslag på at videregive de ønskede dokumenter. I forbindelse med foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse har sagsøgeren givet afkald på, at bilag A.9 til stævningen trækkes tilbage eller holdes fortrolig, og har anmodet om, at sagerne T-151/03, T-287/03, T-295/03, T-297/03, T-298/03 og T-299/03 forenes.

17 I duplikken har Kommissionen nedlagt følgende påstande:

– Det fastslås, at sagsøgeren har givet afkald på annullation af Kommissionens skrivelse af 16. april 2003, og at søgsmålet derfor bortfalder.

– Søgsmålet til prøvelse af det indirekte afslag, der angiveligt skulle være afgivet den 19. maj 2003, afvises eller forkastes eventuelt som ugrundet.

– Konklusionerne i svarskriftet »stadfæstes«.

18 Kommissionen har desuden nedlagt påstand om, at Retten bestemmer, at sagsakten med de »respektløse udtryk«, der er indeholdt i to noter på de nederste sider af replikken, udelades, og har tilsluttet sig forslaget om, at sagerne T-151/03, T-287/03, T-295/03, T-297/03, T-298/03 og T-299/03 forenes.

19 Ved skrivelser indleveret til Rettens Justitskontor henholdsvis den 31. januar 2005 og den 4. februar 2005 besvarede sagsøgeren og Kommissionen et spørgsmål fra Retten, der opfordrede dem til at fremkomme med deres bemærkninger om, hvilke konklusioner af betydning for proceduren i denne sag, der efter deres opfattelse kan udledes af Rettens dom af 30. november 2004, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds mod Kommissionen (sag T-168/02, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, herefter »IFAW-dommen«).

20 Sagsøgeren har anført, at Retten ifølge IFAW-dommen »vil fastslå«:

– at det er åbenbart, at søgsmålet ikke kan antages til realitetsbehandling, såfremt det har til formål at anfægte det dokument, hvorved Kommissionen har hørt de italienske myndigheder, og

– at søgsmålet er åbenbart ugrundet, såfremt det har til formål at anfægte afslaget på aktindsigt i det omhandlede dokument og er støttet på, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 5, i forordning nr. 1049/2001.

21 Sagsøgeren har tilføjet, at »det er højst sandsynligt, at det samme vil være tilfældet, såfremt søgsmålet har til formål at anfægte afslaget på aktindsigt i det omhandlede dokument og er støttet på, at der er sket en tilsidesættelse af retten til kontradiktion«. Sagsøgeren har anmodet om, at Retten anvender procesreglementets artikel 87, stk. 3.

22 Kommissionen er af den opfattelse, at Rettens afgørelse i IFAW-dommen og den omstændighed, at de italienske myndigheder i det foreliggende tilfælde har modsat sig en videregivelse af de ønskede dokumenter, bekræfter, at søgsmålet er ugrundet. Kommissionen har opfordret Retten til ved kendelse at fastslå, at det er åbenbart, at sagen ikke kan antages til realitetsbehandling, eller til under alle omstændigheder at fastslå, at sagen er åbenbart ugrundet.

Retlige bemærkninger

23 Ifølge artikel 113 i Rettens procesreglement kan Retten, idet den træffer afgørelse i henhold til samme reglements artikel 114, stk. 3 og 4, til enhver tid af egen drift efterprøve, om sagen skal afvises, fordi ufravigelige procesforudsætninger ikke er opfyldt.

24 I denne sag finder Retten, at sagen er tilstrækkeligt oplyst til, at den kan træffe sin afgørelse uden at indlede den mundtlige forhandling.

25 Retten bemærker i denne forbindelse, at skrivelse af 17. februar 2003 – hvorved de italienske myndigheder har modsat sig udbredelsen af den korrespondance, der er stilet til Kommissionen i forbindelse med efterprøvelsen af støtteordning N 715/99 – der er det dokument, som sagsøgeren ved skrivelse af 17. marts 2003 har anmodet om at få aktindsigt i, fremgår af bilag A.9 til stævningen.

26 I stævningen har sagsøgerens advokat anført, at han har fået tilsendt det omhandlede dokument i forbindelse med retsforhandlingerne i sag T-76/02, der har givet anledning til Rettens dom af 17. september 2003, Messina mod Kommissionen (Sml. II, s. 3203). Advokaten har anført, at han i overensstemmelse med sine fagetiske forpligtigelser ikke har videregivet dokumentet til sagsøgeren, men at han, som følge af samme fagetiske forpligtelser, som udtrykt i artikel 9 i den fagkodeks, der finder anvendelse på italienske advokater, ikke kan undlade at gøre brug af det omhandlede dokument i det foreliggende tilfælde.

