ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 280/13

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 10. april 2019 — Rolibérica Lda mod Autoridade para as Condições do Trabalho (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1 — Portugal)

(Sag C-834/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - transport ad landevej - forordning (EF) nr. 561/2006 - artikel 4, litra i) - begrebet »uge« - ugentlig hviletid - beregningsmetoder)

(2019/C 280/16)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Rolibérica Lda

Sagsøgt: Autoridade para as Condições do Trabalho

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 skal fortolkes således, at »ugentlig hviletid« som omhandlet i denne forordnings artikel 8 ikke nødvendigvis skal ophøre i løbet af »ugen«, således som defineret i nævnte forordnings artikel 4, litra i).

(1) EUT C 112 af 25.3.2019.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 5. september 2019 – EU mod Caisse pour l’avenir des enfants (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil supérieur de la Sécurité sociale – Luxembourg)

(Sag C-801/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - arbejdskraftens frie bevægelighed - ligebehandling - artikel 45 TEUF - forordning (EF) nr. 883/2004 - artikel 4 - overenskomst om social sikring indgået mellem beskæftigelsesmedlemsstaten og et tredjeland - familieydelser - anvendelse på en grænsearbejder, der hverken er statsborger eller bosiddende i nogen af de kontraherende stater i overenskomsten)

(2020/C 19/05)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil supérieur de la Sécurité sociale

Parter i hovedsagen

Sagsøger: EU

Sagsøgt: Caisse pour l’avenir des enfants

Konklusion

Artikel 45 TEUF, sammenholdt med artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, skal fortolkes således, at den er til hinder for et afslag fra de kompetente myndigheder i én medlemsstat på udbetaling af familieydelser til et barn til en statsborger fra en anden medlemsstat – når statsborgeren arbejder i den første medlemsstat uden at være bosiddende der, og når barnet er bosiddende i et tredjeland hos sin mor – såfremt disse myndigheder i en situation, hvor betingelserne for tildeling af de nævnte ydelser er de samme, anerkender sine egne statsborgeres og bosiddendes ret til familieydelser i henhold til en bilateral international overenskomst mellem den første medlemsstat og tredjelandet, medmindre de pågældende myndigheder kan fremføre en objektiv begrundelse for deres afslag.

(1) EUT C 82 af 4.3.2019.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 20. juni 2019 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale og Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza »Croce Verde« mod Ulss 5 Polesana Rovigo og Regione del Veneto (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto – Italien)

(Sag C-424/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - indgåelse af offentlige aftaler om bygge- og anlægsarbejder, indkøb og tjenesteydelser - direktiv 2014/24/EU - artikel 10, litra h) - særlige undtagelser for tjenesteydelseskontrakter - patienttransportambulancetjenester - begreb)

(2020/C 10/24)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Italy Emergenza Cooperativa Sociale og Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza »Croce Verde«

Sagsøgte: Ulss 5 Polesana Rovigo og Regione del Veneto

Procesdeltagere: Regione del Veneto, Croce Verde Adria, Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Nazionale Pubbliche Assistenze (Organizzazione nazionale di volontariato) – ANPAS ODV, Associazione Nazionale Pubblica Assistenza (ANPAS) – Comitato regionale Liguria og Confederazione Nazionale delle Misericordie d’Italia

Konklusion

Artikel 10, litra h), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF, sammenholdt med 28. betragtning til direktivet, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, hvorefter dels ambulancetjenesterne, for hvilke der stilles krav om tilstedeværelsen om bord af en ambulancefører og mindst én redder med beføjelser og kompetencer dokumenteret ved gennemførelse af en uddannelse i førstehjælp og ved en bestået prøve på redningsområdet, dels de transporttjenester, som er fastsat i forbindelse med de centrale niveauer for dækning, og som leveres via udrykningskøretøjer, er omfattet af undtagelsen i denne bestemmelse, når der ikke foreligger en akut situation.

(1) EUT C 311 af 3.9.2018.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 3. oktober 2019 – SZ mod Mitnitsa Burgas (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad - Haskovo – Bulgarien)

(Sag C-652/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - kontrol med likvide midler, der indføres til eller forlader Den Europæiske Union - forordning (EF) nr. 1889/2005 - artikel 3, stk. 1 - tilsidesættelse af angivelsespligten - artikel 9, stk. 1 - sanktioner fastsat i national ret - national lovgivning - bøde og konfiskation af det ikke-angivne beløb til fordel for staten - proportionalitet)

(2019/C 423/23)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Administrativen sad – Haskovo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SZ

Sagsøgt: Mitnitsa Burgas

procesdeltager: Okrazhna prokuratura – Haskovo

Konklusion

Artikel 9, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1889/2005 af 26. oktober 2005 om kontrol med likvide midler, der indføres til eller forlader Fællesskabet, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der med henblik på at sanktionere en tilsidesættelse af den angivelsespligt, der er fastsat i forordningens artikel 3, ud over at pålægge en administrativ bøde også fastlægger, at der skal ske konfiskation af det ikke-angivne beløb til fordel for staten.

