ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/47

Sag anlagt den 30. november 2009 — Fercal — Consultadoria e Serviços mod KHIM — Jacson of Scandinavia (JACKSON SHOES)

(Sag T-474/09)

2010/C 63/84

Stævningen er affattet på portugisisk

Parter

Sagsøger: Fercal — Consultadoria e Serviços, Ltda (Lissabon, Portugal) (ved advogado A. Rodrigues)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Jacson of Scandinavia AB (Vollsjö, Sverige)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 18. august 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1253/2008-2) annulleres, og følgelig opretholdes registreringen af EF-varemærke nr. 1 077 858, »JACKSON SHOES«.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt:»JACKSON SHOES«

Indehaver af EF-varemærket: Fercal — Consultadoria e Serviços, Ltda

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Jacson of Scandinavia AB

Varemærkerettigheder påberåbt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen: Det svenske ordmærke »JACSON OF SCANDINAVIA AB«

Annullationsafdelingens afgørelse: Medhold i begæringen om ugyldighed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 4, og artikel 53, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 om EF-varemærker, idet der ikke er nogen risiko for forveksling mellem varemærket »JACKSON SHOES« og varemærket »JACSON OF SCANDINAVIA AB«.

Selv om der er grafiske og fonetiske ligheder mellem navnene JACKSON og JACSON, skal der ved en sammenligning tages hensyn til tegnene i deres helhed: »JACKSON SHOES«/»JACSON OF SCANDINAVIA AB«.

Der kan ikke (på baggrund af et enkelt svensk forretningsnavn) tildeles en eneret til i samtlige medlemsstater i Den Europæiske Union at anvende et navn, der i stor udstrækning anvendes i mange andre lande i Unionen af tusindvis af mennesker og af andre virksomheder og således er et tegn, der kun har en svag grad af særpræg. Følgelig kan det ikke forhindres, at dette eller et andet, lignende tegn anvendes af tredjemand sammen med andre bestanddele.

En gennemsnitsforbruger kan endvidere sagtens forstå, at der er tale om forskellige typer af kendetegn, idet det ene er et ordmærke, mens det andet er et forretningsnavn, henset til forkortelsen AB.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/49

Appel iværksat den 15. januar 2010 af Luigi Marcuccio til prøvelse af kendelse afsagt den 29. oktober 2009 af Personaleretten i sag F-94/08, Marcuccio mod Kommissionen

(Sag T-12/10 P)

2010/C 63/86

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved avvocato G. Cipressa)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellantens påstande

— Under alle omstændigheder ophæves den appellerede kendelse fuldstændigt og uden undtagelse.

— Det fastslås, at søgsmålet i første instans, i relation til hvilket den appellerede kendelse blev afsagt, fuldstændigt og uden undtagelse skulle have været antaget til realitetsbehandling.

— Principalt: appellanten gives fuldstændigt og uden undtagelse medhold i sin påstand for førsteinstansen.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at godtgøre samtlige de omkostninger, som appellanten har afholdt for begge instanser i denne sag.

— Subsidiært: sagen hjemvises til Personaleretten med henblik på, at den træffer fornyet afgørelse i sagen i en anderledes sammensætning.

Anbringender og væsentligste argumenter

Denne appel er iværksat til prøvelse af kendelse afsagt den 29. oktober 2009 af Personaleretten i sag F-94/08. Ved denne kendelse afviste Personaleretten det søgsmål, som appellanten havde anlagt med påstand om annullation af et notat af 28. marts 2008, hvori Europa-Kommissionen havde bekendtgjort sin intention om at foretage indeholdelse i hans invaliditetsydelse med henblik på at opnå betaling af de sagsomkostninger, som den havde afholdt i en tidligere sag.

