ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DOMSTOLENS DOM (TREDJE AFDELING) AF 7. FEBRUAR 1990. - HELMUT MUELLERS MOD DET OEKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG. - TJENESTEMAEND - REORGANISERING AF TJENESTEGRENE - FASTANSAETTELSE. - SAG 81/88.



Samling af Afgørelser 1990 side I-00249

Pub.RJ side Pub somm



Sammendrag

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Tjenestemaend - placering - opnormering af stilling - omplacering af tjenestemand - ingen bestemmelser herom

2 . Tjenestemaend - ansaettelse - meddelelse om ledig stilling - formaal

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 4 og 29 )

3 . Tjenestemaend - forfremmelse - sammenlignende bedoemmelse af fortjenester - stillinger i loenklasse A 3 - kriterier

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 45 )

4 . Tjenestemaend - forfremmelse - begrundelse - forpligtelse - ingen

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 45 )

5 . Tjenestemaend - forfremmelse - administrationens skoen - domstolskontrol - graenser

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 45 )

Sammendrag

1 . Tjenestemandsvedtaegten indeholder hverken bestemmelser om opnormering af en stilling eller omplacering af en tjenestemand ( jfr . dom af 6 . maj 1969, Huybrechts mod Kommissionen, 21/68, Sml . s . 25 ).

2 . En meddelelse om ledig stilling har i det vaesentlige til formaal at underrette interesserede saa noejagtigt som muligt om de betingelser, de skal opfylde ved besaettelsen af den paagaeldende stilling, for at bringe dem i stand til at bedoemme, om det har noget formaal for dem at indgive en ansoegning ( jfr . dom af 30 . oktober 1974, Grassi mod Raadet, 188/73, Sml . s . 1099 ).

3 . Den sammenlignende bedoemmelse af ansoegerne med henblik paa besaettelse af stillinger i loenklasse A 3 kan, naar henses til stillingernes art og betydning, gyldigt foretages uden hensyntagen til det omraade, inden for hvilket den enkelte stilling skal besaettes, idet alene ansoegernes individuelle egenskaber tages i betragtning, herunder navnlig deres evne til at lede en stor administrativ enhed, medmindre det fremgaar af meddelelsen om ledig stilling, at ansoegerne skal vaere i besiddelse af de saerlige kvalifikationer, der kraeves i de enkelte afdelinger .

4 . Beslutninger om forfremmelse boer ikke begrundes, hverken over for adressaterne - for hvem beslutningerne ikke er bebyrdende - eller over for de forbigaaede ansoegere, hvem begrundelsen i givet fald tvaertimod vil kunne komme til at skade ( jfr . dom af 16 . december 1987, Delauche mod Kommissionen, 111/86, Sml . s . 5345 ).

5 . Ifoelge Domstolens faste praksis har ansaettelsesmyndigheden et vidt skoen ved afgoerelser om forfremmelse, for saa vidt angaar den sammenlignende bedoemmelse af de tjenestemaends fortjenester, der kan komme i betragtning ved forfremmelse . Domstolen kan alene efterproeve, om ansaettelsesmyndigheden har begaaet en aabenbar fejl ved skoensudoevelsen .

Afgørelse

1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Hver part baerer sine omkostninger .
DOMSTOLENS DOM (TREDJE AFDELING) AF 7. FEBRUAR 1990. - CLAUDE LAVAL MOD DET OEKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG. - TJENESTEMAEND - REORGANISERING AF TJENESTEGRENE - FASTANSAETTELSE. - SAG 95/88.



Samling af Afgørelser 1990 side I-00253

Pub.RJ side Pub somm



Sammendrag

Afgørelse



Nøgleord

++++

1.Tjenestemaend - placering - opnormering af stilling - omplacering - ingen bestemmelser herom

2 . Tjenestemaend - ansaettelse - meddelelse om ledig stilling - formaal

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 4 og 29 )

3 . Tjenestemaend - soegsmaal - retlig interesse - ingen - overgangsordning for ansaettelse af spanske og portugisiske statsborgere - tjenestemand der paa grund af nationalitet ikke kan komme i betragtning ved besaettelsen af en stilling

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 91; Raadets forordning nr . 3517/85 )

Sammendrag

1 . Tjenestemandsvedtaegten indeholder hverken bestemmelser om opnormering af en stilling eller omplacering af en tjenestemand ( jfr . dom af 6 . maj 1969, Huybrechts mod Kommissionen, 21/68, Sml . s . 25 ).

