Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Konkurrence - administrativ procedure - overholdelse af retten til kontradiktion - de pågældende parters ret til at gøre rede for deres synspunkter vedrørende hensyntagen til deres egne argumenter - ingen

2 Konkurrence - dominerende stilling - kollektiv dominerende stilling - begreb

(EF-traktaten, art. 86 (nu art. 82 EF))

3 Konkurrence - dominerende stilling - kollektiv dominerende stilling - begreb - kollektivt eller individuelt misbrug

(EF-traktaten, art. 86 (nu art. 82 EF))

4 Konkurrence - dominerende stilling - forekomst - besiddelse af meget store markedsandele - normalt tilstrækkeligt bevis

(EF-traktaten, art. 86 (nu art. 82 EF))

5 Konkurrence - dominerende stilling - misbrug - begreb - forpligtelser, som påhviler den dominerende virksomhed

(EF-traktaten, art. 86 (nu art. 82 EF))

6 Konkurrence - dominerende stilling - misbrug - prispolitik, der udgør misbrug

(EF-traktaten, art. 86 (nu art. 82 EF))

7 Konkurrence - dominerende stilling - misbrug - diskriminerende priser - konkurrencehindrende følger for konkurrenter på et tilgrænsende marked

(EF-traktaten, art. 86 (nu art. 82 EF))

8 Konkurrence - dominerende stilling - misbrug - selektive og diskriminerende rabatter, som en virksomhed yder sine kunder udsat for konkurrence

(EF-traktaten, art. 86 (nu art. 82 EF))

9 Konkurrence - dominerende stilling - misbrug - loyalitetsrabatter med henblik på at hindre en virksomheds kunder i at handle med konkurrerende producenter - målrabatter

(EF-traktaten, art. 86 (nu art. 82 EF))

10 Konkurrence - administrativ procedure - Kommissionens forpligtelser - overholdelse af en rimelig frist - vurderingskriterier

(Rådets forordning nr. 17)

Sammendrag

1 Den omstændighed, at der tages hensyn til et argument fremført af en virksomhed under den administrative procedure, uden at virksomheden har haft mulighed for at udtale sig om spørgsmålet før vedtagelsen af den endelige beslutning, kan ikke som sådan udgøre en tilsidesættelse af retten til kontradiktion, især ikke da denne hensyntagen til argumentet ikke ændrer karakteren af de klagepunkter, der er rettet mod virksomheden. Sagsøgeren har haft lejlighed til at gøre rede for sit synspunkt vedrørende den definition af produktmarkedet, som Kommissionen har anvendt i meddelelsen af klagepunkter, og har derfor kunnet forvente, at virksomhedens egne forklaringer ville få Kommissionen til at ændre sin opfattelse.

2 Der er tale om en kollektiv dominerende stilling, når flere virksomheder, bl.a. på grund af bestående indbyrdes relationer, tilsammen kan følge samme markedsstrategi og i vidt omfang handle uafhængigt af de øvrige konkurrenter, deres kunder, og i sidste instans forbrugerne.

To enheders økonomiske uafhængighed forhindrer dem ikke i at indtage en kollektiv dominerende stilling. Desuden kan det heller ikke antages, at virksomheder, der er forbundet vertikalt, uden dog at være så integreret, at de udgør én og samme virksomhed, kan misbruge en kollektiv dominerende stilling.

3 Selv om indtagelsen af en kollektiv dominerende stilling kan udledes af den stilling, de pågældende økonomiske enheder tilsammen indtager på det pågældende marked, behøver misbruget dog ikke nødvendigvis at udøves af alle de deltagende virksomheder. Misbruget skal blot kunne påvises som en af følgerne af en sådan kollektiv dominerende stilling. Virksomheder, der indtager en kollektiv dominerende stilling, kan derfor både tilsammen og hver for sig gøre sig skyldig i misbrug. Det er tilstrækkeligt, at misbruget har forbindelse med udnyttelsen af den kollektiv dominerende stilling, virksomhederne indtager på markedet.

4 En dominerende stilling kan følge af en række faktorer, der isoleret set ikke nødvendigvis er afgørende. Dog udgør meget store markedsandele i sig selv, medmindre der foreligger usædvanlige omstændigheder, et bevis for, at der foreligger en dominerende stilling. En markedsandel på over 50% udgør i sig selv et bevis for, at der foreligger en dominerende stilling på det pågældende marked.

5 Begrebet misbrug er et objektivt begreb, som omfatter en af en markedsdominerende virksomhed udvist adfærd, som efter sin art kan påvirke strukturen på et marked, hvor konkurrencen netop som følge af den pågældende virksomheds tilstedeværelse allerede er afsvækket, og som ved anvendelse af andre midler end i den normale konkurrence om afsætning af varer og tjenesteydelser, der udspiller sig på grundlag af de erhvervsdrivendes ydelser, hindrer eksistensen af konkurrenceniveauet på markedet eller en skærpelse heraf. Heraf følger, at traktatens artikel 86 (nu artikel 82 EF) forbyder en dominerende virksomhed at eliminere en konkurrent for herved at styrke sin stilling ved hjælp af andre midler end en konkurrence på ydelser. Herved kan dog ikke enhver form for priskonkurrence anses for lovlig. Forbuddet i artikel 86 er også begrundet i hensynet til, at forbrugerne ikke må skades.