Til støtte for sine påstande har appellanten gjort gældende, at der foreligger en urigtig gengivelse og forvanskning af de faktiske omstændigheder i den appellerede kendelse, en fuldstændig mangel på begrundelse, samt en urigtig anvendelse og fortolkning af princippet tempus regit actum og af begrebet bebyrdende retsakt.
—

Der er anlagt et åbenbart urigtigt skøn af virksomhedssammenslutningen ITAK’s tekniske buds kvalitet, idet vurderingsudvalget fandt, at et bud afgivet af tre (told- og skatte-) myndigheder fra i alt tre medlemsstater i Den Europæiske Union var utilstrækkeligt og teknisk upassende.
Sagsøgeren har for det tredje anført, at Kommissionen har undladt at foretage en vurdering af alle de relevante faktiske omstændigheder og beviser med henblik på at træffe beslutning om vedtagelse af den anfægtede forordning og derved har foretaget en åbenbart urigtig vurdering. Sagsøgeren har endvidere anført, at han aldrig har været involveret nogen form for terrorvirksomhed, og at enhver form for økonomiske sanktioner eller forebyggende foranstaltninger over for ham er unødvendige.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 51/45

Sag anlagt den 5. januar 2010 — De Lucia mod KHIM — Galbani (De Lucia La natura pratica del gusto)

(Sag T-2/10)

2010/C 51/83

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Domenico De Lucia SpA (San Felice a Cancello, Italien) (ved avvocato S. Cutolo)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Egidio Galbani SpA (Melzo, Italien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 15. oktober 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 37/2009-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Domenico De Lucia SpA

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket indeholdende ordbestanddelen »De Lucia/La natura pratica del gusto« (ansøgning nr. 4 962 346) for varer i klasse 29, 30 og 31.

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Egidio Galbani SpA

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-ordmærket »LUCIA« (nr. 620 716) for varer i klasse 29 og 30; EF-figurmærket, der indeholder ordbestanddelen »Galbani-Santa Lucia« (nr. 2 302 677) for varer i klasse 29; det nationale (italiensk registrering nr. 67 470) og internationale (nr. 256 299) figurmærke »LUCIA« for varer i klasse 29; det nationale (italiensk registrering nr. 597 377), internationale (nr. 601 651) og EF- (nr. 70 185) figurmærke »Santa Lucia« for varer i klasse 29 og 30; det nationale (italiensk registrering nr. 131 028) og internationale (nr. 256 299) ordmærke »Santa Lucia« for varer i klasse 29 og EF-ordmærket »Santa Lucia« (nr. 70 128) for varer i klasse 29 og 30.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist medhold i indsigelsen, for så vidt angår visse varer i klasse 31.

Appelkammerets afgørelse: Klagen taget delvist til følge for så vidt angår »tobak« (klasse 31) og godkendelse af registrering for denne vare.

Søgsmålsgrunde: Urigtig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, samt manglende eller mangelfuld begrundelse vedrørende begæringen om anvendelse af artikel 12, litra a), i samme forordning.
Berigtigelse til meddelelse til Tidende i sag T-507/10

( Den Europæiske Unions Tidende C 13 af 15. januar 2011, s. 28 )

2011/C 72/61

Meddelelsen i EUT i sag T-507/10, Uspaskich mod Parlamentet, affattes således:

Sag anlagt den 28. oktober 2010 — Viktor Uspaskich mod Europa-Parlamentet

(Sag T-507/10)

2011/C 72/61

Processprog: litauisk

Parter

Sagsøger: Viktor Uspaskich (Kèdainiai, Litauen) (ved advokat Vytautas Sviderskis)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

— Europa-Parlamentets afgørelse af 7. september 2010, nr. P7_TA(2010)0296 vedrørende anmodningen om ophævelse af Viktor Uspaskichs immunitet, annulleres.

— Europa-Parlamentet tilpligtes at betale 10 000 EUR i erstatning for den lidte ikke-økonomiske skade.

— Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har fremsat fire anbringender til støtte for sine påstande.

Sagsøgeren gør for det første gældende, at sagsøgte tilsidesatte hans ret til forsvar og princippet om god forvaltningsskik i procedure 2009/2147 (IMM). Europa-Parlamentet afviste at høre sagsøgeren under proceduren om ophævelse af hans immunitet både i Retsudvalget og under plenarmødet. Det tog ikke hensyn til de fleste af sagsøgerens argumenter og tog ikke stilling til nogen af dem.

For det andet vedtog Europa-Parlamentet den anfægtede afgørelse på et ukorrekt lovgrundlag og tilsidesatte artikel 1, litra a), i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, da det anlagde en åbenbart urigtig fortolkning af artikel 62, stk. 1, og 2, i den litauiske forfatning. Sagsøgeren henviser til Rettens dom af 19. marts 2010 i sag T-42/06, Gollnisch mod Parlamentet, hvori Retten fastslog, at Europa-parlamentet havde foretaget en tilsvarende tilsidesættelse.

