Forslag til afgørelse fra generaladvokat Jacobs fremsat den 8. februar 1990. - JEAN-MARIE LE PEN OG FRONT NATIONAL MOD DETLEF PUHL M. FL.. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: COUR D'APPEL DE COLMAR - FRANKRIG. - PROTOKOLLEN VEDROERENDE PRIVILEGIER OG IMMUNITETER - EUROPAPARLAMENTARIKERNES IMMUNITET - DOMSTOLENS KOMPETENCE. - SAG C-201/89.



Samling af Afgørelser 1990 side I-01183



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . Spoergsmaalet i denne sag er, om Domstolen eller en fransk ret har kompetence til at paadoemme handlinger, som haevdes at vaere skadevoldende, og som er begaaet i Europa-Parlamentets lokaler i Strasbourg .

2 . Sagens forhistorie gaar tilbage til 1984, hvor Europa-Parlamentet, tilskyndet af dets Socialistiske Gruppe, nedsatte et udvalg, som skulle undersoege den voksende fascisme og racisme i Europa . En sag anlagt af De Europaeiske Hoejrepartiers Gruppe ved formanden Jean-Marie Le Pen angaaende en paastand om annullation af afgoerelsen om at nedsaette udvalget blev afvist ved Domstolens kendelse af 4 . juni 1986 ( De Europaeiske Hoejrepartiers Gruppe mod Europa-Parlamentet, sag 78/85, Sml . s . 1753 ). I lyset af udvalgets betaenkning vedtog Europa-Parlamentet, Raadet, repraesentanterne for medlemsstaterne, forsamlet i Raadet, og Kommissionen den 11 . juni 1986 en erklaering om bekaempelse af racisme og fremmedhad ( EFT C 158, s . 1 ).

3 . Med henblik paa at offentliggoere erklaeringen og udvalgets arbejde, som gik forud for erklaeringen, gav Den Socialistiske Gruppe en tysk journalist, Detlef Puhl, til opgave at skrive en pjece med titlen "Gegen Faschismus und Rassismus in Europa ". Der blev udarbejdet en fransk oversaettelse med titlen "Non au racisme et au fascisme en Europe ". Den tyske udgave indeholdt et forord af Rudi Arndt, som paa davaerende tidspunkt var medlem af Europa-Parlamentet og formand for Den Socialistiske Gruppe . Den franske udgave indeholdt et forord skrevet af Rudi Arndt og Ernest Glinne, der var gruppens naestformand . Paa pjecernes omslag og forsatsblad fandtes, foruden titlen og Detlef Puhls navn, Den Socialistiske Gruppes navn og bomaerke . Paa den sidste side i den tyske udgave var Den Socialistiske Gruppe anfoert som "udgiver" og Rudi Arndt som "den ansvarlige" (" verantwortlich "). Den franske udgave angav Den Socialistiske Gruppe som "ansvarshavende redaktoer" (" l' éditeur responsable "). Den tyske udgave var trykt af et tysk trykkeri, Thomas Druck GmbH, og den franske udgave var trykt af et belgisk selskab, SPRL Printéclair, Bruxelles .

4 . En engelsk journalist, Andrew Bell, fik ogsaa til opgave at udarbejde en engelsk udgave af pjecen . Pjecen, som havde titlen "Against Racism and Fascism in Europe" indeholdt et forord skrevet af Rudi Arndt og Alf Lomas, et britisk medlem af Europa-Parlamentet . Paa omslaget og paa forsatsbladet fandtes ogsaa Den Socialistiske Gruppes navn og bomaerke . Paa den sidste side stod der, at yderligere eksemplarer kunne faas hos Labours Gruppe i Europa-Parlamentet eller paa Den Socialistiske Gruppes hovedkvarter i Bruxelles . Pjecen var trykt af SPRL Printéclair .

5 . Det fremgaar, at pjecen blev uddelt paa tre sprog i Europa-Parlamentets lokaler i Strasbourg i september og oktober 1986 .

6 . Jean-Marie Le Pen og det franske politiske parti "Front national", som han er formand for, ansaa pjecerne for at vaere aerekraenkende og anlagde sag ved tribunal de grande instance de Strasbourg med paastand om 500 000 FF i erstatning for aerekraenkelse i henhold til artikel 1382 i den franske Code Civil og artikel 29 i den franske lov af 29 . juli 1881 om pressefrihed . Sagen var anlagt mod de to journalister, Detlef Puhl og Andrew Bell, mod Rudi Arndt, mod de to trykkerier og mod tretten individuelle socialistiske og socialdemokratiske partier fra de forskellige medlemsstater .

