34

Det er på denne baggrund, at Gerechtshof te Amsterdam har besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål: »1) Omfatter det materielle anvendelsesområde for de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester] forsyning med [en] [basis]pakke via kabel, for hvilken tjenesteydelse der betales transmissionsomkostninger og et beløb med hensyn til (inkluderet) betaling til radio- og tv-stationer og kollektive rettighedsorganisationer i forbindelse med offentliggørelsen af deres beskyttede værker? 2) a) Har kommunen, i betragtning af liberaliseringen af telekommunikationssektoren og målsætningen for de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester, og som] indeholder strenge procedurer for koordination og høring, før en national tilsynsmyndighed er (ene)kompetent til at intervenere [i takstfastsættelsen] på slutbrugerstadiet med en foranstaltning som en priskontrol, stadig kompetence til […] at varetage sine indbyggeres offentlige interesser ved at intervenere [i takstfastsættelsen] på slutbrugerstadiet med et [takst]vilkår? b) Hvis nej, er de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester] da til hinder for, at kommunen anvender et [takst]vilkår, der blev aftalt i forbindelse med salget af dets kabelnetforetagende? Såfremt spørgsmål [2a) og b)] besvares benægtende, opstår følgende spørgsmål: 3) Er en [offentlig] myndighed som kommunen i en situation som den foreliggende (også) bundet af EU-rettens loyalitetsprincip, såfremt den ved indgåelsen af et [takst]vilkår og dets senere anvendelse ikke handler til gennemførelse af en offentlig opgave, men inden for rammerne af en privatretlig beføjelse [se også spørgsmål [6a)]]? 4) For så vidt som de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester] finder anvendelse, og kommunen er bundet af loyalitetsprincippet: a) Er loyalitetsprincippet sammen med (målsætningen for) de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester, og som] indeholder strenge procedurer for koordination og høring, før en national tilsynsmyndighed må intervenere [i takstfastsættelsen] på slutbrugerstadiet med en foranstaltning som en priskontrol, til hinder for, at kommunen anvender et [takst]vilkår? b) Hvis nej, lyder besvarelsen af spørgsmål [4a)] anderledes for så vidt angår perioden efter, at Kommissionen i sit »letter of serious doubt« havde givet udtryk for alvorlig tvivl med hensyn til, om den af OPTA foreslåede priskontrol kan forenes med de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester] som omhandlet i rammedirektivets artikel 8, og [efter hvilket] OPTA afstod fra at træffe denne foranstaltning? 5) a) Er artikel 101 TEUF en ordre public-regel, der medfører, at en ret i embeds medfør skal anvende denne bestemmelse i den forstand, der forudsættes i artikel 24 og 25 i Wetboek van Burgerlijke Rechtsvordering (civilprocesloven, herefter »Rv«)? b) Hvis ja, ved hvilke af de faktiske omstændigheder, der fremkommer under sagens behandling, skal retten i embeds medfør undersøge, om artikel 101 TEUF skal finde anvendelse? Er retten også forpligtet hertil, såfremt denne undersøgelse (eventuelt) fører til inddragelse af udfyldende faktiske omstændigheder som omhandlet i Rv’s artikel 149, efter at parterne har haft lejlighed til at ytre sig herom? 6) Såfremt artikel 101 TEUF skal anvendes i embeds medfør mellem sagens parter, og på baggrund af (målsætningen med) de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester], OPTA’s og Kommissionens anvendelse heraf og afstemningen af begreber fra de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester] – såsom stærk markedsposition og afgrænsning af de relevante markeder – med de tilsvarende begreber i EU-konkurrenceretten, giver de faktiske omstændigheder, der foreligger i denne sag, anledning til følgende spørgsmål: a) Skal kommunen ved salget af sin kabelnetbedrift og det i denne sammenhæng aftalte [takst]vilkår betragtes som en virksomhed i den betydning, der forudsættes i artikel 101 TEUF (se også spørgsmål 3)? b) Skal [takst]vilkår[et] betragtes som en alvorlig begrænsning som omhandlet i artikel 101, stk. 1, litra a), TEUF og som