27 Ifølge advokaten sidestilles en part og dennes advokat ikke på samme måde som en fuldmægtig og en fuldmagtsgiver.

28 Det bemærkes for det første, at andre parter end medlemsstaterne, institutionerne, de stater, som er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde samt den i aftalen omhandlede EFTA-Tilsynsmyndighed, skal være repræsenteret af en advokat, jf. artikel 19 i Domstolens statut, der i medfør af statuttens artikel 53 finder anvendelse på rettergangsmåden ved Retten.

29 Repræsentationen ved retten består i, at en person i retten handler i en andens navn og for dennes regning, idet sagens retsvirkninger udelukkende er til gunst eller til ugunst for sidstnævnte. Repræsentanten, i det foreliggende tilfælde advokaten, fungerer kun som mellemmand for den person, som han repræsenterer, idet den pågældende i forhold til retten er den eneste, der er part i sagen.

30 Retten kan under disse omstændigheder ikke anerkende erklæringerne fra sagsøgerens advokat, hvorefter han i det væsentlige personligt og uden fuldmagtsgiverens vidende har fremlagt det omhandlede dokument.

31 Det bemærkes, at sagen i det foreliggende tilfælde må anses for at være lovligt anlagt ved Retten ved den stævning vedlagt bilag, som selskabet Nuova Agricast, der er lovligt repræsenteret ved sin advokat, har indleveret, og at nævnte sagsøger under retsforhandlingerne har fremlagt forskellige sagsakter, heriblandt skrivelsen fra de italienske myndigheder af 17. februar 2003, som der blev begæret aktindsigt i den 17. marts 2003.

32 Det bør for det andet understreges, at det ikke i den foreliggende sag tilkommer Retten at efterprøve, om sagsøgerens advokat har overholdt de nationale fagetiske regler ved at have vedlagt det omhandlede dokument som et af bilagene til stævningen.

33 Det må derfor fastslås, at det sagsøgende selskab ved hjælp af dette søgsmål søger at få adgang til et dokument, som det allerede er i besiddelse af.

34 Det fremgår derfor, at den af selskabet Nuova Agricast anlagte sag er uden genstand, idet det bemærkes, at begæringen om aktindsigt ifølge sagsøgeren var begrundet i behovet for at have bevis for, at de nationale myndigheder faktisk modsatte sig videregivelsen af den korrespondance, som af myndighederne var stilet til Kommissionen forud for vedtagelsen af afgørelse af 12. juli 2000, hvilket var den korrespondance, som sagsøgeren først havde begæret aktindsigt i.

35 I øvrigt bør sagsøgerens og Kommissionens anmodninger om foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse ikke under disse omstændigheder imødekommes, idet anmodningerne på nuværende tidspunkt er uden interesse for tvistens afgørelse (Rettens dom af 25.6.2002, sag T-311/00, British American Tobacco (Investments) mod Kommissionen, Sml. II, s. 2781, præmis 50) eller er blevet uden genstand.

Sagens omkostninger

36 Ifølge procesreglementets artikel 87, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Ifølge procesreglementets artikel 87, stk. 3, kan Retten, såfremt der foreligger ganske særlige grunde, imidlertid bestemme, at hver part skal bære sine egne omkostninger.

37 I skrivelse af 31. januar 2005 har sagsøgeren anmodet Retten om i den foreliggende sag at anvende procesreglementets artikel 87, stk. 3, idet selskabet har henvist til, at den særlige karakter af den lovgivning, der finder anvendelse, kunne give anledning til fortolkningsfejl, således som det er blevet bevidnet af Kommissionen og bekræftet i en afgørelse truffet af Den Europæiske Ombudsmand.

38 Det er dog tilstrækkeligt at fastslå, at frifindelsen af Kommissionen ikke er begrundet i en fortolkning af en særlig bestemmelse i den lovgivning, der finder anvendelse, men udelukkende på en konstatering af, at det pågældende søgsmål er uden genstand, og det bestemmes derfor, at sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger i forbindelse med denne sag.

På grundlag af disse præmisser

bestemmer

RETTEN (Femte Afdeling)

1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger i forbindelse med denne sag.

Således bestemt i Luxembourg den 8. juni 2005.

H. Jung M. Vilaras