DOMSTOLENS DOM (TREDJE AFDELING) AF 13. JULI 1989. - HUBERT WACHAUF MOD FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: VERWALTUNGSGERICHT FRANKFURT AM MAIN - TYSKLAND. - LANDBRUG - TILLAEGSAFGIFT PAA MAELK. - SAG 5/88.



Samling af Afgørelser 1989 side 02609



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Landbrug - faelles markedsordning - maelk - og mejeriprodukter - tillaegsafgift paa maelk - "udnyttelse" - begreb - bortforpagtede landbrugsproduktionsenheder - ingen indretning til maelkeproduktion - omfattet

(( Raadets forordning nr . 857/84 art . 12, litra d ) ))

2 . Faellesskabsrets - principper - grundlaeggende rettigheder - begraensninger - lovlighed - betingelser - forpagtere af en landbrugsejendom - forpagtningens udloeb - forpagterens ret til erstatning for udbyttet af sin arbejdsindsats og sine investeringer - gennemfoerelse af ordningen om en tillaegsafgift paa maelk - alternativ mulighed indroemmet medlemsstaterne

( Raadets forordning nr . 857/84 )

3 . Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift paa maelk - regler om overfoersel af referencemaengder efter aendringer i ejendoms - eller besiddelsesforholdene - anvendelsesomraade - tilbagegivelse ved forpagtningens ophoer af en bedrift uden maelkeproduktion ved forpagtningsaftalens indgaaelse - omfattet

( Kommissionens forordning nr . 1371/84, art . 5, nr . 3 )

Sammendrag

1 . Udtrykket "bedrift" i artikel 12, litra d ), i forordning nr . 857/84 om anvendelse af tillaegsafgiften paa maelk omfatter en samling produktionsenheder inden for landbruget, der er bortforpagtet, selv om disse enheder, da de blev bortforpagtet, hverken var forsynet med malkekoeer eller med de tekniske installationer, der er noedvendige ved maelkeproduktion, og forpagteren ikke i henhold til forpagtningsaftalen var forpligtet til at producere maelk .

2 . De grundrettigheder, som Domstolen anerkender og beskytter, har ikke uindskraenket gyldighed, men skal ses i sammenhaeng med deres samfundsmaessige funktion . Udoevelsen heraf kan derfor underkastes begraensninger, isaer inden for rammerne af en faelles markedsordning, saafremt disse begraensninger faktisk tilgodeser de faellesskabsformaal, der tjener almenvellet, og ikke i lyset af det tilsigtede formaal udgoer et uforholdsmaessigt og urimeligt indgreb, som beroerer disse rettigheders egentlige indhold .

Paa baggrund af disse kriterier er faellesskabsbestemmelser, der bevirker, at forpagteren ved forpagtningens udloeb uden erstatning fratages udbyttet af sin arbejdsindsats og af de investeringer, som han har foretaget i den forpagtede bedrift, uforenelig med de i faellesskabsretten gaeldende principper for beskyttelse af de grundlaeggende rettigheder . Disse principper er ogsaa bindende for medlemsstaterne, naar disse gennemfoerer faellesskabsbestemmelserne .

I forbindelse med forpagtningen af en landbrugsejendom og tilbagegivelsen ved forpagtningens udloeb af referencemaengder uden tillaegsafgift paa maelk, som er knyttet til bedriften, giver forordning nr . 857/84 de kompetente nationale myndigheder den fornoedne frihed ved anvendelsen heraf, saaledes at de kan tilgodese principperne om beskyttelse af de grundlaeggende rettigheder, nemlig enten ved at give forpagteren mulighed for at beholde referencemaengden helt eller delvis, hvis han oensker at fortsaette med sin maelkeproduktion, eller ved at yde ham godtgoerelse, saafremt han forpligter sig til endeligt at ophoere med en saadan produktion .

