DOMSTOLENS DOM AF 27 FEBRUAR 1985. - SOCIETE DES PRODUITS DE MAIS S.A. MOD ADMINISTRATION DES DOUANES ET DROITS INDIRECTS. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF TRIBUNAL D'INSTANCE DE PARIS 1ER. - MONETAERE UDLIGNINGSBELOEB FOR FOELGEPRODUKTER AF MAJS - RETSVIRKNINGER AF EN FORORDNINGS UGYLDIGHED. - SAG 112/83.



Samling af Afgørelser 1985 side 00719

spansk specialudgave side 00349

svensk specialudgave side 00093

finsk specialudgave side 00095



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal _ gyldighedsspoergsmaal _ en forordnings ugyldighed fastslaaet _ retsvirkninger _ analog anvendelse af traktatens artikel 174 , stk . 2 _ tidsmaessig begraensning af retsvirkningerne _ Domstolens enekompetence

( EOEF-traktaten , art . 173 , 174 , stk . 2 , og 177 )

Sammendrag

En dom , ved hvilken Domstolen i medfoer af traktatens artikel 177 fastslaar , at en retsakt fra en af Faellesskabets institutioner , saerlig en forordning fra Raadet eller Kommissionen , er ugyldig , udgoer , selv om den kun direkte er afsagt i forhold til den forelaeggende ret _ tilstraekkeligt grundlag for , at enhver anden ret kan laegge til grund , at denne retsakt er ugyldig i tilfaelde , som den skal afgoere .

Domstolens adgang til _ i forbindelse med et praejudicielt soegsmaal efter artikel 177 , stk . 1 , litra b ) _ tidsmaessigt at begraense retsvirkningerne af en generel retsakts ugyldighed hviler paa fortolkningen af traktatens artikel 174 , naar henses til den noedvendige overensstemmelse mellem et praejudicielt soegsmaal og et annullationssoegsmaal , som aabner mulighed for to former for den legalitetskontrol , der er indfoert ved traktaten . Domstolen har , med det formaal at sikre en ensartet anvendelse af faellesskabsretten i hele Faellesskabet , ifoelge traktaten kompetence til i forbindelse med baade artikel 173-sager og artikel 177-sager tidsmaessigt at begraense retsvirkningerne af en EF-forordnings ugyldighed .

Naar det er begrundet i vaesentlige hensyn , giver artikel 174 , stk . 2 , Domstolen mulighed for i hvert enkelt tilfaelde konkret at afgoere , hvilke af en ugyldig forordnings retsvirkninger der skal opretholdes . Det tilkommer saaledes Domstolen , saafremt den anvender muligheden for at begraense retsvirkningerne i fortiden af en ugyldighedserklaering i henhold til artikel 177 , at fastslaa , om den i dommen fastsatte tidsmaessige begraensning af ugyldighedens retsvirkninger kan fraviges til fordel enten for den part , som har anlagt sagen for den nationale ret , eller for enhver anden erhvervsdrivende , som har handlet paa samme maade inden ugyldighedserklaeringen . Domstolen kan imidlertid ogsaa fastslaa , at en ugyldighedserklaering , som kun har retsvirkninger for fremtiden , selv i forhold til erhvervsdrivende , som rettidigt har taget initiativ til at beskytte deres rettigheder , kan anses for et passende middel .

Dommens præmisser

1 Ved dom af 7 . juni 1983 , indgaaet til Domstolen den 16 . juni s.aa ., har Tribunal d ' instance de Paris ( 1er ) i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende gyldigheden af Kommissionens forordning nr . 652/76 om aendring af de monetaere udligningsbeloeb som foelge af udviklingen i valutakurserne for den franske franc ( EFT L 79 , s . 4 ).

2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag mellem det franske toldvaesen og Société des produits de maïs , sagsoegeren i hovedsagen , som i Frankrig fremstiller forarbejdede produkter paa basis af majs .