2 . En meddelelse om ledig stilling har i det vaesentlige til formaal at underrette interesserede saa noejagtigt som muligt om de betingelser, de skal opfylde ved besaettelsen af den paagaeldende stilling, for at bringe dem i stand til at bedoemme, om det har noget formaal for dem at indgive en ansoegning ( jfr . dom af 30 . oktober 1974, Grassi mod Raadet, 188/73, Sml . s . 1099 ).

3 . Naar en stilling, der skal besaettes, lovligt er forbeholdt en spansk statsborger, jfr . overgangsordningen for ansaettelse ifoelge forordning nr . 3517/85, har en tjenestemand, som paa grund af nationalitet ikke kunne tages i betragtning ved besaettelsen af stillingen, ingen interesse i at anfaegte det af institutionen foretagne valg af den spanske statsborger ved besaettelsen af den omtvistede stilling .

Afgørelse

1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Hver part baerer sine omkostninger .
DOMSTOLENS DOM AF 4. APRIL 1990. - DEN HELLENSKE REPUBLIK OG SAMMENSLUTNINGEN AF CEDRATPRODUCENTER PAA KRETA MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - OEKONOMISK POLITIK - BETALINGSBALANCE - BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER. - FORENEDE SAGER 111/88, 112/88 OG C-20/89.



Samling af Afgørelser 1990 side I-01559

Pub.RJ side Pub somm



Sammendrag

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Betalingsbalance - nationale beskyttelsesforanstaltninger - bemyndigelse fra Kommissionen - betingelser - Kommissionens skoen - judiciel kontrol - graenser

( EOEF-Traktaten, art . 108, stk . 3 )

2 . Betalingsbalance - nationale beskyttelsesforanstaltninger - eksportstoette - bemyndigelse fra Kommissionen - efterfoelgende begraensning af bemyndigelsen - processuelle garantier i henhold til beslutning 86/614 - konsultation af de beroerte parter - ret til kontradiktion - omfang

( Kommissionens beslutning 86/614, art . 3 )

Sammendrag

1 . Inden for anvendelsesomraadet for Traktatens artikel 108, stk . 3, har Kommissionen et vidt skoen, naar den skal afgoere, om betingelserne for, at en medlemsstat, der har betalingsbalanceproblemer, kan meddeles bemyndigelse til at traeffe beskyttelsesforanstaltninger, er opfyldt . Domstolen kan herefter alene proeve, om afgoerelsen er aabenbart urigtig eller behaeftet med magtfordrejning, eller om Kommissionen aabenbart har overskredet graenserne for sit skoen ( jfr . dom af 17 . januar 1985, Piraiki-Patraiki mod Kommissionen, sag 11/82, Sml . 1985, s . 207 ).

2 . Den "konsultation af de beroerte parter", jfr . artikel 3 i Kommissionens beslutning 86/614, som skal foretages forud for enhver afgoerelse om begraensning af en bemyndigelse til at yde eksportstoette, der er meddelt en medlemsstat, som har betalingsbalanceproblemer, er blot et udtryk for det grundlaeggende princip om overholdelse af retten til kontradiktion under en hvilken som helst procedure, som kan foere til en bebyrdende retsakt . Konkret indebaerer princippet, at Kommissionen har pligt til at underrette den beroerte medlemsstat om en klage, paa grundlag af hvilken Kommissionen paataenker ikke laengere at godkende visse former for stoette, og til at give medlemsstaten mulighed for at udtale sig om, hvorvidt de fremfoerte faktiske forhold og andre omstaendigheder virkelig foreligger og hvilken betydning, de da har .

Afgørelse

1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Sagsoegerne betaler sagens omkostninger .
DOMSTOLENS DOM (FOERSTE AFDELING) AF 28. MARTS 1990. - ERICH W. WITTMANN GMBH & CO KG MOD HAUPTZOLLAMT NUERNBERG-FUERTH. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: FINANZGERICHT MUENCHEN - TYSKLAND. - FAELLES TOLDTARIF - OEREPERFORERINGSAPPARATER OG OERESPYD. - SAG 344/88.



