ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/81/EF af 23. oktober 2001 om nationale emissionslofter for visse luftforurenende stoffer, idet det ikke inden for den fastsatte frist har forelagt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber sine programmer for mindskelse af de nationale emissioner af svovldioxid (SO2 ), nitrogenoxider (NOx ), flygtige organiske forbindelser (VOC) og ammoniak (NH3 ), sine nationale emissionsopgørelser for SO2, NOx, VOC og NH3 eller sine årlige emissionsfremskrivninger for 2010 for SO2, NOx, VOC og NH3.
Sag C-13/08

Sag anlagt af

Erich Stamm og Anneliese Hauser

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof)

»Aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer — ligebehandling — selvstændige grænsearbejdere — forpagtningsaftale — landbrugsstruktur«

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. december 2008 I ‐ 11089

Sammendrag af dom

Internationale aftaler – aftalen EF-Schweiz om fri bevægelighed for personer – adgang til at optage og udøve en selvstændig aktivitet

(Aftalen EF-Schweiz om fri bevægelighed for personer, bilag I, art. 13 og art. 15, stk. 1)

I henhold til artikel 15, stk. 1, i bilag I til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, på den ene side, og Det Schweiziske Forbund, på den anden side, om fri bevægelighed for personer skal en kontraherende part indrømme »selvstændige grænsearbejdere« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 13 i bilaget, fra en anden kontraherende part — for så vidt angår adgangen til at optage og udøve en selvstændig aktivitet i værtslandet — en behandling, som ikke er mindre gunstig end den, som sidstnævnte indrømmer sine egne statsborgere.

(jf. præmis 49 og domskonkl.)
Domstolens dom (Femte Afdeling) af 11. december 2008 — Kommissionen mod Belgien

(Sag C-239/08)

»Traktatbrud — direktiv 2006/100/EF — fri bevægelighed for personer — tilpasning af visse direktiver på grund af Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 9)

2. Fri bevægelighed for personer — vedtagelse af afledt ret på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse — direktiv 2006/100 (art. 226 EF; Rådets direktiv 2006/100, art. 2) (jf. præmis 8-11)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende fri bevægelighed for personer på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (EUT L 363, s. 141).

Konklusion

1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende fri bevægelighed for personer på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.

2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 11. december 2008 — Kommissionen mod Belgien

(Sag C-239/08)

»Traktatbrud — direktiv 2006/100/EF — fri bevægelighed for personer — tilpasning af visse direktiver på grund af Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 9)

2. Fri bevægelighed for personer — vedtagelse af afledt ret på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse — direktiv 2006/100 (art. 226 EF; Rådets direktiv 2006/100, art. 2) (jf. præmis 8-11)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende fri bevægelighed for personer på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (EUT L 363, s. 141).

Konklusion

1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende fri bevægelighed for personer på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 11. december 2008 — Kommissionen mod Frankrig

(Sag C-330/08)

»Traktatbrud — direktiv 2004/35/EF — miljøansvar — forebyggelse og afhjælpning af miljøskader — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 15)

2. Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktiver — undladelse — begrundet i interne forhold — ikke tilladt (art. 226 EF) (jf. præmis 16)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse af de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader (EUT L 143, s. 56).

Konklusion

1) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 19, stk. 1, første afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af dette direktiv.

2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 11. december 2008 — Kommissionen mod Frankrig

(Sag C-330/08)

»Traktatbrud — direktiv 2004/35/EF — miljøansvar — forebyggelse og afhjælpning af miljøskader — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 15)

2. Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktiver — undladelse — begrundet i interne forhold — ikke tilladt (art. 226 EF) (jf. præmis 16)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse af de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader (EUT L 143, s. 56).

Konklusion

1) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 19, stk. 1, første afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af dette direktiv.
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 4. december 2008 — Kommissionen mod Luxembourg

(Sag C-223/08)

»Traktatbrud — direktiv 2006/100/EF — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 7)

2. Fri bevægelighed for personer — vedtagelse af afledt ret på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse — direktiv 2006/100 (art. 226 EF; Rådets direktiv 2006/10) (jf. præmis 6-10)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende fri bevægelighed for personer på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (EUT L 363, s. 141).

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende fri bevægelighed for personer på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.

2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 4. december 2008 — Kommissionen mod Luxembourg

(Sag C-223/08)

»Traktatbrud — direktiv 2006/100/EF — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 7)

2. Fri bevægelighed for personer — vedtagelse af afledt ret på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse — direktiv 2006/100 (art. 226 EF; Rådets direktiv 2006/10) (jf. præmis 6-10)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende fri bevægelighed for personer på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (EUT L 363, s. 141).

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende fri bevægelighed for personer på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
Artikel 27, stk. 2, i rammeafgørelse 2002/584 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne indeholder en specialitetsregel, hvorefter en person, der er overgivet, ikke kan retsforfølges, idømmes straf eller på anden måde tilbageholdes for andre inden overgivelsen begåede lovovertrædelser end den, for hvilken den pågældende er overgivet. Begæringen om overgivelse er baseret på oplysninger, som afspejler efterforskningen på tidspunktet for udstedelsen af den europæiske arrestordre. Det er således muligt, at de angivne faktiske omstændigheder i løbet af proceduren ikke længere i alle henseender svarer til de faktiske omstændigheder, som oprindeligt blev angivet. De oplysninger, der er indgået, kan resultere i en præcisering, endog en ændring af de forhold, der udgør lovovertrædelsen, som oprindeligt lå til grund for udstedelsen af den europæiske arrestordre.

