Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Retligt samarbejde i straffesager – rammeafgørelse om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne – arrestordre, som er udstedt med henblik på fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning – videreovergivelse – betingelse – samtykke fra den fuldbyrdende medlemsstat – begrebet fuldbyrdende medlemsstat i tilfælde af flere overgivelser mellem medlemsstater i henhold til successive europæiske arrestordrer – den medlemsstat, der har foretaget den sidste overgivelse

(Rådets rammeafgørelse 2002/584, som ændret ved rammeafgørelse 2009/299, art. 28, stk. 2)

2. Retligt samarbejde i straffesager – rammeafgørelse om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne – formål – erstatte ordningen med udlevering mellem medlemsstaterne med en ordning for overgivelse mellem judicielle myndigheder

(Rådets rammeafgørelse 2002/584, som ændret ved rammeafgørelse 2009/299)

3. Retligt samarbejde i straffesager – rammeafgørelse om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne – princippet om gensidig anerkendelse – rækkevidde

(Rådets rammeafgørelse 2002/584, som ændret ved rammeafgørelse 2009/299, art. 1, stk. 2)

Sammendrag

1. Det fremgår af artikel 28, stk. 2, i rammeafgørelse 2002/584 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, som ændret ved rammeafgørelse 2009/299, at når ingen af de i denne artikel fastsatte undtagelser finder anvendelse, kan en person, der er blevet overgivet til den udstedende medlemsstat i henhold til en europæisk arrestordre, af denne stat kun overgives til en anden medlemsstat end den »fuldbyrdende medlemsstat« i henhold til en europæisk arrestordre, som er udstedt for en lovovertrædelse, der er begået inden overgivelsen, med samtykke fra nævnte »fuldbyrdende medlemsstat«. Selv om denne artikel ikke i den ved denne bestemmelse indførte ordning – som vedrører den udstedende medlemsstats videreovergivelse af en til denne medlemsstat allerede overgivet person – udtrykkeligt omfatter en situation, hvor den eftersøgte er omfattet af tre successive anmodninger om overgivelse, henviser begrebet »fuldbyrdende medlemsstat« til den medlemsstat, der har foretaget fuldbyrdelsen af den europæiske arrestordre, i henhold til hvilken den pågældende person er blevet overgivet til denne udstedende medlemsstat, og som tildeler sidstnævnte beføjelsen til i egenskab af fuldbyrdende medlemsstat at overgive denne person til en anden medlemsstat.

Rammeafgørelsens artikel 28, stk. 2, skal derfor fortolkes således, at når en person i henhold til successive europæiske arrestordrer har været omfattet af mere end én overgivelse mellem medlemsstater, er videreovergivelsen af denne person til en anden medlemsstat end den, der senest overgav ham, kun betinget af samtykke fra den medlemsstat, der foretog denne seneste overgivelse. Denne fortolkning styrker den ordning for overgivelse, der til fordel for et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed er indført ved rammeafgørelsen i henhold til den gensidige anerkendelse, som skal eksistere mellem medlemsstaterne. Ved at begrænse de situationer, hvor de fuldbyrdende judicielle myndigheder i de medlemsstater, der er involveret i successive overgivelser af samme person, kan afslå at give deres samtykke til fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre, indebærer en sådan fortolkning kun, at overgivelse af eftersøgte personer lettes, i overensstemmelse med princippet om gensidig anerkendelse, som er fastslået i rammeafgørelsens artikel 1, stk. 2, der udgør den grundlæggende regel i rammeafgørelsen.

(jf. præmis 50, 51, 62 og 80 samt domskonkl.)

2. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 54)

3. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 54, 55 og 62)