Samling af Afgørelser 1990 side I-01505

Pub.RJ side Pub somm



Sammendrag

Afgørelse



Nøgleord

++++

Faelles Toldtarif - toldpositioner - tarifering af oerespyd til smykker og oereperforeringsapparater

Sammendrag

OErespyd, der ved hjaelp af et saerligt instrument anvendes til at frembringe et hul i oereflippen, fremstillet af forgyldt eller forsoelvet staal, eventuelt i sterile pakninger bestaaende af en stift med et dekorativt hoved, der danner et smykke, og med en boesning, som fastholder spyddet i oereflippen, tariferes i Den Faelles Toldtarif i underpos . 71.16 A . Det gjaldt, allerede foer Kommissionens forordning nr . 3558/81 traadte i kraft, hvorved de udtrykkeligt blev tariferet herunder .

Underpos . 84.59 E II skal fortolkes saaledes, at den omfatter oereperforeringsapparater .

Afgørelse

1 ) Pos . 71.16 A i Den Faelles Toldtarif skal fortolkes saaledes, at den omfatter saadanne oerespyd, som omhandles i Kommissionens forordning nr . 3558/81 af 8 . december 1981 om tarifering af varer i pos . 71.16 A i Den Faelles Toldtarif . Dette gjaldt allerede foer forordningens ikrafttraeden .

2 ) Underpos . 84.59 E II i Den Faelles Toldtarif skal fortolkes saaledes, at den omfatter oereperforeringsapparater .
DOMSTOLENS DOM AF 3. JULI 1990. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND. - TRAKTATBRUD - DIREKTIV OM BESKYTTELSE AF VILDE FUGLE. - SAG 288/88.



Samling af Afgørelser 1990 side I-02721

Pub.RJ side Pub somm



Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Medlemsstater - forpligtelser - gennemfoerelse af direktiver - undladelse ubestridt

( EOEF-Traktaten, art . 169 )

2 . Miljoe - beskyttelse af vilde fugle - direktiv 79/409 - medlemsstaternes gennemfoerelse - forpligtelse til at forbyde jagtmidler og drabsmetoder forbudt ved direktivet - undtagelser fra direktivets forbud - betingelser herfor

( Raadets direktiv 79/409, art . 5, 8 og 9, bilag IV )

Afgørelse

1 ) Forbundsrepublikken Tyskland har undladt at opfylde de forpligtelser, der paahviler den i henhold til EOEF-Traktaten, idet den ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er noedvendige for at efterkomme Raadets direktiv 79/409/EOEF af 2 . april 1979 om beskyttelse af vilde fugle .

2 ) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger .
Kommissionen har for det første gjort gældende, at forordning nr. 2892/77 er en foranstaltning til gennemførelse af afgørelsen af 21. april 1970 angående udskiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesskabernes egne indtægter på egne indtægter hidrørende fra merværdiafgiften (EFT L 94, s. 19). Ifølge nævnte afgørelses artikel 4 skal der anvendes et beregningsgrundlag for moms-indtægterne, »der i medfør af fællesskabsretlige bestemmelser fastlægges ensartet for alle medlemsstaterne«. Ifølge Rådets erklæring vedrørende artikel 4, hvorved det anførte, at

»... de egne indtægter hidrørende fra merværdiafgift, svarende til de indtægter, der følger af anvendelsen af den i stk. 1 fastsatte sats på det faktiske beregningsgrundlag i sidste led af anvendelsesområdet, dvs. på prisen — ekskl. moms — ved salg og tjenesteydelser til en forbruger, der ikke er berettiget til at fradrage den indgående afgift,« ( *2 )

vedrører alene normalsituationen, nemlig en afgiftspligtig transaktion i sidste forbrugerled, men ikke tilfælde, hvor et omsætningsled er fritaget for afgift.

Kravet om ensartethed i henhold til artikel 4 er væsentligt. Det beregningsgrundlag, der ligger til grund for Fællesskabernes indtægter, skal være identisk for alle medlemsstaternes vedkommende. Selv om tekniske vanskeligheder er uundgåelige ved den praktiske gennemførelse af systemet med egne indtægter, skal det fungere i praksis. Tekniske vanskeligheder og meningsforskelle må overvindes for at sikre ligebehandling for alle medlemsstater. Hvis en bestemmelses ordlyd og formål medfører to eller tre »rigtige« muligheder for praktisk anvendelse, er det for så vidt angår slutresultatet uden betydning, hvilken løsning der vælges, når dette blot er det samme for alle medlemsstater. Det foreliggende tilfælde er et godt eksempel på en sådan situation. Artikel 9, stk. 2, andet led, i forordning nr. 2892/77, hvis præcise rækkevidde man kan have forskellig opfattelse af, skal overalt anvendes på samme måde. Den beregningsmetode, som Kommissionen sammen med elleve andre medlemsstater anvender, kan alene garantere en ensartet, rigtig behandling af alle medlemsstater.
DOMSTOLENS DOM AF 7. MAJ 1991. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD DEN ITALIENSKE REPUBLIK. - EN STATS TRAKTATBRUD - EURATOM-DIREKTIVER - MANGLENDE GENNEMFOERELSE INDEN FOR DE FASTSATTE FRISTER. - SAG C-246/88.



