208

AAL har under det første led i det fjerde anbringende anført, at Kommissionen i den anfægtede beslutning tilsidesatte princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet, navnlig da den anordnede tilbagesøgning af den omtvistede støtte med den i 98. og 99. betragtning til aluminiumoxid I-beslutningen fremførte begrundelse, at offentliggørelsen af beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure for det første havde bragt selskabets berettigede forventning om lovligheden af den omtvistede støtte til ophør, og at retssikkerhedsprincippet for det andet var ophørt med at finde anvendelse på det tidspunkt, hvor Kommissionen havde afklaret en situation, der tidligere var tvetydig. AAL finder, at der i den konkrete sag foreligger ekstraordinære omstændigheder, som i medfør af retspraksis berettiger dette selskab til at påberåbe sig en berettiget forventning om, at den omtvistede støtte var blevet lovligt ydet i henhold til beslutning 2001/224 og ikke ville blive tilbagesøgt, og om, at den omtvistede fritagelse i medfør af den nævnte beslutning lovligt kunne anvendes indtil den 31. december 2006, og dette selv efter offentliggørelsen af beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure. Den nævnte offentliggørelse fjernede ikke den tvetydige situation i henseende til lovligheden af den omtvistede fritagelse. AAL har i denne forbindelse for det første anført anmeldelsen af den omtvistede fritagelse til Kommissionen i 1983 og den passivitet eller tavshed, som denne institution udviste igennem 17 år. Dette selskab har for det andet henvist til Rådets bemyndigelsesbeslutninger, der blev vedtaget med enstemmighed på forslag af Kommissionen, og som ledte selskabet til at tro, at den omtvistede støtte var lovlig, eftersom de fastslog eller hvilede på det postulat, at den omtvistede fritagelse ikke medførte nogen konkurrencefordrejninger og tillod Irland at anvende den omtvistede fritagelse, sidste gang indtil 2006. AAL har for det tredje støttet sig på forslaget til Rådets bemyndigelsesbeslutning fra november 1999, hvoraf fremgik Kommissionens hensigt om på sigt at få ophævet tilladelsen til at anvende den omtvistede fritagelse, men ikke om at tilbagesøge den støtte, der var ydet i medfør af den nævnte fritagelse i hele den periode, i løbet af hvilken denne fritagelse var godkendt af Rådet. AAL har for det fjerde påberåbt sig sin forventning om, at Irland overholdt sine forpligtelser i henhold til statsstøttereglerne. Dette selskab har for det femte henvist til offentliggørelsen af beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, som alene var et udtryk for Kommissionens tvivl med hensyn til den omtvistede støttes forenelighed med fællesmarkedet, og ikke var egnet til at ændre ved dets berettigede forventning på baggrund af beslutning 2001/224 om, at den indtil 2006 tildelte støtte under alle omstændigheder ikke ville blive tilbagesøgt. AAL har for det sjette påberåbt sig sin forventning om, at den formelle undersøgelsesprocedure ikke ville resultere i en negativ statsstøttebeslutning. AAL har for det syvende påberåbt sig Kommissionens forsinkelse med vedtagelsen af aluminiumoxid I-beslutningen, hvilken i strid med princippet om god forvaltningsskik og retssikkerhedsprincippet blev vedtaget mere end 43 måneder efter Kommissionens modtagelse i april 2002 af Irlands besvarelse af den sidste anmodning om supplerende oplysninger, som denne institution havde fremsat, hvilket forstærkede selskabets berettigede forventning om, at den omtvistede støtte ikke ville blive tilbagesøgt. AAL har for det ottende henvist til Kommissionens adfærd i forbindelse med Rådets vedtagelse af direktiv 2003/96, navnlig Kommissionens pressemeddelelse af 27. oktober 2003, der hilste denne vedtagelse velkommen, og som bestyrkede selskabets berettigede forventning om den omtvistede støttes lovlighed i forhold til statsstøttereglerne. Dette selskab har for det niende angivet, at Kommissionen ikke i henhold til artikel 11, stk. 1, i forordning nr. 659/1999 meddelte Irland noget påbud om at indstille udbetalingen af den angiveligt tildelte ulovlige støtte, indtil denne institution havde vedtaget en beslutning om, hvorvidt støtten var forenelig med fællesmarkedet. AAL har for det tiende påberåbt sig de omfattende langsigtede investeringer, som dette selskab i efteråret 2003 foretog i god tro – i form af dels opførelsen af et kombineret kraftvarmeværk til en udgift på ca. 100 mio. EUR, dels investeringer for 70 mio. EUR til forøgelse af sin produktionskapacitet – på grundlag af den berettigede forventning, som det havde om, at den omtvistede fritagelse ville gælde indtil den 31. december 2006, eller at den støtte, der var blevet ydet indtil denne dato, i det mindste ikke ville blive tilbagesøgt.