ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/57

Sag anlagt den 19. august 2013 — Métropole Gestion mod KHIM — Metropol (METROPOL)

(Sag T-431/13)

2013/C 344/103

Stævningen er affattet på fransk

Parter

Sagsøger: Métropole Gestion (Paris, Frankrig) (ved advokat M.-A. Roux Steinkühler)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Metropol Investment Financial Company Ltd (Moskva, Rusland)

Sagsøgerens påstande

— Søgsmålet antages til realitetsbehandling og der gives sagsøger medhols i følgende påstande.

— Den anfægtede afgørelse annulleres delvis, for så vidt som det herved blev afslået at erklære det anfægtede EF-varemærke ugyldigt på grundlag af varemærkeregistrering nr. 02 3 167 081, nr. 02 3 167 084 og nr. 794 040 og de øvrige ikke-registrerede tegn.

— Den anfægtede afgørelse stadfæstes, for så vidt som varemærkeregistrering nr. 5 590 981 herved blev erklæret delvis ugyldig på grundlag af den ældre varemærkeregistrering nr. 02 3 143 685.

— Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »METROPOL« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 35, 36 og 42 — EF-varemærke nr. 3 590 981

Indehaver af EF-varemærket: Metropol Investment Financial Company Ltd

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Métropole Gestion

Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Nationalt ordmærke »METROPOLE« og nationale figurmærker og det internationale figurmærke »METROPOLE gestion« for tjenesteydelser i klasse 36

Annullationsafdelingens afgørelse: Begæringen blev delvist forkastet

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/60

Sag anlagt den 11. september 2013 — Perfetti Van Melle Benelux mod KHIM — Kraft Foods Global Brands (TRIDENT PURE)

(Sag T-491/13)

2013/C 344/110

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Perfetti Van Melle Benelux BV (Breda, Nederlandene) (ved advokaterne P. Perani, G. Ghisletti og F. Braga)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Kraft Foods Global Brands LLC (Northfield, De Forenede Stater)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 9. juli 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 706/2012-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og Kraft Foods Global Brands LLC tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og for appelkammeret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Kraft Foods Global Brands LLC

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »TRIDENT PURE« for varer i klasse 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 352 642

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Perfetti Van Melle Benelux BV

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Figurmærket i sort og hvid indeholdende ordbestanddelene »PURE WHITE« for varer i klasse 30 — EF-varemærke nr. 6 771 869; figurmærket i sort og hvid indeholdende ordbestanddelene »mentos PURE FRESH PURE BREATH« for varer i klasse 30 — EF-varemærke nr. 8 813 487; figurmærket i hvid, lyseblå, blå og grøn indeholdende ordbestanddelen »PURE« for varer i klasse 30 — EF-varemærke nr. 9 291 634; ordmærket »PURE FRESH« for varer i klasse 30 — fransk varemærke nr. 63 431 610; figurmærke i forskellige nuancer af blå og hvid indeholdende ordbestanddelene »mentos PURE FRESH« for varer i klasse 30 — international registrering nr. 932 886 med virkning i Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Danmark, Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Ungarn, Polen, Portugal, Slovenien, Slovakiet, Finland og Sverige; figurmærket i sort og hvid indeholdende ordbestanddelene »mentos PURE FRESH« for varer i klasse 30 — italiensk varemærke nr. 1 280 532; figurmærke i forskellige nuancer af blå og hvid indeholdende ordelementerne »mentos PURE FRESH« for varer i klasse 30 — Benelux varemærke nr. 820 421; figurmærket i sort og hvid indeholdende ordbestanddelene »mentos PURE WHITE« for varer i klasse 30 — Benelux varemærke nr. 864 652

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Klagen taget til følge og afslag på indsigelsen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b).
—

Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den accepterede den internationale registrering nr. 1016724 for varemærket »Kenzo Estate«, hvori Den Europæiske Union er designeret, for: »olivenolie (som næringsmiddel); olie af olivenpresserester (som næringsmiddel); spiselige olier og fedtstoffer; vindruer, forarbejdede grøntsager og frugter; frosne grøntsager; frosne frugter; rå bælgfrugter; forarbejdede kødvarer; forarbejdede skaldyr« i klasse 29; »sukkervarer, brød og boller; vineddike; dressing af olivenolie; smagspræparater (andre end krydderier); krydderier; sandwich; pizzaer; hot dogs (sandwich); kødpier; ravioli« i klasse 30; og »druer (friske); oliven (friske); frugter (friske); grøntsager (friske); frø og løg« i klasse 31.
1)