Samling af Afgørelser 1991 side I-02049

Pub.RJ side Pub somm



Sammendrag

Afgørelse



Nøgleord

++++

Medlemsstater - forpligtelser - gennemfoerelse af direktiver - undladelse - begrundelse - uantagelig

(Euratom-Traktaten, art. 141)

Sammendrag

Ifoelge Domstolens faste praksis kan en medlemsstat ikke paaberaabe sig bestemmelser, praksis eller forhold i sin interne retsorden som begrundelse for ikke at overholde forpligtelser og frister, der er fastsat i EF-direktiver.

Afgørelse

1) Den Italienske Republik har ikke overholdt de forpligtelser, der paahviler den i henhold til Euratom-Traktaten, idet den ikke inden for de fastsatte frister har vedtaget de bestemmelser, der er noedvendige for at gennemfoere Raadets direktiv 80/836/Euratom af 15. juli 1980 om aendring af direktiverne om fastsaettelse af de grundlaeggende normer for beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er forbundet med ioniserende straaling, og Raadets direktiv 84/467/Euratom af 3. september 1984 om aendring af direktiv 80/836/Euratom.

2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Afgørelse



Nøgleord

++++

Medlemsstater - forpligtelser - undladelse - begrundelse - uantagelig

( EOEF-Traktaten, art . 93, stk . 2, andet afsnit )

Afgørelse

1 ) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktaten ved ikke at have efterkommet Kommissionens beslutning 84/111 af 30 . november 1983 om den belgiske regerings stoetteprojekt til fordel for en kemofiberproducent .

2 ) Kongeriget Belgien afholder sagens omkostninger .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Institutionernes retsakter - direktiver - medlemsstaternes gennemfoerelse - krav om nationale bestemmelser om fuldstaendig gennemfoerelse uanset manglende gennemfoerelse i andre medlemsstater

( EOEF-Traktaten, art . 169, 170 og 189, stk . 3 )

Sammendrag

En medlemsstats lovgivning, som gennemfoerer et EF-direktiv, skal anvendes i fuldt omfang, selv om det paagaeldende direktiv ikke er gennemfoert og sat i kraft i andre medlemsstaters lovgivning .

En medlemsstat kan ikke som begrundelse for at undlade at gennemfoere de forpligtelser, som paahviler den i henhold til Traktaten, paaberaabe sig, at andre medlemsstater heller ikke overholder deres forpligtelser, idet medlemsstaternes gennemfoerelse af EF-retten i den ved Traktaten indfoerte retsorden ikke kan betinges af gensidighed . Traktatens artikler 169 og 170 indeholder de noedvendige soegsmaalsprocedurer til at sikre, at medlemsstaterne overholder de forpligtelser, som paahviler dem i henhold til Traktaten .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Faelles Toldtarif - positioner - "originale stik, tryk og litografier" i pos . 99.02' s forstand og "serigrafier" i henhold til forordning nr . 1945/86 - saerlig fremstillingsmetode - mangfoldiggoerelse paa grundlag af original tegning udfoert i haanden af kunstneren - kunstneriske fotografier - ikke omfattet - tarifering i pos . 49.11 B

Sammendrag

Originale stik, tryk og litografier i Den Faelles Toldtarifs pos . 99.02' s forstand samt serigrafier henhoerende under pos . 49.11 B, som omhandlet i forordning nr . 1945/86 om midlertidig suspension af de autonome satser i Den Faelles Toldtarif for en raekke industrivarer, er karakteriseret ved, at kunstneren selv har udfoert originalen i haanden, og at alene reproduktionen kan ske ved hjaelp af en mekanisk trykkemetode .