3 . Artikel 5, nr . 3, i forordning nr . 1371/84 om overfoersel i forbindelse med ordningen om tillaegsafgift paa maelk af referencemaengder uden afgift ved aendring af ejendoms - eller besiddelsesforholdene omkring bedriften skal fortolkes saaledes, at den omfatter en samling produktionsenheder inden for landbruget, der er bortforpagtet, selv om disse enheder, da de blev bortforpagtet, hverken var forsynet med malkekoeer eller med de tekniske installationer, der er noedvendige ved maelkeproduktion, og forpagteren ikke i henhold til forpagtningsaftalen var forpligtet til at producere maelk .

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 17 . december 1987, indgaaet til Domstolen den 8 . januar 1988, har Verwaltungsgericht Frankfurt am Main i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af dels artikel 12, litra d ), i Raadets forordning nr . 857/84 af 31 . marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5 c i forordning nr . 804/68 omhandlede afgift paa maelk og mejeriprodukter ( EFT L 90, s . 13 ) og dels af artikel 5, nr . 3, i Kommissionens forordning nr . 1371/84 af 16 . maj 1984 om gennemfoerelsesbestemmelserne for den tillaegsafgift, der er omhandlet i artikel 5 c i forordning nr . 804/68 ( EFT L 132, s . 11 ).

2 Disse spoergsmaal var blevet rejst under en retssag mellem landmand Hubert Wachauf og Bundesamt fuer Ernaehrung und Forstwirtschaft ( herefter benaevnt "Bundesamt "). Wachauf havde drevet en landbrugsejendom som forpagter . Ved forpagtningens udloeb ansoegte han om en godtgoerelse for endelig opgivelse af maelkeproduktionen i henhold til den tyske lov om ydelse af en godtgoerelse for opgivelse af maelkeproduktionen med henblik paa markedsfoering af 17 . juli 1984 og dens gennemfoerelsesanordning af 20 . juli 1984 . Denne lovgivning, der er hjemlet ved artikel 4, stk . 1, litra a ), i forordning nr . 857/84, indebaerer i korthed, at en maelkeproducent, jfr . artikel 12, litra c ), i forordning nr . 857/84, kan ansoege om at faa tildelt en godtgoerelse mod, at han forpligter sig til endeligt at opgive maelkeproduktionen inden for en frist af seks maaneder efter ydelsen af godtgoerelsen . Naar ansoegeren er forpagter af en "bedrift", jfr . artikel 12, litra d ), i forordning nr . 857/84, skal han desuden vedlaegge bortforpagterens skriftlige samtykke .

3 Bundesamt har i henhold til sidstnaevnte bestemmelse afslaaet at give Wachauf den ansoegte godtgoerelse, idet den paagaeldende bortforpagter havde tilbagekaldt det samtykke, han oprindeligt havde givet .

4 Wachauf anlagde sag ved Verwaltungsgericht Frankfurt am Main til proevelse af Bundesamt' s afgoerelse . Verwaltungsgericht fandt det for det foerste tvivlsomt, om Wachauf var forpagter af en "bedrift", som dette udtryk er defineret i artikel 12, litra d ), i forordning nr . 857/84, idet bortforpagteren af landbrugsejendommen aldrig selv havde drevet virksomhed med maelkeproduktion paa den bortforpagtede ejendom, og idet det noedvendige tilbehoer til en bedrift, der er beregnet til maelkeproduktion, nemlig malkekvaeg og de tekniske installationer, der er noedvendige ved maelkeproduktion, desuden stedse havde tilhoert forpagteren . Saafremt et saadant landbrug alligevel skal betragtes som en "bedrift", har den nationale ret oensket klarlagt, om artikel 5, nr . 3, i forordning nr . 1371/84 ogsaa omfatter tilbagegivelsen af en forpagtet landbrugsejendom .