(1) EUT C 4 af 7.1.2019.
2)

Artikel 15 i forordning nr. 2201/2003 skal fortolkes således, at hvis et eller flere af de fem alternative kriterier, der udtømmende er opregnet heri med henblik på vurderingen af, om barnet har en særlig tilknytning til en anden medlemsstat end den, hvori det har sædvanligt opholdssted, er opfyldt, har den kompetente ret i henhold til denne forordnings artikel 8 mulighed for at henvise sagen til en ret, som den finder er bedre egnet til at afgøre den tvist, der er indbragt for den, men er ikke forpligtet hertil. Såfremt den kompetente ret måtte konkludere, at den tilknytning, der forbinder det pågældende barn med den medlemsstat, hvor det har sit sædvanlige opholdssted, er større end den tilknytning, som forbinder barnet med en anden medlemsstat, er denne konklusion tilstrækkelig til at udelukke anvendelsen af nævnte forordnings artikel 15.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 15. juli 2019 — Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Portugal)

(Sag C-438/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, partiel spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater - direktiv 90/434/EØF - artikel 4 og 11 - direktiv 2009/133/EF - artikel 4 og 15 - såkaldt »omvendt« fusion - beskatningsordning, der i tilfælde af såkaldt »omvendt« fusion indebærer, at udgifter afholdt af moderselskabet til et lån optaget af dette selskab til køb af det overtagende datterselskabs aktier, der er fradragsberettigede for dette moderselskab, anses for ikke at være fradragsberettigede for dette datterselskab)

(2019/C 319/22)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA

Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira

Konklusion

Rådets direktiv 90/434/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, partiel spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater og ved flytning af et SE’s eller SCE’s vedtægtsmæssige hjemsted mellem medlemsstater, som ændret ved Rådets direktiv 2006/98/EF af 20. november 2006, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som indebærer, at det overtagende selskab ikke kan fradrage udgifter, som var skattemæssigt fradragsberettigede for det overtagne selskab inden fusionen af disse to selskaber, og som ville have været fradragsberettigede, såfremt denne fusion ikke havde fundet sted.

(1) EUT C 139 af 10.9.2018.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 16. maj 2019 — TE, UD, YB og ZC mod Luminor Bank AB (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vilniaus apygardos teismas — Litauen)

(Sag C-8/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement - fri udveksling af tjenesteydelser - markeder for finansielle instrumenter - privatperson, som har erhvervet et afledt finansielt instrument fra en bank - kvalificering af nævnte privatperson i henhold til EU-retten)

(2019/C 288/04)

Processprog: litauisk

Den forelæggende ret

Vilniaus apygardos teismas

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: TE, UD, YB og ZC

Sagsøgt: Luminor Bank AB

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF og 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 2011 om forbrugerrettigheder, om ændring af Rådets direktiv 93/13/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF samt om ophævelse af Rådets direktiv 85/577/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU af 15. maj 2014 om markeder for finansielle instrumenter og om ændring af direktiv 2002/92/EF og direktiv 2011/61/EU skal fortolkes således, at de ikke finder anvendelse på erhvervelser af kreditobligationer som de i hovedsagen omhandlede, forudsat at disse erhvervelser blev foretaget inden den 1. november 2007.

Det første og det andet spørgsmål, for så vidt som de angår Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/34/EF af 28. maj 2001 vedrørende betingelserne for værdipapirers optagelse til officiel notering på en fondsbørs samt oplysninger, der skal offentliggøres om disse værdipapirer, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel, og om ændring af direktiv 2001/34 samt Kommissionens forordning (EF) nr. 809/2004 af 29. april 2004 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71 for så vidt angår oplysninger i prospekter samt disses format, integration af oplysninger ved henvisning og offentliggørelse af sådanne prospekter samt annoncering, kan ikke antages til realitetsbehandling.