Derfor skal kunstneriske fotografier hverken tariferes i pos . 99.02 eller anses for serigrafier i henhold til forordning nr . 1945/86 . Tvaertimod skal alle fotografier, uanset om de eventuelt er af kunstnerisk art, tariferes i Den Faelles Toldtarifs pos . 49.11 B, som er en opsamlingsbestemmelse, der omfatter alle grafisk trykte varer, som ikke er naevnt andetsteds i Den Faelles Toldtarif .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Transport - soetransport - fri udveksling af tjenesteydelser - gennemfoerelse betinget af Raadets medvirken - anvendelse af restriktive nationale bestemmelser inden faellesskabsbestemmelsernes ikrafttraeden - lovlig

( EOEF-Traktaten, art . 59, 61, 62 og 84; Raadets forordning nr . 4055/86 )

Sammendrag

EOEF-Traktaten, navnlig artiklerne 59, 61, 62 og 84, var ikke til hinder for, at en medlemsstat foer ikrafttraedelsen af forordning nr . 4055/86 - om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for soetransport mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande - som Raadet udstedte under henvisning til Traktatens artikel 84, stk . 2, ved ind - og udskibning af passagerer opkraevede afgifter for et skibs benyttelse af havneanlaeg paa medlemsstatens oeterritorium, naar passagererne kom fra eller rejste til havne i en anden medlemsstat, mens der ved befordring mellem to havne paa nationalt omraade kun blev opkraevet afgifter ved indskibning fra oehavnen .
Sag C-87/89

Société nationale interprofessionnelle de la tomate m.fl.

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Støtte til forarbejdning af tomater — klage over bedragerier — annullations- og erstatningssøgsmål«

Retsmøderapport

Forslag til afgørelse fra generaladvokat C. O. Lenz, fremsat den 7. marts 1990 1991

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 17. maj 1990 2005

Sammendrag af dom

Annullationssøgsmål – retsakter der kan være genstand for søgsmål – Kommissionens afvisning af at indlede traktatbrudsprocedure – ikke omfattet

Et annullationssøgsmål til prøvelse af en kommissionsbeslutning om ikke at indlede traktatbrudsprocedure kan ikke antages til realitetsbehandling. Det fremgår af opbygningen af Traktatens artikel 169, at Kommissionen ikke har pligt til at indlede en procedure i henhold til denne bestemmelse, men derimod i denne henseende råder over en skønsbeføjelse, som indebærer, at private hverken kan afkræve institutionen en bestemt stillingtagen eller rejse annulktionssøgsmål til prøvelse af Kommissionens afvisning heraf.

En fysisk eller juridisk persons annullationssøgsmål til prøvelse af Kommissionens afvisning med tilbagevirkning at korrigere støtte udbetalt i henhold til den fælles markedsordning på landbrugsområdet kan ikke antages til realitetsbehandling, fordi den krævede korrektion skulle have været foretaget via en almengyldig forordning, som på objektiv måde ville angå Fællesskabets erhvervsdrivende i deres egenskab af producenter omfattet af den pågældende støtteordning.
Sag C-158/89

Weingut Dietz-Matti

mod

Forbundsrepublikken Tyskland

anmodning om præjudiciel afgørelse, indgivet af Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

»Støtte til destillation af vin — vintyper — angivelse — definition«

Retsmøderapport

Forslag til afgørelse fra generaladvokat W. Van Gerven, fremsat den 2. maj 1990 2022

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. maj 1990 2032

Sammendrag af dom

Landbrug – fœlles markedsordning – vin – støtte til forebyggende destillation af bordvine – betingelser for ydelse – korrekt angivelse af den vintype, der frembydes til destillation – ingen EF-klassifikation af de under de gældende vintyper henhørende vinstoksorter – medlemsstaternes kompetence til at foretage en national klassifikation af vinstoksorter – begrænsninger

I tilfælde, hvor EF-lovgiver har udvist passivitet, er det principielt ubetænkeligt, at medlemsstaterne opretholder eller indfører nationale foranstaltninger, som skal sikre gennemførelsen af formålene med en fælles markedsordning på den pågældende medlemsstats eget område. Sådanne nationale foranstaltninger kan dog ikke antages at være truffet som led i medlemsstaternes egen kompetence, men til opfyldelse af den samarbejdspligt, der påhviler dem efter Traktatens artikel 5 i tilfælde, hvor EF-lovgiver har forholdt sig passiv, således at gennemførelsen af formålene med den fælles markedsordning sikres. De foranstaltninger, medlemsstaterne træffer, har derfor kun foreløbig karakter og skal bringes til ophør, så snart EF's institutioner har vedtaget fælles foranstaltninger.