7 . Foersteinstansen afviste sagen, for saa vidt den angaar Rudi Arndt . Som begrundelse anfoerte den, at han noed immunitet mod retsforfoelgning ved nationale domstole i medfoer af artikel 8 og 10 i protokollen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers privilegier og immuniteter ( herefter benaevnt "protokollen "), og at EF-Domstolen i henhold til EOEF-Traktatens artikler 178 og 215, stk . 2, er enekompetent til at paakende sager om erstatning for skader forvoldt af Faellesskabets institutioner ellers dets ansatte . Retten erklaerede sig kompetent til at paakende sagen i relation til de oevrige sagsoegte og fastslog, at det forhold, at pjecerne var uddelt i Parlamentets lokaler, ikke afskar dens kompetence . Den frifandt dog disse, fordi deres ansvar i henhold til artikel 42 i den franske lov af 29 . juli 1881 var subsidiaert i forhold til den anerkendte udgivers - Den Socialistiske Gruppes ansvar - som ikke kunne sagsoeges, fordi den ikke var en juridisk person .

8 . Cour d' appel de Colmar ( Anden Afdeling for Civile Sager ) fandt det som appelinstans noedvendigt at anmode om en praejudiciel afgoerelse af "fortolkningen af den paaberaabte faellesskabsret ". Den har derfor forelagt Domstolen foelgende spoergsmaal :

"Har De Europaeiske Faellesskabers Domstol kompetence til at paakende de ovenfor anfoerte forhold, eftersom de er blevet begaaet i Europa-Parlamentets lokaler i Strasbourg?"

9 . Foerst skal spoergsmaalets raekkevidde bestemmes, da det ikke er udformet som et fortolkningsspoergsmaal og ikke henviser til nogen faellesskabsretlig bestemmelse . Saadan som det er udformet, ser det ud til, at der med spoergsmaalet kun spoerges, om Domstolens kompetence udspringer alene af det forhold, at de anfaegtede handlinger blev begaaet i Europa-Parlamentets lokaler . Det er et direkte spoergsmaal, og jeg mener, svaret er klart .

10 . Det fremgaar dog af gennemgangen af parternes argumenter og tribunal de grande instance' s synspunkter, som er gengivet i forelaeggelsesdommen, at cour d' appel endvidere oensker oplyst, om de nationale retsinstansers kompetence ogsaa er afskaaret af en anden grund, nemlig at en politisk gruppe i Europa-Parlamentet ( som ikke er part i den nationale sag ) erkender at vaere hovedansvarlig for udgivelsen . Den nationale rets argumentation ser ud til at vaere, at Den Socialistiske Gruppes deltagelse maaske kan paafoere Europa-Parlamentet eller Faellesskabet et ansvar, hvorefter Domstolen ville vaere kompetent . Hvis det var tilfaeldet, da kunne foelgen vaere, at hverken de enkelte medlemmer i Parlamentet, de politiske partier som udgoer gruppen, eller andre, som har deltaget i udgivelsen, kunne sagsoeges ved de franske domstole, eftersom de franske domstoles kompetenceudoevelse i forhold til de omhandlede sagsoegte ville vaere uforenelig med Domstolens enekompetence til at paakende sager om ansvar uden for kontraktsforhold .

11 . Det skal bemaerkes, at der nok er et yderligere aspekt ved kompetencespoergsmaalet, nemlig omfanget af den immunitet, som Europa-Parlamentets medlemmer nyder mod national retsforfoelgning . Da det ikke ser ud til, at cour d' appel oensker en afgoerelse af dette spoergsmaal, og da hverken hovedsagens parter eller Kommissionen har beroert spoergsmaalet, er jeg af den opfattelse, at det falder uden for forelaeggelsessagen .

12 . Det foerste spoergsmaal er, om Domstolen er kompetent, blot fordi de omtvistede handlinger fandt sted i Europa-Parlamentets lokaler . I henhold til artikel 28 i fusionstraktaten, "nyder" De Europaeiske Faellesskaber "paa Medlemsstaternes omraade de for udfoerelsen af deres opgave noedvendige privilegier og immuniteter paa de betingelser, der er fastsat i den som bilag til denne Traktat knyttede protokol ". Det foelger af protokollens artikel 1 :

"Faellesskabernes lokaler og bygninger er ukraenkelige . De er fritaget for ransagning, rekvisition, beslaglaeggelse og ekspropriation . Faellesskabernes ejendom og aktiver kan ikke uden bemyndigelse fra Domstolen goeres til genstand for tvangsforanstaltninger, hvad enten disse er af administrativ eller judiciel art ."

13 . De sagsoegte i hovedsagen anfoerer, at bestemmelsen medfoerer, at medlemsstaternes myndigheder, herunder de nationale domstole, ikke har nogen kompetence med hensyn til Faellesskabets institutioners lokaler, hvorfor Domstolen er enekompetent med hensyn til handlinger begaaet i disse lokaler .