5 Verwaltungsgericht Frankfurt am Main har paa denne baggrund besluttet at udsaette sagen og forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

"a ) Er en samling produktionsenheder inden for landbruget, hvortil der hverken hoerer malkekoeer eller de tekniske installationer ( f.eks . malkemaskiner ), der udelukkende er noedvendige ved maelkeproduktion, en bedrift, saaledes som dette udtryk forstaas i artikel 12, litra d ), i Raadets forordning nr . 857/84 af 31 . marts 1984 ( EFT L 90 af 1.4.1984, s . 13 )?

b ) Har tilbagegivelsen af den forpagtede ejendom ved forpagtningens ophoer samme retsvirkninger som de tilfaelde, der omhandles i artikel 5, nr . 3, i Kommissionens forordning nr . 1371/84 af 16 . maj 1984 ( EFT L 132 af 18.5.1984, s . 11 ), saafremt den forpagtede ejendom er en landbrugsejendom uden malkekoeer og uden de installationer ( f.eks . malkemaskiner ), der udelukkende er noedvendige ved maelkeproduktion, og saafremt forpagteren ikke i henhold til forpagtningsaftalen var forpligtet til at producere maelk?"

6 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, de relevante faellesskabs - og nationale bestemmelser, retsforhandlingernes forloeb samt de skriftlige indlaeg for Domstolen henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

Foerste spoergsmaal

7 Det foerste spoergsmaal maa under hensyn til hovedsagens faktiske omstaendigheder forstaas saaledes, at det oenskes afklaret, om udtrykket "bedrift" i artikel 12, litra d ), i Raadets forordning nr . 857/84 af 31 . marts 1984 omfatter en samling produktionsenheder inden for landbruget, der er bortforpagtet, selv om disse enheder, da de blev bortforpagtet, hverken var forsynet med malkekoeer eller med de tekniske installationer, der er noedvendige ved maelkeproduktionen, og forpagteren ikke i henhold til forpagtningsaftalen var forpligtet til at producere maelk .

8 Begrebet "bedrift" er i artikel 12, litra d ), i forordning nr . 857/84 defineret som "samling af produktionsenheder, hvis drift ledes af producenten, og som ligger paa Faellesskabets geografiske omraade ".

9 Det fremgaar af selve ordlyden af denne bestemmelse, at den omfatter enhver samling af produktionsenheder, som opfylder to betingelser, nemlig for det foerste, at de er ledet af en producent, dvs . en person, som saelger maelk eller andre mejeriprodukter direkte til forbrugeren eller som leverer til en opkoeber (( artikel 12, litra c ), i forordning nr . 857/84 )), og for det andet er beliggende paa Faellesskabets geografiske omraade . Begrebet "bedrift" er imidlertid ikke undergivet noget krav om, at malkekvaeget og de tekniske installationer, der er noedvendige ved maelkeproduktion, i tilfaelde af forpagtning af de omhandlede produktionsenheder skal vaere tilvejebragt af bortforpagteren, ligesom det heller ikke kraeves, at de naevnte produktionsenheder i henhold til forpagtningsaftalen specielt er beregnet til maelkeproduktion .

10 At en saadan fortolkning paa grundlag af selve ordlyden af artikel 12, litra d ), i forordning nr . 857/84 er rigtig, stoettes af formaalet med denne bestemmelse . Som den britiske regering og Kommissionen med rette har fremhaevet, er formaalet med artikel 12, litra d ), at definere anvendelsesomraadet for reglerne om overdragelse af en referencemaengde i forbindelse med en aendring af ejendoms - eller besiddelsesforholdene vedroerende bedriften . En indskraenkende fortolkning, hvorefter bestemmelsen kun omfatter en samling produktionsenheder inden for landbruget, der er saerligt udstyret til eller beregnet til maelkeproduktion, vil nemlig resultere i, at de naevnte bestemmelser vedroerende overfoerelse bliver uanvendelige paa et stort antal landbrug, og navnlig de saakaldte "blandede" landbrug, hvis virksomhed baade omfatter maelkeproduktion og jordbrug eller andre former for landbrug . Saafremt saadanne landbrug ikke er omfattet af de naevnte bestemmelser, svaekkes disses tilsigtede virkning .

