DOMSTOLENS DOM (TREDJE AFDELING) AF 13. JULI 1989. - FRANCIS OG INGEBORG OLBRECHTS MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - TJENESTEFRIHED AF PERSONLIGE AARSAGER - DOEKNING IFOELGE ORDNINGEN VEDROERENDE SYGESIKRING FOR TJENESTEMOEND I DE EUROPOEISKE FOELLESSKABER I KRAFT AF OEGTEFOELLES MEDLEMSKAB. - SAG 58/88.



Samling af Afgørelser 1989 side 02643



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Annullationssoegsmaal - frister - begyndelsestidspunkt - meddelelse - begreb - bevisbyrden for meddelelsen - anvendelse paa tjenestemaends soegsmaal

( EOEF-Traktaten art . 173, stk . 3, og art . 191; tjenestemandsvedtaegten art . 91, stk . 3 )

2 . Tjenestemaend - social sikring - sygeforsikring - aegtefaelle som selv er tjenestemand ved Faellesskaberne og har tjenestefrihed af personlige aarsager - ret til ydelser gennem den tilsluttede - betingelser

( Tjenestemandsvedtaegtens art . 40, stk . 3, andet afsnit, og art . 72, stk . 1; ordning vedroerende sygesikring for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber, art . 3, stk . 1 )

Sammendrag

1 . Mens en beslutning i henhold til Traktatens artikel 191 er behoerigt meddelt, naar den er fremsendt til adressaten, og det har vaeret muligt for denne at goere sig bekendt med den, paahviler bevisbyrden for, hvornaar meddelelsen af en afgoerelse er sket, den part, som paaberaaber sig, at en sag er anlagt for sent i forhold til de i Traktatens artikel 173, stk . 3, fastsatte frister for at anlaegge annullationssoegsmaal . Det samme gaelder for sager, der er omfattet af tjenestemandsvedtaegtens artikel 91 .

2 . En tjenestemand, som har tjenestefrihed af personlige aarsager, er forsikret mod sygdom gennem sin aegtefaelles tilslutning til den faelles ordning, for saa vidt han opfylder betingelserne i ordningens artikel 3, stk . 1 i ordning vedroerende sygesikring for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber, uden at vaere forpligtet til at betale de i vedtaegtens artikel 40, stk . 3, andet afsnit, naevnte bidrag .

Selv om betingelsen i vedtaegtens artikel 72, stk.1, for aegtefaellens daekning af den faelles ordning, nemlig at aegtefaellen ikke er berettiget til tilsvarende ydelser i henhold til andre bestemmelser, har til formaal saa vidt muligt at undgaa dobbelt sygeforsikring og ikke i foerste raekke tager sigte paa den situation, at aegtefaellen ogsaa er tjenestemand ved Faellesskaberne, giver dens generelt affattede vendinger ikke grundlag for at udelukke den, som trods denne egenskab ikke direkte er forsikret mod sygdom .

Denne bestemmelse, som gaar ud paa, at aegtefaellen kun er daekket gennem den tilsluttede af den faelles ordning i de subsidiaere tilfaelde, at aegtefaellen ikke kan faa tilsvarende ydelser fra anden side, forpligter heller ikke den paagaeldende til under alle omstaendigheder at soege at opnaa daekning i henhold til andre bestemmelser og goer altsaa ikke daekning gennem den tilsluttede betinget af, at det er absolut umuligt for aegtefaellen at opnaa ydelser af samme art og stoerrelse i henhold til andre bestemmelser .

Dommens præmisser

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 24 . februar 1988 har Francis Olbrechts og hans aegtefaelle Ingeborg Olbrechts, foedt Hogrefe, tjenestemaend ved Kommissionen, i medfoer af vedtaegtens artikel 91 anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens afgoerelse af 17 . november 1987 om, at fru Olbrechts ikke kunne vaere daekket ifoelge den faelles sygeforsikringsordning for De Europaeiske Faellesskabers institutioner ( herefter benaevnt "den faelles ordning ") uden at betale de i vedtaegtens artikel 40, stk . 3, fastsatte bidrag .