14 . Dette anbringende kan ikke tages til foelge . Der er intet i de naevnte bestemmelser, som giver EF-Domstolen kompetence, blot fordi handlingerne er begaaet i Faellesskabets lokaler . Stedet, hvor en handling er begaaet, er da heller ikke en relevant faktor i de oevrige relevante faellesskabsretlige bestemmelser, som tillaegger Domstolen kompetence .

15 . Der er foelgelig ingen relevant faellesskabsretlig bestemmelse, som afskaerer eller begraenser en national retsinstans' kompetence i forbindelse med ulovlige handlinger begaaet i en faellesskabsinstitutions lokaler . Virkningen af protokollens artikel 1 er den, at en national retsinstans skal have Domstolens forudgaaende bemyndigelse, foerend den afsiger en retskendelse, som bemyndiger nationale myndigheder til at ransage Faellesskabets lokaler eller til at beslaglaegge dets aktiver . I den foreliggende sag er der imidlertid ikke tale om en saadan tvangsforanstaltning .

16 . Det andet spoergsmaal er, om Faellesskabet er ifaldet ansvar i medfoer af Traktatens artikel 215, stk . 2 . Ifoelge EOEF-Traktatens artikel 178 har Domstolen kompetence til at afgoere tvister vedroerende de i artikel 215, stk . 2, omhandlede skadeserstatninger; i henhold til Traktatens artikel 183 er Domstolen enekompetent . Det bestemmes i artikel 215, stk . 2 :

"For saa vidt angaar ansvar uden for kontraktsforhold skal Faellesskabet i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsaetninger, der er faelles for Medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader forvoldt af dets institutioner eller af dets ansatte under udoevelsen af deres hverv ."

17 . Det grundlaeggende spoergsmaal er altsaa, om en politisk gruppes handlinger kan tilregnes en faellesskabsinstitution - naermere bestemt Europa-Parlamentet - som foelge af, at politiske grupper paa en maade er dele af Parlamentet .

18 . Efter min mening skal dette spoergsmaal besvares benaegtende . Europa-Parlamentet har visse permanente repraesentative organer, navnlig praesidiet og formanden, hvis retsakter, forudsat at de er udstedt inden for organets kompetenceomraade, vil vaere retsakter fra Europa-Parlamentet selv ( jfr . Les Verts mod Europa-Parlamentet, praemis 20, sag 294/83, Sml . 1986, s . 1339; Raadet mod Parlamentet, praemis 8, sag 34/86, Sml . 1986, s . 2155 ). Europa-Parlamentets forretningsordens artikel 26 ( EFT 1981, C 90, s . 49 ), som er fastsat i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 142, foreskriver, at der kan dannes politiske grupper, og den samlede virkning af en raekke forskellige bestemmelser er at give de politiske grupper en vigtig rolle i Parlamentets funktion . Der er dog intet i reglerne, som bemyndiger en politisk gruppe til at handle paa Parlamentets vegne, eller som antyder, at en politisk gruppes handlinger kan tilregnes Parlamentet .

19 . Efter min mening kan en politisk gruppes handlinger kun anses for Parlamentets egne handlinger, hvis institutionen udtrykkeligt har bemyndiget eller godkendt dem ( f.eks . ved en beslutning truffet af Parlamentet ) eller ved en afgoerelse, som er truffet af et af dets repraesentative organer inden for dets kompetence . Imidlertid er der intet i sagen, som viser, at der var givet en saadan bemyndigelse eller godkendelse . Det fremgaar tvaertimod klart af omstaendighederne, som de er fremstillet af den nationale ret, at udgivelsen af pjecerne foerst og fremmest var en handling, som Den Socialistiske Gruppe selv tog initiativ til . Dette fremgaar endog af forordet til den tyske udgave, hvor der staar, at Den Socialistiske Gruppe "uafhaengigt og paa eget ansvar" (" unabhaengig und in eigener Verantwortung ") gav Detlef Puhl til opgave at skrive pjecen .

20 . Jeg foreslaar derfor Domstolen at besvare de forelagte spoergsmaal saaledes :

"1 ) I henhold til protokollen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers privilegier og immuniteter har De Europaeiske Faellesskabers Domstol ikke kompetence til at paakende handlinger alene af den grund, at de er begaaet i en EF-institutions lokaler . Af samme grund udelukker eller begraenser protokollen ikke de nationale retsinstansers kompetence til at paakende saadanne handlinger .

2 ) EOEF-Traktatens artikel 215, stk . 2, skal fortolkes saaledes, at det forhold, at en politisk gruppe i Europa-Parlamentet paa eget initiativ uddeler en politisk pjece, ikke kan anses for en handling begaaet af Europa-Parlamentet, som kan paadrage Faellesskabet ansvar uden for kontraktsforhold ."

(*) Originalsprog : engelsk .