Med det første anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionen har tilsidesat tiltrædelsesaktens artikel 36 (bilag VII, punkt 1), der indgår som en del af traktaten om tiltrædelse af Den Europæiske Union mellem Republikken Kroatien og medlemsstaterne i Den Europæiske Union [Narodne novine — Međunarodni ugovori nr. 2/12 (Tidende — internationale traktater)] ved ikke at have forhindret ophævelse af de love, hvorved det offentlige hverv som foged etableres og reguleres, og som Republikken Kroatien havde vedtaget under forhandlingerne om tiltrædelse til Den Europæiske Union. Tiltrædelsesaktens artikel 36 pålægger Kommissionen en forpligtelse til at overvåge overholdelsen af alle de løfter, som Republikken Kroatien har afgivet under forhandlingerne om tiltrædelse af Den Europæiske Union og dermed de retlige forpligtelser, som Republikken Kroatien har påtaget sig til at etablere et offentligt hverv som foged og skabe alle de nødvendige betingelser for en fuldstændig gennemførelse af dette hverv i den kroatiske retsorden senest den 1. januar 2012.
—

Roeckl Handschuhe & Accessoires GmbH & Co. KG tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagens behandling for indsigelsesafdelingen og appelkammeret, ligesom Harmoniseringskontoret tilpligtes at bære sine egne omkostninger.
2)

Tilsidesættelse af det retsstatslige proportionalitetsprincip Sagsøgeren er af den opfattelse, at proportionalitetsprincippet er blevet tilsidesat, idet opførelsen af sagsøgeren i de anfægtede retsakter ikke står i nogen meningsfyldt sammenhæng med disse retsakters målsætning om at forhindre Den Islamiske Republik Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter samt handel med og/eller udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller andre våbensystemer. Sagsøgte har heller ikke godtgjort, at udelukkelsen af sagsøgeren fra samhandel med den Europæiske Union er rimelig, herunder særligt at det er den mindst restriktive foranstaltning til at opnå det forfulgte mål. Sagsøgeren har derudover anført, at der åbenbart ikke er foretaget nogen afvejning af det omfattende indgreb i sagsøgerens grundlæggende rettigheder i forhold til det af sagsøgte angiveligt forfulgte mål.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 359/17

Sag anlagt den 3. oktober 2013 — Litauen mod Kommissionen

(Sag T-533/13)

2013/C 359/34

Processprog: litauisk

Parter

Sagsøger: Republikken Litauen (ved D. Kriaučiūno, R. Krasuckaitės og A. Karbausko)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Artikel 1, stk. 4, i af Europa-Kommissionens gennemførelsesafgørelse K(2013) 4487 endelig af 19. juli 2013 om godkendelse af tildeling af midlertidig national støtte til Litauen for 2013 (»den anfægtede afgørelse«), annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet fremført fire anbringender.

1) Det første anbringende om tilsidesættelse af artikel 39 TEUF, sammenholdt med artikel 40, stk. 2, første afsnit, TEUF, og princippet om forbud mod forskelsbehandling. Kommissionen har med vedtagelsen af den anfægtede afgørelses artikel 1, stk. 4, tilsidesat artikel 39 TEUF, sammenholdt med artikel 40, stk. 2, første afsnit, TEUF, fordi den ikke har overholdt den fælles landbrugspolitiks mål, som er anført i EUF-traktaten (især artikel 39, stk. 1, litra b), TEUF), eller den fælles landbrugspolitiks kriterier. Kommissionen har endvidere tilsidesat princippet om forbud mod forskelsbehandling.

2) Det andet anbringende om tilsidesættelse af forordning nr. 73/2009. Kommissionen har med vedtagelsen af artikel 1, stk. 4, i den anfægtede afgørelse uden noget retsgrundlag tilsidesat forordning nr. 73/2009 (1), da den har anvendt den nævnte forordnings artikel 10a, stk. 4, forkert.