2 Fru Olbrechts har haft tjenestefrihed af personlige aarsager fra 7 . august 1986 i henhold til vedtaegtens artikel 40, stk . 2, for at passe sagsoegernes barn, som var under fem aar . Den 3 . februar 1987 sendte hr . Olbrechts en skrivelse til chefen for Afdelingen for Syge - og Ulykkeforsikring under Generaldirektoratet for Personale og Administration, hvori han bestred Kommissionens fortolkning af vedtaegtens bestemmelser i forbindelse med en ansoegning om refusion af en hans aegtefaelles laegeudgifter . Ifoelge denne fortolkning kunne hans hustru ikke vaere forsikret i kraft af hans tilslutning til den faelles ordning, men skulle selv for at vaere daekket af ordningen betale bidrag i henhold til vedtaegtens artikel 40, stk . 3 .

3 Chefen for den paagaeldende afdeling svarede ved en "skrivelse att .: fru Olbrechts - c/o hr . Olbrechts" af 6 . februar 1987, hvori han fastholdt Kommissionens fortolkning .

4 Sagsoegerne fremsendte den 27 . maj 1987 en skrivelse, som blev registreret i Kommissionens Generalsekretariat den 2 . juni 1987, og som de kaldte en ansoegning "i henhold til vedtaegtens artikel 90, stk . 1", hvormed de oenskede at opnaa anerkendelse af fru Olbrechts' ret til at vaere omfattet af den faelles ordning som forsikret i kraft af sin aegtefaelles tilslutning .

5 Ved skrivelse af 27 . august 1987 underrettede Generaldirektoratet for Personale og Administration hr . Olbrechts om, at den ansoegning, som han havde indgivet den 2 . juni 1987, i virkeligheden var en klage i henhold til samme artikels stk . 2, fordi den var "rettet mod en afgoerelse, som ansaettelsesmyndigheden allerede havde truffet over for ( hans ) aegtefaelle ".

6 Ved skrivelse af 2 . december 1987 meddelte Direktoratet for Personale og Administration sagsoegerne Kommissionens afgoerelse af 17 . november 1987, hvorved den afviste deres klage af 27 . maj 1987 .

7 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

Formaliteten

8 Ifoelge Kommissionen boer sagen afvises, fordi fristerne i vedtaegtens artikler 90 og 91 ikke er overholdt . Skrivelsen af 6 . februar 1987 er den for sagsoegerne negative afgoerelse, som er truffet efter hr . Olbrechts henvendelse, og som sagsoegerne ikke har klaget over inden for den frist paa tre maaneder, der er fastsat i vedtaegtens artikel 90, stk . 2 . Deres klage af 27 . maj 1987 er derfor indgivet for sent . Kommissionens afgoerelse af 17 . november 1987, som er genstand for naervaerende sag, kan ikke vaere en for sagsoegerne negativ afgoerelse, da den kun er en bekraeftelse af afgoerelsen af 6 . februar 1987 . Desuden har den heller ikke vaeret genstand for en klage inden for de fastsatte frister .

9 Denne argumentation kan ikke laegges til grund . Det maa vel antages, at skrivelsen, rettet til fru Olbrechts den 6 . februar 1987 er den negative akt, som sagsoegerne kunne indgive klage over, men Kommissionen kan dog ikke paaberaabe sig, at sagsoegernes ansoegning af 27 . maj 1987 - som den med rette betegnede som klage i henhold til vedtaegtens artikel 90, stk . 2 - blev indgivet for sent .

10 Herved bemaerkes, at mens en beslutning i henhold til Traktaten er behoerigt meddelt, naar den er fremsendt til adressaten, og det har vaeret muligt for denne at goere sig bekendt med den ( dom af 21 . februar 1973, Europemballage og Continental Can, 6/72, Sml . s . 215 ), paaviler bevisbyrden for, hvornaar meddelelsen af en afgoerelse er sket, den part, som paaberaaber sig, at en sag er anlagt for sent ( dommene af 5 . juni 1980, Belfiore, 108/79, Sml . s . 1769, og af 11 . maj 1989, Maurissen, forenede sager 193 og 194/87, Sml . s . 0000 ).

