Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend - disciplinaerordning - Disciplinaerraad - ensartet sammensaetning under hele disciplinaersagens varighed

(Tjenestemandsvedtaegten, bilag IX, art. 7)

2. Tjenestemaend - disciplinaerordning - procedure for Disciplinaerraadet - frister i artikel 7 i bilag IX - uforbindende frister

(Tjenestemandsvedtaegten, bilag IX, art. 7)

3. Tjenestemaend - rettigheder og pligter - loyalitetspligt - begreb - raekkevidde

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 21)

4. Tjenestemaend - rettigheder og pligter - handlinger der vil kunne nedsaette den vaerdighed, stillingen kraever - skrifter rettet til de overordnede

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 12)

5. Tjenestemaend - disciplinaerordning - sanktion - ansaettelsesmyndighedens skoensbefoejelser - Rettens proevelsesret - raekkevidde - graenser

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 86-89)

6. Tjenestemaend - soegsmaal - anbringender - magtfordrejning - begreb

Sammendrag

1. Den omstaendighed, at Disciplinaerraadet indtil afgivelse af udtalelsen efter artikel 7 i vedtaegtens bilag IX fortsat som formand har den person, som var blevet udnaevnt for det aar, i hvilken disciplinaersagen blev indledt, uanset at en anden formand blev udnaevnt kort foer vedtagelsen af den paagaeldende udtalelse, er ikke en sagsbehandlingsfejl, der kan ulovliggoere Disciplinaerraadets sammensaetning, men tvaertimod en korrekt anvendelse af princippet om hensigtsmaessig forvaltning. En saadan loesning sikrer rettighederne hos en tjenestemand, som der er indledt disciplinaersag imod, for saa vidt som den goer det muligt, at de personer, der har gennemgaaet akterne, hoert vidnerne og i almindelighed foretaget det fornoedne i forbindelse med denne undersoegelse - der skal fastslaa faktum og den paagaeldende tjenestemands ansvar - er de samme som de, der afgiver den omhandlede udtalelse.

2. De frister, som i artikel 7 i vedtaegtens bilag IX er fastsat for afviklingen af proceduren for Disciplinaerraadet, er ikke bindende frister, som medfoerer, at retsakter udstedt efter udloebet rammes af nullitet, men de udgoer regler om hensigtsmaessig forvaltning.

Disciplinaerraadet kan bl.a. have brug for en laengere frist end fristen efter artikel 7, for at det kan foretage en tilstraekkeligt fuldstaendig undersoegelse, som tillige for tjenestemanden frembyder samtlige garantier efter vedtaegten.

3. Overholdelsen af den grundlaeggende pligt til loyalitet, der paahviler enhver tjenestemand i forhold til den institution, han tilhoerer, og til sine overordnede, og som vedtaegtens artikel 21 er et saerligt udtryk for, gaelder ikke blot ved udfoerelsen af de saerlige opgaver, som overlades tjenestemanden, men raekker videre frem til hele forholdet mellem tjenestemanden og institutionen, og tjenestemanden skal i medfoer af den naevnte pligt i almindelighed afholde sig fra enhver form for adfaerd, der kan opfattes som et angreb paa den vaerdighed og den respekt, som tilkommer institutionen og dens autoriteter.

4. Det forhold, at en tjenestemand til sine overordnede sender notitser, som paa grund af deres karakter kraenker den vaerdighed, hans stilling kraever, er i sig selv en kraenkelse af pligten efter vedtaegtens artikel 12, stk. 1, uafhaengigt af den offentlighed, saadanne notitser kan vaere ledsaget af. Det er herved uden betydning, om der er tale om administrative klager.

5. Naar de handlinger, en tjenestemand lastes for, er bevist, tilkommer det ansaettelsesmyndigheden at vaelge den hertil svarende sanktion. Da vedtaegtens artikel 86-89 ikke angiver noget fast forhold mellem de heri opregnede sanktioner og de forskellige former for overtraedelse af tjenestepligterne, der begaas af tjenestemaendene, skal valget af den sanktion, der skal paalaegges, saaledes baseres paa en generel vurdering af sagens samtlige konkrete omstaendigheder i de enkelte individuelle tilfaelde. Retten kan ikke saette sin vurdering i stedet for disciplinaermyndighedens, undtagen i tilfaelde af aabenbare vildfarelser eller magtfordrejning.

6. Ved begrebet magtfordrejning forstaas, at en administrativ myndighed har anvendt sine befoejelser til at fremme et andet formaal end det, der ligger til grund for befoejelserne.

En beslutning kan kun anses for at udgoere magtfordrejning, naar det paa grundlag af objektive, relevante og samstemmende indicier maa antages, at beslutningen er truffet for at forfoelge andre formaal end dem, der er angivet.