Begreberne »retsforfølges«, »idømmes straf« eller »tilbageholdes« i nævnte artikel 27, stk. 2, angiver, at begrebet »anden lovovertrædelse« end den, for hvilken den pågældende er overgivet, skal bedømmes under hensyntagen til de forskellige faser i proceduren og i lyset af hvert proceduremæssigt skridt, som kan ændre den retlige beskrivelse af lovovertrædelsen. Med henblik på at bedømme, i lyset af samtykkekravet i rammeafgørelsens artikel 27, stk. 3, litra g), om et proceduremæssigt skridt resulterer i en »anden lovovertrædelse« end den, som er indeholdt i den europæiske arrestordre, er det nødvendigt at sammenligne beskrivelsen af lovovertrædelsen i den europæiske arrestordre med den beskrivelse, som optræder i det senere procesdokument. At opstille et krav om, at der skal opnås samtykke fra den fuldbyrdende medlemsstat ved enhver ændring i beskrivelsen af forholdene, går videre, end hvad der følger af specialitetsreglen, og griber ind i rammeafgørelsens formål om at fremskynde og forenkle det i rammeafgørelsen omhandlede retlige samarbejde mellem medlemsstaterne.

Med henblik på at afgøre, om der er tale om en »anden lovovertrædelse« end den, for hvilken den pågældende er overgivet, som omhandlet i artikel 27, stk. 2, i rammeafgørelse 2002/584, og som nødvendiggør iværksættelse af samtykkeproceduren i rammeafgørelsens artikel 27, stk. 3, litra g), og artikel 27, stk. 4, er det nødvendigt at undersøge, om de forhold, der udgør lovovertrædelsen, i henhold til den retlige beskrivelse fra den udstedende medlemsstat er de forhold, for hvilke personen er blevet overgivet, og om der er tilstrækkelig overensstemmelse mellem de oplysninger, som fremgår af arrestordren, og de oplysninger, der er nævnt i det senere procesdokument. Ændringer med hensyn til tid og sted er tilladt, forudsat at de fremgår af de oplysninger, som er blevet indsamlet i løbet af den procedure, som finder anvendelse i den udstedende medlemsstat med hensyn til den adfærd, som er beskrevet i arrestordren, at de ikke ændrer lovovertrædelsens karakter, og at de ikke medfører grunde til at afslå fuldbyrdelse i henhold til rammeafgørelsens artikel 3 og 4.

(jf. præmis 43, 53-56 og 59 samt domskonkl. 1)
1)

Den Tjekkiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 86/378/EØF af 24. juli 1986 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger og i henhold til Rådets direktiv 96/97/EF af 20. december 1996 om ændring af direktiv 86/378 samt i henhold til artikel 54 i akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme de nævnte direktiver.
1)

Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (omarbejdning), herunder navnlig direktivets artikel 17, 22-25, 30, 33, 35, 40, 41, 43, 44 og 50 samt dets bilag I, II og VII, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme nævnte direktiv.
1)

Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold fællesskabsretten, herunder navnlig artikel 39 EF, idet det i sin lovgivning har opretholdt et krav om spansk statsborgerskab for at kunne udøve erhvervet som kaptajn og førstestyrmand på alle skibe, som sejler under spansk flag, bortset fra handelsskibe med en lasteevne under 100 BRT, der transporterer fragtgods eller færre end 100 passagerer, og som udelukkende sejler mellem havne eller lokaliteter, der er beliggende i zoner, hvor Kongeriget Spanien har territorial højhedsret, overhøjhed eller jurisdiktion.
Sag C-18/08

Foselev Sud-Ouest SARL

mod

Administration des douanes et droits indirects

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af tribunal d’instance de Bordeaux)

»Afgift på køretøjer — direktiv 1999/62/EF — afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer — artikel 6, stk. 2, litra b) — Kommissionens beslutning om godkendelse af en undtagelse — ingen direkte virkning«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat J. Kokott fremsat den 25. september 2008 I ‐ 8747

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 20. november 2008 I ‐ 8754

Sammendrag af dom

Transport – transport ad landevej – fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – direktiv 1999/62 – afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer

[Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62, art. 6, stk. 2, litra b); Kommissionens beslutning 2005/449]

Beslutning 2005/449 om en anmodning om undtagelse for afgifter på køretøjer, der er indgivet af Frankrig i medfør af artikel 6, stk. 2, litra b), i direktiv 1999/62 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer, kan ikke påberåbes af en borger over for Den Franske Republik, som denne beslutning er rettet til, med henblik på at blive omfattet af den undtagelse, som der gives samtykke til ved beslutningen, allerede fra meddelelsen eller offentliggørelsen af denne beslutning.