11 Sagens akter indeholder ingen oplysninger om, paa hvilken dato skrivelsen af 6 . februar 1987 er blevet modtaget af sin adressat . Paa spoergsmaal herom fra Domstolen under retsmoedet har Kommissionens repraesentanter blot henvist til sagsoegernes tavshed, idet disse ikke har bestridt at have modtaget skrivelsen af 6 . februar 1987 .

12 Det argument, som Kommissionen saaledes har fremfoert, kan ikke tjene til bevis, og paastanden om sagens afvisning under henvisning til, at klagen er indgivet for sent, kan derfor ikke tages til foelge .

13 Kommissionen har endvidere gjort gaeldende, at dens manglende besvarelse inden for den frist paa fire maaneder, som loeb fra indgivelsen af sagsoegernes klage af 27 . maj 1987, maa sidestilles med en stiltiende afvisning af klagen . I henhold til vedtaegtens artikel 91 skulle sagen derfor have vaeret anlagt inden for tre maaneder efter denne stiltiende afvisning . Da naervaerende sag foerst blev anlagt den 24 . februar 1988, maa den saaledes anses for at vaere anlagt for sent, hvorfor den ikke boer paakendes i realiteten .

14 Hertil bemaerkes, at vedtaegtens artikel 91, stk . 3, andet led, bestemmer, at naar der foelger en udtrykkelig afvisning af en klage efter en stiltiende afvisning af klagen, men inden for klagefristen, bevirker denne udtrykkelige afgoerelse, at klagefristen begynder at loebe paa ny .

15 I dette tilfaelde svarede Kommissionen ikke paa klagen af 27 . maj 1987 inden for den frist paa fire maaneder, der er fastsat i vedtaegtens artikel 90, stk . 2, men den traf den 17 . november 1987 udtrykkelig afgoerelse om at afvise klagen, som blev meddelt sagsoegerne den 2 . december 1987, dvs . paa en dato, hvor fristen for at anlaegge sag til proevelse af det stiltiende afslag ikke var udloebet . Denne udtrykkelige afgoerelse har foelgelig bevirket, at der begyndte at loebe en ny soegsmaalsfrist, som ikke var udloebet ved sagens anlaeg .

16 Soegsmaalet kan derfor admitteres .

Realiteten

17 Sagsoegerne har i det vaesentlige gjort gaeldende, at det foelger af vedtaegtens artikel 72, stk . 1, at en tjenestemands aegtefaelle er daekket af den faelles ordning, naar denne ikke selv er daekket af denne ordning, og paa betingelse af, at den paagaeldende ikke er berettiget til ydelser af samme art og stoerrelse i henhold til nogen lovmaessig eller administrativ bestemmelse . Under tjenestefrihed af personlige aarsager suspenderes tjenestemandens medlemskab af den faelles ordning i henhold til vedtaegtens artikel 40, stk . 3, medmindre tjenestemanden opfylder de i denne bestemmelse fastsatte betingelser, det vil bl.a . sige, hvis han betaler bidrag . Foelgelig ophoerer tjenestemanden med selv at vaere tilsluttet og er derfor daekket af den faelles ordning gennem sin aegtefaelles tilslutning i henhold til vedtaegtens artikel 72, stk . 1 . Artiklerne 3 og 4 i ordning vedroerende sygesikring for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber ( herefter benaevnt "ordningen ") udtrykker de samme principper med andre ord .

18 Hertil bemaerkes, at daekning af tjenestemaend samt deres familiemedlemmer mod risici ved sygdom i foerste raekke er reguleret i vedtaegtens artikel 72 . Denne artikels stk . 1 bestemmer :

"I sygdomstilfaelde garanteres der tjenestemanden, hans aegtefaelle, naar denne ikke er berettiget til ydelser af samme art og stoerrelse i henhold til enhver anden lovmaessig og administrativ bestemmelse, hans boern og andre personer, over for hvem han har forsoergerpligt, ... godtgoerelse af udgifter paa indtil 80% i henhold til en af Faellesskabernes institutioner efter faelles aftale og efter udtalelse fra vedtaegtsudvalget vedtaget ordning ".