3) Det tredje anbringende om, at Kommissionen har anlagt et urigtigt skøn. Kommissionen har med vedtagelsen af artikel 1, stk. 4, i den anfægtede afgørelse anlagt et urigtigt skøn, fordi den i 2012 foretog en urigtig vurdering af de gamle og de nye medlemsstaters direkte støtte, og støttede beregningen af den midlertidige nationale støtte på en sådan urigtig vurdering.

4) Det fjerde anbringende om en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik. Kommissionen har med vedtagelsen af artikel 1, stk. 4, i den anfægtede afgørelse tilsidesat princippet om god forvaltningsskik, fordi den ikke har overholdt pligten til at anvende de af Republikken Litauen fremlagte nye oplysninger vedrørende den direkte støtte i medlemsstaterne, og ikke har foretaget en vurdering af den direkte støttes reelle betydning for litauiske landbrug.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19.1.2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005, (EF) nr. 247/2006, (EF) nr. 378/2007 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1782/2003 (EUT 2009 L 30, s. 16, berigtiget i EUT 2010 L 43, s. 7).
1)

Første anbringende om, at Rådet begik en åbenbar fejl, da det vurderede, at sagsøgeren opfyldte kriterierne for at være omfattet af de anfægtede foranstaltninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 352/16

Sag anlagt den 2. september 2013 — GEA Group mod KHIM (engineering for a better world)

(Sag T-488/13)

2013/C 352/30

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: GEA Group AG (Düsseldorf, Tyskland) (ved advokat J. Schneiders)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 21. marts 2013 af Appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 935/2012-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »engineering for a better world« for varer og tjenesteydelser i klasse 6, 7, 9, 11, 35, 37, 39, 41 og 42 – EF-varemærkeansøgning nr. 10 244 416

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009.
—

Artikel 1 i og bilaget til Europa-Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/433/EU af 13. august 2013 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), annulleres, for så vidt som de af Forbundsrepublikken Tysklands kompetente betalingsorganer ydede betalinger på i alt 6 192 951,34 EUR i forbindelse med gennemførelsen af støtteordningen for kartoffelstivelsessektoren for perioden 2003-2005 deri udelukkes fra EU-finansiering.
4)

Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at den anfægtede forordning ikke kan begrundes i et forsigtighedsprincip, henset til, at betingelserne for dette princip ikke er opfyldt i denne sag. Mere præcist har sagsøgerne gjort gældende, at de risici, som Kommissionen fandt relevante, var baseret på hypoteser, der ikke er blevet bekræftet videnskabeligt. Der blev ikke taget hensyn til relevante data. Kommissionens risikovurdering var baseret på en forkert metode, og Kommissionen undlod at involvere sagsøgerne på tidspunktet for risikovurderingen, hvilket den burde have gjort. Dette førte med vedtagelsen af den anfægtede forordning til uforholdsmæssige og utilstrækkelige foranstaltninger.
1)

Første anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af den gode tro og god markedsføringsskik. Sagsøgeren gør nærmere bestemt gældende, at Kommissionen har opkrævet forskellige beløb uden at gøre præcise og konkrete grunde gældende hvad angår grundlaget for disse krav, og at Kommissionens kontraktsadfærd er i strid med bestemmelserne i chartret om grundlæggende rettigheder. Endvidere gør sagsøgeren gældende, at Kommissionens tilsidesættelse af sine kontraktmæssige forpligtelser ligeledes fremgår af Kommissionens hensigt om at påberåbe sig rettigheder udledt af andre almindelige kontraktsbestemmelser (FP 6) end dem, der finder anvendelse på den omtvistede kontrakt REACH 112.
2)

Med det andet anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen undlod på meningsfuld vis selv at vurdere, om sagsøgeren opfyldte det relevante kriterium. Sagsøgeren har navnlig anført, at Kommissionen (a) undlod at søge og/eller opnå de beviser, der ligger til grund for påstandene, (b) undlod at sikre sig, at begrundelsen var sammenfaldende med den grund, som De Forenede Nationers sanktionskomité støttede sig på, og undlod at søge og/eller opnå detaljer om påstandene, der var tilstrækkelige til at gøre det muligt for sagsøgeren at besvare dem effektivt, (c) undlod at tage stilling til, om nogen af påstandene byggede på oplysninger, der var opnået under tortur, og (d) undlod at søge og/eller opnå relevante diskulperende beviser.
—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 13. august 2013 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (FEASR) (meddelt under nummer K(2013) 5225 (EUT L 219, s. 49)), annulleres for så vidt den vedrører Den Hellenske Republik.
—

