5

De faktiske omstændigheder, der har givet anledning til tvisten, er fremstillet af Retten i den appellerede doms præmis 1-12 på følgende måde: »1 Den 13. januar 2014 indledte [Kommissionen] en undersøgelse af mulige restriktioner [, der griber ind i] udbud af betalings-TV-tjenester inden for rammerne af nogle licensaftaler [indgået] mellem seks amerikanske TV-producenter og de vigtigste europæiske betalings-TV-virksomheder. 2 Den 23. juli 2015 tilstillede Kommissionen selskaberne Paramount Pictures International Ltd, etableret i London (Det Forenede Kongerige), og Viacom Inc., etableret i New York (New York, De Forenede Stater), der er førstnævnte selskabs moderselskab (herefter samlet »Paramount«), en klagepunktsmeddelelse. I denne meddelelse angav Kommissionen sin foreløbige konklusion vedrørende foreneligheden af visse klausuler i de licensaftaler, som Paramount havde indgået med Sky UK Ltd og Sky plc (herefter samlet »Sky«), med artikel 101 TEUF og artikel 53 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde [af 2. maj 1992 (EFT 1994, L 1, s. 3]). 3 Kommissionen fokuserede inden for rammerne af denne undersøgelse på to klausuler i disse licensaftaler. Den første havde til formål at forbyde Sky – eller at begrænse dette selskabs mulighed for – at imødekomme uopfordrede anmodninger om køb af TV-distributionstjenester fra forbrugere bosiddende i [Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS)], men uden for Det Forenede Kongerige og Irland. Den anden klausul pålagde Paramount inden for rammerne af de aftaler, koncernen indgik med [TV-virksomheder] etableret i EØS, men uden for Det Forenede Kongerige, at forbyde disse sidstnævnte eller at begrænse disses mulighed for at imødekomme uopfordrede anmodninger om køb af TV-distributionstjenester fra forbrugere bosiddende i Det Forenede Kongerige eller Irland. 4 Ved afgørelse vedtaget den 24. november 2015 af høringskonsulenten i visse konkurrencesager blev [Groupe Canal +] tilladt at deltage i proceduren i egenskab af andre interesserede personer som omhandlet i artikel 13, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til […] artikel [101 TEUF og 102 TEUF] (EUT 2004, L 123, s. 18). 5 Ved skrivelse af 4. december 2015 med overskriften »oplysninger om procedurens karakter og genstand i henhold til artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004« underrettede Kommissionen [Groupe Canal +] om bl.a. sin retlige vurdering af anvendelsen af artikel 101 TEUF på de faktiske omstændigheder i sagen, der blev efterfulgt af en foreløbig konklusion i denne henseende. Ifølge denne foreløbige konklusion havde Kommissionen til hensigt at vedtage en afgørelse rettet til Sky og hver af de producenter, der var omfattet af undersøgelsen, om konstatering af, at de havde overtrådt artikel 101 TEUF og […] artikel 53 [i EØS-aftalen], og hvori de ville blive pålagt en bøde og pålagt at ophøre med overtrædelsen samt afholde sig fra enhver foranstaltning, der ville kunne have tilsvarende formål eller følge. 6 Den 15. april 2016 foreslog Paramount at afgive en række tilsagn med henblik på at imødekomme Kommissionens betænkeligheder vedrørende konkurrencen i henhold til artikel 9 i [forordning nr. 1/2003]. Efter at have indhentet bemærkninger fra de øvrige interesserede tredjeparter, herunder [Groupe Canal +], vedtog Kommissionen [den omtvistede] afgørelse […]. 7 Det fremgår af [denne] afgørelses artikel 1, at tilsagnene i afgørelsens bilag er bindende for Paramount samt for selskabets retsuccessorer og datterselskaber i en periode på fem år regnet fra meddelelsen af den pågældende afgørelse. […] 8 Klausul 1, niende afsnit, i bilaget til den [omtvistede] afgørelse fastlægger nogle forskellige former for klausuler, der er genstand for proceduren (herefter »de relevante klausuler«). På den ene side for så vidt angår satellittransmission omfattes for det første klausulen, i henhold til hvilken modtagelse uden for det område, der er omfattet af licensaftalen (overspill), ikke udgør et kontraktbrud fra TV-virksomhedens side, såfremt denne sidstnævnte ikke har godkendt den pågældende modtagelse, og for det andet klausulen, i henhold til hvilken modtagelse i område, der er omfattet af licensaftalen, ikke udgør et kontraktbrud fra Paramounts side, såfremt dette selskab ikke har godkendt, at dekodere fra tredjeparter er til rådighed på dette område. På den anden side for så