Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 2. marts 1998. - De Nederlandske Antillers regering mod Rådet for Den Europæiske Union. - Ordningen for de oversøiske landes og territories associering - Afgørelse om midtvejsrevision af OLT-afgørelsen - Sag om foreløbige forholdsregler - Begæring om foreløbige forholdsregler - Uopsættelighed - Ingen. - Sag T-310/97 R.



Samling af Afgørelser 1998 side II-00455



Sammendrag



Nøgleord

1 Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - realitetspaakendelse af hovedsagen - uden betydning - graenser

(EF-traktaten, art. 185 og 186; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1)

2 Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - udsaettelse af gennemfoerelsen - betingelser - uopsaettelighed - alvorligt og uopretteligt tab - afvejning af interesserne i sagen - oekonomisk tab

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

3 De oversoeiske landes og territoriers associering - Raadets gennemfoerelse - afgoerelse 91/482 - midtvejsrevision - fastlagt frist - blot vejledende betydning

(Raadets afgoerelse 91/482, art. 240, stk. 3)

Sammendrag

4 Spoergsmaalet vedroerende hovedsagens formalitet boer som hovedregel ikke behandles under en sag om foreloebige forholdsregler. Det maa, medmindre det umiddelbart er klart, at hovedsagen skal afvises, afgoeres i forbindelse med behandlingen af hovedsagen, da Rettens afgoerelse i hovedsagen ellers foregribes.

5 Det paahviler Faellesskabets retsinstanser, naar de traeffer afgoerelse om en begaering om foreloebige forholdsregler, foerst at undersoege, om en eventuel annullation af den omtvistede retsakt ville goere det muligt at aendre den situation, som retsaktens umiddelbare gennemfoerelse ville medfoere, og omvendt, om udsaettelse af retsaktens gennemfoerelse kan hindre, at den senere faar fuld virkning, saafremt sagsoegeren ikke faar medhold i hovedsagen.

Med hensyn til indfoerelsen som led i de oversoeiske landes og territoriers associering af toldkontingenter for indfoersel af visse landbrugsvarer med toldfritagelse kan Faellesskabets retsinstanser, medmindre der foreligger aabenbar uopsaettelighed, ikke uden at risikere at goere indgreb i Raadets skoensmaessige befoejelser saette sit skoen i stedet for denne institution med hensyn til valget af den foranstaltning, der er mest egnet til at hindre forstyrrelser paa Faellesskabets marked for de paagaeldende produkter. Ved afvejningen af de foreliggende interesser skal der foelgelig ikke blot tages hensyn til faren for, at Faellesskabets interesser skades uopretteligt, saafremt den begaerede foreloebige forholdsregel traeffes, men ogsaa til Raadets naevnte skoensmaessige befoejelser. Begaeringen kan derfor kun tages til foelge, saafremt det fremgaar, at de begaerede forholdsregler ubestrideligt er uopsaettelige, saaledes at et oekonomisk tab som hovedregel kun anses for alvorligt og uopretteligt, saafremt sagsoegeren ikke kan opnaa fuld erstatning herfor, selv om han faar medhold i hovedsagen.

6 Ifoelge ordningen for de oversoeiske landes og territoriers associering med Faellesskabet, som er indfoert ved afgoerelse 91/482, bemyndiger artikel 240, stk. 3, Raadet til at revidere denne afgoerelse »inden udloebet af den foerste periode paa fem aar« for at tage hensyn til den af Kommissionen og de oversoeiske landes og territoriers kompetente myndigheder indvundne erfaring, aendringerne af Lomé-konventionen under forhandlingerne med Faellesskabet og staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og den fornyede undersoegelse af Faellesskabets oekonomiske bistand.

Denne frist synes altsaa at have til formaal i givet fald at give mulighed for en fornyet udformning af visse bestemmelser i afgoerelsen med henblik paa at imoedekomme situationens udvikling eller nye behov. Fristen synes at vaere fastlagt, fordi den i princippet svarer til den periode, der er mest egnet til at foretage eventuelle tilpasninger eller aendringer af denne art. Denne frist maa derfor under en sag om foreloebige forholdsregler fortolkes saaledes, at den er blot vejledende, saaledes at muligheden for at revidere denne afgoerelse, efter at den foerste periode paa fem aar er udloebet, ikke kan udelukkes, naar denne revision ikke har kunnet foretages inden for den angivne frist, men opfylder visse behov, som man har forudset, og netop derfor har givet mulighed for en midtvejsrevision.