KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT

28. august 1996

Sag T-112/96 R

Jean-Claude Séché

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — afslag på en ansøgning og udnævnelse af en anden ansøger — særlige rettergangsformer — begæring om udsættelse af gennemførelsen — uopsættelighed — foreligger ikke«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-1121

Angående:

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelser af 22. maj 1996 om at give afslag på sagsøgerens ansøgning og udnævne en anden ansøger til den stilling som ledende juridisk konsulent, der var opslået ledig ved meddelelse KOM/20/96.

Udfald:

Begæringen ikke taget til følge.

Resumé af kendelse

Sagsøgeren er tjenestemand i lønklasse A3 ved Kommissionen, hvor han virker som gruppeleder i Den Juridiske Tjeneste. Efter at to stillinger som ledende juridisk konsulent i lønklasse A2 var blevet opslået ledige, ansøgte han om de to stillinger. Ved skrivelse af 8. maj 1996 fik han oplyst, at Det Rådgivende Udvalg for Udnævnelser havde udtalt, at fire ansøgninger, herunder sagsøgerens, kunne komme i betragtning. Der var — i alfabetisk orden — tale om ansøgningerne fra B., D., M. og sagsøgeren.

Ved afgørelse af 8. maj 1996 udnævnte Kommissionen midlertidigt B. til ledende juridisk konsulent i Den Juridiske Tjeneste. Den 22. maj 1996 udnævnte den D. og M. til de to stillinger, der var opslået ledige. Den 14. juni 1996 blev sagsøgeren orienteret om afslaget på hans ansøgning.

Retlige bemærkninger

Retten udtalte, at de begærede forholdsregler skal være af foreløbig art i den forstand, at de ikke må foregribe afgørelsen i hovedsagen (præmis 11).

Henvisning til: Retten, 3. juni 1996, sag T-41/96 R, Bayer mod Kommissionen, Sml. II, s. 381, præmis 13.

Uopsættelighed

Ved vurderingen af, om de foreløbige forholdsregler er uopsættelige, skal det undersøges, om en gennemførelse af de omtvistede afgørelser, inden Retten træffer afgørelse i hovedsagen, kan påføre den begærende part et alvorligt og uopretteligt tab, som ikke vil kunne afhjælpes, selv hvis den anfægtede afgørelse annulleres, eller som på trods af dets midlertidige karakter står i misforhold til Kommissionens interesse i, at dens afgørelser gennemføres, selv om de er genstand for en retssag. Det er sagsøgeren, der skal bevise, at disse betingelser er opfyldt (præmis 16).

Henvisning til Retten. 11. marts 1994, sag T-589/93 R. Ryan-Sheridan mod FEACVT, Sml. Pers. II, s. 257, præmis 19; Retten, 5. juli 1996, sag T-85/96R, Clarke mod Cedetop, Sml. Pers. II. s. 1003, præmis 62.

Den blotte omstændighed, at en ansøger er tæt på pensionsalderen, kan i princippet ikke påvirke afviklingen af proceduren for besættelsen af den omhandlede stilling, navnlig den dato, en eventuel udnævnelse skulle have virkning fra. Når en tjenestemand, der er tæt på pensionsalderen, opnår en annulation af de afgørelser, hvorved hans ansøgning om en stilling afslås, og en anden ansøger udnævnes til stillingen, er hans rettigheder tilstrækkeligt sikret ved muligheden for at kræve erstatning på grund af et eventuelt afslag på at udnævne ham til den pågældende stilling, eller fordi dette ikke er muligt (præmis 18).

Henvisning til: Retten. 21. juni 1996. sag T-41/95, Moat mod Kommissionen, Sml. Pers. II, s. 939, præmis 40 og 41.

Hvad nærmere angår påstanden om, at sagsøgerens faglige omdømme har lidt skade som følge af afslaget på hans ansøgning og udnævnelsen af en anden ansøger til den omhandlede stilling, fandt Retten, at der ikke umiddelbart var nogen konkrete holdepunkter for en sådan påstand (præmis 20).

Selv om det lægges til grund, at sagsøgerens autoritet inden for den gruppe, han leder, og i sine faglige forbindelser med Kommissionens øvrige generaldirektorater påvirkes af ansættelsesmyndighedens afslag på at forfremme ham til stillingen som ledende juridisk konsulent, hvilket på dette stadium ikke er godtgjort, er en sådan ikke-økonomisk skade ikke uoprettelig, såfremt de anfægtede afgørelser annulleres. En dom fra Retten, hvorved sagsøgerens annullationspåstand i givet fald tages til følge, og hvorved der træffes afgørelse vedrørende hans påstand om erstatning for ikke-økonomisk skade, vil nemlig under alle omstændigheder gøre det muligt at genoprette sagsøgerens faglige omdømme. Retten vil i demie forbindelse sioille vurdere, om den påståede annulation i sig selv, i overensstemmelse med fast retspraksis, udgør en passende og — som udgangspunkt, dvs. i det omfang der ikke foreligger udtrykkelige negative udtalelser vedrørende sagsøgerens kvalifikationer, som vil kunne skade ham — tilstrækkelig genoprettelse af enhver ikke-økonomisk skade, som sagsøgeren kan have lidt som følge af de anfægtede afgørelser. Såfremt en eventuel annullation af de omhandlede afgørelser ikke måtte være tilstrækkelig til fuldt ud at genoprette den påståede ikke-økonomiske skade, vil denne i givet fald under alle omstændigheder kunne genoprettes ved, at den af sagsøgeren i hovedsagen nedlagte påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale ham et symbolsk beløb på 1 ECU i erstatning for ikke-økonomisk skade, tages til følge (præmis 21).

Henvisning til: Retten, 16. december 1993, sag T-58/92, Moat mod Kommissionen, Sml. II, s. 1443, præmis 71.

Konklusion:

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.