DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/3

Appel iværksat den 22. maj 2013 af Lord Inglewood m.fl. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 13. marts 2013 i de forenede sager T-229/11 og T-276/11, Inglewood m.fl. mod Parlamentet

(Sag C-281/13 P)

(2013/C 226/06)

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: Lord Inglewood m.fl. (ved avocats S. Orlandi, J.-N. Louis og D. Abreu Caldas)

Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret (Fjerde Afdeling) den 13.marts 2013 i de forenede sager T-229/11 og T-276/11, Inglewood m.fl. mod Parlamentet, ophæves.

— Der afsiges en ny dom, og det fastslås, at Europa-Parlamentets Præsidiums afgørelse om forhøjelse af pensionsalderen fra 60 til 63 år og ophævelse af de særlige måder, hvorpå pensionen kan udbetales, dvs. enten i form af en tidlig pension eller i form af udbetaling af en del af pensionen som et engangsbeløb, er ulovlig.

— De anfægtede afgørelser annulleres.

— Parlamentet tilpligtes at betale omkostningerne i begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanterne har iværksat appel til prøvelse af Rettens dom, hvorved denne frifandt Europa-Parlamentet fra disses påstand om annullation af Parlamentets afgørelser vedrørende afslag på at tilkende de pågældende en supplerende frivillig pension enten i form af en tidlig pension, en pension som 60-årig, eller udbetaling af en del af pensionen som et engangsbeløb.

For det første har appellanterne gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl, idet de anfægtede afgørelser ikke anerkender deres velerhvervede pensionsrettigheder eller de rettigheder, som afventer udbetaling på grundlag af de betingelser, der var fastsat og accepteret på tidspunktet for deres tiltrædelse.

For det andet har Retten begået en retlig fejl ved ikke at tage hensyn til anbringendet vedrørende tilsidesættelse af artikel 27, stk. 2, i statutten for Parlamentets medlemmer, selv om denne bestemmelse præciserer, at de velerhvervede rettigheder eller dem, der er under erhvervelse, opretholdes. Afgørelsen af 1. april 2009 krænker appellanternes velerhvervede rettigheder, dvs. retten til at anmode om en tidlig pension eller at foretrække en pension fra 60-årsalderen og i givet fald få den udbetalt delvist som et engangsbeløb.

For det tredje har Retten endvidere begået en retlig fejl ved at fastslå, at statutten for Parlamentets medlemmer ikke fandt anvendelse, da den trådte i kraft efter den almengyldige retsakt af 1. april 2009, selv om de individuelle afgørelser, der er genstand for søgsmålene først blev vedtaget efter denne dato.

For det fjerde har Retten begået en retlig fejl ved at forkaste anbringendet om tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, selv om appellanterne med rette kunne forvente at modtage deres pension på grundlag af de betingelser, der var fastsat og anvendt i forbindelse med en væsentlig del af betalingen af deres bidrag eller på tidspunktet for ophøret af deres hverv, i højere grad end de medlemmer, der havde været omfattet af undtagelsesbestemmelser, dvs. dem, der fortsat udøvede deres hverv, og som var fyldt 60 år inden ikrafttrædelsen den 14. juli 2009 af afgørelsen af 1. april 2009.

Endelig har Retten begået en retlig fejl ved at forkaste anbringendet vedrørende tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet efter at have konstateret, at kun 10 % af medlemmerne er berørt af konsekvenserne af den økonomiske krise og de forventelige virkninger af en midlertidigt etableret pensionsfond, der var forudbestemt til at forsvinde.