Størrelsen af støttebeløbet til den forebyggende destillation af visse bordvine, som omhandlet i artikel 11 i forordning nr. 337/79, afhænger ifølge forordning nr. 2373/83 af den vintype, der frembydes til destillation. En korrekt angivelse af vintypen i den destillationserklæring, som er omhandlet i artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 2373/83, er derfor nødvendig, for at destillationsordningen kan fungere hensigtsmæssigt, og udgør en betingelse for at opnå ret til støtte, selv om dette ikke er noget udtrykkeligt krav efter EF's regler. Af samme grunde er det, for at destillationsordningens formål kan nås, nødvendigt, at der udfærdiges en fortegnelse over sammenhængen mellem de i artikel 2 i forordning nr. 340/79 nævnte vinstoksorter og bordvinstyper. Så længe Kommissionen ikke har udfærdiget en sådan fortegnelse, som forudsat i forordningens artikel 3, er en medlemsstat berettiget til inden for sit område at vedtage nationale forskrifter om klassifikation af vinstoksorter under hensyntagen til vinstoksorternes særlige kendetegn og til formålene med den fælles markedsordning.

Nationale betegnelsesforskrifter for vine, som i det væsentlige har til formål at beskytte forbrugernes interesser, er uden relevans for klassifikationen af vinstoksorterne under de bordvinstyper, som er nævnt i forordning nr. 340/79. Den omstændighed, at en sammenstukken vin efter de nationale betegnelsesforskrifter alene må bringes i handelen under angivelse af én vinstoksort, medfører ikke, at vinen af denne grund kan klassificeres under den vintypegruppe, som denne vinstoksort efter nævnte forordning svarer til.
Sag C-4/89

Comune di Carpando Piacentino m.fl.

mod

Ufficio provinciale imposta sul valore aggiunto di Piacenza

anmodning om præjudiciel afgørelse, indgivet af commissione tributaria di primo grado di Piacenza

»Merværdiafgift — begrebet afgiftspligtig person — offentligretlige organer«

Retsmøderapport

Forslag til afgørelse fra generaladvokat J. Mischo, fremsat den 28. marts 1990 1876

Domstolens dom (Første Afdeling) af 15. maj 1990 1882

Sammendrag af dom

Afgiftsbestemmelser – harmonisering af lovgivning – omsætningsafgift – Det fælles merværdiafgiftssystem – afgiftspligtige personer – offentligretlige organer – afgiftsfritagelse for virksomhed, der udøves af offentligretlige organer i deres egenskab af offentlig myndighed – begreb – afgiftspligt tilfælde af konkurrencefordrejninger samt for omfattende ikke ubetydelig økonomisk virksomhed – omfang – inkorporering af kriterierne herom i national ret – medlemsstaternes forpligtelser

(Rådets direktiv 77/388, art. 4, stk. 5)

Artikel 4, stk. 5, første afsnit, i sjette direktiv om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter skal fortolkes således, at den virksomhed, der udøves »i... egenskab af offentlig myndighed« i bestemmelsens forstand, er den, som varetages af offentligretlige organer på grundlag af deres særlige status, hvilket dog ikke omfatter virksomhed, som de pågældende organer udøver på samme retlige vilkår som private erhvervsdrivende. Det er derfor udelukket at indrømme afgiftsfritagelse for virksomhed, som offentligretlige organer udøver, ikke som offentligretlige retssubjekter, men som privatretlige retssubjekter. Det tilkommer den nationale ret at bedømme den omtvistede virksomhed på grundlag af dette kriterium.

Sjette direktivs artikel 4, stk. 5, andet afsnit, skal fortolkes således, at medlemsstaterne har pligt til at sikre, at der opkræves moms hos offentligretlige organer for deres virksomhed i egenskab af offentlig myndighed, når virksomheden også kan varetages af private i konkurrence med det offentlige, såfremt manglende opkrævning vil kunne medføre konkurrencefordrejning af en vis betydning, men de har ikke pligt til ordret at indføre dette kriterium i national ret eller til at fastsætte de kvantitative grænser for, hvornår opkrævning skal undlades.

Sjette direktivs artikel 4, stk. 5, tredje afsnit, skal fortolkes således, at der ikke ved denne bestemmelse pålægges medlemsstaterne pligt til i deres afgiftslovgivning at indføre ubetydelighedskriteriet som betingelse for afgiftspligt for transaktionerne på listen i bilag D til direktivet.