For det tredje undlod sagsøgte at anvende fumus persecutionis-princippet og anlagde et åbenbart urigtigt fejlskøn i forbindelse med denne vurdering. Sagsøgte tog overhovedet ikke hensyn til sine tidligere afgørelser om fumus persecutionis. Europa-Parlamentet tog desuden ikke hensyn til den omstændighed, at en politisk leder ikke var ansvarlig for lovovertrædelser vedrørende forvaltning, på det tidspunkt, hvor det blev besluttet at rejse en straffesag, og heller ikke til at materiale fra den indledende efterforskning var blevet offentliggjort.

For det fjerde tilsidesatte sagsøgte sagsøgerens ret til at fremsætte en anmodning om beskyttelse af hans immunitet i henhold til artikel 6, stk. 3, i Parlamentets forretningsorden. Det afviste at behandle sagsøgerens anmodning herom under henvisning til, at den foranstaltning, der er truffet om, at han skal stille en sikkerhed på 436 000 EUR, ikke står i et rimeligt forhold til den maksimale bøde, han kan idømmes for den lovovertrædelse, som han er tiltalt for.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/57

Sag anlagt den 10. februar 2010 — Jackson International mod KHIM — Royal Shakespeare (ROYAL SHAKESPEARE)

(Sag T-60/10)

2010/C 100/85

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Jackson International Trading Company Kurt D. Brühl Gesellschaft m.b.H. & Co. KG (Graz, Østrig) (ved lawyers S. Di Natale og H.G. Zeiner)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: The Royal Shakespeare Company (Stratford-upon-Avon, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 19. november 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 317/2009-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »ROYAL SHAKESPEARE« for varer og tjenesteydelser i klasse 32, 33 og 42

Indehaver af EF-varemærket: Jackson International Trading Company Kurt D. Brühl Gesellschaft m.b.H. & Co. KG

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: The Royal Shakespeare Company

Varemærkerettigheder påberåbt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen: EF-varemærkeregistreringen af ordmærket »RSC-ROYAL SHAKESPEARE COMPANY« for tjenesteydelser i klasse 41; Det Forenede Kongeriges varemærkeregistrering af figurmærket »RSC ROYAL SHAKESPEARE COMPANY«, for tjenesteydelser i klasse 41; det ikke-registrerede varemærke »ROYAL SHAKESPEARE COMPANY«, som der i Det Forenede Kongerige er gjort erhvervsmæssig brug af for forskellige tjenesteydelser

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om ugyldighed

Appelkammerets afgørelse: Annullationsafdelingens afgørelse blev ophævet og som følge heraf blev det registrerede EF-varemærke, der blev begæret erklæret ugyldigt, erklæret ugyldigt.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret med urette konkluderede, at betingelserne for at anvende den nævnte bestemmelse er opfyldt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/36

Sag anlagt den 19. januar 2010 — Steinberg mod Kommissionen

(Sag T-17/10)

2010/C 80/60

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Gerald Steinberg (Jerusalem, Israel) (ved lawyer T. Asserson)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— Inden for 15 dage gives der fuld aktindsigt i alle de i stævningen anførte dokumenter.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

— Der anordnes sådanne yderligere foranstaltninger, som Retten skønner rimelige.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved dette søgsmål påstår sagsøgeren annullation af Kommissionens afgørelse af 15. maj 2009, modtaget af sagsøgeren den 22. november 2009, hvorved sagsøgerens begæring om aktindsigt, indgivet i henhold til forordning nr. 1049/2001 (1), i dokumenter vedrørende finansieringsafgørelser om tilskud til israelske og palæstinensiske ikke-statslige organisationer i de sidste tre år inden for rammerne af programmerne »Partnerskab for Fred« (PfP) og »Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder« (EIDHR), delvist blev afslået.

Til støtte for sit søgsmål gør sagsøgeren fire anbringender gældende.

For det første gør sagsøgeren gældende, at sagsøgte har handlet i strid med artikel 2 i forordning nr. 1049/2001 ved ikke at tillade aktindsigt i de omhandlede dokumenter.