3 Ved dom af 15 . oktober 1980 ( Roquette , 145/79 , Sml . 1980 , s . 2917 ) fastslog Domstolen i besvarelse af en raekke spoergsmaal , som Tribunal d ' instance de Lille havde forelagt ved dom af 29 . juni 1979 , i konklusionens pkt . 1 , at Kommissionens forordning nr . 652/76 af 24 . marts 1976 var ugyldig ,

»_ for saa vidt den fastsaetter udligningsbeloeb for majsstivelse paa et andet grundlag end interventionsprisen for majs , nedsat med produktionsrestitutionen for stivelse ,

_ for saa vidt den fastsaetter udligningsbeloeb for kornstivelse paa et andet grundlag end referenceprisen for korn , nedsat med produktionsrestitutionen for stivelse ,

_ for saa vidt den for alle de forskellige produkter , der er fremstillet i en bestemt fremstillingsproces ved forarbejdning af en given maengde af et og samme basisprodukt , som f.eks . majs eller korn , fastsaetter udligningsbeloeb , der klart er hoejere end det udligningsbeloeb , der er fastsat for den givne maengde af basisproduktet ,

_ for saa vidt den fastsaetter udligningsbeloeb for kartoffelstivelse , som er hoejere end de beloeb , der finder anvendelse paa majsstivelse« .

Af de i praemisserne 51 og 52 anfoerte grunde kendte Domstolen imidlertid i konklusionens pkt . 3 for ret :

»Ugyldigheden af de ovennaevnte forordningsbestemmelser medfoerer ikke , at nationale myndigheders opkraevning eller udbetaling af monetaere udligningsbeloeb i henhold til disse bestemmelser i perioden forud for naervaerende doms afsigelse kan anfaegtes.«

4 Under henvisning til denne dom tilpligtede Tribunal d ' instance de Lille ikke desto mindre ved dom af 15 . juli 1981 administration des douanes at tilbagebetale selskabet Roquette de beloeb , som i form af monetaere udligningsbeloeb var blevet opkraevet efter 25 . marts 1976 . Tribunal d ' instance de Lille fandt , at den ikke kunne vaere bundet af konklusionens pkt . 3 i Domstolens dom , for saa vidt »Domstolen , som havde udtoemt sin kompetence ved at fortolke faellesskabsretten for at besvare de praejudicielle spoergsmaal , under sagen yderligere fremkom med en udtalelse vedroerende en bestemmelse , som ikke fandt anvendelse paa det for sagen relevante forhold« . Tribunal udtalte yderligere , at da Domstolen ikke havde retsanordnende befoejelser over for Faellesskabet , kunne dennes initiativ ikke aendre kompetencefordelingen mellem Domstolen og de nationale retter , og at det udelukkende kunne tilkomme sidstnaevnte inden for deres egen retsorden at fastsaette retsvirkningerne af den af Domstolen fastslaaede ugyldighed .

5 Idet Société des produits de maïs dels henviste til ugyldigheden af Kommissionens forordning nr . 652/76 samt af senere forordninger , jfr . Domstolens ovennaevnte dom af 15 . oktober 1980 , dels paaberaabte sig den af Tribunal d ' instance de Lille den 15 . juli 1981 afsagte dom , anlagde selskabet ved Tribunal d ' instance de Paris ved staevning af 30 . december 1981 sag mod directeur général des douanes et droits indirects med paastand om tilbagebetaling af de udligningsbeloeb , som i medfoer af forordning nr . 652/76 uberettiget var opkraevet af det franske toldvaesen for eksport af en raekke foelgeprodukter af majs til andre medlemsstater .

6 Sagsoegte i hovedsagen paastod sagen afvist under henvisning til konklusionens pkt . 3 i ovennaevnte dom af 15 . oktober 1980 . Stadig under henvisning til denne dom gjorde sagsoegte yderligere gaeldende , at sagsoegeren ikke havde godtgjort , at de i henhold til den anfaegtede forordning fastsatte udligningsbeloeb for en raekke foelgeprodukter af majs klart oversteg udligningsbeloebet for den til fremstillingen af disse produkter anvendte maengde majs .