19 Kommissionen har gjort gaeldende, at sagsoegeren fru Olbrechts ikke kan paaberaabe sig denne bestemmelse, naar hun havde mulighed for at vaere daekket af den faelles ordning ved at betale bidrag i henhold til vedtaegtens artikel 40, stk . 3 .

20 Denne argumentation fra Kommissionens side kan ikke laegges til grund . Indledningsvis bemaerkes, at betingelsen i vedtaegtens artikel 72, stk . 1, for, at aegtefaellen er daekket af den faelles ordning, har til formaal saa vidt muligt at undgaa dobbelt sygeforsikring ( jfr . dommen af 8 . marts 1988, Brunotti, 339/85, Sml . s . 1379 ). Selv om denne bestemmelse med henvisningen til daekning efter andre bestemmelser ikke i foerste raekke tager sigte paa den situation, at aegtefaellen ogsaa er tjenestemand ved Faellesskaberne, giver dens generelt affattet vendinger ikke grundlag for at udelukke en aegtefaelle til en tjenestemand ved Faellesskaberne, som selv er tjenestemand, naar sidstnaevnte ikke direkte er forsikret mod de i artikel 72 naevnte risici .

21 Det skal dernaest fremhaeves, at mens vedtaegtens artikel 72, stk . 1, vel gaar ud paa, at aegtefaellen kun er daekket gennem den tilsluttede af den faelles ordning i de subsidiaere tilfaelde, at aegtefaellen ikke kan faa tilsvarende ydelser fra anden side, kan det ikke udledes hverken af dens ordlyd eller dens formaal, at den tilsluttede tjenestemands aegtefaelle er forpligtet til under alle omstaendigheder at soege at opnaa daekning i henhold til andre love eller administrative bestemmelser . Bestemmelsen betinger altsaa ikke daekning af aegtefaellen af, at det er absolut umuligt for denne at opnaa ydelser af samme art og stoerrelse i henhold til andre bestemmelser .

22 Den anfoerte fortolkning bekraeftes i oevrigt af ordningens artikel 3, stk . 1, som er fastsat i henhold til vedtaegtens artikel 72, og som fastsaetter de saerlige regler for forsikring mod sygdom for den tilsluttedes aegtefaelle, og som bestemmer : "Personer, som er forsikret gennem den tilsluttede, er foelgende :

1 . Den tilsluttedes aegtefaelle, saafremt vedkommende ikke selv er tilsluttet denne ordning, og paa betingelse af :

- at vedkommende ikke udoever erhvervsmaessig indtaegtsgivende beskaeftigelse, eller

- at vedkommende, saafremt der udoeves saadan beskaeftigelse, er daekket mod samme risici i henhold til andre love eller administrative bestemmelser, og at denne beskaeftigelse ikke giver anledning til aarlige erhvervsindtaegter, der overstiger den aarlige grundloen for en tjenestemand paa tredje loentrin i loenklasse B 4 ..."

23 Heraf foelger, at der ikke skulle tages hensyn til den omstaendighed, at sagsoegeren havde mulighed for fortsat at opnaa daekning i henhold til vedtaegtens artikel 72 ved at betale de i vedtaegtens artikel 40, stk . 3, fastsatte bidrag .

24 Kommissionen har dog fastholdt, at vedtaegtens artikel 40, stk . 3, afskaerer en tjenestemand, der har tjenestefrihed af personlige aarsager, fra at vaere daekket som forsikret aegtefaelle gennem den tilsluttede, bl.a . fordi det heri bestemmes, at tjenestemandens medlemskab, ikke blot af de "sociale sikringsordninger", men ogsaa "daekningen af de tilsvarende risici", suspenderes . De sidstnaevnte ord har kun mening, saafremt bestemmelsens ordlyd tillaegges den raekkevidde, som gives den i den anfaegtede afgoerelse .

