Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Domstolen – organisation – tildeling af sager til Store Afdeling

(Domstolens statut, art. 16, stk. 3; Domstolens procesreglement, art. 44, stk. 4)

2. Landbrug – fælles landbrugspolitik – bomuld – produktionsstøtte

(Akten vedrørende Den Hellenske Republiks tiltrædelse, protokol nr. 4; Rådets forordning nr. 1782/2003 og nr. 864/2004, art. 1)

3. Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde

(Art. 253 EF; Rådets forordning nr. 864/2004)

4. Annullationssøgsmål – anbringender – magtfordrejning

5. Fællesskabsret – principper – beskyttelse af den berettigede forventning – grænser

(Rådets forordning nr. 864/2004)

6. Landbrug – fælles landbrugspolitik – bomuld – produktionsstøtte

(Akten vedrørende Den Hellenske Republiks tiltrædelse, protokol nr. 4, stk. 2; Rådets forordning nr. 864/2004)

7. Annullationssøgsmål – dom om annullation – retsvirkninger

[Art. 231 EF; Rådets forordning nr. 1782/2003, afsnit IV, kapitel 10a, og art. 156, stk. 2, litra g), samt Rådets forordning nr. 864/2004]

Sammendrag

1. Selv om artikel 16, stk. 3, i Domstolens statut bestemmer, at denne skal sættes som stor afdeling, hvis der fremsættes anmodning herom fra bl.a. en af Fællesskabernes institutioner, som er part i sagen, udgør en tilbagesendelse af en sag til Domstolen med henblik på dens omfordeling til et dommerkollegium med et større antal dommere i henhold til procesreglementets artikel 44, stk. 4, en foranstaltning, som det dommerkollegium, hvortil en sag er blevet henvist, principielt træffer afgørelse om af egen drift, ligesom det ved afgørelsen er frit stillet. Imidlertid ville der, hvis det blev tilladt at fremsætte en anmodning i henhold til artikel 16, stk. 3, på et meget fremskredent stadium i proceduren, såsom fremsættelse af en anmodning efter den mundtlige forhandlings afslutning og således under rådslagningsstadiet, være risiko for, at dette kunne medføre en betydelig forsinkelse i procedurens forløb og derfor have virkninger, der er åbenbart uforenelige med retsplejehensyn, som indebærer, at Domstolen i enhver sag, der verserer for denne, skal sikre, at der træffes afgørelse efter en procedure, der er præget af effektivitet, og som er holdt inden for rammerne af rimelige frister.

(jf. præmis 22 og 23)

2. Begrebet produktionsstøtte til bomuld, som det fremgår af stk. 3 i protokol nr. 4, der er et bilag til akten vedrørende Den Hellenske Republiks tiltrædelse, udgør ikke en hindring for den betingelse for tildeling af den specifikke støtte, der er fastsat i forordning nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, der er indført ved artikel 1, nr. 20, i forordning nr. 864/2004, hvorefter arealet mindst skal plejes, indtil frøkapslen åbner sig.

Da der ikke er indeholdt nogen definition af begrebet produktionsstøtte i protokol nr. 4, foreligger der ikke noget element i protokol nr. 4’s ordlyd eller kontekst, der angiver, at begrebet produktion inden for rammerne af denne retsakt har en anden rækkevidde end den, der følger af den almindelige opfattelse heraf, der henviser til en proces, der består af flere led. I den henseende indebærer henvisningen til bomuldens betydning som råvare i præamblen til protokol nr. 4 ikke, at nævnte protokol udelukkende angår høstet bomuld, men skal i sammenhæng med præamblen, som den indgår i, forstås således, at den udtrykker, at støtteordningen for bomuld ikke må få negativ indvirkning på samhandelen med tredjelande, når henses til denne betydning. Endvidere udelukker den i artikel 1 i forordning nr. 4006/87 om ændring af protokol nr. 4 om bomuld indeholdte præcisering, hvorefter protokol nr. 4 vedrører bomuld, ikke kartet eller kæmmet, henhørende under KN-kode 5201 00, ikke på nogen måde bomuld, som den forefindes, når frøkapslen åbner sig. På dette stadium, ligesom på det senere stadium, hvor der høstes, er bomulden pr. definition hverken kartet eller kæmmet.

