Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fri bevægelighed for personer - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - læger - speciallægeanerkendelse - forpligtelse til at betale løn under uddannelsen begrænset til de lægespecialer, som er fælles for alle medlemsstaterne eller for to eller flere medlemsstater, og som er nævnt i artikel 5 eller 7 i direktiv 75/362 - betingelse - krav om, at speciallæger under uddannelse overholder de uddannelsesbetingelser, der fremgår af bilaget til direktiv 75/363

[Rådets direktiv 75/362, art. 5 og 7, 75/363, art. 2, stk. 1, litra c), art. 3, stk. 2, og punkt 1 og 2 i bilaget hertil, samt 82/76]

2. Fri bevægelighed for personer - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - læger - speciallægeanerkendelse - forpligtelse til at betale løn under uddannelsen - direkte virkning - foreligger ikke - nationale domstoles forpligtelser

[Rådets direktiv 75/362, 75/363, art. 2, stk. 1, litra c), art. 3, stk. 2, og punkt 1 og 2 i bilaget hertil, samt 82/76]

Sammendrag

1. Forpligtelsen til at betale en passende løn under uddannelsen til speciallæge, som med hensyn til uddannelsen gennemført på heltidsbasis er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra c), samt i punkt 1 i bilaget til direktiv 75/363 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som læge, som ændret ved direktiv 82/76, og som med hensyn til uddannelsen gennemført på deltidsbasis er omhandlet i artikel 3, stk. 2, samt i punkt 2 i bilaget til dette direktiv, gælder kun for de lægespecialer, som er fælles for alle medlemsstaterne eller for to eller flere medlemsstater, og som er nævnt i artikel 5 eller 7 i direktiv 75/362 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for læger omfattende foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, som ændret ved direktiv 82/76, og den gælder kun, hvis de betingelser for uddannelse på heltidsbasis, som er foreskrevet i punkt 1 i bilaget til direktiv 75/363, eller de betingelser for uddannelse på deltidsbasis, som er foreskrevet i punkt 2 i samme bilag, overholdes af speciallægerne under uddannelse.

( jf. præmis 45 og domskonkl. )

2. Forpligtelsen til at betale en passende løn under uddannelsen til speciallæge, som med hensyn til uddannelsen gennemført på heltidsbasis er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra c), samt i punkt 1 i bilaget til direktiv 75/363 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som læge, som ændret ved direktiv 82/76, og som med hensyn til uddannelsen gennemført på deltidsbasis er omhandlet i artikel 3, stk. 2, samt i punkt 2 i bilaget til dette direktiv, er ubetinget og tilstrækkelig præcis, idet den - for at en speciallæge kan være omfattet af ordningen for gensidig anerkendelse ifølge direktiv 75/362 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for læger omfattende foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, som ændret ved direktiv 82/76 - kræver, at hans uddannelse, når den gennemføres på heltidsbasis eller deltidsbasis i henhold til direktivets krav, skal være aflønnet. Forpligtelsen gør det imidlertid ikke i sig selv muligt for den nationale ret at fastslå identiteten af den debitor, som skal udrede den passende aflønning, ligesom dennes størrelse heller ikke kan fastslås.

Den nationale ret har dog pligt til, når den anvender bestemmelserne i national ret, hvad enten de er ældre eller yngre end et direktiv, så vidt muligt at fortolke dem i lyset af ordlyden af og formålet med direktivet.

( jf. præmis 45 og domskonkl. )

3. De skadelige følger af en for sen gennemførelse af et direktiv kan afhjælpes ved, at foranstaltningerne til gennemførelse af direktivet anvendes fuldt ud og med tilbagevirkende gyldighed, idet direktivet dog skal være gennemført korrekt. Den nationale ret skal imidlertid påse, at erstatningen står i passende forhold til de skadelidtes tab. I den henseende er det tilstrækkeligt, at foranstaltningerne til gennemførelse af direktivet anvendes med tilbagevirkende gyldighed, korrekt og fuldt ud, medmindre de skadelidte godtgør, at de har lidt yderligere tab som følge af, at de ikke i rette tid har kunnet opnå de økonomiske fordele, direktivet sikrer dem, hvilke tab derfor også bør erstattes.

( jf. præmis 39 )