RETTENS DOM (Fjerde Afdeling)

11. juni 1998

Sag T-167/97

Kyriakos Slaikas

mod

Europa-Parlamentet

»Tjenestemænd — beslutning om at undlade forfremmelse — annullationssøgsmål — formaliteten — akt, der indeholder et klagepunkt — sammenlignende undersøgelse af fortjenester — overførsel mellem institutionerne — vedtægtens artikel 45, stk. 1«

Fuldstændig gengivelse på fransk II - 857

Angående:

Annullation af Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse C3 under forfremmelsesproceduren for 1996.

Udfald:

Annullation.

Resumé af dom

Sagsøgeren, der er tjenestemand i lønklasse C4, blev overflyttet fra Kommissionen til Europa-Parlamentet den 1. januar 1996.

Det rådgivende forfremmelsesudvalg C opførte sagsøgeren på listen over tjenestemænd, der kunne forfremmes til lønklasse C3 for 1996 og gav hende på grundlag af hendes bedømmelsesrapport, hendes alder, hendes anciennitet i lønklassen og hendes anciennitet i kategorien 66,50 point.

Skønt udvalget besluttede at foreslå forfremmelse af de tjenestemænd i lønklasse C4, der havde opnået 66,25 point eller mere, foreslog udvalget ikke at forfremme sagsøgeren for 1996.

Den 12. juli 1996 besluttede Parlamentets generalsekretær, som er ansættelsesmyndighed for forfremmelser til lønklasse C3, ikke at forfremme sagsøgeren.

Efter at have fulgt den administrative procedure anlagde sagsøgeren nærværende sag.

Formaliteten

Retten udtalte, at en sag, der anlægges af en tjenestemand, og hvorunder der nedlægges påstand om annullation af en afgørelse om ikke at opføre den pågældende på listen over tjenestemænd, der forfremmes i et bestemt forfremmelsesår, kan antages til realitetsbehandling. I præmis 29 i dommen af 21. november 1996, Michael mod Kommissionen, vedrørende en sag, der var anlagt til prøvelse af ansættelsesmyndighedens afgørelse om udarbejdelse af en liste over tjenestemænd ved Kommissionen, der forfremmedes til lønklasse A4, tilkendegav Retten således først, da den skulle tage stilling til sagens formalitet, at denne kun drejede sig om annullation af listen over forfremmede tjenestemænd i det omfang, sagsøgeren ikke figurerede på denne og følgelig ikke var blevet forfremmet. Retten udtalte dernæst, at de anbringender, som sagsøgeren havde påberåbt sig, lam rejste tvivl om de hævdede uregelmæssigheder ved forfremmelsesproceduren, der vedrørte undersøgelsen af hans fortjenester, og at de ikke rejste tvivl om vurderingen af de forfremmede tjenestemænds fortjenester. Den udledte heraf, at sagsøgerens påstand om annullation ikke vedrørte hele den omtvistede liste, men kun afgørelsen om ikke at have opført ham på denne (præmis 22).

Henvisning til: Retten, 21. november 1996, sag T-144/95, Michael mod Kommissionen, Sml. Pers. II, s. 1429, præmis 29.

Når sagsøgeren som i dette tilfælde ikke havde rejst tvivl om bedømmelsen af de tjenestemænds fortjenester, der var blevet forfremmet i et bestemt forfremmelsesår, var afgørelsen om at forfremme nogle tjenestemænd, der var opført på listen over tjenestemænd, der kunne forfremmes, og afgørelsen om ikke at forfremme de øvrige tjenestemænd, der figurerede på denne liste, herunder sagsøgeren, to aspekter af samme akt, som i sig selv indeholdt et klagepunkt over for denne, fordi dens virkninger endeligt berørte hans retsstilling direkte og umiddelbart. Af denne grund kunne hverken den omstændighed, at sagsøgeren ikke havde anfægtet afgørelsen om at forfremme en del af de tjenestemænd, der var opført på listen over tjenestemænd, der kunne forfremmes, eller den omstændighed, at han ikke samtidig havde anfægtet afgørelsen om at forfremme nogle af de tjenestemænd, der var opført på listen over tjenestemænd, der kunne forfremmes, og afgørelsen om ikke at forfremme de øvrige tjenestemænd, der var på denne liste, medføre, at sagen måtte afvises (præmis 23).