11 Det foerste spoergsmaal skal foelgelig besvares med, at udtrykket "bedrift" i artikel 12, litra d ), i Raadets forordning nr . 857/84 af 31 . marts 1984 omfatter en samling produktionsenheder inden for landbruget, der er bortforpagtet, selv om disse enheder, da de blev bortforpagtet, hverken var forsynet med malkekoeer eller med de tekniske installationer, der er noedvendige ved maelkeproduktionen, og forpagteren ikke i henhold til forpagtningsaftalen var forpligtet til at producere maelk .

Andet spoergsmaal

12 Det andet spoergsmaal er, om artikel 5, nr . 3, i Kommissionens forordning nr . 1371/84 af 16 . maj 1984 skal fortolkes saaledes, at den omfatter tilbagegivelsen af en samling forpagtede produktionsenheder inden for landbruget ved forpagtningens ophoer, selv om disse enheder, da de blev bortforpagtet, hverken var forsynet med malkekoeer eller med de tekniske installationer, der er noedvendige ved maelkeproduktion, og forpagteren ikke i henhold til forpagtningsaftalen var forpligtet til at producere maelk .

13 Hertil bemaerkes, at det fremgaar af artikel 7, stk . 1, i forordning nr . 857/84, som aendret ved Raadets forordning nr . 590/85 af 26 . februar 1985 ( EFT L 68, s . 1 ), at "i tilfaelde af salg, bortforpagtning eller overdragelse ved arv af en bedrift overfoeres den tilsvarende referencemaengde" ( dvs . den maengde, der er fritaget for tillaegsafgift ) "helt eller delvis til koeberen, forpagteren eller arvingen ifoelge betingelser, der skal fastsaettes ". I stk . 4, i samme artikel fastsaettes dog : "Ved en forpagtningskontrakts udloeb uden adkomst for den nye forpagter til at viderefoere forpagtningen paa samme betingelser kan medlemsstaterne bestemme, at den referencemaengde, der svarer til den bedrift, der er omfattet af forpagtningskontrakten, helt eller delvis stilles til raadighed for den afgaaende forpagter, hvis denne oensker at fortsaette maelkeproduktionen ". Det foelger af disse bestemmelser, at faellesskabslovgiveren har fastsat som hovedregel, at referencemaengden ved en forpagtningsaftales udloeb skal tilfalde bortforpagteren, som igen overtager bedriften, dog med det forbehold, at medlemsstaterne kan tildele den afgaaende forpagter referencemaengden helt eller delvis .

14 I artikel 5 i Kommissionens forordning nr . 1371/84 fastsaettes reglerne for overfoersel af referencemaengder som foelge af en aendring af ejendoms - eller besiddelsesforholdene vedroerende bedriften . I nr . 1 i artiklen fastsaettes, at "ved salg, bortforpagtning eller overdragelse ved arv af en bedrift som helhed overfoeres den tilsvarende referencemaengde til den producent, som overtager bedriften ". I henhold til artikel 5, nr . 3, skal bestemmelserne i nr . 1 "anvendes for andre tilfaelde af overdragelse, som ifoelge de forskellige nationale bestemmelser har tilsvarende retsvirkning for producenterne ".

