Sag C-250/03

Giorgio Emanuele Mauri

mod

Ministero della Giustizia og Commissione per gli esami di avvocato presso la Corte d’appello di Milano

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia)

»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 – adgang til advokaterhvervet – bestemmelser vedrørende den eksamen, der giver ret til at udøve advokatvirksomhed«

Domstolens kendelse (Anden Afdeling) af 17. februar 2005

Sammendrag af kendelse

Fri bevægelighed for personer – etableringsfrihed – advokater – eksamen som betingelse for adgang til erhvervet – sammensætning af bedømmelsesudvalget – deltagelse af advokater – tilladt – tilsidesættelse af artikel 81 EF og 82 EF – foreligger ikke

(Art. 43 EF, 81 EF og 82 EF)

Artikel 43 EF, 81 EF og 82 EF er ikke til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter bedømmelsesudvalget vedrørende den eksamen, som giver adgang til advokaterhvervet, består af fem medlemmer udnævnt af justitsministeren, nemlig to dommere, en juridisk professor og to advokater, som begge er udpeget af det nationale advokatråd efter fælles indstilling fra advokatrådene i den pågældende retskreds.

For så vidt angår artikel 43 EF forholder det sig nemlig således, at selv om en eksamen, der giver adgang til advokaterhvervet, kan udgøre en hindring for etableringsfriheden, er der intet, der giver anledning til at antage, at bestemmelsen om bedømmelsesudvalgets sammensætning alene skulle udgøre en hindring for etableringsfriheden, der er uafhængig af den hindring, der i givet fald skulle følge af eksamenen selv. Selv hvis det forudsættes, at deltagelsen af advokater i bedømmelsesudvalget for den statslige eksamen i sig selv udgør en hindring for etableringsfriheden, kan denne deltagelse under alle omstændigheder være begrundet i tvingende almene hensyn, nemlig behovet for på bedst mulig vis at vurdere egnetheden og kvalifikationerne hos de personer, der skal udøve advokatvirksomhed, og den er egnet til at sikre virkeliggørelsen af dette formål.

Selv om der foreligger en tilsidesættelse af artikel 81 EF og 82 EF, såfremt en medlemsstat foreskriver eller fremmer indgåelse af aftaler i strid med artikel 81 EF, såfremt den forstærker sådanne aftalers virkninger, foreskriver eller fremmer misbrug af dominerende stilling i strid med artikel 82 EF eller forstærker virkningerne af sådant misbrug, eller såfremt den fratager de af den udstedte retsforskrifter deres statslige karakter ved at uddelegere ansvaret for at træffe beslutninger om økonomisk intervention til private erhvervsdrivende, gælder dette ikke i tilfælde af, at den berørte medlemsstat uddelegerer ansvaret for at træffe beslutninger vedrørende adgangen til advokaterhvervet til et bedømmelsesudvalg, hvori der indgår advokater, såfremt staten har en væsentlig plads i selve bedømmelsesudvalget i kraft af, at to pladser udfyldes af dommere, justitsministeriet råder over væsentlige beføjelser, der gør det muligt for det at kontrollere hvert enkelt trin i udvalgets arbejde og endog om fornødent at gribe ind i dette arbejde, og en negativ afgørelse truffet af udvalget kan prøves under en retssag.

(jf. præmis 30-33, 35, 37, 42-45 og 47 samt domskonkl.)