Ved at nedlægge påstand om annullation om afgørelsen om ikke at foretage forfremmelse havde sagsøgeren med rette rejst tvivl om det aspekt ved den akt, der indeholdt et klagepunkt, som berørte ham direkte. Der var ingen omstændighed i nærværende sag, der gav grundlag for at fastslå, at han herved i virkeligheden søgte at opnå en afgørelse om forfremmelse til fordel for sig selv. Det fremgik tværtimod af selve de udtryk, som sagsøgeren anvendte i sine skriftlige indlæg, at det forfulgte formål ikke var en afgørelse om forfremmelse til fordel for ham, men blot annullation af en afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden. Formalitetsindsigelsen måtte derfor forkastes (præmis 24, 25 og 26).

Realiteten

Sagsøgeren har navnlig påberåbt sig tilsidesættelse af artikel 45 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber (vedtægten) (præmis 34).

Retten udtalte, at det fremgår af vedtægtens artikel 45, stk. 1, at enhver tjenestemand, der kan komme i betragtning ved forfremmelse, har krav på, at ansættelsesmyndigheden foretager en sammenlignende undersøgelse af hans fortjenester og de afgivne udtalelser om ham. Denne bestemmelse sondrer ikke mellem situationen for tjenestemænd, der har været genstand for en overførsel mellem institutionerne, og situationen for andre tjenestemænd, og formulerer ingen yderligere betingelse ud over betingelsen om minimumsanciennitet i lønklassen, for at tjenestemænd, der har været genstand for en overførsel mellem institutionerne, kan anses for at kunne komme i betragtning ved forfremmelse i denne bestemmelses forstand (præmis 37 og 38).

I det foreliggende tilfælde havde sagsøgeren, som opfyldte betingelserne om minimumsanciennitet, krav på, at ansættelsesmyndigheden foretog en sammenligning af hans fortjenester og de afgivne udtalelser om ham som led i den omtvistede forfremmelsesprocedure (præmis 39 og 40).

Det fremgik imidlertid af det udtrykkelige afslag på klagen, at ansættelsesmyndigheden, da den tog den omstændighed i betragtning, at datoen for overførslen af sagsøgeren faldt sammen med den dato, da afgørelserne om forfremmelse for 1996 fik virkning, fandt, at »der i tjenestens interesse og af hensyn til overholdelsen af princippet om ligebehandling af tjenestemændene burde foretages en undersøgelse af [hans] fortjenester under den næste forfremmelsesprocedure« (præmis 41).

Ansættelsesmyndigheden havde altså afslået at foretage den sammenlignende undersøgelse af sagsøgerens fortjenester og de afgivne udtalelser om ham, selv om denne kunne komme i betragtning ved forfremmelse til lønklasse C3 den 1. januar 1996, og havde således tilsidesat sagsøgerens ubestridelige ret under forfremmelsesproceduren (præmis 42).

Parlamentet kunne i denne forbindelse hverken påberåbe sig den overførsel mellem institutionerne, som sagsøgeren havde været genstand for, eller de særlige omstændigheder ved denne overførsel mellem institutionerne som berettigelse for sin afgørelse. De eventuelle karakteristika, som kunne adskille forfremmelsesprocedurerne i Fællesskabets forskellige institutioner, kunne ikke have til følge, at der blev tilføjet en yderligere betingelse til den eneste betingelse om minimumsanciennitet, der er fastsat i vedtægtens artikel 45, stk. 1, nemlig at tjenestemanden skal have udøvet sine hverv i referenceperioden. Selv om det ganske vist er ubestrideligt, at en sammenligning af fortjenester hos og udtalelser om en tjenestemand, som lige har været genstand for en overførsel mellem institutionerne, er vanskeligere end en sammenligning alene mellem bestemmelsesinstitutionens tjenestemænd, er den i sig selv hverken umulig eller diskriminerende (præmis 43).

Det fulgte af det foregående, at den omtvistede forfremmelsesprocedure var behæftet med en uregelmæssighed, som udgjorde en væsentlig mangel, og at den anfægtede afgørelse følgelig måtte annulleres. I henhold til EF-traktatens artikel 176 påhvilede det Parlamentet at sørge for, at det rådgivende forfremmelsesudvalg C og ansættelsesmyndigheden foretog en fornyet undersøgelse af sagsøgerens fortjenester i forhold til de tjenestemænds fortjenester, der blev forfremmet i forfremmelsesåret 1996, og at træffe de nødvendige forholdsregler (præmis 47, 48 og 49).

Henvisning til: Michael mod Kommissionen, a.st., præmis 62.

Konklusion:

Parlamentets afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse C3 under forfremmelsesproceduren for 1996 annulleres.