RETSMØDERAPPORT

i sag 326/87 ( *1 )

I — De relevante retsregler, faktiske omstændigheder og retsforhandlinger

1. For konstruktion og kontrol med lægetermometre gælder der præceptive regler, der er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat, hvilket er en hindring for handelen med sådanne instrumenter. Rådets direktiv 76/764/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om lægetermometre med kviksølv og med maksimumsanordning (EFT L 262, s. 139) blev udstedt netop med henblik på en harmonisering af disse lovgivninger. Siden udstedelsen af direktiv 76/764/EØF er der udviklet nye teknikker på dette område, der har gjort det nødvendigt at foretage yderligere undersøgelser med henblik på at bestemme kvaliteten af det anvendte glas. Det har i denne forbindelse været nødvendigt at tilpasse direktiv 76/764/EØF til det tekniske fremskridt. I artikel 2 i direktiv 84/414/EØF bestemmes, at medlemsstaterne sætter de fornødne love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 1. januar 1986 at efterkomme direktivet og straks underretter Kommissionen herom.

2. Da Den Italienske Republik ikke havde underrettet Kommissionen om de bestemmelser, den havde udstedt for at efterkomme direktivet, opfordrede Kommissionen den ved skrivelse af 9. juli 1986 i henhold til den i Traktatens artikel 169 foreskrevne procedure til inden to måneder at fremsætte sine bemærkninger.

3. Nævnte skrivelse blev ikke besvaret og Kommissionen fremsatte derfor den 2. februar 1987 en begrundet udtalelse, hvori den opfordrede Den Italienske Republik til at træffe de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af direktivet inden to måneder efter forkyndelsen af den begrundede udtalelse. Denne er ikke blevet besvaret af de italienske myndigheder. Kommissionen har herefter anlagt nærværende traktatbrudssag ved Domstolen.

4. Kommissionens stævning blev registreret på Domstolens Justitskontor den 16. oktober 1987. Domstolen har på grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgående bevisførelse.

II — Parternes påstande

Kommissionen har nedlagt følgende påstande :

— det statueres, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Traktaten, idet den ikke har givet meddelelse om de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der kan godtgøre, at den har opfyldt de forpligtelser, der påhviler den i henhold til Kommissionens direktiv 84/414/EØF af 18. juli 1984 om tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 76/764/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om lægetermometre med kviksølv og med maksimumsanordning, fremstillet af glas, eller idet den har undladt at træffe de nødvendige foranstaltninger til at opfylde disse forpligtelser;

— Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Den Italienske Republik har ikke rejst indsigelser mod Kommissionens traktatbrudspåstand.

III — Parternes anbringender og argumenter

Kommissionen har gjort gældende, at et direktiv ifølge EØF-Traktatens artikel 183, stk. 3, med hensyn til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat, som det rettes til. Ifølge Traktatens artikel 5, stk. 1, skal medlemsstaterne træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af Traktaten eller af retsakter udstedt af Fællesskabets institutioner.

I øvrigt fremgår det af Domstolens faste praksis, at de nævnte traktatbestemmelser medfører, at de medlemsstater, som direktiver er rettet til, er forpligtet til at bringe deres lovgivning i overensstemmelse med direktiverne inden for de deri fastlagte frister, og at en medlemsstat ikke kan påberåbe sig bestemmelser, praksis eller forhold i den nationale retsorden som begrundelse for ikke at opfylde de forpligtelser og frister, der følger af fællesskabsdirektiver.

Den Italienske Republik har erkendt, at der er opstået en række vanskeligheder, der har forhindret en rettidig gennemførelse af det omhandlede direktiv.

Den kompetente minister har imidlertid truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for hurtigt at få vedtaget gennemførelsesbestemmelserne, og Den Italienske Republiks regering vil gøre alt, hvad der står i dens magt, for at disse bestemmelser bliver sat i kraft hurtigst muligt.

K. Bahlmann

Refererende dommer

( *1 ) – Processprog: Italiensk.

DOMSTOLENS DOM

12. juli 1988 ( *1 )