For det andet gør sagsøgeren gældende, at sagsøgte har handlet i strid med artikel 4 i forordning nr. 1049/2001 ved ikke at tillade fuld aktindsigt i de omhandlede dokumenter, idet sagsøgerens begæring ikke er omfattet af nogen af de undtagelser, der er fastsat i denne bestemmelse. Sagsøgeren hævder endvidere, at selv hvis hans begæring skulle være omfattet af disse undtagelser — hvilket ikke er tilfældet — skal civilsamfundets organisationers ret til aktindsigt i de omhandlede dokumenter anses for at udgøre en »mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen«.

For det tredje gør sagsøgeren gældende, at sagsøgte har handlet i strid med artikel 7 i forordning nr. 1049/2001, idet det tog sagsøgte næsten seks måneder at besvare hans genfremsatte begæring, på trods af at der i henhold til forordning nr. 1049/2001 skal svares på en sådan begæring inden for 15 arbejdsdage fra dennes registrering.

For det fjerde gør sagsøgeren gældende, at sagsøgte ikke behandlede begæringen »straks« og derfor har handlet i strid med artikel 8 i forordning nr. 1049/2001.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
For det første har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen begik flere åbenbart urigtige skøn, og at Kommissionen nægtede at fremføre en tilstrækkelig begrundelse eller forklaring over for sagsøgeren, hvorved Kommissionen tilsidesatte finansforordningen (2) og gennemførelsesbestemmelserne hertil samt direktiv 2004/18/EF (3) og artikel 253 EF.
—

Afgørelse truffet den 10. november 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1769/2008-4) annulleres, for så vidt EF-varemærkeansøgningen, samtidig med at den anfægtede afgørelse blev ophævet, blev afslået for så vidt angår følgende tjenesteydelser: — Klasse 35 — Tjenester leveret af en skatterådgiver, udfærdigelse af selvangivelser, bogføring, tjenester leveret af en revisor, professionel rådgivning vedrørende forretningsvirksomhed, virksomhedsrådgivning — Klasse 36 — Skatterådgivning, vurdering af skatteforhold, fusioner og virksomhedsovertagelser, nemlig finansiel rådgivningsvirksomhed i forbindelse med køb eller salg af virksomheder og kapitalinteresser i virksomheder. — Klasse 43 — Juridisk rådgivning og repræsentation, juridisk efterforskning.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/43

Appel iværksat den 26. januar 2010 af Luigi Marcuccio til prøvelse af kendelse afsagt den 10. november 2009 af Personaleretten i sag F-70/07, Marcuccio mod Kommissionen

(Sag T-38/10 P)

2010/C 80/68

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (ved avvocato G. Cipressa)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellantens påstande

— Under alle omstændigheder ophæves den appellerede kendelse fuldt ud og uden undtagelser.

— Det fastslås, at søgsmålet i første instans, i relation til hvilket den appellerede kendelse blev afsagt, fuldt ud og uden undtagelser kunne antages til realitetsbehandling.

— Principalt: Appellanten gives fuldt ud og uden undtagelser medhold i påstanden i søgsmålet for førsteinstansen.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale appellanten samtlige de omkostninger, som han har afholdt såvel i sagen i første instans som i den foreliggende appelsag.

— Subsidiært: Sagen hjemvises til fornyet behandling af Personaleretten i en anden sammensætning med henblik på, at den træffer fornyet afgørelse i sagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Denne appel er iværksat til prøvelse af Personalerettens kendelse af 10. november 2009. Ved kendelsen afviste Personaleretten første, anden, tredje og sjette påstand i et søgsmål med henblik på at få Kommissionen dømt til at erstatte den skade, som appellanten angiveligt har lidt som følge af afslaget på at godtgøre appellanten de sagsomkostninger, som han har afholdt i sag T-176/04, Marcuccio mod Kommissionen.

Til støtte for påstandene har appellanten gjort gældende, at der foreligger en urigtig fortolkning og anvendelse af begrebet »ansøgning« i personalevedtægtens artikel 90 og 91, en ubegrundet og ulogisk fravigelse af den relevante retspraksis, en fuldstændig mangel på begrundelse og en tilsidesættelse af forpligtelsen til at bortse fra kontrasøgsmålet, da det var indgivet for sent. Det gøres desuden gældende, at Personaleretten begik en fejl ved, at den lagde et dokument med titlen »anmodning om, at det er ufornødent at træffe afgørelse« til grund for sagen og, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 6 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention og af artikel 47 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/35