(jf. præmis 41-45 og 49)

3. Den begrundelse, som kræves i henhold til artikel 253 EF, skal tilpasses karakteren af den pågældende retsakt og klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den institution, der har udstedt den anfægtede retsakt, har lagt til grund, således at de berørte parter kan få kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, og således at Fællesskabets retsinstanser kan udøve deres prøvelsesret. Det kræves ikke, at begrundelsen angiver alle de forskellige relevante faktiske og retlige momenter, da spørgsmålet, om en beslutnings begrundelse opfylder kravene efter artikel 253 EF, ikke blot skal vurderes i forhold til denne retsakts ordlyd, men ligeledes til den sammenhæng, hvori den indgår, samt under hensyn til alle de retsregler, som gælder på det pågældende område. Når der er tale om en almengyldig retsakt, behøver begrundelsen kun at angive de samlede omstændigheder, der har ført til, at retsakten er blevet udstedt, og de generelle formål, den skal opfylde. I øvrigt gælder det, at hvis en almengyldig retsakt angiver det formål, der i det væsentlige forfølges af institutionen, ville det være urimeligt at kræve en særlig begrundelse for de enkelte valg af teknisk art.

Disse betingelser opfyldes af forordning nr. 864/2004 om ændring af forordning nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere. I den henseende sammenfatter præamblen til nævnte forordning på gennemsigtig og klar måde den samlede situation, der har medført, at fællesskabslovgiver har vedtaget denne retsakt, samt de generelle mål med den. Endvidere angiver femte og sjette betragtning til forordningen i det væsentlige det formål, der forfølges, for så vidt som forordningen indfører den nye støtteordning for bomuld. Derfor var fællesskabslovgiver ikke derudover forpligtet til at give en særlig begrundelse for de enkelte valg af teknisk art, således som at betinge tildeling af støtte til bomuld af et krav om, at bomuldsdyrkningen skal passes, indtil frøkapslen åbner sig.

(jf. præmis 57-60, 64 og 65)

4. En retsakt er kun behæftet med magtfordrejning, såfremt det på grundlag af objektive, relevante og samstemmende indicier fremgår, at den må antages at være truffet udelukkende eller dog i det mindste overvejende for at forfølge andre formål end dem, der er angivet, eller for at omgå en fremgangsmåde, der særligt er fastsat ved traktaten for at imødegå konkret foreliggende vanskeligheder.

(jf. præmis 69)

5. Når forudseende og påpasselige erhvervsdrivende kan påregne gennemførelsen af en fællesskabsforanstaltning, der kan påvirke deres interesser, kan de ikke påberåbe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, når foranstaltningen gennemføres. Selv om et sådant princip endvidere er et af Fællesskabets grundlæggende principper, kan de erhvervsdrivende dog ikke have nogen berettigede forventninger om opretholdelse af en bestående situation, som Fællesskabets institutioner kan ændre ved beslutninger truffet inden for rammerne af deres skøn på et område som de fælles markedsordninger, hvis formål netop kræver en konstant tilpasning efter ændringer i den økonomiske situation.

I denne henseende kunne en forudseende og påpasselig erhvervsdrivende påregne vedtagelsen af forordning nr. 864/2004 om ændring af forordning nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og den reform af støtteordningen for bomuld, som den indebærer. Denne reform falder inden for rammerne af en bredere reform, der havde været drøftet på politisk plan siden 1992, og som i øvrigt er særligt omfattet af en af Kommissionen i 2003 vedtaget meddelelse, der indeholder et forslag til ændring af nævnte forordning nr. 1782/2003, og som var genstand for offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende . Endvidere havde støtteordningen for bomuld allerede tidligere været genstand for flere væsentlige reformer.

(jf. præmis 81, 83 og 84)

6. For så vidt angår det vide skøn, som fællesskabslovgiver har inden for den fælles landbrugspolitik, gælder det, at kun såfremt en foranstaltning på dette område er åbenbart uhensigtsmæssig i forhold til det mål, som vedkommende institution forfølger, vil en sådan foranstaltning kunne kendes ulovlig. Denne skønsbeføjelse, hvis udøvelse er omfattet af en begrænset retlig prøvelse, omfatter ikke udelukkende indholdet og rækkevidden af de bestemmelser, der skal vedtages, men også i et vist omfang konstateringen af de tilgrundliggende faktiske forhold. Imidlertid fordrer en sådan retlig prøvelse, selv om den har et begrænset omfang, at fællesskabsinstitutionerne er i stand til for Domstolen at godtgøre, at retsakten blev vedtaget ved en egentlig udøvelse af deres skønsbeføjelse, hvilket forudsætter, at alle relevante forhold og omstændigheder angående den situation, som retsakten har til formål at regulere, tages i betragtning.