7 Da sagsoegte imidlertid foreslog den nationale ret at indgive en anmodning om praejudiciel afgoerelse til Domstolen , hvis retten mente , at dommen af 15 . oktober 1980 var uklar , fandt den det _ af retsplejehensyn og med henblik paa fremtidige sager _ noedvendigt paa grundlag af de af parterne afgivne indlaeg og fremlagte dokumenter at udsaette sagen paa Domstolens besvarelse af foelgende praejudicielle spoergsmaal :

1 ) Er bestemmelserne i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 652/76 af 24 . marts 1976 om de monetaere udligningsbeloeb der gaelder for udfoersel af brudte majsgryn ( pos . 10.05 , nu 23.02 ), for gluten ( pos . 23.03 ) og for produkter henhoerende under pos . 11.08 A I , 17.02 B I a , 17.02 B I b , 17.02 B II a , 17.02 B II b , 17.02.23 , 17.02.28.0 , 17.02.28.1 , 35.05 A , 29.04.77.001 gyldige?

2 ) Saafremt bestemmelserne er ugyldige , hvilken retsvirkning har da denne ugyldighed?

3 ) Saafremt bestemmelserne er ugyldige , hvilken retsvirkning har da denne ugyldighed for et krav om hel eller delvis tilbagebetaling af monetaere udligningsbeloeb , som nationale myndigheder har opkraevet i henhold til Kommissionens forordning nr . 652/76 af 24 . marts 1976?

4 ) Saafremt det er udelukket at klage over monetaere udligningsbeloeb , der er blevet opkraevet i henhold til en faellesskabsforordning , som senere kendes ugyldig , hvorvidt og i hvilket omfang udelukker dette da betaling af de paagaeldende monetaere udligningsbeloeb?

Foerste spoergsmaal

8 Ifoelge foerste spoergsmaal oenskes det afgjort , om bestemmelserne i Kommissionens forordning nr . 652/76 om de monetaere udligningsbeloeb , der gaelder for udfoersel af brudte majsgryn ( pos . 10.05 , nu 23.02 ), gluten ( pos . 23.03 ) og for produkter henhoerende under pos . 11.08 A I , 17.02 B I a , 17.02 B I b , 17.02 B II a , 17.02 B II b , 17.02.23 , 17.02.28.0 , 17.02.28.1 , 35.05 A , 29.04.77.001 er gyldige?

9 Under den mundtlige forhandling har det imidlertid vist sig , at de i hovedsagen anfaegtede bestemmelser er de bestemmelser i forordning nr . 652/76 , som fastsaetter udligningsbeloebene for produkter henhoerende under underpos . 23.02 A I ( klid af majs eller ris ), 23.03 A I ( gluten ), 11.08 A I ( majsstivelse ), 17.02 B I a ( glucose og glucosesirup ), 17.02 B I b ( glucose og glucosesirup ), 17.02 B II a ( glucose og glucosesirup ), 17.02 B II b ( glucosesirup ), 35.05 A ( dekstrin ), og 29.04 C III b 1 ( glucitol eller sorbitol ).

A _ Udligningsbeloeb for andre produkter end majsklid eller brudte majsgryn

10 Da Kommissionen har anerkendt , at de af Domstolen i dommen af 15 . oktober 1980 anfoerte ugyldighedsgrunde gjaldt alle de anfaegtede bestemmelser , bortset fra bestemmelsen om fastsaettelse af monetaere udligningsbeloeb for majsklid eller brudte majsgryn , skal det blot fastslaas , at for saa vidt angaar fastsaettelsen af monetaere udligningsbeloeb for produkter henhoerende under underpos . 11.08 A I , 17.02 B I , 17.02 B II , 23.03 A I , 29.04 C III b 1 og 35.05 A , er Kommissionens forordning nr . 652/76 af 24 . marts 1976 ugyldig af de i dommen af 15 . oktober 1980 anfoerte grunde .

