Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° traktatens artikel 119 og direktiv 75/117 ° anvendelsesomraade ° akkordloensystem

(EOEF-traktaten, art. 119; Raadets direktiv 75/117)

2. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° akkordloensystem ° konstateret forskel mellem gennemsnitsloennen for to grupper arbejdstagere, hvor den ene overvejende bestaar af kvinder og den anden af maend, der udfoerer arbejde af samme vaerdi ° konstatering utilstraekkelig som bevis for, at der foreligger forskelsbehandling ° manglende klarhed med hensyn til fastlaeggelsen af den variable del af loennen ° bevisbyrden for, at der ikke foreligger forskelsbehandling

(EOEF-traktaten, art. 119; Raadets direktiv 75/117, art. 1)

3. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° akkordloensystem ° bevis for en eventuel forskelsbehandling ° naermere regler for sammenligningen af gennemsnitsloennen for to grupper arbejdstagere

(EOEF-traktaten, art. 119; Raadets direktiv 75/117)

4. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° akkordloensystem ° bevis for en eventuel forskelsbehandling ° forhold, der skal tages i betragtning for, at forskelligt arbejde kan antages at have samme vaerdi ° forhold, som kan begrunde eventuelle loenforskelle

(EOEF-traktaten, art. 119; Raadets direktiv 75/117)

5. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° anvendelse, naar loenningerne fastsaettes ved kollektive forhandlinger ° hensyntagen til, om der har vaeret kollektive forhandlinger, ved afgoerelsen af, om der eventuelt foreligger forskelsbehandling

(EOEF-traktaten, art. 119; Raadets direktiv 75/117)

Sammendrag

1. Traktatens artikel 119 og direktiv 75/117/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder finder anvendelse paa akkordloensystemer, hvor indtjeningen helt eller i vaesentlig grad beror paa den enkelte arbejdstagers arbejdsresultat.

2. Princippet om lige loen til maend og kvinder i traktatens artikel 119 og i artikel 1 i direktiv 75/117 skal fortolkes saaledes, at inden for rammerne af et akkordloensystem er den blotte konstatering af, at gennemsnitsloennen for en gruppe arbejdstagere, overvejende bestaaende af kvinder, som udfoerer en type arbejde, er vaesentlig lavere end gennemsnitsloennen for en gruppe arbejdstagere, overvejende bestaaende af maend, som udfoerer en anden type arbejde, der tillaegges samme vaerdi, ikke tilstraekkelig til, at der kan drages den slutning, at der foreligger loenmaessig forskelsbehandling. Naar det efter et akkordloensystem ° hvor den individuelle indtjening bestaar af en variabel andel, der beror paa den enkelte arbejdstagers arbejdsresultat, og en fast andel, der er forskellig for de paagaeldende grupper arbejdstagere ° imidlertid ikke er muligt at konstatere, hvilke faktorer der har haft betydning ved fastsaettelsen af de satser eller det grundlag, der er anvendt ved beregningen af den variable andel af loennen, kan arbejdsgiveren paalaegges bevisbyrden for, at de konstaterede forskelle ikke skyldes forskelsbehandling paa grundlag af koen.

3. I forbindelse med den sammenligning, der i relation til princippet om lige loen til maend og kvinder skal foretages mellem gennemsnitsloennen for to grupper akkordloennede arbejdstagere, skal den nationale retsinstans paase, at de to grupper hver omfatter alle de arbejdstagere, som, henset til en helhed af omstaendigheder, herunder arbejdets art, uddannelseskrav og arbejdsforhold, kan anses for at befinde sig i en sammenlignelig situation, og at grupperne omfatter et forholdsvis omfattende antal arbejdstagere for at udelukke, at de konstaterede forskelle er udtryk for tilfaeldige eller kortvarige omstaendigheder eller skyldes, at de paagaeldende arbejdstageres individuelle arbejdsresultater er forskellige.

4. Ved vurderingen af, om princippet om lige loen til maend og kvinder er overholdt, tilkommer det den nationale retsinstans ° under hensyn til forhold som f.eks., at det arbejde, den ene af de paagaeldende grupper arbejdstagere udfoerer, er maskinstyret og stiller saerlige krav til muskelstyrke, mens det arbejde, den anden gruppe udfoerer, er haandarbejde, som stiller saerlige krav om fingerfaerdighed, samt at der er forskelle mellem de to gruppers arbejde med hensyn til betalte pauser og frihed i arbejdstilrettelaeggelsen og med hensyn til arbejdsgener ° at tage stilling til, om de to typer arbejde har samme vaerdi, eller om de paagaeldende forhold kan antages at udgoere objektive faktorer, der intet har at goere med forskelsbehandling paa grundlag af koen, og som kan begrunde eventuelle loenforskelle.

5. Princippet om lige loen til maend og kvinder finder ogsaa anvendelse, naar loenelementerne fastsaettes ved kollektive forhandlinger eller ved forhandling paa lokalt plan, men den nationale retsinstans kan tage dette forhold i betragtning ved vurderingen af, om forskelle mellem gennemsnitsloennen for to grupper arbejdstagere skyldes objektive faktorer, der intet har at goere med forskelsbehandling paa grundlag af koen.