I sag 326/87,

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, ved G. Berardis, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos G. Kremlis, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Jean Monnet-bygningen, Kirchberg,

sagsøger,

mod

Den Italienske Republik, ved Luigi Ferrari Bravo, afdelingschef i Udenrigsministeriets Juridiske Afdeling, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello stato P. G. Ferri, og med valgt adresse i Luxembourg på Italiens Ambassade,

sagsøgt,

angående en påstand om, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØF-Traktaten, idet den ikke har givet Kommissionen meddelelse om de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, hvorved den mener at have opfyldt de forpligtelser, der påhviler den i henhold til Kommissionens direktiv 84/414/EØF af 18. juli 1984 om tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 76/764/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om lægetermometre med kviksølv og med maksimumsanordning, fremstillet af glas (EFT L 228, s. 25), eller idet den har undladt at træffe de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre direktivet,

har

DOMSTOLEN,

sammensat af præsidenten Mackenzie Stuart, afdelingsformændene G. Bosco og O. Due, dommerne T. Koopmans, K. Bahlmann, C. Kakouris, R. Joliét, T. F. O'Higgins og F. Schockweiler,

generaladvokat: J. L. da Cruz Vilaça

justitssekretær: fuldmægtigt D. Louterman

på baggrund af retsmøderapporten og efter mundtlig forhandling den 25. maj 1988,

og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 25. maj 1988,

afsagt følgende

Dom

1 Ved stævning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 16. oktober 1987, har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af EØF-Traktatens artikel 169 anlagt sag med påstand om, at det statueres, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØF-Traktaten, idet den ikke har givet meddelelse om de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, hvorved den mener at have opfyldt de forpligtelser, der påhviler den i henhold til Kommissionens direktiv 84/414/EØF af 18. juli 1984 om tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 76/764/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om lægetermometre med kviksølv og med maksimumsanordning, fremstillet af glas (EFT L 228, s. 25), eller idet den har undladt at træffe de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre direktivet.

2 Artikel 2 i direktiv 84/414/EØF bestemmer, at medlemsstaterne skal sætte de fornødne love og administrative bestemmelser i kraft for senest den 1. januar 1986 at efterkomme direktivet og give Kommissionen underretning om disse foranstaltninger.

3 Kommissionen modtog ikke fra Den Italienske Republik nogen underretning om foranstaltninger til gennemførelse af det omhandlede direktiv og tilstillede den derfor den 9. juli 1986 en åbningsskrivelse, hvori denne opfordredes til at fremsætte sine bemærkninger. Denne skrivelse blev ikke besvaret, hvorfor Kommissionen den 2. februar 1987 fremsatte en begrundet udtalelse, hvori den opfordrede Den Italienske Republik til inden to måneder at træffe de nødvendige foranstaltninger. Den begrundede udtalelse blev ikke besvaret, og Kommissionen har derefter anlagt nærværende sag.

4 Vedrørende de faktiske omstændigheder, retsforhandlingernes forløb samt parternes anbringender og argumenter henvises til retsmøderapporten. Disse omstændigheder omtales derfor kun i det følgende, såfremt det på de enkelte punkter er nødvendigt for forståelsen af Domstolens argumentation.

5 Den Italienske Republik erkender, at den endnu ikke har opfyldt sine forpligtelser vedrørende gennemførelsen af det omhandlede direktiv. Den har oplyst, at forskellige vanskeligheder har forhindret en rettidig gennemførelse. Den har forsikret, at den italienske regering vil gøre alt for, at de nødvendige gennemførelsesforanstaltninger kan blive sat i kraft hurtigst muligt.

6 Det bemærkes hertil, at det er Domstolens faste praksis, at en medlemsstat ikke kan påberåbe sig bestemmelser, praksis eller forhold i national ret som begrundelse for ikke at overholde forpligtelser eller frister efter et direktiv.

7 Da Den Italienske Republik ikke har bestridt, at den ikke har gennemført det omhandlede direktiv i national ret, er sagen blevet uden genstand for så vidt angår påstanden om traktatbrud på grund af undladelsen af at give Kommissionen underretning om gennemførelsesforanstaltninger, som ikke er truffet.

8 Det må derfor fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØF-Traktaten ved ikke inden for den fastsatte frist at have udstedt de bestemmelser, der er nødvendige for at gennemføre Kommissionens direktiv 84/414/EØF af 18. juli 1984 om tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 76/764/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om lægetermometre med kviksølv og med maksimumsanordning, fremstillet af glas.

Sagens omkostninger

9 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, dømmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger. Den Italienske Republik har tabt sagen og skal derfor betale sagens omkostninger.

På grundlag af disse præmisser udtaler og bestemmer DOMSTOLEN

1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØF-Traktaten ved ikke inden for den fastsatte frist at have udstedt de bestemmelser, der er nødvendige for at gennemføre Kommissionens direktiv 84/414/EØF af 18. juli 1984 om tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 76/764/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om lægetermometre med kviksølv og med maksimumsanordning, fremstillet af glas.

2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.

Mackenzie Stuart Bosco Due Koopmans Bahlmann Kakouris Joliét O'Higgins Schockweiler Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 12. juli 1988. J.-G. Giraud Justitssekretær A. J. Mackenzie Stuart Præsident

( *1 ) – Processprog: Italiensk.