Det fremgår således af direktivets artikel 6, stk. 2, litra b), at medlemsstaterne til trods for Kommissionens medvirken har et vidt skøn med hensyn til såvel deres beslutning om at anvende den undtagelsesmulighed, der er foreskrevet i artiklen, som med hensyn til indholdet af den påtænkte foranstaltning, uden at der af Kommissionens samtykke til denne foranstaltning kan følge nogen forpligtelse til at anvende den nævnte mulighed. Beslutning 2005/449 har således ikke til formål og til følge at tvinge Den Franske Republik til at indrømme den undtagelse, den havde påtænkt i forbindelse med sin anmodning om tilladelse, men at tillade Den Franske Republik at anvende denne undtagelse, hvis den vil.

Den omstændighed, at beslutning 2005/449 ikke fastsætter en dato, hvorfra den finder anvendelse, og blot fastsætter udløbet af den undtagelse, der er givet samtykke til, til den 31. december 2009, kan desuden ikke indvirke på rækkevidden og virkningerne af denne beslutning. Beslutning 2005/449 fik i henhold til artikel 254, stk. 3, EF virkning ved meddelelsen til adressaten, i det foreliggende tilfælde Den Franske Republik. Det står ikke desto mindre fast, at en sådan virkning er, at en undtagelse, som i det foreliggende tilfælde endnu ikke eksisterer, og som for sin gennemførelse forudsætter en national retsakt, muliggøres og på ingen måde påbydes.

(jf. præmis 15-19 og domskonkl.)
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 4. november 2008 — Kommissionen mod Luxembourg

(Sag C-95/08)

»Traktatbrud — direktiv 2004/9/EF — manglende udpegelse af myndigheder med ansvar for at inspicere laboratorierne og verificere de forsøg, som de udfører, med henblik på at vurdere, om de opfylder kravet om god laboratoriepraksis«

Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 24)

Angående

Traktatbrud — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/9/EF af 11. februar 2004 om inspektion og verifikation af god laboratoriepraksis (GLP) (EUT L 50, s. 28) — manglende udpegelse af myndigheder med ansvar for at inspicere laboratorierne og verificere de forsøg, som de udfører, med henblik på at vurdere, om de opfylder kravet om god laboratoriepraksis.

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/9/EF af 11. februar 2004 om inspektion og verifikation af god laboratoriepraksis (GLP), idet det ikke har oprettet myndigheder, der kan foretage kontrol af iværksættelsen af princippet om god laboratoriepraksis.

2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 4. november 2008 — Kommissionen mod Luxembourg

(Sag C-95/08)

»Traktatbrud — direktiv 2004/9/EF — manglende udpegelse af myndigheder med ansvar for at inspicere laboratorierne og verificere de forsøg, som de udfører, med henblik på at vurdere, om de opfylder kravet om god laboratoriepraksis«

Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 24)

Angående

Traktatbrud — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/9/EF af 11. februar 2004 om inspektion og verifikation af god laboratoriepraksis (GLP) (EUT L 50, s. 28) — manglende udpegelse af myndigheder med ansvar for at inspicere laboratorierne og verificere de forsøg, som de udfører, med henblik på at vurdere, om de opfylder kravet om god laboratoriepraksis.

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/9/EF af 11. februar 2004 om inspektion og verifikation af god laboratoriepraksis (GLP), idet det ikke har oprettet myndigheder, der kan foretage kontrol af iværksættelsen af princippet om god laboratoriepraksis.
Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 9. oktober 2008 — Kommissionen mod Luxembourg

(Sag C-70/08)

»Traktatbrud — direktiv 2003/72/EF — statut for det europæiske andelsselskab — medarbejderindflydelse på selskabets beslutningsproces — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — forhold, som skal tages i betragtning — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 8)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Rådets direktiv 2003/72/EF af 22. juli 2003 om supplerende bestemmelser til statutten for det europæiske andelsselskab for så vidt angår medarbejderindflydelse (EUT L 207, s. 25).

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 16, stk. 1, i Rådets direktiv 2003/72/EF af 22. juli 2003 om supplerende bestemmelser til statutten for det europæiske andelsselskab for så vidt angår medarbejderindflydelse, idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser eller ikke har sikret sig, at arbejdsmarkedets parter fastsætter de nødvendige bestemmelser ved overenskomst for at efterkomme direktivet.

2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 9. oktober 2008 — Kommissionen mod Luxembourg

(Sag C-70/08)

»Traktatbrud — direktiv 2003/72/EF — statut for det europæiske andelsselskab — medarbejderindflydelse på selskabets beslutningsproces — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — forhold, som skal tages i betragtning — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 8)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Rådets direktiv 2003/72/EF af 22. juli 2003 om supplerende bestemmelser til statutten for det europæiske andelsselskab for så vidt angår medarbejderindflydelse (EUT L 207, s. 25).

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 16, stk. 1, i Rådets direktiv 2003/72/EF af 22. juli 2003 om supplerende bestemmelser til statutten for det europæiske andelsselskab for så vidt angår medarbejderindflydelse, idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser eller ikke har sikret sig, at arbejdsmarkedets parter fastsætter de nødvendige bestemmelser ved overenskomst for at efterkomme direktivet.