Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser - kompetence - betingelser for anvendelse af afsnit II - sagsøgt med bopæl i en kontraherende stat - sagsøger med bopæl i et tredjeland - uden betydning, medmindre udtrykkelig bestemmelse herom i konventionen

(Konventionen af 27.9.1968, afsnit II)

2. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser - kompetence på forsikringsområdet - formål - beskyttelse af den svageste part - rækkevidde - sager mellem erhvervsdrivende inden for rammerne af en genforsikringsaftale - ikke omfattet

(Konventionen af 27.9.1968, art. 7-12a)

3. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser - kompetence på forsikringsområdet - formål - beskyttelse af den svageste part - rækkevidde - sager mellem en forbruger og en genforsikrer - omfattet

(Konventionen af 27.9.1968, art. 7-12a)

Sammendrag

1. Afsnit II i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse og ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse, finder principielt anvendelse, når sagsøgte har bopæl eller hjemsted på en kontraherende stats område, også selv om sagsøgeren har bopæl i et tredjeland. Det forholder sig kun anderledes i de undtagelsestilfælde, hvor det af en udtrykkelig bestemmelse i konventionen fremgår, at anvendelsen af den fastsatte kompetenceregel beror på, at sagsøgeren har bopæl på en kontraherende stats område. Dette er tilfældet, hvis sagsøgeren gør brug af sin valgmulighed i henhold til konventionens artikel 5, nr. 2, artikel 8, stk. 1, nr. 2, og artikel 14, stk. 1, samt med hensyn til aftaler om kompetence i henhold til konventionens artikel 17, men da kun for det tilfælde, at sagsøgte ikke har bopæl i en kontraherende stat.

( jf. præmis 47, 61 og domskonkl. 1 )

2. De specielle kompetenceregler i forsikringssager, som findes i artikel 7-12a i konventionen af 27. september 1968, som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse og ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse, omfatter ikke sager mellem den genforsikrede og en genforsikrer inden for rammerne af en genforsikringsaftale. Eftersom den forsikrede har flere muligheder for at vælge værnetinget end forsikringsgiveren, og adgangen til at vedtage en værnetingsklausul i sidstnævntes interesse afskæres, er disse regler begrundet i ønsket om at beskytte den forsikrede, der som oftest står over for en standardkontrakt, hvis vilkår ikke længere kan forhandles, ligesom han er den økonomisk svageste part. Der er imidlertid ikke behov for en særlig beskyttelse i forholdet mellem en genforsikrer og den genforsikrede, idet de to parter i en genforsikringsaftale er erhvervsdrivende, og ingen af dem må formodes at indtage en svagere stilling end medkontrahenten.

( jf. præmis 64, 66, 76 og domskonkl. 2 )

3. Mens de specielle kompetenceregler i forsikringssager i artikel 7-12a i konventionen af 27. september 1968 ikke finder anvendelse i sager mellem en genforsikrer og den genforsikrede inden for rammerne af en genforsikringsaftale, finder de derimod fuldt ud anvendelse, når en forsikringstager, en forsikret eller en begunstiget i henhold til en forsikringsaftale efter de gældende bestemmelser i en kontraherende stat har adgang til - direkte over for en eventuel genforsikrer for forsikringsgiveren - at gøre sine rettigheder gældende i henhold til forsikringsaftalen. I sådanne tilfælde befinder sagsøgeren sig i en svagere stilling i forhold til genforsikreren, der er erhvervsdrivende, og det særlige beskyttelsesformål med konventionens artikel 7 ff. kan da begrunde, at disse specielle regler bringes i anvendelse.

( jf. præmis 75 )