Forslag til afgørelse fra generaladvokat Mancini fremsat den 9. februar 1988. - OMADA PARAGOGON VAMVAKIOU ADRIANOU-GIZINOU KAI SIA THIVA/EGA MOD DEN HELLENSKE REPUBLIK. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF POLYMELES PROTODIKEIO (KOLLEGIALRET I FOERSTE INSTANS). - LANDBRUG - PRODUKTIONSSTOETTE - SAMMENSLUTNING AF BOMULDSPRODUCENTER - RETLIG ORGANISATIONSFORM. - SAG 8/87.



Samling af Afgørelser 1988 side 01001



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . I forbindelse med en sag om investeringsstoette mellem selskabet Andrianou-Gizinou og den graeske finansforvaltning har Polymeles Protodikeio Athen ( som kollegialret i foerste instans ) anmodet Domstolen om en fortolkning af Raadets forordning nr . 389/82 af 15 . februar 1982 om producentsammenslutninger og foreninger af saadanne inden for bomuldssektoren ( EFT L 51, s . 1 ). Den forelaeggende ret oensker navnlig oplyst, om medlemsstaterne er forpligtet til at yde de fordele, der er fastsat i forordningen, naar betingelserne herfor er opfyldt, og om de ved udvaelgelsen af ansoegninger om stoette kan udelukke visse sammenslutninger paa grund af deres retlige organisationsform .

Den graeske landbrugsbedrift Andrianou-Gizinou er en bomuldsproducentsammenslutning, som er anerkendt i henhold til forordningens artikel 2 . Den 5 . oktober 1984 forelagde den en investeringsplan bestaaende i koeb af en hoestmaskine . Planen blev godkendt af de nationale myndigheder, som optog den paa det generelle investeringsprogram, der blev fremsendt til Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber . Denne godkendte programmet ved beslutning 83/106 af 7 . marts 1983 og beslutning 85/412 af 23 . juli 1985 ( hhv . EFT 1983 L 66, s . 18, og EFT 1985 L 229, s . 19 ).

Da ansoegningerne om investeringsstoette overskred det beloeb, der var fastsat i programmet, besluttede de graeske myndigheder at foretage en udvaelgelse, idet de fortrinsvis gav stoette til sammenslutninger, der er organiseret kooperativt . Da der blev meddelt Andrianou-Gizinou afslag paa ansoegningen om stoette, indbragte sammenslutningen sagen for Polymeles Protodikeio Athen, som ved afgoerelse af 30 . juni 1986 forelagde Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

a ) Er en medlemsstat i henhold til artiklerne 4 og 5 i forordning nr . 389/82 forpligtet til at yde den stoette, som en anerkendt producentsammenslutning ansoeger om, og som vedroerer investeringer, der skal foretages inden for rammerne af de naevnte bestemmelsers maalsaetning, og som er godkendt og optaget paa det aarlige stoetteprogram?

b ) Kan en medlemsstat i det under a ) naevnte tilfaelde foretage en udvaelgelse blandt ansoegningerne om stoette, hvorved den giver de ansoegninger fortrinsret, der hidroerer fra sammenslutninger, som er oprettet paa kooperativt grundlag?

Under forhandlingerne for Domstolen er der indgivet skriftlige indlaeg af parterne i hovedsagen og af Kommissionen . Sidstnaevnte og den hellenske regering har ligeledes afgivet indlaeg under retsmoedet .

2 . Som Kommissionen med rette har bemaerket, skyldes henvisningen i det foerste spoergsmaal til artikel 4 en fejltagelse . Det er nemlig kun artikel 5, som har relevans for afgoerelsen af det spoergsmaal, som retten har forelagt; ifoelge denne artikel "... yder medlemsstaterne til producentsammenslutninger og foreninger af saadanne, der er oprettet i henhold til artikel 2, den investeringsstoette, der : a ) er noedvendig for anvendelsen af de faelles regler ... (( og )) markedsfoering ...; b ) skal anvendes af en producentsammenslutning eller en forening af saadanne ...; c ) er omfattet af programmer, der er godkendt ...".

