Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - begreb - finansiering gennem offentlige midler af et tillæg til lønnen som kompensation for lønnedgang som følge af arbejdstidsnedsættelse - omfattet

[Art. 4, litra c), KS]

2. EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - tidsfrist i artikel 6, stk. 5, i sjette kodeks for støtte til jern- og stålindustrien for en kommissionsbeslutning vedrørende en støttes forenelighed - fristens udløb ophæver ikke beslutningskompetencen

(Generel beslutning nr. 2496/96, art. 6, stk. 5)

3. Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - rækkevidde - EKSF-beslutning

[Art. 4, litra c), KS og art. 15 KS]

4. EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - Kommissionens godkendelse - godkendelse ved en individuel beslutning - betingelser - forudgående anmodning fra den berørte medlemsstat

(Art. 95 KS)

Sammendrag

1. Begrebet »støtte« må i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 4, litra c), KS, nødvendigvis indebære fordele, der direkte eller indirekte ydes ved hjælp af statsmidler, eller som udgør en supplerende byrde for staten eller organer, der er udpeget eller oprettet til dette formål. Det er tilfældet med en finansiering gennem offentlige midler af et løntillæg, der skal kompensere for en nedsættelse af den ugentlige arbejdstid for arbejdstagere i en virksomhed, i kraft af denne egenskab og som modydelse for det antal arbejdstimer, arbejdstagerne udfører for virksomheden. Et sådant tillæg, uafhængigt af, om det følger af forpligtelser efter loven eller i henhold til kollektive overenskomster, udgør nemlig et accessorisk element til den modtagne løn, og hører således til de lønudgifter, som virksomheden normalt skal bære. Den omstændighed, at disse udgifter ud fra sociale hensyn overtages af de offentlige myndigheder, er ikke tilstrækkelig til, at de falder uden for begrebet statsstøtte, da statsstøttetiltag nemlig ikke karakteriseres af deres grunde eller deres hensigter, men defineres i kraft af deres virkninger.

( jf. præmis 33, 36 og 37, 39, 45 og 46 )

2. En medlemsstat kan i henhold til artikel 6, stk. 5, i sjette kodeks for støtte til jern- og stålindustrien kun lovligt gennemføre en støtteforanstaltning ifølge en udtrykkelig beslutning truffet af Kommissionen i den forbindelse. Såfremt der ikke foreligger en sådan beslutning fra Kommissionen inden udløbet af fristen på tre måneder fastsat i kodeksen, indebærer dette ikke, at der foreligger en stiltiende godkendelse af medlemsstatens påtænkte støtteforanstaltning. Såfremt den pågældende frist på tre måneder skulle fortolkes således, at Kommissionens beslutningskompetence ophører efter udløbet af fristen, ville en manglende beslutning fra Kommissionen inden udløbet af denne frist medføre, at den berørte medlemsstat dels ville være forhindret i at gennemføre den pågældende støtte, dels ikke ville have mulighed for ved en beslutning fra Kommissionen at opnå en tilladelse til gennemførelsen som led i den procedure, Kommissionen havde indledt, hvilket ville være i strid med en tilfredsstillende anvendelse af bestemmelserne om statsstøtte. En beslutning, der træffes af Kommissionen efter udløbet af den pågældende frist, er således ikke behæftet med en kompetencemangel. Selv om Kommissionen i sine relationer til medlemsstaterne desuden er forpligtet til at overholde en betingelse, som den har pålagt sig selv, er en manglende overholdelse af en sådan betingelse kun retsstridig, såfremt den medfører, at de proceduremæssige garantier, som medlemsstaterne har, gøres illusoriske. Da den fastsatte tremånedersfrist er indført af hensyn til beskyttelsen af retssikkerheden med henblik på at sikre en hurtig beslutning fra Kommissionen, kan en manglende overholdelse af denne tidsfrist ikke sanktioneres med ophør af Kommissionens beslutningskompetence, idet dette kun vil bevirke en forsinkelse af Kommissionens beslutning, der kun vil kunne opnås ved at indlede en ny procedure uden at give yderligere garantier til medlemsstaten. Dette afskærer imidlertid ikke fra erstatningssøgsmål i det tilfælde, hvor Kommissionens forsinkede beslutning har ført til, at en af de berørte parter har lidt et reelt tab.

( jf. præmis 57-64 )

3. Den i artikel 15 KS krævede begrundelsespligt skal tilpasses karakteren af den pågældende retsakt og skal klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den institution, der har udstedt den anfægtede retsakt, har lagt til grund, således at de berørte parter kan få kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, og således at den kompetente ret kan udøve sin prøvelsesret. Det kræves ikke, at begrundelsen angiver alle de forskellige relevante faktiske og retlige momenter, da spørgsmålet, om en beslutnings begrundelse opfylder kravene efter artikel 15 KS, ikke blot skal vurderes i forhold til ordlyden, men ligeledes til den sammenhæng, hvori den indgår, samt under hensyn til alle de retsregler, som gælder på det pågældende område. Kommissionen er navnlig hverken forpligtet til at tage stilling til et forhold, der er åbenbart uvedkommende, eller hvad angår anvendelsen af bestemmelserne i artikel 4, litra c), KS på de anfægtede foranstaltninger, til at tilvejebringe forklaringer vedrørende følger og de økonomiske virkninger af disse foranstaltninger på det fælles marked og den frie konkurrence, da en statsstøtteforanstaltning ikke nødvendigvis skal påvirke samhandelen inden for Fællesskabet eller konkurrencen for at være omfattet af denne artikel.

( jf. præmis 68, 71 og 75 )

4. Godkendelsesordningens indre logik, der undtagelsesvis tillader statsstøtte, som er nødvendig for funktionen af det fælles marked for kul og stål, medfører - for så vidt angår Kommissionens vedtagelser af individuelle beslutninger - at den berørte medlemsstat anmoder Kommissionen om at indlede proceduren i artikel 95 KS, inden Kommissionen undersøger, om støtten er nødvendig for at virkeliggøre traktatens mål.

( jf. præmis 82 og 85 )