I den stævning af 11. september 1984, der ligger til grund for nærværende sag, er der nedlagt en række påstande, der går ud på annullation af tre indplaceringsbeslutninger, og som Angelo Valentini, tjenestemand ved Kommissionen, gør gældende overfor Kommissionen. For nærværende skal Domstolen imidlertid alene træffe afgørelse vedrørende den formalitetsindsigelse, sagsøgte har rejst: det er således dette spørgsmål, der er genstand for nærværende forslag til afgørelse.

Angelo Valentini, der nu er tjenestemand i lønldasse A 6, blev med beslutning af 10. marts 1975 udnævnt til tjenestemand på prøve efter en generel udvælgelsesprøve for assisterende oversættere og indplaceret på andet løntrin i lønklasse L/A 8. Efterfølgende blev han, efter deltagelse i en intern udvælgelsesprøve, udnævnt til fuldmægtig i lønklasse A 7, løntrin 1, med virkning fra den 1. februar 1978. Marts 1981 så offentliggørelsen af »beslutning vedrørende de i forbindelse med ansættelse gældende kriterier for indplacering i lønklasse og på løntrin«, der var vedtaget af Kommissionen den 6. juni 1973. Angelo Valentini ansøgte da (den 4.6.1981) administrationen om at tage de to ham vedrørende indplaceringer op til fornyet overvejelse, da de på utilstrækkelig måde tog hensyn til hans faglige erfaring.

Den 3. november 1981 meddelte indplaceringsudvalgets sekretariat sagsøgeren, at udvalget »efter en nærmere undersøgelse ikke ser sig i stand til at ændre den tidligere afgivne udtalelse om indplacering«. Angelo Valentini, der ikke ville slå sig til tåls hermed, anmodede (den 1.2.1982) udvalget om nærmere at begrunde sin afgørelse. Generaldirektør Morel, generaldirektoratet for personale og administration, meddelte ham herefter i en skrivelse af 12. maj 1982, hvilke kriterier, udvalget havde lagt til grund ved de to indplaceringer, og gentog, at de pågældende beslutninger »var i overensstemmelse med de gældende regler« og at der ikke var grundlag for at ændre beslutningerne.

Henved et år senere (den 22.3.1983) rettede sagsøgeren påny henvendelse til udvalget og gentog sit ønske om ændring af de nævnte beslutninger. I skrivelse af 28. april 1983 svarede generaldirektøren imidlertid, at »efter udvalgets udtalelse... af 14. april 1983« fandt han »som ansættelsesmyndighed« at måtte fastholde de pågældende indplaceringer. Seks måneder senerevendte Angelo Valentini tilbage til sagen og kritiserede i to henvendelser (af 25.11. og af 6.12.1983) udvalgets tidligere besvarelser og anmodede om en fornyet undersøgelse af sagen. Generaldirektør Morel ændrede imidlertid ikke opfattelse og i skrivelse af 6. januar 1984 fastholdt han sin skrivelse af 28. april 1983.

Herefter (den 5.4.1984) indgav sagsøgeren klage i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 90, stk. 2. Af klagen fremgår det, at den var foranlediget af »afvisningen ... af 6. januar 1984 af en ansøgning om ændret indplacering, ... der var indgivet den 25. november 1983 i overensstemmelse med ... andet afsnit i meddelelsen angående »beslutning vedrørende de i forbindelse med ansættelse gældende kriterier for indplacering i lønklasse og på løntrin«, der var offentliggjort i meddelelser fra administrationen. På samme måde som den (fornævnte) ansøgning vedrører klagen et krav om ... (ændring af) beslutningen om klagerens indplacering, der var truffet... i strid med ... beslutningen ... offentliggjort i marts 1981«.

I skrivelse af 21. juni 1984 svarede generaldirektøren, at den ansøgning, sagsøgeren havde ingivet den 25. november 1983, ikke var blevet behandlet i henhold til vedtægtens artikel 90, men i henhold til den i klagen nævnte meddelse, og generaldirektøren gentog for fjerde gang grundene til, at en ændring af den oprindelige indplacering ikke kunne komme på tale.

Søgsmålet er af Angelo Valentini anlagt mod afvisningen af klagen. Kommissionen har imidlertid, som allerede nævnt, straks rejst formalitetsindsigelse i medfør procesreglementets artikel 91 og har påstået sagen afvist. Domstolen har besluttet at afgøre sagens formalitet uafhængigt af realiteten.