ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
II - 374*OPLYSNINGER OM DE IKKE OFFENTLIGGJORTE AFGØRELSER
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 25. oktober 2011 —  
DMA Die Marketing Agentur og Hofmann mod Østrig
(Sag T-472/11 R)
»Særlige rettergangsformer — ufornødent at træffe afgørelse«
Særlige rettergangsformer  — foreløbige forholdsregler  — forud ikke givet medhold i 
søgsmålet i hovedsagen — begæringen har mistet sin genstand — ufornødent at træffe 
afgørelse (art. 279 TEUF) (jf. præmis 3 og 4)
Angående
Begæring om udsættelse af tvangsfuldbyrdelsen af dom afsagt af Oberster Gerichtshof 
(Østrigs højesteret) den 15. september 2005 i sag 4 Ob 145/05k.
Konklusion
1) Det er ufornødent at træffe afgørelse om begæringen om foreløbige 
forholdsregler.
2) DMA Die Marketing Agentur GmbH og Axel Hofmann bærer deres egne 
omkostninger.
R
ettens dom (Anden Afdeling) af 26. oktober 2011 —  
Bayerische Asphaltmischwerke mod KHIM — Koninklijke  
BAM Groep (bam)
(Sag T-426/09)
»EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket BAM — det 
ældre nationale figurmærke BAM — relativ registreringshindring — risiko for 
forveksling — ingen lighed mellem varerne — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning 
(EF) nr. 207/2009«
II - 375*OPLYSNINGER OM DE IKKE OFFENTLIGGJORTE AFGØRELSER
EF-varemærker  — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke  — relative 
registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende 
art — risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 207/2009, 
art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 61 og 62)
Angående
Påstand om annullation af afgørelse truffet den 11. august 2009 af Andet Appelkammer 
ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og  Design) 
(KHIM) (sag R  1005/2008-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Bayerische 
Asphaltmischwerke GmbH & Co. KG für Straßenbaustoffe og Koninklijke BAM Groep NV.
Konklusion
1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og  Design) 
frifindes.
2) Bayerische Asphaltmischwerke GmbH & Co. KG für Straßenbaustoffe bærer 
sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringkontorets og Koninklijke 
B
AM Groep NV’s omkostninger, herunder de nødvendige omkostninger, 
som sidstnævnte har afholdt i forbindelse med sagen for appelkammeret.
R
ettens dom (Femte Afdeling) af 26. oktober 2011 —  
Intermark mod KHIM — Natex International (NATY’S)
(Sag T-72/10)
»EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om registrering af EF-ordmærket 
NATY’S — det ældre EF-figurmærke Naty — relativ registreringshindring — risiko 
for forveksling — lighed mellem varerne — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) 
nr. 207/2009 — delvis forkastelse af indsigelsen«
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 15. november 2011 – Xeda International mod Kommissionen

(Sag T-269/11 R)

»Særlige rettergangsformer – plantebeskyttelsesmidler – aktivstoffet ethoxyquin – afvisning af at optage ethoxyquin i bilag I til direktiv 91/414/EØF – tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder ethoxyquin – begæring om udsættelse af gennemførelsen – ingen uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – fumus boni juris – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – kumulativ karakter – afvejning af samtlige interesser i sagen – rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse – skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 11 og 12)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – økonomisk tab – vurdering under hensyn til virksomhedens størrelse og størrelsen af den koncern, som den tilhører (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 15, 16, 19, 20, 22, 38 og 51)

3. Særlige rettergangsformer – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – stævning – formkrav – angivelse af grunden til, at de begærede foreløbige forholdsregler umiddelbart forekommer berettiget (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 17)

4. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – økonomisk tab – afgørelse om ikke at optage et stof i bilag I til direktiv 91/414 – risiko, som normalt bør bæres af en virksomhed på markedet for plantebeskyttelsesmidler – tabet ikke alvorligt (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 33 og 34)

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse 2011/143/EU af 3. marts 2011 om afvisning af at optage ethoxyquin i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om ændring af Kommissionens beslutning 2008/941/EF (EUT L 59, s. 71), samt i givet fald andre foreløbige forholdsregler.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 12. oktober 2011 – GS mod Parlamentet og Rådet

(Sag T-149/11)

»Annullationssøgsmål – forordning (EU) nr. 1210/2010 – medlemsstaternes mulighed for at nægte at indløse euromønter, der er uegnede til at være i omløb – ikke umiddelbart berørt – afvisning«

Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – umiddelbart berørt – kriterier – forordningsbestemmelse, hvorefter medlemsstaterne indrømmes mulighed for at nægte at indløse visse euromønter, der er uegnede til at være i omløb – sagsøgeren ikke umiddelbart berørt – afvisning (art. 230, stk. 4, EF; art. 263, stk. 4, TEUF og 288, stk. 2, TEUF; Europa-Parlamentet og Rådets forordning nr. 1210/2010) (jf. præmis 18, 19, 24, 25 og 28)

Angående

Påstand om annullation af artikel 8, stk. 2, andet punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1210/2010 af 15. december 2010 om autentificering af euromønter og håndtering af euromønter, der er uegnede til at være i omløb (EUT L 339, s. 1).

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Parlamentets og Rådet for Den Europæiske Unions omkostninger.
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 30. september 2011 – Gollnisch mod Parlamentet

(Sag T-346/11 R)

»Særlige rettergangsformer – ophævelse af et Europa-Parlamentsmedlems immunitet – begæring om udsættelsen af gennemførelse – ingen uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – fumus boni juris – uopsættelighed – kumulativ karakter – afvejning af samtlige interesser i sagen – rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse – skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (art. 256, stk. 1, TEUF, 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 11-13 og 27)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – Europa-Parlamentets beslutning om ophævelse af et medlems immunitet – ingen hindring for retten til frit at udøve det parlamentariske mandat og for Parlamentets virksomhed – ingen uopsættelighed (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 16 og 23-26)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – hensyntagen til, at den anfægtede retsakt er åbenbart ulovlig – bevisbyrde (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 18 og 19)

4. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – tabets indtræden afhænger af fremtidige og uvisse omstændigheder – ingen uopsættelighed (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement art. 104, stk. 2) (jf. præmis 21 og 22)

Angående

Begæring om udsættelsen af gennemførelsen af Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om ophævelse af sagsøgerens immunitet.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 18. november 2011 – EMA mod Kommissionen

(Sag T-116/11 R)

»Særlige rettergangsformer – teknologisk forsknings- og udviklingsprogram – beslutning, der bringer deltagelsen i et projekt til ophør – debetnotat – begæring om udsættelse af gennemførelse – ingen uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – fumus boni juris – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – kumulativ karakter – afvejning af samtlige interesser i sagen – rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse – skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 6-8)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – økonomisk tab – situation, der kan bringe det sagsøgende selskabs eksistens i fare – vurdering under hensyntagen til situationen for den koncern, som det tilhører – anvendelse på forholdet mellem en forening, som arbejder uden gevinst for øje, og dens medlemmer – lovlig – betingelser (art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 11-20)

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse af 5. november 2010 vedrørende ophævelse af de kontrakter, som blev indgået i forbindelse med to forskningsprojekter, og af debetnotaen af 13. december 2010, der underrettede sagsøgeren om fastlæggelsen af fordringer i forbindelse med gennemførelsen af de nævnte kontrakter.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Rettens kendelse (Syvende Afdeling) af 9. november 2011 – Glaxo Group mod KHIM – Farmodiética (ADVANCE)

(sag T-243/11)

»EF-varemærker – sagsøger repræsenteret af advokat, der ikke er tredjemand – afvisning«

Retspleje – stævning – formkrav – betingelser vedrørende den, der skriver under – egenskab af en anden person i forhold til parterne – stævning underskrevet af en intern advokat i et selskab, der udgør en del af den samme koncern som sagsøgeren – afvisning (statutten for Domstolen, art. 19 og art. 21, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 43, stk. 1, første afsnit) (jf. præmis 13, 15, 18 og 19)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 25. februar 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 665/2010-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Farmodiética – Cosmética, Dietética e Produtos Farmacêuticos, Lda og Glaxo Group Ltd.

Konklusion

1) Sagen afvises.
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 14. oktober 2011 – Rousse Industry mod Kommissionen

(Sag T-489/11 R)

»Særlige rettergangsformer – statsstøtte – afgørelse, der erklærer støtte uforenelig med fællesmarkedet, og som anordner tilbagesøgning af støtten – begæring om udsættelse af gennemførelsen – tilsidesættelse af formforskrifter – begæring ikke taget til følge«

1. Særlige rettergangsformer – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – stævning – formkrav – angivelse af grunden til, at de begærede foreløbige forholdsregler umiddelbart forekommer berettiget – indgivelse af yderligere processkrift med henblik på afhjælpning af mangler – uforenelighed med proceduren for særlige rettergangsformer (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 5, 6, 15, og 16)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – økonomisk tab – skade, som senere kan afhjælpes – skade, der ikke anses for uoprettelig (art. 278 TEUF) (jf. præmis 8, 9, 12 og 13)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – hovedsag med påstand om annullation af en beslutning fra Kommissionen, der pålægger tilbagesøgning af statsstøtte – tilstedeværelse af retsmidler for de nationale retter mod nationale gennemførelsesforanstaltninger – muligt at undgå at lide alvorligt og uoprettelig skade (art. 278 TEUF) (jf. præmis 14)

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelse af Kommissionens afgørelse K(2011) 4903 endelig af 13. juli 2011, der erklærer støtten, som Bulgarien har ydet til Rousse Industry i form af ubetalt gæld til staten (statsstøtte C 12/2010 og N 389/2009), uforenelig med det indre marked, i det omfang denne afgørelse anordner tilbagesøgning af denne støtte fra sagsøgeren.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Rettens kendelse (Syvende Afdeling) af 19. juni 2012 – Ungarn mod Kommissionen

(Sag T-37/11)

»Annullationssøgsmål – midlertidigt instrument til finansiering af aktioner ved Unionens nye ydre grænser med henblik på gennemførelse af Schengenreglerne og kontrollen ved grænserne (Schengenfaciliteten) – bidrag til rådighed for Ungarn i perioden fra 2004 til 2006 – opkrævning af en del af det udbetalte beløb – anfægtelig retsakt – afvisning«

1. Retspleje – stævning – formkrav – fastlæggelse af søgsmålets genstand – henvisning i stævningen til en forberedende foranstaltning til den anfægtede retsakt – henvisningen udelukker ikke muligheden for at fastlægge sagens genstand (Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1) (jf. præmis 25-27)

2. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – retsakter, der tilsigter at skabe retsvirkninger – begreb – midlertidigt instrument til finansiering af aktioner ved Unionens nye ydre grænser med henblik på gennemførelse af Schengenreglerne og kontrollen ved grænserne (Schengenfaciliteten) – Kommissionens debetnota til inddrivelse af uretmæssigt anvendte midler efter Kommissionens endelige rapport vedrørende afslutningen af regnskaberne for Schengenfaciliteten vedrørende den støtte, der var blevet udbetalt til Ungarn for perioden fra 2004 til 2006 – debetnota er blot en retsakt, der gennemfører en tidligere afgørelse, eftersom tilbagebetalingsforpligtelsen ikke opstod på tidspunktet for udstedelsen af debetnotaen, men på tidspunktet for vedtagelsen af den endelige rapport – anfægtelig retsakt – foreligger ikke – afvisning (tiltrædelsesakten af 2003, art. 35) (jf. præmis 33, 34, 40-42 og 60)

Angående

Påstand om delvis annullation af debetnota nr. 3241011280 udstedt af Kommissionen den 28. oktober 2010 efter fremsendelsen til Ungarn af den endelige rapport vedrørende afslutningen af regnskaberne for Schengenfaciliteten vedrørende den støtte, der var blevet udbetalt til Ungarn for perioden fra 2004 til 2006.

Konklusion

1) Sagen afvises.
Rettens kendelse (Syvende Afdeling) af 18. juni 2012 – Transports Schiocchet – Excursions mod Rådet og Kommissionen

(Sag T-203/11)

»Ansvar uden for kontraktforhold – det internationale marked for buskørsel mellem medlemsstaterne – forordning (EØF) nr. 684/92 – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder – foreligger ikke – sagen åbenbart ugrundet«

1. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – skade – årsagsforbindelse – den ene betingelse ikke opfyldt – erstatningssøgsmålet forkastet i det hele (art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 27)

2. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – generel retsakt, der indebærer beslutninger vedrørende økonomisk politik – tilstrækkeligt kvalificeret krænkelse af en højere retsregel, der tillægger borgerne rettigheder – krav om, at EU-lovgiver åbenbart og groft har overskredet grænserne for sin vide skønsbeføjelse (art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 28)

3. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – Unionens institutioner undladelser – en retlig forpligtelse til at handle nødvendig (art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 37-40)

4. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – generel retsakt, der indebærer beslutninger vedrørende økonomisk politik – tilstrækkeligt kvalificeret krænkelse af en højere retsregel, der tillægger borgerne rettigheder – krav om, at EU-lovgiver åbenbart og groft har overskredet grænserne for sin vide skønsbeføjelse – Kommissionens lovforslag på det pågældende område fremlagt for sent – ansvar ikke ifaldet (art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 41 og 42)

Angående

Krav om erstatning uden for kontraktforhold med henblik på at opnå erstatning for det tab, som sagsøgeren påstår af have lidt som følge af iværksættelsen af ordningen fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 684/92 af 16. marts 1992 om fælles regler for international personbefordring med bus (EFT L 74, s. 1).

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen frifindes, idet sagen er åbenbart ugrundet.
Begæring om udsættelse af gennemførelsen af dels Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1245/2011 af 1. december 2011 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 319, s. 11) og Rådets afgørelse 2011/783/FUSP af 1. december 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 319, s. 71), for så vidt som en enhed benævnt »Morison Menon Chartered Accountant« er opført på listen over personer og enheder, hvis midler og økonomiske ressourcer indefryses.
Oprindeligt søgsmål med påstand om annullation af dels Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 687/2011 af 18. juli 2011 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 610/2010 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 83/2011 (EUT L 188, s. 2), dels Rådets afgørelse 2011/430/FUSP af 18. juli 2011 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme (EUT L 188, s. 47), for så vidt som navnet på den sagsøgende organisation er bibeholdt på listen over de personer, grupper og enheder, der er omfattet af den i forbindelse med bekæmpelsen af terrorisme foreskrevne indefrysning af midler og økonomiske ressourcer.
60

I modsætning til, hvad Eurofer har anført, kan der ikke drages tvivl om påstanden om, at den anfægtede afgørelse ikke udgør en retsakt, der ikke indeholder gennemførelsesforanstaltninger som omhandlet i artikel 263, stk. 4, TEUF, med henvisning til det formål, der forfølges med bestemmelsen. Det er nemlig korrekt, at bestemmelsens formål er at gøre det muligt for fysiske og juridiske personer at anlægge søgsmål til prøvelse af almengyldige retsakter, der ikke udgør lovgivningsmæssige retsakter, der berører den pågældende umiddelbart, og som ikke indeholder gennemførelsesforanstaltninger, for at undgå, at en sådan person tvinges til at begå en overtrædelse for at få adgang til domstolsprøvelse. Dette formål vedrører imidlertid ikke den situation, som Eurofers medlemmer befinder sig i. Eurofers medlemmer har i det foreliggende tilfælde principielt mulighed for at anfægte de nationale gennemførelsesforanstaltninger, der fremgår af den anfægtede afgørelse, og dermed gøre gældende, at afgørelsen er ulovlig, for de nationale retter, der kan anvende bestemmelserne i artikel 267 TEUF, inden de træffer afgørelse, uden at det kræves, at de pågældende forinden har skullet tilsidesætte den anfægtede afgørelse.
Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 24. maj 2012 – Assaad mod Rådet

(Sag T-550/11)

»Annullationssøgsmål – fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger over for Syrien – liste over de personer og enheder, hvorpå indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer finder anvendelse – manglende søgsmålsinteresse«

Annullationssøgsmål – retlig interesse – nødvendigheden af en eksisterende og faktisk interesse – sag til prøvelse af forordninger om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien – sagsøger, der hverken er adressat for de anfægtede retsakter eller individuelt og/eller umiddelbart berørt heraf – afvisning (art. 263, stk. 4, TEUF) (jf. præmis 14-18)

Angående

Påstand om annullation af Rådets afgørelse 2011/273/FUSP af 9. maj 2011 om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT L 121, s. 11), af Rådets forordning (EU) nr. 442/2011 af 9. maj 2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT L 121, s. 1), af Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/515/FUSP af 23. august 2011 om gennemførelse af afgørelse 2011/273 og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 843/2011 af 23. august 2011 om gennemførelse af forordning nr. 442/2011 (EUT L 218, s. 1).

Konklusion

1) Sagen afvises.
Rettens kendelse (Femte Afdeling) af 27. marts 2012 – European Goldfields mod Kommissionen

(Sag T-261/11)

»Annullationssøgsmål – statsstøtte – Grækenlands statsstøtte til mineselskabet Ellinikos Chrysos bestående i overdragelse af minedriften i Cassandra til en pris under den reelle markedsværdi og fritagelse for at betale afgifter af transaktionen – beslutning, der erklærer støtten ulovlig og anordner tilbagesøgning heraf med tillæg af renter – manglende retlig interesse – afvisning«

Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – søgsmålsinteresse – Kommissionens beslutning, hvorved den under den formelle undersøgelsesprocedure konstaterer, at en støtte er uforenelig med det fælles marked – søgsmål anlagt af hovedaktionæren i det støttemodtagende selskab – deltagelse i et selskabs eller en forenings egenkapital ikke tilstrækkelig til i sig selv at afføde en søgsmålsinteresse – udgør ikke en trussel for den nuværende eller fremtidige solvens – afvisning (art. 263, stk. 4, TEUF) (jf. præmis 16, 17, 21, 24 og 26-29)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2011/452/EU af 23. februar 2011 om Grækenlands statsstøtte C 48/08 (ex NN 61/08) til Ellinikos [Ch]rysos SA (EUT L 193, s. 27).

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) European Goldfields Ltd betaler sagens omkostninger.
Begæring om foreløbige forholdsregler, i det væsentlige begæring om udsættelse af gennemførelsen af de restriktive foranstaltninger, som Rådet har indført over for Syrien, for så vidt som disse foranstaltninger omhandler sagsøgeren.
I modsætning til, hvad sagsøgeren har gjort gældende, kan det derudover ikke udledes af præmis 56 i dommen i sagen Comitato »Venezia vuole vivere« m.fl. mod Kommissionen, at Domstolen med sikkerhed bekræftede, at tilbagesøgningen af fordelen ikke er en ufravigelig forudsætning for at anse en sagsøger for individuelt berørt. I denne præmis fastslog Domstolen således, at allerede påbuddet om tilbagebetaling berørte alle de pågældende støttemodtagere individuelt, idet de på tidspunktet for vedtagelsen af den anfægtede beslutning risikerede, at de fordele, de havde modtaget, skulle tilbagebetales, og at deres retsstilling således var berørt, uden at det derfor var nødvendigt at undersøge de yderligere betingelser for de tilfælde, hvor Kommissionens beslutning ikke er ledsaget af et påbud om tilbagebetaling. Domstolen anførte ligeledes i den samme præmis, at den mulighed, at de underkendte fordele ikke senere bliver inddrevet hos modtagerne, ikke udelukker, at modtagerne kan betragtes som individuelt berørt. Domstolen har således blot anført, at påbuddet om tilbagebetaling i den anfægtede beslutning var tilstrækkeligt til at individualisere de omhandlede modtagere, uden at det var nødvendigt at undersøge, om dette påbud på nationalt plan ville være ledsaget af virkninger.