De lønomkostninger, der er karakteriseret ved at være faste, såsom landbrugernes egen og deres families arbejdskraft, blev imidlertid ikke medregnet og blev således ikke taget i betragtning ved Kommissionens sammenlignende undersøgelse af den forventelige rentabilitet ved dyrkning af bomuld under den støtteordning for bomuld, der indførtes ved forordning nr. 864/2004 om ændring af forordning nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, der har dannet grundlag for beregningen af beløbet for den bomuldsspecifikke støtte. Imidlertid kan relevansen af de pågældende lønomkostninger med henblik på beregning af produktionsomkostningerne ved bomuld og den forventelige rentabilitet ved dyrkning heraf tilsyneladende kun med vanskelighed bestrides.

I øvrigt er de potentielle virkninger af reformen af støtteordningen for bomuld på egreneringsvirksomhedernes økonomiske situation ikke blevet undersøgt. Bomuldsproduktion er imidlertid en økonomisk umulighed uden tilstedeværelsen af sådanne virksomheder, der drives på bæredygtige økonomiske vilkår, i nærheden af de producerende regioner, da bomuld ikke har handelsværdi forud for dens bearbejdning og ikke kan transporteres over længere afstande. Produktion af bomuld og egreneringsvirksomhedernes bearbejdning heraf synes således at være uløseligt forbundet. Derfor udgør de potentielle virkninger af reformen af støtteordningen for bomuld på egreneringsvirksomhedernes økonomiske levedygtighed et grundlæggende faktum, der skal tages i betragtning ved vurderingen af rentabiliteten ved dyrkning af bomuld.

Rådet, der er ophavsmand til forordning nr. 864/2004, har i denne henseende ikke godtgjort for Domstolen, at den nye støtteordning for bomuld, som er indført ved denne forordning, er blevet vedtaget ved en egentlig udøvelse af dets skønsbeføjelse, hvilket forudsatte, at alle sagens relevante forhold og omstændigheder blev taget i betragtning. Det følger heraf, at de af fællesskabsinstitutionerne fremlagte oplysninger ikke gør det muligt for Domstolen at bedømme, hvorvidt fællesskabslovgiver uden at overskride den vide skønsbeføjelse, som den råder over på dette område, kunne nå til den konklusion, at fastsættelsen af størrelsen af den bomuldsspecifikke støtte til 35% af den samlede støtte under den tidligere støtteordning er tilstrækkeligt til at sikre opnåelsen af det mål, der er anført i femte betragtning til forordning nr. 864/2004, om at sikre rentabiliteten og dermed dyrkningen af denne afgrøde, hvilket svarer til det mål, der fremgår af stk. 2 i protokol nr. 4, der er et bilag til akten vedrørende Den Hellenske Republiks tiltrædelse. Derfor er proportionalitetsprincippet blevet tilsidesat.

(jf. præmis 98, 117, 121, 122, 124, 126, 128 og 131-135)

7. Ifølge artikel 156, stk. 2, litra g), i forordning nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, der er tilføjet ved artikel 1, nr. 28, i forordning 864/2004, finder den nye støtteordning for bomuld, der er fastsat ved kapitel 10a i afsnit IV i nævnte forordning nr. 1782/2003, anvendelse fra den 1. januar 2006 for bomuld, der sås fra denne dato. Derfor er det sandsynligt, at landbrugerne i de berørte medlemsstater allerede har truffet visse dispositioner med henblik på at omstille sig til denne ordning for at kunne modtage den støtte, som er fastsat ved ordningen, eller de vil i det mindste skulle træffe sådanne dispositioner inden for kort tid. I øvrigt har de kompetente myndigheder i de nævnte stater allerede kunnet fastsætte de for den nævnte ordnings iværksættelse nødvendige foranstaltninger, eller de vil snarest skulle fastsætte sådanne foranstaltninger. Når henses til disse omstændigheder, og navnlig med henblik på at undgå enhver retsusikkerhed for så vidt angår de for støtte inden for bomuldssektoren gældende bestemmelser efter annullationen af kapitel 10a i afsnit IV i forordning nr. 1782/2003, bør retsvirkningerne af nævnte annullation suspenderes, indtil der inden for en rimelig frist vedtages en ny forordning.

(jf. præmis 139-141)