15 Tilbagegivelsen ved forpagtningsaftalens udloeb af en bortforpagtet bedrift medfoerer retsvirkninger, som kan sammenlignes, jfr . artikel 5, nr . 3, i forordning nr . 1371/84, med retsvirkningerne af overfoerslen af bedriften ved bortforpagtningsaftalen; begge transaktioner indebaerer en aendring af besiddelsesforholdene vedroerende de paagaeldende produktionsenheder inden for de kontraktsforhold, som foelger af forpagtningsaftalen . Derfor henhoerer tilbagegivelsen ved forpagtningsaftalens udloeb af en samling bortforpagtede landbrugsproduktionsenheder under artikel 5, nr . 3, i forordning nr . 1371/84, saafremt overfoerslen ved forpagtningsaftalens indgaaelse er omfattet af reglen i nr . 1 i samme artikel . Dette er tilfaeldet, naar der er er tale om en "bedrift", som omhandlet i artikel 12, litra d ) i forordning nr . 857/84, saaledes som bestemmelsen er fortolket ovenfor i besvarelsen af det foerste spoergsmaal .

16 I forelaeggelseskendelsen har Verwaltungsgericht anfoert, at saafremt det paagaeldende regelsaet skal fortolkes saaledes, at referencemaengden overgaar til bortforpagteren, kan dette medfoere, at forpagteren udelukkes fra at profitere af reglerne om godtgoerelse for endelig opgivelse af maelkeproduktionen, saafremt bortforpagteren modsaetter sig dette . En saadan foelge er urimelig, naar - som i det foreliggende tilfaelde - bortforpagteren aldrig har produceret maelk eller deltaget i opbygningen af en maelkeproduktionsbedrift, idet den forpagter, der ved eget arbejde har opnaaet referencemaengden herved fratages udbyttet af sin arbejdsindsats uden nogen erstatning, hvilket er i strid med forfatningen .

17 I henhold til Domstolens faste praksis, navnlig dommen af 13 . december 1979 ( Hauer, 44/79, Sml . s . 3727 ) hoerer grundrettighederne til de almindelige retsgrundsaetninger, som Domstolen skal beskytte . Herved skal den laegge de forfatningsmaessige traditioner i medlemsstaterne til grund, hvorfor foranstaltninger, der er uforenelige med de i disse staters forfatninger anerkendte og beskyttede grundrettigheder, ikke kan anerkendes i Faellesskabet . De internationale traktater om beskyttelse af menneskerettighederne, som medlemsstaterne har vaeret med til at udarbejde, eller som de senere har tiltraadt, kan ligeledes give anvisninger, som skal tages i betragtning inden for rammerne af faellesskabsretten .

18 De grundrettigheder, som Domstolen anerkender og beskytter, har dog ikke uindskraenket gyldighed, men skal ses i sammenhaeng med deres samfundsmaessige funktion . Udoevelsen af saadanne rettigheder kan derfor underkastes begraensninger, isaer inden for rammerne af en faelles markedsordning, saafremt disse begraensninger faktisk svarer til de faellesskabsformaal, der tjener almenvellet, og ikke i lyset af det tilsigtede formaal udgoer et uforholdsmaessigt og urimeligt indgreb, som beroerer disse rettigheders egentlige indhold .

19 I lyset af disse kriterier bemaerkes, at faellesskabsbestemmelser, der bevirker, at forpagteren ved forpagtningens udloeb uden erstatning fratages udbyttet af sin arbejdsindsats og af de investeringer, som han har foretaget i den forpagtede bedrift, er uforenelig med de i faellesskabsretten gaeldende principper for beskyttelse af de grundlaeggende rettigheder . Disse principper er ogsaa bindende for medlemsstaterne, naar disse gennemfoerer faellesskabsbestemmelserne, og det paahviler foelgelig medlemsstaterne i videst muligt omfang at anvende disse bestemmelser saaledes, at de naevnte principper ikke tilsidesaettes .