Sag anlagt den 18. januar 2010 — CheckMobile mod KHIM (carcheck)

(Sag T-14/10)

2010/C 80/59

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: CheckMobile GmbH — The Process Solution Company (Hamburg, Tyskland) (ved Rechtsanwalt K. Lodigkeit)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 18. november 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 595/2009-4) annulleres, i det omfang ansøgningen om varemærket »carcheck« derved blev afslået i henhold til artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »carcheck« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35, 36, 38, 41, 42 og 45 (ansøgning nr. 7 368 681)

Undersøgerens afgørelse: Delvis afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Delvis annullation af undersøgerens afgørelse

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94 (1), idet appelkammeret anlagde en for vidtgående fortolkning af den absolutte registreringshindring i forhold til et varemærke, der udelukkende består af tegn af beskrivende karakter.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/44

Sag anlagt den 10. februar 2010 — SP mod Kommissionen

(Sag T-55/10)

2010/C 80/70

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: SP SpA (Brescia, Italien) (ved avvocato G. Belotti)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning af 8. december 2009 om ændring af den foregående beslutning K(2009) 7492 endelig udg., som Kommissionen vedtog den 30. september 2009, annulleres.

— Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved den anfægtede beslutning af 8. december 2009 ændrede Kommissionen sin egen tidligere beslutning K(2009) 7492 endelig udg. af 30. september 2009, hvorved den havde foreholdt visse virksomheder, heriblandt sagsøgeren, at de angiveligt havde deltaget i et kartel. Ved beslutning af 8. december 2009 besluttede Kommissionen at ændre beslutningen af 30. september 2009, idet den erkendte, at beslutningen »henviste til et bilag med tabeller, som viste prisbevægelserne for rundt armeringsstål«, med henblik på at indarbejde de vedlagte tabeller i den her anfægtede beslutning.

Sagsøgerne har gjort følgende gældende til støtte for søgsmålet:

1) Den efterfølgende berigtigelse af en alvorligt mangelfuld beslutning er retsstridig. Kommissionen er ikke beføjet til efterfølgende at berigtige en beslutning, der åbenbart er en nullitet, da den var klart ufuldstændig i sit indhold på tidspunktet for vedtagelsen; dette er en særdeles alvorlig omstændighed, der som sådan ikke kan berigtiges.

2) Der er foretaget urigtig anvendelse af lovhjemlen. Kommissionen har som lovhjemmel for den anfægtede beslutning henvist til artikel 65 KS og forordning EF nr. 1/2003 (1), som er åbenbart ukorrekte lovhjemler for at forfølge det formål, Kommissionen har fastsat (dvs. indarbejde/ændre sin tidligere beslutning, fordi indholdet var ufuldstændigt) — hvorved den anden beslutning, der er genstand for denne sag, bør annulleres, fordi den åbenbart mangler en egnet lovhjemmel.

Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at der foreligger tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/33

Sag anlagt den 7. januar 2010 — Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon »Ygeia« mod KHIM

(Sag T-7/10)

2010/C 80/56

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon »Ygeia AE« (Athen, Grækenland) (ved avvocati K. Alexiou og S. Foteas)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Sagen antages til realitetsbehandling.

— Afgørelsen truffet af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 190/2009-2) annulleres.

— Ordmærket »ygeia« registreres som EF-varemærke, der angiver forbindelsen mellem det sagsøgende selskab og de af dette præsterede tjenesteydelser.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ygeia« for tjenesteydelser i klasse 44, lægevirksomhed — registreringsansøgning nr. 7129001

Undersøgerens afgørelse: Afslag på registreringsansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Stadfæstelse af undersøgerens afgørelse og afslag på registreringsansøgningen

Søgsmålsgrunde: Søgsmålets genstand er annullation af afgørelsen truffet af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 190/2009-2.

Med sit første annullationsanbringende gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede afgørelse med urette har anset tegnet for at have en udelukkende beskrivende karakter, om end det in abstracto har adskillelsesevne.

Med sit andet annullationsanbringende gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede afgørelse med urette har afvist argumentet om, at tegnet har adskillelsesevne på grund af dets tilsigtede brug. Også hvis det indrømmes, at ordmærket in abstracto har beskrivende karakter, foreligger ifølge sagsøgeren stadig den brug, som beviser, at det har adskillelsesevne, og som begrunder, at afslaget på registreringen annulleres.