Forslag til afgørelse fra generaladvokat Geelhoed fremsat den 22. februar 2001. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod den Italienske Republik. - Traktatbrud - Direktiv 92/106/EØF - Manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist. - Sag C-444/99.



Samling af Afgørelser 2001 side I-03789



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 Under denne sag har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 226 EF nedlagt påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne (1).

2 Direktivets artikel 2 bestemmer, at hver medlemsstat senest den 1. juli 1993 skal fritage de i artikel 1 omhandlede kombinerede transportformer for enhver kontingent- eller bevillingsordning.

3 Den 28. juli 1998 fremsatte Kommissionen en begrundet udtalelse, da der stadig gjaldt en kontingent- og bevillingsordning i Italien. Sagen blev anlagt ved Domstolen den 22. november 1999. Den italienske regering har erkendt, at den ikke har efterkommet direktivet. Den har i svarskriftet og duplikken angivet, at den i kraft af dekret nr. 85 af 14. marts 1998, som trådte i kraft den 22. marts 1998, vil kunne opfylde sine forpligtelser med virkning fra 1. januar 2001. Dette dekret foreskriver, at der med virkning fra denne dato skal ske en fuldstændig liberalisering, og fastsætter overgangsbestemmelser indtil dette tidspunkt. Hermed bortfalder ifølge den italienske regering grundlaget for den foreliggende sag.

4 Heroverfor har Kommissionen gjort gældende, at Den Italienske Republik fortsat er skyldig i traktatbrud, i hvert fald indtil 2001. Såvel de bestemmelser, som gjaldt inden ikrafttrædelsen af dekret nr. 85, som den heri indeholdte overgangsordning (fra april 1998 til 1. januar 2001) strider ifølge Kommissionen mod direktivet. Den Italienske Republik burde have opfyldt sine forpligtelser allerede den 1. juli 1993; direktivet indeholder endvidere ikke hjemmel til at fastsætte en overgangsordning.

5 Under et søgsmål i henhold til artikel 226 EF skal spørgsmålet, om der er begået et traktatbrud, bedømmes på grundlag af situationen i medlemsstaten på tidspunktet for udløbet af fristen i den begrundede udtalelse, og Domstolen kan ikke tage hensyn til de siden da foretagne ændringer heri (2). Da Kommissionen ikke har frafaldet påstanden, må der gives den medhold heri.

Forslag til afgørelse

I betragtning af de anførte omstændigheder skal jeg foreslå Domstolen

a) at fastslå, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne, da den ikke har truffet de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at gennemføre direktivet rettidigt.

b) i medfør af procesreglementets artikel 69, stk. 2, at pålægge Den Italienske Republik sagens omkostninger.

(1) - EFT L 368, s. 38 (herefter »direktivet«).

(2) - Dom af 11.6.1998, forenede sager C-232/95 og C-233/95, Kommissionen mod Grækenland, Sml. I, s. 3343, af 27.10.1998, sag C-364/97, Kommissionen mod Irland, Sml. I, s. 6593, og af 29.10.1998, sag C-185/96, Kommissionen mod Grækenland, Sml. I, s. 6601.