Det er indlysende, at hele spoergsmaalet drejer sig om at faa fastslaaet, om ordet "yder" indebaerer, at der er tale om en forpligtelse eller ej . Regeringen i Athen har gjort sig til talsmand for loesning nr . 2 . Jeg er af den modsatte opfattelse . Naar faellesskabsbestemmelserne paalaegger en vis adfaerd, kvalificerer de nemlig ikke det verbum, som udtrykker forpligtelsens indhold, ved hjaelp af et modalverbum (" skulle", "vaere forpligtet til "), men anvender verbet direkte i praesens indikativ . EOEF-Traktaten frembyder utallige eksempler paa denne fremgangsmaade, som for stoerstedelens vedkommende refererer til medlemsstaterne, jfr . artiklerne 5, 6, 11, 12, 14, stk . 3 og 6, 15, stk . 2, 16, 17, stk . 2 og 3, 18, 23, stk . 1, 27, 31-33, 35, 37, stk . 1 og 2, 40, 50, 53, 64, 67, 68, 71, 72, 74, osv .

3 . Lad os gaa over til det andet spoergmaal . Ifoelge den graeske regering har forvaltningen - langt fra at udoeve en forskelsbehandling af producentsammenslutningerne paa grundlag af deres retlige organisationsform - anvendt objektive kriterier . Dette argument virker imidlertid ikke overbevisende . Det imoedegaas af den forelaeggende ret, hvis anmodning om en praejudiciel afgoerelse bygger paa den organisationsform, der er valgt af de sammenslutninger, blandt hvilke udvaelgelsen har fundet sted, og det imoedegaas af regeringen selv, som har henvist til det gevinstformaal, Andrianou-Gizinou forfoelger, som begrundelse for afslaget paa at yde sammenslutningen den omhandlede stoette . Det er nemlig velkendt, at kooperativer netop adskiller sig fra andre selskaber ved, at de forfoelger et formaal, der overvejende er i faelles interesse .

Naar det er sagt, maa man se paa reglen i artikel 2, stk . 1, litra c ), i forordning nr . 389/82 . Den bestemmer, at medlemsstaterne anerkender producentsammenslutninger, som har "egenskab af juridisk person eller ... tilstraekkelig retsevne til efter den nationale lovgivning at have rettigheder og forpligtelser", hvorved den klart viser, at der ikke skal tages hensyn til sammenslutningens retlige organisationsform . Heraf foelger, at medlemsstaterne ikke kan naegte at lade visse sammenslutninger nyde godt af den ordning, der er fastsat i forordningen, blot fordi de har en bestemt organisationsform .

En saadan forskelsbehandling er desuden uforenelig med det principielle forbud mod forskelsbehandling, som i medfoer af Traktatens artikel 40, stk . 3, afsnit 2, skal gaelde ved gennemfoerelsen af den faelles landbrugspolitik . Den er endvidere i strid med Domstolens praksis, nemlig for saa vidt angaar begrebet driftsleder med landbrug som hovederhverv, dommen af 18 . december 1986 i sag 312/85 ( Villa Banfi mod Regione Toscana, Sml . s . 4039, praemis 10 ).

4 . Herefter skal jeg foreslaa, at de spoergsmaal, som er forelagt Domstolen af Polymeles Protodikeio Athen ved afgoerelse af 30 . juni 1986 under den dér verserende sag mellem Andrianou-Gizinou og det graeske Finansministerium besvares saaledes :

"a ) Artikel 5 i forordning nr . 389/82 skal fortolkes saaledes, at medlemsstaterne er forpligtet til at yde en anerkendt producentsammenslutning den stoette, sammenslutningen har ansoegt om, til investeringer, der ligger inden for rammerne af de i bestemmelsen naevnte formaal, for saa vidt som investeringerne er godkendt og omfattet af det aarlige stoetteprogram .

b ) Reglen i samme artikel, sammenholdt med artikel 2, skal fortolkes saaledes, at medlemsstaterne ikke i henhold til disse bestemmelser kan udelukke visse producentsammenslutninger fra at opnaa de i forordningen omhandlede fordele alene paa grund af sammenslutningernes retlige organisationsform ."

(*) Oversat fra italiensk .