Præamblen til Ley 15/2012, de 27 de diciembre, de medidas fiscales para la sostenibilidad energética ( 5 ) (lov nr. 15/2012 af 27.12.2012 om finanspolitiske foranstaltninger til bæredygtig energiudvikling) (herefter »lov om energiafgift«) bestemmer:

»I.

Formålet med denne lov er at tilpasse vores skatte- og afgiftssystem til mere effektiv og miljøvenlig udnyttelse og bæredygtig udvikling, værdier, der ligger til grund for denne skattereform, og som sådan er i overensstemmelse med de grundlæggende principper, der regulerer Den Europæiske Unions skatte- og energipolitik og naturligvis miljøpolitik.

I dagens samfund kræver energiproduktionens og ‑forbrugets stigende indvirkning på miljømæssig bæredygtighed en normativ og lovgivningsmæssig ramme, der sikrer alle aktører en velfungerende energimodel, der også bidrager til at bevare vores rige miljøarv.

Denne lov er forankret i forfatningens artikel 45, i henhold til hvilken beskyttelsen af vores miljø bliver et af de ledende principper for den økonomiske og sociale politik. En af grundpillerne i denne skatte- og afgiftsreform er således at internalisere de miljøomkostninger, der skyldes elektricitetsproduktion[…]. Derved skal [denne] lov tjene som et incitament til at forbedre vores energieffektivitet og samtidig sikre en bedre forvaltning af naturressourcerne og en fortsat styrkelse af den nye model for bæredygtig udvikling, både ud fra et økonomisk og socialt synspunkt samt ud fra et miljømæssigt synspunkt.

[…]

Til det formål regulerer denne lov tre nye afgifter: afgiften på værdien af elektricitetsproduktionen, afgiften på produktionen af anvendt nukleart brændstof og radioaktivt affald fra produktion af kerneenergi samt afgiften på oplagring af anvendt nukleart brændstof og radioaktivt affald på centrale anlæg; der indføres et gebyr for brug af indvand til elektricitetsproduktion; afgiftssatserne for naturgas og kul ændres, og afgiftsfritagelsen for energiprodukter, der anvendes til produktion af elektricitet og i kraftvarmeproduktion af elektricitet og nyttevarme, afskaffes.

[…]

V.

Endelig ændrer afsnit IV i denne lov den konsoliderede tekst til lov om vand, som godkendt ved kongeligt lovdekret nr. 1/2001 af 20. juli.

Dette afsnit regulerer især den økonomisk-finansielle ordning for benyttelse af de offentlige vandressourcer. I henhold hertil skal de kompetente offentlige myndigheder, i overensstemmelse med princippet om omkostningsdækning, og ved at tage hensyn til langsigtede økonomiske prognoser, således oprette passende mekanismer til at lægge omkostningerne ved tjenesteydelser i forbindelse med vandforvaltning, herunder miljømæssige og ressourcerelaterede omkostninger, over på de forskellige slutbrugere.

[…]

Navnlig fastslås det i artikel 112 i den konsoliderede tekst i lov om vand, at anvendelsesgebyret kun finder anvendelse på benyttelse, anvendelse og udnyttelse af offentlige vandressourcer, der er defineret i samme lovs artikel 2, litra b) og c), dvs. anvendelsen af åbne eller lukkede naturlige vandløb og søbredder, laguner og vandreservoirer i offentlige vandløb. Brugen af indvand som omhandlet i litra a) i samme artikel 2 i den konsoliderede tekst til lov om vand er således ikke medtaget i definitionen af dette gebyr.

Dette faktum, som er en afvigelse i forhold til de generelle regler vedrørende aktiver til fri, offentlig benyttelse, er blevet opretholdt af historiske årsager, selv om det i dag ikke er økonomisk begrundet, i det mindste hvad angår rent industriel brug og i et markedssystem såsom elektricitetsproduktion.

På nuværende tidspunkt gør det spanske indvands generelle kvalitet det nødvendigt at beskytte det for at sikre en af de naturressourcer, der er nødvendige for samfundet. I denne forbindelse skal politikker for beskyttelse af drikkevand styrkes. Med henblik herpå er det nødvendigt at opnå indtægter fra dem, der opnår en fordel ved den private brug heraf eller brug specifikt til elektricitetsproduktion.

Formålet med denne ændring er derfor at indføre et nyt gebyr på de offentlige aktiver, der er beskrevet i denne lovs artikel 2, litra a), nemlig for anvendelse og udvikling af indvand til vandkraftudnyttelse.«