nærmere beskrevet i Kommissionens meddelelse om aftaler af ringe betydning, der ikke indebærer en mærkbar begrænsning af konkurrencen [som omhandlet i artikel 81, stk. 1, EF] (bagatelmeddelelsen, [EFT 2001 C 368, s. 13], punkt 11)? Hvis ja, er der da allerede tale om en mærkbar begrænsning af konkurrencen, jf. artikel 101, stk. 1, TEUF? Hvis nej, påvirkes da besvarelsen af de i spørgsmål [6d)] […] nævnte omstændigheder? c) Hvis [takst]vilkår[et] ikke er nogen alvorlig begrænsning, har det da en konkurrencebegrænsende virkning (allerede) fordi: — den nederlandske konkurrencemyndighed har udtalt, at UPC ikke har misbrugt sin dominerende stilling ved de (højere) takster, dette selskab anvender for levering af sådanne tjenesteydelser såsom forsyning af det samme marked med basispakken via kabel — Kommissionen i sit letter of serious doubt har givet udtryk for alvorlig tvivl med hensyn til, om (forudgående) intervention (ved hjælp af en priskontrol) [i takstfastsættelsen] på slutbrugerstadiet for tjenesteydelser såsom UPC’s forsyning med [en] basispakke[…] via kabel kan forenes med de formål, der er anført i rammedirektivets artikel 8? Har det nogen betydning for besvarelsen, at OPTA som følge af [dette letter of] serious doubt afstod fra priskontrollen? d) Kan aftalen og det heri indeholdte [takst]vilkår mærkbart begrænse konkurrencen i den betydning, der forudsættes i artikel 101, stk. 1, TEUF, (også) henset til, at: — UPC i henhold til de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester] betragtes som en virksomhed med en stærk markedsposition (bagatelmeddelelsen, punkt 7) — så godt som alle de nederlandske kommuner, som i halvfemserne solgte deres kabelnet til private som UPC, i salgsaftalerne har forbeholdt sig visse beføjelser med hensyn til [takst]fastsættelsen af basispakken [via kabel] (bagatelmeddelelsen, punkt 8)? e) Må aftalen med dens takstbegrænsende vilkår antages at (kunne) have en mærkbar påvirkning af handelen mellem medlemsstater, jf. artikel 101, stk. 1, TEUF, som nærmere beskrevet i retningslinjerne vedrørende begrebet »påvirkning af handelen« i […] artikel 81 [EF] og 82 [EF] (EUT 2004 C 101, s. 81), henset til, at: — UPC i henhold til de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester] må betragtes som en virksomhed med en stærk markedsposition — OPTA har fulgt den europæiske høringsprocedure for at gennemføre en priskontrol med sådanne tjenesteydelser, som leveres af en kabeludbyder med en stærk markedsposition som UPC i form af [en] basispakke[…] [via kabel], idet denne procedure i henhold til de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester] må følges, da en påtænkt foranstaltning kan have indflydelse på handelen mellem medlemsstater — aftalen i sin tid havde en værdi på 51 mio. NLG (godt 23 mio. EUR) — så godt som alle nederlandske kommuner, der i halvfemserne solgte deres kabelnet til kabelnetudbydere som UPC, i salgsaftalerne har taget forbehold med hensyn til [takst]fastsættelsen af basispakken [via kabel]? 7) Har en ret i henhold til artikel 101, stk. 3, TEUF beføjelse til at erklære et forbud i henhold til artikel 101, stk. 1, TEUF for uanvendeligt [på takstvilkåret] på baggrund af de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester] og Kommissionens alvorlige tvivl i dens letter of serious doubt med hensyn til, om en (forudgående) intervention i [takst]fastsættelsen på slutbrugerstadiet kan forenes med konkurrenceretten? Har det for besvarelsen heraf nogen betydning, at OPTA foranlediget af Kommissionens letter of serious doubt afstod fra den påtænkte priskontrol? 8) Giver nullitetssanktionen i artikel 101, stk. 2, TEUF mulighed for relativisering af dens tidsmæssige virkning set i lyset af forholdene på det tidspunkt, da aftalen blev truffet (starten af liberaliseringsperioden inden for telekommunikationssektoren) og den senere udvikling inden for telekommunikationssektoren, herunder [ikrafttrædelsen af] de nye lovgivningsmæssige rammer [der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester] og Kommissionens heraf følgende alvorlige betænkeligheder med hensyn til fastsættelse af en priskontrol?«