(1) EUT C 152 af 30.4.2018.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 4. juni 2019 — Consorzio Nazionale Servizi Società Cooperativa (CNS) mod Gruppo Torinese Trasporti Gtt SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Italien)

(Sag C-425/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester - direktiv 2004/18/EF - artikel 45, stk. 2, første afsnit, litra d) - udelukkelsesgrunde - alvorlig fejl i forbindelse med udøvelsen af erhvervet - tilsidesættelse af konkurrencereglerne)

(2019/C 288/06)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Consorzio Nazionale Servizi Società Cooperativa (CNS)

Sagsøgt: Gruppo Torinese Trasporti Gtt SpA

Procesdeltagere: Consorzio Stabile Gestione Integrata Servizi Aziendali GISA, La Lucente SpA, Dussmann Service Srl og So.Co.Fat. SC

Konklusion

Artikel 45, stk. 2, første afsnit, litra d), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning såsom den i hovedsagen omhandlede, som fortolkes således, at den fra anvendelsesområdet for en »alvorlig fejl«, som en økonomisk aktør har begået »i forbindelse med udøvelsen af sit erhverv«, udelukker adfærd, der indebærer en overtrædelse af konkurrencereglerne, som er blevet fastslået og pålagt sanktioner af den nationale konkurrencemyndighed, hvis afgørelse er blevet bekræftet af domstolene, og som forhindrer de ordregivende myndigheder i selvstændigt at vurdere disse overtrædelser med henblik på en eventuel udelukkelse af en sådan økonomisk aktør fra et udbud om tildeling af en offentlig kontrakt.

(1) EUT C 399 af 5.11.2018.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 15. maj 2019 — MC mod ND (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Kamenz — Tyskland)

(Sag C-827/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - retligt samarbejde i civile sager - retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - Lugano II-konventionen - artikel 22, nr. 1) - sager om rettigheder over fast ejendom samt om leje eller forpagtning af fast ejendom - tilbagebetaling af indtægt fra udlejning af en ejendom inden overførsel af ejendomsretten)

(2019/C 288/10)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Kamenz

Parter i hovedsagen

Sagsøger: MC

Sagsøgt: ND

Konklusion

Artikel 22, nr. 1), første afsnit, i konventionen om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område, undertegnet i Lugano den 30. oktober 2007, hvis indgåelse blev godkendt på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 2009/430/EF af 27. november 2008, skal fortolkes således, at et søgsmål anlagt af køberen af en fast ejendom med påstand om betaling af et beløb, som sælgeren oppebar i lejeindtægt fra tredjemand, ikke udgør en sag »om rettigheder over fast ejendom samt om leje eller forpagtning af fast ejendom« som omhandlet i denne bestemmelse, eftersom denne køber, selv om den pågældende på tidspunktet for betalingen af denne lejeindtægt havde fået rådighed over nævnte ejendom, endnu ikke var ejendommens lovmæssige ejer ifølge den gældende nationale lovgivning.

(1) EUT C 103 af 18.3.2019.
C 68/19

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 11. december 2019 – María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL og Sucursal de España mod Irene Conte Sánchez (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Audiencia Provincial Sección no 4 de Zaragoza – Spanien)

(Sag C-431/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - ansvarsforsikring for motorkøretøjer - direktiv 2009/103/EF - artikel 3, stk. 1 - begrebet »[færdsel med] køretøjer« - udslip af olie og andre væsker fra et motorkøretøj - skader)

(2020/C 68/17)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Audiencia Provincial Sección no 4 de Zaragoza

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: María Pilar Bueno Ruiz, Zurich Insurance PL og Sucursal de España

Sagsøgt: Irene Conte Sánchez

Konklusion

Artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse skal fortolkes således, at begrebet »[færdsel med] køretøjer«, som omhandlet i denne bestemmelse, omfatter en situation, hvor et motorkøretøj, der har foretaget manøvrer og/eller har været parkeret på en privat parkeringsplads i overensstemmelse med sin funktion som transportmiddel, bliver involveret i en ulykke, der indtræffer på denne parkeringsplads.

(1) EUT C 373 af 15.10.2018.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 19. december 2019 – OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) mod Europa-Kommissionen

(Sag C-741/18 P) (1)

(Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - statsstøtte - støtte gennemført af Ungarn til fordel for virksomheder, der ansætter handicappede arbejdstagere - annullationssøgsmål - angiveligt vedtagne afgørelser om ikke at fremsætte indsigelser - søgsmålsfrist - begyndelsestidspunkt - kendskab til, at den anfægtede retsakt foreligger - anmodning om oversættelse af den anfægtede retsakt - rimelig frist - iværksat for sent - afvisning i første instans - bedømmelse af de faktiske omstændigheder - åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet)

(2020/C 68/21)

Processprog: ungarsk

Parter

Appellant: OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) (ved ügyvéd L. Szabó)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Bottka og C. Georgieva-Kecsmar, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes, idet det er åbenbart, at den delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet.

2) OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) bærer sine egne sagsomkostninger og betaler Europa-Kommissionens sagsomkostninger.

(1) EUT C 112 af 25.3.2019.
C 68/24

Domstolens kendelse (Syvende) af 19. december 2019 – M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) mod Europa-Kommissionen

(Sag C-757/18 P) (1)

(Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - statsstøtte - støtte gennemført af Ungarn til fordel for virksomheder, der ansætter handicappede arbejdstagere - annullationssøgsmål - angiveligt vedtagne afgørelser om ikke at fremsætte indsigelser - manglende søgsmålskompetence - person, der ikke er individuelt berørt - søgsmål, der ikke er anlagt med henblik på at sikre de processuelle rettigheder - afvisning i første instans - appel åbenbart ugrundet)

(2020/C 68/24)

Processprog: ungarsk

Parter

Appellant: M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) (ved ügyvéd L. Ravasz)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Bottka og C. Georgieva-Kecsmar, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes som åbenbart ugrundet.

2) M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M Sansz Kft.) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

(1) EUT C 148 af 29.4.2019.
C 68/23

Domstolens kendelse (Syvende) af 19. december 2019 – Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) mod Europa-Kommissionen

(Sag C-748/18 P) (1)

(Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - statsstøtte - støtte gennemført af Ungarn til fordel for virksomheder, der ansætter handicappede arbejdstagere - annullationssøgsmål - angiveligt vedtagne afgørelser om ikke at fremsætte indsigelser - manglende søgsmålskompetence - person, der ikke er individuelt berørt - søgsmål, der ikke er anlagt med henblik på at sikre de processuelle rettigheder - afvisning i første instans - appel åbenbart ugrundet)

(2020/C 68/23)

Processprog: ungarsk

Parter

Appellant: Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) (ved ügyvéd L. Szabó)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Bottka og C. Georgieva-Kecsmar, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes som åbenbart ugrundet.

2) Motex Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Motex Kft.) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

(1) EUT C 112 af 25.3.2019.
C 68/22

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 19. december 2019 – Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) mod Europa-Kommissionen

(Sag C-747/18 P) (1)

(Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - statsstøtte - støtte gennemført af Ungarn til fordel for virksomheder, der ansætter handicappede arbejdstagere - annullationssøgsmål - angiveligt vedtagne afgørelser om ikke at fremsætte indsigelser - manglende søgsmålskompetence - person, der ikke er individuelt berørt - søgsmål, der ikke er anlagt med henblik på at sikre de processuelle rettigheder - afvisning i første instans - appel åbenbart ugrundet)

(2020/C 68/22)

Processprog: ungarsk

Parter

Appellant: Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) (ved ügyvéd L. Szabó)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Bottka og C. Georgieva-Kecsmar, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes som åbenbart ugrundet.

2) Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

(1) EUT C 112 af 25.3.2019.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 19. december 2019 – NE mod Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesverwaltungsgericht Steiermark – Østrig)

(Sag C-645/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - fri udveksling af tjenesteydelser - udstationering af arbejdstagere - artikel 56 TEUF - direktiv 2014/67/EU - artikel 9 og 20 - anmeldelse af arbejdstagere - opbevaring af lønbilag - sanktioner - proportionalitet - bøder med et forud fastsat minimumsbeløb - kumulation - intet loft - sagsomkostninger)

(2020/C 68/20)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesverwaltungsgericht Steiermark

Parter i hovedsagen

Sagsøger: NE

Sagsøgt: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

Procesdeltager: Finanzpolizei

Konklusion

Artikel 20 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/67/EU af 15. maj 2014 om håndhævelse af direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked (»IMI-forordningen«) skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som i tilfælde af overtrædelser af arbejdsretlige forpligtelser vedrørende anmeldelse af arbejdstagere og opbevaring af lønbilag fastsætter meget store bøder,

— som ikke kan være mindre end et forud fastsat beløb,

— som idømmes kumulativt pr. berørt arbejdstager og uden et loft og

— hvortil lægges et bidrag til sagsomkostningerne på 20 % heraf i tilfælde af afslag på en klage over bødeafgørelsen.

(1) EUT C 122 af 1.4.2019.