vidt angår transmission via internettet omfattes for det første klausulen, der pålægger TV-virksomheder at hindre downloading eller streaming af TV-udsendelser uden for det område, der er omfattet af licensaftalen, og for det andet klausulen om, at transmission via internet (internet overspill) til det område, der er omfattet af licensaftalen, ikke udgør et kontraktbrud fra Paramounts side, såfremt selskabet forpligter TV-virksomhederne til at anvende teknologi, der hindrer mulighed for en sådan visning, og for det tredje klausulen om, at visning af TV-indhold via internettet uden for det område, der er omfattet af licensaftalen, ikke udgør et kontraktbrud fra TV-virksomhedens side, såfremt denne sidstnævnte anvender teknologi, der hindrer en sådan visning. 9 Det fremgår endvidere af klausul 1, tredje afsnit, i bilaget til den [omtvistede] afgørelse, at ordene »TV-virksomhedens forpligtelser« omhandler de relevante klausuler eller tilsvarende klausuler, som forbyder en TV-virksomhed at imødekomme uopfordrede anmodninger fra forbrugere, der er bosiddende i EØS, men uden for det område, hvori TV-virksomheden har en senderet. Tilsvarende betegner ordene »Paramounts forpligtelser« de relevante klausuler eller tilsvarende klausuler, der pålægger Paramount at forbyde TV-virksomheder, der er beliggende i EØS, men uden for de områder, hvori en TV-virksomhed har en eneret, at imødekomme uopfordrede anmodninger fra forbrugere, der er bosiddende i disse områder. 10 Ifølge klausul 2 i bilaget til den [omtvistede] afgørelse er Paramount fra meddelelsen af [denne] afgørelse undergivet nogle forskellige [tilsagn]. Paramount må først og fremmest ikke indgå […] de relevante klausuler inden for rammerne af licensaftaler, sådan som disse er defineret i samme bilag [, eller forny eller forlænge anvendelsen af disse klausuler] (punkt 2.1). Dernæst for så vidt angår de eksisterende aftaler vedrørende betalings-TV (existing Pay-TV Output Licence Agreements) må selskabet ikke foretage retslige skridt med henblik på at sikre overholdelse af forpligtelserne for TV-[virksomhederne] [punkt 2.2, litra a)]. Hvad angår de samme aftaler må det ikke overholde eller foretage retslige skridt med henblik på direkte eller indirekte at håndhæve »Paramounts forpligtelser« [punkt 2.2, litra b)]. Endelig skal selskabet inden for en frist på ti dage regnet fra meddelelsen af den [omtvistede] afgørelse meddele Sky og inden for en frist på en måned regnet fra samme meddelelse meddele enhver anden TV-producent, der er etableret i EØS, at selskabet ikke vil foretage retslige skridt med henblik på at sikre TV-[virksomhedernes] overholdelse af de relevante klausuler (punkt 2.3). 11 [Groupe Canal +] havde indgået en licensaftale med Paramount vedrørende produktion af betalings-TV (Pay Television Agreement), der var trådt i kraft den 1. januar 2014 […]. [Denne aftales] artikel 12 bestemte, at det område, der var omfattet af aftalen, kunne inddeles i nogle »eksklusive« områder, som bl.a. dækkede Frankrig, og et »ikke eksklusivt« område, der dækkede Mauritius. [Den nævnte aftales artikel 3] bestemmer endvidere, at Paramount ikke selv må udøve eller tillade en tredjepart at udøve rettigheder over retransmission i eksklusive områder. Bilag A.IV til aftalen præciserer for sin del de forpligtelser, der påhviler [Groupe Canal +] for så vidt angår anvendelsen af teknologi vedrørende geografisk filtrering, der hindrer retransmission uden for de områder, for hvilke licensen er tildelt. 12. Ved skrivelse af 25. august 2016 gav Paramount [Groupe Canal +] meddelelse om den forpligtelse, der figurerede i punkt 2.2., litra a), i bilaget til den [omtvistede] afgørelse […], og præciserede følgelig, at selskabet ikke ville foretage retslige skridt med henblik på at sikre overholdelse fra TV-virksomhedens side af de relevante klausuler, og at selskabet ophævede enhver forpligtelse for TV-virksomheden i henhold til de relevante klausuler. Paramount understregede ligeledes i samme skrivelse, at ordene »TV-virksomhedens forpligtelser« havde den samme betydning som [disse ord] i bilaget til den [omtvistede] afgørelse […]. Ved skrivelse af 14. oktober 2016 besvarede [Groupe Canal +] denne meddelelse ved at anføre, at de tilsagn, der blev vedtaget inden for rammerne af en procedure, der udelukkende involverede Kommissionen og Paramount, ikke kunne gøres gældende over for [Groupe Canal +].«