20 I denne sag foelger det paa den ene side af artikel 7, stk . 4, i forordning nr . 857/84 som aendret, at medlemsstaterne ved udloebet af en forpagtningsaftale, der ikke kan viderefoeres, kan bestemme, at den afgaaende forpagter helt eller delvis kan beholde referencemaengden, hvis denne oensker at fortsaette maelkeproduktionen . Det foelger paa den anden side af artikel 4, stk . 1, litra a ), i forordning nr . 857/84, at medlemmstaterne for at gennemfoere omstruktureringen af maelkeproduktionen kan yde en godtgoerelse til de producenter, der forpligter sig til endeligt at opgive maelkeproduktionen . Det fremgaar ganske vist af sidstnaevnte bestemmelse i forening med artikel 4, stk . 2, i samme forordning, hvorefter de saaledes frigjorte referencemaengder laegges til den nationale reserve, saafremt der er behov herfor, at i det omfang, hvor referencemaengden svarende til bedriften tilfalder bortforpagteren, kan denne ikke anvendes som grundlag for ydelse af en godtgoerelse .

21 Dette forhold er imidlertid ikke til hinder for, at forpagteren ved forpagtningens ophoer oppebaerer en godtgoerelse, der beregnes paa grundlag af hele den omhandlede referencemaengde eller en del heraf, saafremt forpagterne har bidraget til etableringen af bedriftens maelkeproduktion i et saadant omfang, at dette findes rimeligt . I saa fald skal den maengde, der laegges til grund ved beregningen af godtgoerelsen, behandles som en fri maengde, og den kan foelgelig ikke stilles til raadighed for bortforpagteren, som igen overtager bedriften .

22 Under henvisning til det anfoerte, skal det fastslaas, at de omhandlede faellesskabsbestemmelser giver de kompetente nationale myndigheder den fornoedne frihed ved anvendelsen heraf, saaledes at de kan tilgodese principperne om beskyttelse af de grundlaeggende rettigheder, nemlig enten ved at give forpagteren mulighed for at beholde referencemaengden helt eller delvis, hvis han oensker at fortsaette med sin maelkeproduktion, eller ved at yde ham godtgoerelse, saafremt han forpligter sig til endeligt at ophoere med en saadan produktion .

23 Argumentet om, at der bestaar en modsaetning mellem den paagaeldende lovgivning og kravene om beskyttelse af de grundlaeggende rettigheder i faellesskabsretssystemet, kan derfor ikke laegges til grund .

24 Sammenfattende foelger det af det ovenfor anfoerte, at det andet spoergsmaal skal besvares saaledes, at artikel 5, nr . 3, i Kommissionens forordning nr . 1371/84 af 16 . maj 1984 skal fortolkes saaledes, at den omfatter tilbagegivelsen af en samling forpagtede produktionsenheder inden for landbruget ved forpagtningens ophoer, selv om disse enheder, da de blev bortforpagtet, hverken var forsynet med malkekoeer eller med de tekniske installationer, der er noedvendige ved maelkeproduktion, og forpagteren ikke i henhold til forpagtningsaftalen var forpligtet til at producere maelk .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

25 De udgifter, der er afholdt af den britiske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( Tredje Afdeling )

vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt den af Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ved kendelse af 17 . december 1987, for ret :

1 ) Udtrykket "bedrift" i artikel 12, litra d ), i Raadets forordning nr . 857/84 af 31 . marts 1984 omfatter en samling produktionsenheder inden for landbruget, der er bortforpagtet, selv om disse enheder, da de blev bortforpagtet, hverken var forsynet med malkekoeer eller med de tekniske installationer, der er noedvendige ved maelkeproduktionen, og forpagteren ikke i henhold til forpagtningsaftalen var forpligtet til at producere maelk .

2 ) Artikel 5, nr . 3, i Kommissionens forordning nr . 1371/84 af 16 . maj 1984 skal fortolkes saaledes, at den omfatter tilbagegivelsen af en samling forpagtede produktionsenheder inden for landbruget ved forpagtningens ophoer, selv om disse enheder, da de blev bortforpagtet, hverken var forsynet med malkekoeer eller med de tekniske installationer, der er noedvendige ved maelkeproduktion, og forpagteren ikke i henhold til forpagtningsaftalen var forpligtet til at producere maelk .