Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende - arbejde som omhandlet i artikel 14a, nr. 1, litra a), i forordning nr. 1408/71 - begreb

[Rådets forordning nr. 1408/71, art. 14, nr. 1, litra a)]

2 Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende - anvendelig lovgivning - selvstændig erhvervsdrivende, som rejser til en anden medlemsstat for at arbejde - blanket E 101 udstedt af den kompetente institution i oprindelsesmedlemsstaten - beviskraft i forhold til den kompetente institution i den anden medlemsstat - grænser - blankettens tilbagevirkende kraft - lovlig

[Rådets forordning nr. 1408/71, art. 14a, nr. 1, litra a), og nr. 574/92, art. 11a]

Sammendrag

1 Ordet »arbejde« i artikel 14a, nr. 1, litra a), i forordning nr. 1408/71 - som ændret og ajourført ved forordning nr. 2001/83, og derefter ved forordning nr. 3811/86 - hvorefter en person, der normalt har selvstændig beskæftigelse på en medlemsstats område, og som udfører et arbejde på en anden medlemsstats område, fortsat er omfattet af lovgivningen i førstnævnte medlemsstat, forudsat at varigheden af dette arbejde ikke påregnes at overstige ét år, omfatter enhver arbejdsydelse, hvad enten der er tale om lønnet eller selvstændigt arbejde.

Denne fortolkning følger af ordlyden af den pågældende bestemmelse, idet ordet »arbejde« nemlig sædvanligvis har en generel betydning, hvor der ikke skelnes mellem, om der er tale om en lønnet eller selvstændig arbejdsydelse. Desuden bekræftes den af de omstændigheder, hvorunder bestemmelsen blev vedtaget, idet Rådets foretrak ordet »arbejde« frem for »tjenesteydelse"«, som Kommissionen havde foreslået med henblik på at forbeholde dets anvendelse i det tilfælde, hvor et selvstændigt arbejde udføres på en anden medlemsstats område.

(jf. præmis 16, 21, 23 og 28 samt domskonkl. 1)

2 Så længe en E 101-blanket, som er udstedt i henhold til artikel 11a i forordning nr. 574/72, ikke er trukket tilbage eller erklæret ugyldig, og den attesterer, at den pågældende selvstændige erhvervsdrivende fortsat er omfattet af lovgivningen i oprindelsesmedlemsstaten i en given periode, hvor han udfører et arbejde på en anden medlemsstats område, er den bindende for den kompetente institution i den medlemsstat, som den selvstændige erhvervsdrivende begiver sig til, og for den person, som anmoder den selvstændige erhvervsdrivende om tjenesteydelser.

Det påhviler imidlertid den kompetente institution i den medlemsstat, som har udstedt den nævnte blanket, på ny at overveje, om udstedelsen er sket på et korrekt grundlag, og tilbagekalde blanketten, såfremt den kompetente institution i den medlemsstat, hvor den selvstændige erhvervsdrivende udfører et arbejde, udtrykker tvivl med hensyn til rigtigheden af de faktiske omstændigheder, der er lagt til grund for nævnte blanket, og dermed med hensyn til de deri indeholdte angivelser, bl.a. fordi disse ikke er i overensstemmelse med kravene i artikel 14, nr. 1, litra a), i forordning nr. 1408/71.

I øvrigt er der intet til hinder for, at en E 101-blanket i givet fald har tilbagevirkende kraft.

(jf. præmis 43, 48, 53, 54 og 57 samt domskonkl. 2 og 3)