Sag T-199/14 R

(offentliggørelse i uddrag)

Vanbreda Risk & Benefits

mod

Europa-Kommissionen

»Særlige rettergangsformer — offentlige tjenesteydelseskontrakter — udbudsprocedure — levering af ejendoms- og personforsikringsydelser — afvisning af en tilbudsgivers bud — begæring om udsættelse af gennemførelsen — formaliteten — fumus boni juris — uopsættelighed — interesseafvejning«

Sammendrag – Kendelse afsagt af Rettens præsident af 4. december 2014

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – fumus boni juris – umiddelbar undersøgelse af anbringender fremført til støtte for søgsmålet i hovedsagen – søgsmål til prøvelse af en kommissionsbeslutning om at afvise en tilbudsgivers bud i forbindelse med et offentligt udbud – anbringende vedrørende ulovligheden af en beslutning om at give en forsikringsmægler, der handler på vegne af forsikringsselskaber, adgang til at deltage i et udbud vedrørende forsikring som eneste tilbudsgiver – anbringende, der ikke umiddelbart forekommer ugrundet

I forbindelse med anvendelsen af de regler, der finder anvendelse ved anmodninger om foreløbige forholdsregler, er det hensigtsmæssigt at tage hensyn til den særlige rolle, som sager om foreløbige forholdsregler spiller i offentlige udbudsprocedurer. Det er i denne henseende endvidere hensigtsmæssigt at tage hensyn til de retlige rammer, som EU-lovgiver har opstillet, og som finder anvendelse på kontrakttildelingsprocedurer, som medlemsstaternes ordregivende myndigheder organiserer. Således som det fremgår af 40. betragtning til den delegerede forordning nr. 1268/2012 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, sammenholdt med artikel 91, stk. 2, i direktiv 2014/24 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18, bør de materielle regler for offentlige kontrakter især være baseret på bestemmelserne i direktiv 2014/24. Endvidere fremgår det dels af første til tredje betragtning til direktiv 89/665 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter, dels af tredje betragtning til direktiv 2007/66 om ændring af direktiv 89/665 og 92/13 for så vidt angår forbedring af effektiviteten af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige kontrakter, at lovgiver for at sikre den effektive anvendelse af sådanne regler har fundet det nødvendigt at indføre en række processuelle krav, der stiller hurtige retsmidler til rådighed på et stadium, hvor overtrædelser endnu kan bringes til ophør. Som det herudover fremgår af anden, tredje og femte betragtning til og artikel 2, stk. 1, i direktiv 89/665, anses foreløbige forholdsregler i den særlige sammenhæng med offentlige udbud ikke kun for et middel til at udsætte tildelingsproceduren, men i det mindste lige så meget for et middel til at afhjælpe en tilsyneladende tilsidesættelse, som ellers ville være omfattet af hovedsagen. Det er berettiget at tage hensyn til disse betragtningers betydning for den kompetence, som dommeren i sager om foreløbige forholdsregler udøver, idet foreløbige forholdsregler – ligesom på nationalt niveau – i henhold til kapitel 1 i procesreglementets tredje afsnit i offentlige udbudssager har til formål at sikre den effektive retsbeskyttelse hvad angår anvendelsen af de udbudsregler, der gælder for EU-institutioner og ‑organer, som i det væsentlige bygger på direktiv 2014/24, og idet disse direktiver i medfør af det almindelige fortolkningsprincip, som dette er anvendt i Domstolens praksis, er udtryk for, at der består et grundlæggende EU-retligt princip på området for offentlige udbud, nemlig princippet om effektiv retsbeskyttelse af tilbudsgivere, der ifølge Domstolens praksis skal tillægges særlig vægt, og som er sikret ved artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Selv om det er ubestridt, at Retten vil forkaste et anbringende vedrørende den omstændighed, at en EU-institution har tilsidesat en bestemmelse i et direktiv om indgåelse af offentlige kontrakter, der pr. definition er adresseret til medlemsstaterne, som irrelevant, forhindrer dette imidlertid ikke Unionens retsinstanser i at tage hensyn til de almindelige EU-retlige principper, der kommer til udtryk i den pågældende EU-retsakt. I det foreliggende tilfælde må det imidlertid konstateres, at de direktiver, der er blevet vedtaget på området for offentlige udbud, i denne henseende blot viser, at retten til effektiv retsbeskyttelse er særdeles vigtig på dette område. (jf. præmis 16-20)

Betingelsen om fumus boni juris er opfyldt, når der under proceduren om de foreløbige forholdsregler er en væsentlig uenighed, hvis løsning ikke gør sig gældende uden videre, hvorfor søgsmålet ikke umiddelbart forekommer at være uden rimeligt grundlag. Eftersom formålet med en sag om foreløbige forholdsregler er at garantere den fulde virkning af den fremtidige endelige afgørelse, således at det undgås, at den retsbeskyttelse, Unionens retsinstanser yder, bliver mangelfuld, skal dommeren i sager om foreløbige forholdsregler blot vurdere, om de anbringender, der er påberåbt som led i hovedsagen, umiddelbart forekommer begrundede, for at fastslå, om der er tilstrækkelig stor sandsynlighed for, at påstanden i hovedsagen tiltrædes. Selv om det er korrekt, at dommeren i sager om foreløbige forholdsregler ikke generelt er forpligtet til at foretage en lige så detaljeret bedømmelse som under hovedsagen, kan dette ikke fortolkes således, at det er absolut forbudt. (jf. præmis 22 og 23)

Der foreligger et tilfælde af særlig alvorlig fumus boni juris, når den ordregivende myndighed har givet en forsikringsmægler, der handler på vegne af forsikringsselskaber, adgang til at deltage i et udbud vedrørende en kontrakt om forsikring af ejendom og personer som den eneste tilbudsgiver, således at dennes bud kan vurderes, uden at der – i modsætning til alle de andre situationer, der udtrykkeligt nævnes i udbudsbetingelserne – skal tages hensyn til den økonomiske og finansielle kapacitet hos de forsikringsselskaber, der i sidste ende skal forsikre den garanterede risiko, og uden at denne forskel synes objektivt begrundet i ordningens opbygning. Den kontrol, som det udvalg, der har til opgave at bedømme buddene i forhold til de opstillede udbudsbetingelser, skal foretage, synes umiddelbart at blive illusorisk, samtidig med, at den nævnte mægler i givet fald opnår en konkurrencefordel i forhold til de andre tilbudsgivere. (jf. præmis 75 og 81)

Der foreligger et tilfælde af særlig alvorlig fumus boni juris, når det prima facie forekommer, at der er blevet foretaget en ulovlig ændring af den vindende virksomheds oprindelige bud i henhold til finansforordningens artikel 112, stk. 1, og den delegerede forordnings artikel 160 i den delegerede forordning nr. 1268/2012 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 966/2012 om de finansielle regler, hvilket er i strid med princippet om ligebehandling af tilbudsgivere, som finder anvendelse på det EU-retlige udbudsområde. (jf. præmis 120)