B _ Monetaere udligningsbeloeb for majsklid eller brudte majsgryn

11 Med hensyn til majsklid eller brudte majsgryn skal det som med rette anfoert af Kommissionen fastslaas , at da der ikke ydes eksportrestitution for disse produkter , finder den af Domstolen i dommen af 15 . oktober 1980 anfoerte ugyldighedsgrund , for saa vidt angaar fastsaettelsen af udligningsbeloeb for majsstivelse , ikke anvendelse i den foreliggende sag .

12 For saa vidt angaar den ugyldighedsgrund , som stoettes paa det forhold , at summen af de monetaere udligningsbeloeb for samtlige produkter og biprodukter , som opstaar ved forarbejdningen af en bestemt maengde majs , klart overstiger udligningsbeloebet for denne maengde majs , bemaerkes , at Kommissionen med velbegrundede argumenter har bestridt , at majsklid eller brudte majsgryn kan anses for foelgeprodukter af majs . Ifoelge Kommissionen er der simpelt hen tale om affaldsprodukter , hvorfor ovennaevnte ugyldighedsgrund ikke kan anvendes .

13 Inden for rammerne af en praejudiciel sag i henhold til traktatens artikel 177 tilkommer det ikke Domstolen , men derimod alene de nationale retter at foretage de noedvendige undersoegelser af faktum med henblik paa at loese dette problem . Som sagen foreligger oplyst , kan den i dommen af 15 . oktober 1980 fastslaaede ugyldighed derfor ikke udvides til at omfatte brudte majsgryn ( pos . 23.02 A I ). Saafremt det fastslaas , at majsklid eller brudte majsgryn ikke blot er affaldsprodukter , men derimod et biprodukt af majs , har den nationale ret mulighed for at anmode Domstolen om en ny praejudiciel afgoerelse .

14 Foerste spoergsmaal skal derfor besvares saaledes , at bestemmelserne i Kommissionens forordning nr . 652/76 er ugyldige , for saa vidt de fastsaetter monetaere udligningsbeloeb for udfoersel af gluten af majs ( pos . 23.03 ) og for produkter henhoerende under pos . 11.08 A I , 17.02 B I a , 17.02 B I b , 17.02 B II a , 17.02 B II b , 17.02.23 , 17.02.28.0 , 17.02.28.1 , 35.05 A , 29.04.77.001 .

Andet , tredje og fjerde spoergsmaal

15 Den nationale ret har med disse spoergsmaal i det vaesentlige anmodet Domstolen om at fastlaegge graenserne og retsvirkningerne af ugyldigheden af forordning nr . 652/76 , jfr . dommen af 15 . oktober 1980 , naar henses navnlig til konklusionens pkt . 3 .

16 I denne forbindelse bemaerkes indledningsvis , at Domstolen allerede i dommen af 13 . maj 1981 ( International Chemical Corporation , 66/80 , Sml . 1981 , s . 1191 ) kendte for ret , »at en dom , ved hvilken Domstolen i medfoer af traktatens artikel 177 fastslaar , at en retsakt fra en af Faellesskabets institutioner , herunder en forordning fra Raadet eller Kommissionen , er ugyldig , udgoer _ selv om den kun direkte er afsagt i forhold til den forelaeggende ret _ tilstraekkeligt grundlag for , at enhver anden ret kan laegge til grund , at denne retsakt er ugyldig i tilfaelde , som den skal afgoere« .