Det fastslås, at buddet fra Città di Roma Metronotte s.r.l. objektivt set er i strid med princippet om ligebehandling og princippet om fri konkurrence og følgeligt med bestemmelserne i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, hvori det i betragtning 41 præciseres, at »(p)rocedurerne for tildeling af kontrakter har til formål at opfylde institutionernes behov på de bedst mulige betingelser under overholdelse af principperne om lige adgang til offentlige indkøbskontrakter og om gennemsigtighed og ikke-forskelsbehandling«.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 377/16

Sag anlagt den 13. september 2013 — Seatech International m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-500/13)

2013/C 377/38

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Seatech International, Inc. (Cartagena, Colombia), Tuna Atlantic, Ltda (Cartagena) og Comextun, Ltda (Cartagena) (ved advokat F. Foucault)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

— Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 672/2013 af 15. juli 2013 om ændring af forordning (EU) nr. 468/2010 om opstilling af en EU-liste over fartøjer, der udøver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, annulleres, for så vidt som fartøjet Marta Lucia R heri udpeges som fartøj, der udøver IUU-fiskeri.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne gjort gældende, at fartøjet Marta Lucia R er blevet fjernet fra den af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk udarbejdede liste over fartøjer, der anses for at udøve ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, og at fartøjet som følge heraf ligeledes skal fjernes fra Den Europæiske Unions liste over fartøjer, der udøver denne virksomhed.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/38

Sag anlagt den 24. oktober 2013 — Belgien mod Kommissionen

(Sag T-563/13)

2013/C 367/68

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Belgien (ved J.-C. Halleux og M. Jacobs, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne F. Tuytschaever og M. Varga)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Det foreliggende annullationssøgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold, hvorfor den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den vedrører de af Kongeriget Belgien afholdte udgifter på 4 108 237,42 EUR eller således, at i det mindste det beløb, der skal udelukkes fra finansiering, begrænses til 1 268 963,04 EUR.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/433/EU af 13. august 2013 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (1), for så vidt som den vedrører de udgifter, som Kongeriget Belgien har afholdt.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

1) Første anbringende om en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, idet den anfægtede afgørelse kun delvis sætter sagsøgeren i stand til at forstå den tilsidesætte, der lægges denne til last.

2) Andet anbringende om en tilsidesættelse af artikel 125, artikel 125b, stk. 1, og artikel 125d i forordning (EF) nr. 1234/2007 (2) og artikel 23, artikel 28, stk. 1, artikel 29 og artikel 33 i forordning nr. 1580/2007 (3), idet Kommissionen har fastslået, at Greenbow cvba med urette blev anerkendt som producentorganisation.

3) Tredje anbringende om en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, idet Kommissionen ikke har begrænset den finansielle korrektion til de udgifter, der vedrørte medlemmer af Greenbow, som ikke selvstændigt kunne anerkendes som producentorganisation.

(1) EUT L 219, s. 49.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22.10.2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (EUT L 299, s. 1).

(3) Kommissionens forordning (EF) nr. 1580/2007 af 21.12.2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 1182/2007 vedrørende frugt og grøntsager (EUT L 350, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/36

Sag anlagt den 17. oktober 2013 — European Dynamics Luxembourg og Evropaïki Dynamiki mod European Joint Undertaking for ITER and the Development of Fusion Energy

(Sag T-553/13)

2013/C 367/65

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembourg) og Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved advokat D. Mabger)

Sagsøgt: European Joint Undertaking for ITER and the Development of Fusion Energy

Sagsøgernes påstande

— Sagsøgtes beslutning om tildeling af 7. august 2013 vedrørende den offentlige udbudsprocedure F4E-ADM (EUT 2012/S 213-352451) om tildeling af rammekontrakt for tjenesteydelser med flerleddet tildeling benævnt »Provision of Information and Communications Technology (ICT) Projects to Fusion for Energy« (EUT 2013/S 198-342742).

