KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT

23. november 1994

Sag. T-356/94 R

Sergio Vecchi

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — særlige rettergangsformer — foreløbige forholdsregler«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-805

Angående:

Begæring om foreløbige forholdsregler i form af en udsættelse af gennemførelsen af afgørelsen om at udnævne K. til chef for Kommissionens delegation i Kazakhstan.

Udfald:

Begæringen ikke taget til følge.

Resumé af kendelse

Kommissionen imødekom ikke sagsøgerens ansøgning om at blive udnævnt i stillingen som chef for Kommissionens delegation i Kazakhstan, men udnævnte K. i stillingen. Sagsøgeren anlagde herefter sag med påstand om annullation af afgørelsen om at udnævne K. og fremsatte en begæring om foreløbige forholdsregler i form af en udsættelse af gennemførelsen af demie afgørelse.

Begæringen om udsættelse af gennemførelsen af den anfægtede afgørelse

Retten bemærkede, at når der er fremsat begæring om foreløbige forholdsregler, skal spørgsmålet om disses uopsættelighed vurderes på baggrund af, om gennemførelsen af den anfægtede retsakt, før der træffes afgørelse i hovedsagen, vil kunne påføre den begærende part en uoprettelig skade, som ikke kan afhjælpes, selv hvis Retten annullerer den anfægtede afgørelse. Forholdsreglerne må, uanset deres midlertidige karakter, under alle omstændigheder ikke stå i misforhold til den sagsøgte institutions interesse i, at dens retsakter gennemføres, selv om de er genstand for en retssag (præmis 17).

Henvisning til: Rettens kendelse af 11. marts 1994, sag T-589/93 R, Ryan-Sheridanmod EIFLA SmI.Pers. IA, s. 75.

Retten bemærkede herefter, at det måtte antages at fremgå af sagen, herunder navnlig af de i stillingsopslaget angivne krav, sammenholdt med oplysningerne i K.'s curriculum vitae, at det ikke på forhånd loinne udelukkes, at der var grundlag for det af sagsøgeren anførte, hvorefter Kommissionen ved at udnævne K. havde handlet i strid med stillingsopslaget. Under sagen om foreløbige forholdsregler kunne det dog på grundlag af de foreliggende oplysninger heller ikke anses for godtgjort, at sagsøgeren opfyldte samtlige de i stillingsopslaget angivne krav (præmis 19).

Under disse omstændigheder kunne Retten ikke gå ud fra, at sagsøgerens retlige interesse var af en så kvalificeret art, at han med føje kunne gøre gældende, at en fortsættelse af behandlingen af hovedsagen uden nogen udsættelse af gennemførelsen af den anfægtede afgørelse ville kunne påføre ham en alvorlig og uoprettelig skade (præmis 20).

Selv om Retten måtte annullere afgørelsen om at udnævne K., og denne i mellemtiden ville have erhvervet en særlig erfaring med hensyn til forbindelserne til Kazakhstan, kunne det ikke anses for godtgjort, at sagsøgerens chancer for at få imødekommet en ansøgning som led i en ny procedure med henblik på besættelse af den pågældende stilling ville være større end hans chancer under den omtvistede procedure (præmis 21).

Hvad endelig angår spørgsmålet om en afvejning af de involverede interesser måtte det under alle omstændigheder antages, at Kommissionens interesse i, at der ikke blev truffet bestemmelse om en udsættelse af gennemførelsen af den anfægtede afgørelse, var betydelig, når henses til interessen i, at den pågældende stilling blev besat så hurtigt som muligt (præmis 22).

Retten udtalte herefter, at begæringen om foreløbige forholdsregler ikke kunne tages til følge, hvorved det var ufornødent at undersøge, hvorvidt der kunne antages at være grundlag for sagsøgerens øvrige anbringender og argumenter til støtte for begæringen (præmis 23).

Konklusion:

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.