17 For det andet bemaerkes , at Domstolens adgang til _ i forbindelse med et praejudicielt soegsmaal efter artikel 177 , stk . 1 , litra b ) _ tidsmaessigt at begraense retsvirkningerne af en generel retsakts ugyldighed , hviler paa fortolkningen af traktatens artikel 174 , naar henses til den noedvendige overensstemmelse mellem et praejudicielt soegsmaal og et annullationssoegsmaal , jfr . traktatens artikler 173 , 174 og 176 ; disse to procedurer aabner mulighed for to former for den legalitetskontrol , som er indfoert ved traktaten . Domstolen har , med det formaal at sikre en ensartet anvendelse af faellesskabsretten i hele Faellesskabet , ifoelge traktaten kompetence til i forbindelse baade med artikel 173-sager og med artikel 177-sager tidsmaessigt at begraense retsvirkningerne af en EF-forordnings ugyldighed . For saa vidt navnlig angaar den af den nationale ret naevnte dom af 15 . oktober 1980 , stoettes anvendelsen af kompe tencen efter artikel 174 , stk . 2 , paa retssikkerhedsbetragtninger , som uddybes naermere i dommens praemis 52 .

18 Det skal her fremhaeves , at artikel 174 , stk . 2 , naar det er begrundet i vaesentlige hensyn , giver Domstolen mulighed for i hvert enkelt tilfaelde konkret at afgoere , hvilke af en ugyldig forordnings retsvirkninger der skal opretholdes . Det tilkommer saaledes Domstolen , saafremt den anvender muligheden for at begraense retsvirkningerne i fortiden af en ugyldighedserklaering i henhold til artikel 177 , at fastslaa , om den i dommen fastsatte tidsmaessige begraensning af ugyldighedens retsvirkninger kan fraviges til fordel enten for den part , som har anlagt sagen for den nationale ret , eller for en hvilken som helst anden erhvervsdrivende , som har handlet paa samme maade inden ugyldighedserklaeringen . Domstolen kan imidlertid ogsaa fastslaa , at en ugyldigheserklaering , som kun har retsvirkninger for fremtiden , selv i forhold til erhvervsdrivende , som rettidigt har taget initiativ til at beskytte deres rettigheder , kan anses for et passende middel .

19 Spoergsmaalet , som vedroerer raekkevidden af dommen af 15 . oktober 1980 , er imidlertid uden betydning for den foreliggende sag , som blev anlagt den 30 . december 1981 og saaledes efter , at de under foerste spoergsmaal anfoerte bestemmelser var erklaeret ugyldige .

20 Herefter vil de af den nationale ret forelagte spoergsmaal vaere at besvare saaledes , at det i overensstemmelse med Domstolens konklusion i ovennaevnte dom af 15 . oktober 1980 maa antages , at ugyldigheden af bestemmelserne i Kommissionens forordning nr . 652/76 af 24 . marts 1976 ikke indebaerer , at de monetaere udligningsbeloeb , som de nationale myndigheder inden afsigelsen af ugyldighedsdommen har opkraevet eller udbetalt i medfoer af naevnte bestemmelser , kan anfaegtes .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

21 De udgifter , der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN

vedroerende de spoergsmaal , som er forelagt af tribunal d ' instance de Paris 1er ved dom af 7 . juni 1983 , for ret :

1 ) Bestemmelserne i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 652/76 er ugyldige , for saa vidt de fastsaetter monetaere udligningsbeloeb for udfoersel af gluten af majs ( pos . 23.03 ) og for produkter henhoerende under pos . 11.08 A I , 17.02 B I a , 17.02 B I b , 17.02 B II a , 17.02 B II b , 17.02.23 , 17.02.28.0 , 17.02.28.1 , 35.05 A , 29.04.77.001 .

2 ) Ugyldigheden af bestemmelserne i Kommissionens forordning nr . 652/76 af 24 . marts 1976 indebaerer ikke , at de monetaere udligningsbeloeb , som de nationale myndigheder inden afsigelsen af ugyldighesdommen har opkraevet eller udbetalt i medfoer af naevnte bestemmelser , kan anfaegtes .