— Sagsøgte tilpligtes at erstatte de af sagsøgerne lidte tab som følge af fortabelsen af muligheden for at opnå en kontrakt.

— Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgerne en forhøjet erstatning.

— Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgerens sagsomkostninger og andre udgifter i forbindelse med dette søgsmål, også hvis sagsøgeren ikke får medhold.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

1) Med det første anbringende gøres gældende, at sagsøgte ikke overholdt EU-lovgivningen, eftersom den foretog en vurdering af buddene og tildelte kontrakten efter udløbet af buddenes gyldighed.
—

Sagsøgeren har i denne henseende gjort gældende, at en anerkendelse af, at tildelingskriterium nr. 3 gør det muligt at foretage en vurdering alene baseret på personalets taloplysninger er uforholdsmæssig og utilstrækkelig i forhold til formålet bestående i at individualisere det økonomisk mest fordelagtige bud samt i strid med pligten til med henblik den komparative bedømmelse af de indgivne bud at anvende tildelingskriterier, som ikke bør forveksles med de administrative udvælgelseskriterier for udbuddet.
1)

Med det første anbringende har sagsøgerne gjort gældende, at Rådet begik en åbenbar fejl, da det vurderede, at nogen af kriterierne for opførelse på listen var opfyldt for så vidt angår begge sagsøgere, og at der ikke er noget gyldigt retsgrundlag for udpegningen af sagsøgerne.
2)

Andet anbringende om Personalerettens urigtige gengivelse af faktiske omstændigheder og beviser, både når Personaleretten konkluderer, at sagsøgeren havde ret til beskyttelse i henhold til artikel 22a, stk. 3, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og når Personaleretten fastslog, at sagsøgeren ikke har tilvejebragt det mindste indicium for, at den administrative undersøgelse rettet mod sagsøgte var blevet indledt som repressalier (vedrørende præmis 87, 88 og 94 i den anfægtede dom).
—

Det gøres i den forbindelse gældende, at forpligtelsen til optælling af dyr under kontroller på stedet i henhold til ICHN-støtten er i strid det gældende kriterium om belægningsgraden og ligebehandlingsprincippet, samt at Kommissionen fortolkede de nævnte bestemmelser urigtigt ved at finde, at det spanske system ikke var tilstrækkeligt til at efterprøve opfyldelsen af princippet om belægningsgraden.
—

Det er sagsøgerens opfattelse, at Kommissionen har tilsidesat artikel 296 TEUF, idet den ikke behørigt har begrundet afvisningen af at nedsætte bøden på grund af manglende betalingsevne, eftersom de betingelser, der i medfør af Europa-Kommissionens beslutningspraksis [særligt i henhold til punkt 35 i retningslinjer for beregningen af bøder efter artikel 23, stk. 2, litra a) i forordning nr. 1/2003 (1), herefter »retningslinjerne«] og i overensstemmelse med retspraksis ved EU’s domstole om insolvens skal være opfyldt, for at en nedsættelse af bøden kan indrømmes i den forbindelse, ikke specifikt er blevet analyseret, og da de af CP påberåbte argumenter under den pågældende procedure for Europa-Kommissionen ikke blev behørigt behandlet, for så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt koncernen COMPANHIA PREVIDENTE opfylder de nævnte betingelser.
1)

Med det første anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af begrundelsespligten, for så vidt som Kommissionen på ingen måde har redegjort klart og utvetydigt for sin argumentation og følgelig ikke har gjort det muligt for de berørte at gøre sig bekendt med begrundelsen for den anfægtede forordning. Sagsøgeren har gjort gældende: — dels at pligten til at begrunde den anfægtede forordning var så meget desto mere væsentlig, som at Kommissionen med henblik på vedtagelsen af denne rådede over en bred skønsmargen, — dels at Kommissionen var forpligtet til udførligt at gøre rede for sin argumentation, for så vidt som den anfægtede forordning, ved at fastsætte en nulsats for eksportrestitutionerne for fjerkrækød, gik mærkbart videre end de foregående forordninger på dette område.