25 Sagsoegtes raesonnement kan ikke laegges til grund . Ordlyden af vedtaegtens artikel 40, stk . 3, afsnit 1, giver ikke grundlag for at udlede, at ophavsmaendene til denne bestemmelse i tilfaelde af, at en tilsluttet tjenestemands aegtefaelle har tjenestefrihed af personlige aarsager, har villet fravige den almindelige regel i vedtaegtens artikel 72 . Denne praeciseres i ordningens artikel 3, stk . 1, og gaar ud paa, at den ikke tilsluttede aegtefaelle er forsikret gennem den tilsluttede paa betingelse af, at vedkommende ikke udoever erhvervsmaessig indtaegtsgivende beskaeftigelse, eller i modsat fald, at indtaegterne ved en saadan beskaeftigelse ikke overskrider en vis graense .

26 Da sagsoegeren, fru Olbrechts, ikke havde loennet erhverv, var hun foelgelig i henhold til ordningens artikel 3, stk . 1, forsikret gennem sin aegtefaelle, for saa vidt hun ikke selv var tilsluttet den faelles ordning .

27 Kommissionen har i denne forbindelse gjort gaeldende, at man ikke maa sammenblande begreberne "suspension" og "opsigelse ". Den tjenestemand, der har tjenestefrihed af personlige aarsager, er fortsat tilsluttet, selv om virkningerne af hans tilslutning i henhold til vetaegtens artikel 40, stk . 3, er suspenderet, saaledes at ordningens artikel 3, stk . 1, ikke finder anvendelse paa ham .

28 Kommissionens fortolkning kan ikke tiltraedes . Det fremgaar af selv ordlyden af ordningens artikel 4, stk . 2 - der i oevrigt blev indsat efter Domstolens dom af 5 . april 1973, Noé-Dannwerth, 51/72, Sml . s . 433, som Kommissionen har henvist til - at den tjenestemand, der har tjenestefrihed af personlige aarsager, kun er tilsluttet, naar han opfylder de i vedtaegtens artikel 40, stk . 3, afsnit 2, stillede betingelser, dvs . naar han betaler de dér fastsatte bidrag .

29 Kommissionen har endvidere gjort gaeldende, at hvis man antog den af sagsoegerne haevdede opfattelse, ville det foere til en forskelsbehandling af tjenestemaend, der har tjenestefrihed af personlige aarsager, alt efter om de var ugifte, enker eller enkemaend eller fraskilte, eller om de var gift, fordi de foerstnaevnte skulle betale bidrag for at vaere daekket, mens de sidstnaevnte under deres tjenestefrihed af personlige aarsager ville vaere daekket gennem deres aegtefaelle .

30 Hertil bemaerkes, at man for at afgoere, om forbuddet mod forskelsbehandling er overholdt, ikke skal sammenligne tjenestemaend, hvis familieforhold er forskellige, som Kommissionen har antydet, men sammenligne situationen for aegtefaeller til tjenestemaend, alt efter om de selv er tjenestemaend ved Faellesskaberne eller ej . AEgtefaeller maa derfor, naar de er tjenestemaend ved Faellesskaberne og har tjenestefrihed af personlige aarsager, ikke behandles mindre gunstigt end de aegtefaeller, der ikke er tjenestemaend, og foelgelig skal de, ligesom de sidstnaevnte, kunne vaere omfattet af bestemmelserne i ordningens artikel 3, stk . 1 .

31 Det foelger af det foregaaende, at en tjenestemand, som har tjenestefrihed af personlige aarsager, er forsikret mod sygdom gennem sin aegtefaelles tilslutning til den faelles ordning, for saa vidt han opfylder betingelserne i ordningens artikel 3, stk . 1, uden at vaere forpligtet til at betale de i vedtaegtens artikel 40, stk . 3, afsnit 2, naevnte bidrag .

32 Kommissionens afgoerelse af 17 . november 1987, der blev truffet som svar paa sagsoegernes klage, vil derfor vaere at annullere .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

33 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger . Da Kommissionen har tabt sagen, doemmes den til at betale dens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( Tredje Afdeling )

1 ) Kommissionens afgoerelse af 17 . november 1987, der blev truffet som svar paa sagsoegernes klage, annulleres .

2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger .