For bedre at forstå spørgsmålene vil det være nyttigt at give en oversigt over de britiske regler om ydelser ved invaliditet og at anføre de relevante fællesskabsregler. De første findes i Social Security Act 1975. Section 37 bestemmer: »... [En] person [har] ret til invalidepasningsbidrag for hver dag, hvor den pågældende er beskæftiget med pasning af en svært invalideret person, dersom: a) den pågældende regelmæssigt og i væsentligt omfang er beskæftiget med at passe denne person; b) den pågældende ikke har lønnet arbejde; c) den svært invaliderede person enten er en slægtning ... eller i øvrigt opfylder betingelser, der fastsættes af ministeren«.

Med henblik på reglens anvendelse definerer stk. 2 i samme section en »svært invalideret person« som en person, til hvem der udbetales plejetilskud eller en anden offentlig ydelse med samme formål. Dette tilskud udbetales, når den invalide har behov for hjælp eller opsyn i det omfang, der er foreskrevet i loven (section 35). I henhold til section 37, stk. 3, kan invalidepasningsbidraget ikke udbetales til: a) en person, som ikke er fyldt 16 år, eller som modtager fuldtidsundervisning; b) en gift kvinde, som bor sammen med sin mand, eller til hvis underhold denne bidrager med et ugentligt beløb, der ikke er mindre end det beløb, der ugentlig udbetales i bidrag; c) til en kvinde, som lever sammen med en mand i et ægteskabslignende forhold.

Den omhandlede ydelse har ikke karakter af en ydelse, som der skal indbetales bidrag til, og den udbetales direkte til den person, som har påtaget sig at passe den invalide.

Fællesskabsreglerne findes i nævnte direktiv 79/7, hvis formål er at udvide princippet om ligebehandling af mænd og kvinder, som er nedfældet i EØF-traktatens artikel 119, til også at omfatte den sociale sikring. Udvidelsen er tænkt som en gradvis proces. Her er det tilstrækkeligt at nævne, at ligheden først skal gennemføres inden for de lovbestemte ordninger, der skal sikre beskyttelse mod de »klassiske« risici (sygdom, invaliditet, alderdom, arbejdsulykker, erhvervssygdomme, arbejdsløshed) og inden for bestemmelserne om social bistand, for så vidt som disse tilsigter at supplere eller træde i stedet for de nævnte ordninger, mens reglerne om ydelser til efterladte eller familieydelser og bestemmelserne om erhvervstilknyttede ordninger skal bringes i overensstemmelse med dette princip på et senere tidspunkt.

Medlemsstaterne har dog mulighed for at undtage en række fordele fra direktivets anvendelsesområde. Heriblandt skal jeg nævne fordele med hensyn til aldersforsikring til personer, som har opdraget børn, tillæggelse af ret til alders- og invalideydelser i henhold til hustruens afledte rettigheder og tildeling af tillæg til langvarige ydelser ved invaliditet, alderdom, arbejdsulykker eller erhvervssygdomme til hustru, over for hvem der består forsørgerpligt.

Ligebehandlingsprincippets omfang er dernæst fastlagt i artikel 4. Det indebærer, at der ikke finder nogen forskelsbehandling sted på grundlag af køn, hverken direkte eller indirekte, under henvisning særlig til ægteskabelig eller familiemæssig stilling, for så vidt angår: anvendelsesområdet for ordningerne samt betingelserne for adgang til disse, bidragspligt og beregning af bidrag, beregningen af ydelserne, herunder ægtefælle- eller forsørgertillæg, og betingelserne for varigheden og bevarelsen af retten til ydelserne.