Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Appel - anbringender - fejlagtig bedømmelse af faktiske omstændigheder - afvisning - Domstolens prøvelsesret med hensyn til vurdering af de for Retten fremlagte beviser - udelukket, medmindre de er gengivet forkert

(EKSF-statutten for Domstolen, art. 51, stk. 1)

2. EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - begreb - kriteriet vedrørende den private investor - udsigt til rentabilitet

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c); beslutning nr. 3855/91, art. 1, stk. 2]

3. EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - kommissionsbeslutning, der har krævet en kompliceret økonomisk vurdering - domstolsprøvelse - grænser

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c), og art. 33]

4. Appel - anbringender - anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte - formalitetsmangel - afvisning

[EKSF-statutten for Domstolen, art. 49; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, første afsnit, litra c)]

5. EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - tilbagesøgning af en ulovlig støtte - genoprettelse af den oprindelige situation

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c)]

Sammendrag

1. Kun Retten har kompetence til at fastlægge, hvilke faktiske omstændigheder der skal lægges til grund - bortset fra tilfælde, hvor det fremgår af de fremlagte sagsakter, at de omstændigheder, Retten har lagt til grund, er materielt urigtige - og til at bedømme disse faktiske omstændigheder. Bedømmelsen af de faktiske omstændigheder er således ikke - medmindre de fremlagte oplysninger er gengivet forkert - et retsspørgsmål, der som sådant kan efterprøves af Domstolen under en appel.

( jf. præmis 34 )

2. For at afgøre, om offentlige myndigheders indgreb i en virksomheds kapital, uanset under hvilken form, dette indgreb sker, udgør statsstøtte, skal det undersøges, om en privat investor af en størrelse, der kan sammenlignes med organer, som forestår forvaltningen af den offentlige sektor, under tilsvarende omstændigheder kunne tænkes at ville have indskudt en kapital af den samme størrelse. Selv om den private investor, hvis adfærd den offentlige investors dispositioner med et økonomisk-politisk sigte skal sammenlignes med, ikke nødvendigvis er en almindelig investor, som anbringer sin kapital med henblik på en mere eller mindre kortsigtet forrentning, skal det mindst være et privat holdingselskab eller en privat koncern af virksomheder, som følger en global eller sektorbestemt strukturpolitik, og adfærden skal være ledet af mere langsigtede rentabilitetsudsigter.

( jf. præmis 42 )

3. Kommissionens undersøgelse af, om en bestemt foranstaltning kan anses for statsstøtte, fordi staten ikke har handlet, som en almindelig erhvervsdrivende ville have gjort, indebærer en kompliceret økonomisk vurdering. Når den vedtager en retsakt, der indebærer sådanne vurderinger, har Kommissionen et vidt skøn, og den retslige prøvelse af retsakten må, som det fremgår af EKSF-traktatens artikel 33, begrænses til en kontrol af, om procedure- og begrundelseskravene er overholdt, om de faktiske omstændigheder, på grundlag af hvilke det anfægtede valg er foretaget, er materielt rigtige, samt om der foreligger en åbenbar fejl ved vurderingen af de nævnte faktiske omstændigheder, eller om der er begået magtfordrejning. Navnlig kan Retten ikke sætte sit skøn med hensyn til de økonomiske forhold i stedet for det, der er anlagt af Kommissionen.

( jf. præmis 43 )

4. En appel, hvor appellanten kun gentager de samme argumenter som i første instans, har i realiteten kun til formål at opnå, at de i stævningen for Retten fremsatte påstande pådømmes endnu en gang, hvilket i henhold til artikel 49 i EKSF-statutten for Domstolen falder uden for dennes kompetence.

( jf. præmis 54 )

5. Med hensyn til støtteordningen i EF-traktaten er ophævelsen af en ulovlig støtte ved tilbagesøgning den logiske følge af, at støtten er fundet ulovlig, og en medlemsstats forpligtelse til at afskaffe en støtte, som Kommissionen har fundet uforenelig med fællesmarkedet, har til formål at genoprette den oprindelige situation. Det følger heraf, at det ikke er nødvendigt, at der udtrykkeligt er tillagt Kommissionen en kompetence til at kræve tilbagebetaling. Der er ingen grund til at foretage en anden bedømmelse af støtte omfattet af EKSF-traktatens ordning.

For det første er støtteordningen i EKSF-traktaten ikke mindre streng end ordningen i EF-traktaten. Tværtimod er der med EKSF-traktatens artikel 4, litra c), indført en langt strengere ordning end EF-traktatens, for så vidt som bestemmelsen giver Kommissionen beføjelse til uden videre at forbyde enhver statsstøtte, uden at det er nødvendigt at undersøge, om den fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen, eller om den er omfattet af en undtagelse fra reglen om forbud.

For det andet skal Kommissionen i tilfælde af, at en medlemsstat ikke retter sig efter Kommissionens beslutning om at kræve tilbagebetaling af ulovlig støtte, i henhold til EKSF-traktatens ordning på samme måde som i henhold til EF-traktatens ordning indlede en traktatbrudsprocedure. Det er først på et senere stadium af denne procedure, nemlig når der skal pålægges sanktioner på grund af manglende opfyldelse af forpligtelser, at EKSF-traktatens artikel 88, stk. 3 - i modsætning til i EF-traktatens traktatbrudsprocedure - kræver Rådets indblanding.

( jf. præmis 65-68 )