I denne henseende kan en aftale om en ny afdragsordning, der fastsætter en forpligtelse for en forbruger til at betale et inkassobureaus omkostninger, som ikke var fastsat i den oprindelige kreditaftale, kan ikke anses for at være knyttet til en henstand, der er »gratis« som omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra j), i direktiv 2008/48.

Artikel 2, stk. 2, litra j), i direktiv 2008/48 om forbrugerkreditaftaler skal fortolkes således, at en aftale om en ny afdragsordning for en kredit, der efter forbrugerens misligholdelse indgås mellem denne og kreditgiveren gennem et inkassobureau, ikke er »gratis« som omhandlet i denne bestemmelse, når forbrugeren ved denne aftale forpligter sig til at tilbagebetale det samlede kreditbeløb og til at betale de renter og omkostninger, der ikke var fastsat i den oprindelige aftale, i henhold til hvilken den nævnte kredit blev bevilget.

Artikel 3, litra f), og artikel 7 i direktiv 2008/48 om forbrugerkreditaftaler skal fortolkes således, at et inkassobureau, som på vegne af en kreditgiver indgår en aftale om en ny afdragsordning for en ubetalt kredit, men som kun accessorisk optræder som kreditformidler, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve, skal anses for at være en kreditformidler som omhandlet i denne artikel 3, litra f), og ikke er underlagt forpligtelsen til at give forbrugeren oplysninger forud for aftaleindgåelsen i henhold til dette direktivs artikel 5 og 6. Underskrifter

For det første er en kreditformidler i henhold til nævnte artikel 3, litra f), således en fysisk eller juridisk person, der ikke optræder som kreditgiver, og som mod betaling af et honorar, der kan antage form af penge eller en anden aftalt form for finansiel modydelse som led i udøvelsen af sin erhvervsmæssige virksomhed, præsenterer eller tilbyder kreditaftaler til forbrugere, bistår forbrugere ved at udføre andet forberedende arbejde med henblik på kreditaftaler eller indgår kreditaftaler med forbrugere på kreditgivers vegne. Et inkassobureau, der optræder på vegne af en kreditgiver for at indgå en aftale om en ny afdragsordning for en ubetalt kredit, i henhold til hvilken forbrugeren forpligter sig til at tilbagebetale det samlede kreditbeløb og til at betale renter og omkostninger, skal derfor kvalificeres som kreditformidler som omhandlet i denne bestemmelse.

For det andet er en sådan kreditformidler i princippet underlagt den forpligtelse til at give forbrugeren oplysninger forud for aftaleindgåelsen, der er fastsat i det nævnte direktivs artikel 5 og 6. I overensstemmelse med artikel 7, første punktum, i direktiv 2008/48 er leverandører af varer eller tjenesteydelser, der accessorisk optræder som kreditformidlere, imidlertid ikke underlagt denne forpligtelse. I denne henseende fastsætter 24. betragtning til dette direktiv, at disse leverandører eller disse tjenesteydere f.eks. kan siges accessorisk at optræde som kreditformidlere, hvis deres virksomhed som kreditformidlere ikke er hovedformålet med deres erhvervsmæssige virksomhed. Det tilkommer den nationale ret at efterprøve, om det under hensyntagen til alle omstændighederne i den foreliggende sag, bl.a. hovedformålet med den pågældende kreditformidlers virksomhed, kan lægges til grund, at denne accessorisk optræder som kreditformidler som omhandlet i dette direktivs artikel 7, første punktum.

(jf. præmis 43, 44, 46-48 og 53 samt domskonkl. 2)