Selv om konstateringen af, at der foreligger en dominerende stilling, ikke i sig selv er ensbetydende med en kritik af vedkommende virksomhed, er denne virksomhed dog, uafhængigt af årsagerne til denne stilling, særlig forpligtet til ikke ved sin adfærd at skade en effektiv og ufordrejet konkurrence på fællesmarkedet. Tilsvarende gælder, at selv om eksistensen af en dominerende stilling ikke afskærer en virksomhed, der har denne stilling, fra at beskytte sine egne handelsmæssige interesser, når disse trues, og selv om denne virksomhed har ret til i rimeligt omfang at udføre de handlinger, den skønner fornødne med henblik på at beskytte sine interesser, kan man dog ikke anerkende sådanne former for adfærd, når de har til formål at styrke denne dominerende stilling og misbruge den.

6 Når en virksomhed indtager en dominerende stilling, skal der ved afgørelsen af, om en prispolitik er udtryk for misbrug, tages hensyn til samtlige omstændigheder, herunder navnlig de kriterier og regler, hvorefter rabatten blev ydet, og det må undersøges, om rabatten som en fordel, hvortil der ikke svarer nogen begrundet modydelse af økonomisk art, har skullet fjerne eller begrænse køberens muligheder for at foretage indkøb efter et frit valg og spærre konkurrenterne adgangen til markedet, idet der over for handelspartnere anvendes ulige vilkår for ydelser af samme værdi, og den dominerende stilling søges forstærket gennem en fordrejning af konkurrencen. Konkurrencefordrejningen skyldes, at den økonomiske fordel, som ydes af den virksomhed, der indtager en dominerende stilling, ikke har nogen økonomisk berettigelse, men har til formål at hindre, at den dominerende virksomheds kunder foretager indkøb hos konkurrerende producenter. En af disse omstændigheder kan derfor være, at den pågældende praksis er et led i en plan udtænkt af den dominerende virksomhed, der har til formål at fortrænge en konkurrent.

7 Den omstændighed, at en dominerende virksomhed på et givet marked uden objektiv begrundelse forbeholder sig en støtte- eller følgeaktivitet på et tilgrænsende, men særskilt marked, hvor virksomheden ikke indtager en dominerende stilling, med fare for, at enhver konkurrence på dette marked udelukkes, er omfattet af traktatens artikel 86 (nu artikel 82 EF).

Diskriminerende prisrabatter, som ydes af en virksomhed, der indtager en dominerende stilling på industrisukkermarkedet, til virksomhedens kunder afhængig af, om disse kunder konkurrerer med virksomheden på detailsukkermarkedet eller ej, omfattes af traktatens artikel 86, idet der dels er en uomtvistelig forbindelse mellem industri- og detailsukkermarkedet og virksomheden dels også indtager en dominerende stilling på detailsukkermarkedet. En eventuel mangel på konkurrence mellem de af virksomhedens kunder, der modtager rabatter, og konkurrerende sukkerpakkerier, udelukker ikke anvendelsen af traktatens artikel 86, stk. 2, litra c), idet den påklagede diskriminerende praksis begrænser rivaliserende sukkerpakkeriers konkurrence på detailsukkermarkedet.

8 Indflydelsen af den prispolitik, der føres af virksomheder, som især opererer på et nabomarked, på virksomheder, der opererer på et andet nationalt marked, er selve essensen i et fællesmarked. Alt, der begrænser denne indflydelse, må derfor betragtes som en hindring for virkeliggørelsen af dette fællesmarked og anses for at skade resultatet af en effektiv og ufordrejet konkurrence, især hvad angår forbrugerinteresser. Når sådanne hindringer følgelig skyldes en virksomhed, der indtager en dominerende stilling, må det principielt antages, at der tale om misbrug i strid med traktatens artikel 86 (nu artikel 82 EF).

Når en virksomhed, der besidder over 88% af det pågældende marked, yder rabatter til visse af dens kunder, der er udsat for konkurrence på grund af deres nære beliggenhed til det pågældende marked, udgør dette misbrug i strid med artikel 86. Virksomheden kan ikke påberåbe sig de utilstrækkelige midler, den råder over på det pågældende tidspunkt, for at begrunde den selektive og diskriminerende ydelse af disse grænserabatter og derved undgå anvendelsen af traktatens artikel 86, uden at berøve forbuddet i denne artikel enhver mening.

9 De loyalitetsrabatter, der ydes af en virksomhed, som indtager en dominerende stilling, udgør et misbrug som omhandlet i traktatens artikel 86 (nu artikel 82 EF), når de har til formål at hindre, at virksomhedens kunder forsyner sig hos konkurrerende producenter. Der må herved tages hensyn til samtlige omstændigheder, især kriterierne og de nærmere regler for ydelse af rabatterne, og det må afgøres, om der er tendens til, at leverandøren ved at indrømme en fordel, der ikke er retfærdiggjort af nogen økonomisk ydelse, fjerner eller begrænser køberens mulighed for at vælge forsyningskilde, blokerer konkurrenters adgang til markedet, anvender ulige vilkår for ydelser af samme værdi over for handelspartnere eller styrker den dominerende stilling ved at fordreje konkurrencen.

Når en markedsdominerende virksomhed yder målrabatter til sine kunder, og en af de umiddelbar virkninger heraf er, at der opbygges lagre og derfor et mindre salg, er dette desuden ensbetydende med en begrænsning af den normale konkurrenceudvikling og uforenelig med det fastsatte mål, nemlig en fri konkurrence i fællesmarkedet. Rabatten er ikke baseret på nogen økonomisk ydelse, der begrunder denne fordel, men tilsigter at fjerne eller begrænse køberens frie mulighed for at vælge forsyningskilder og blokere for andre leverandørers adgang til markedet.

10 Det er et almindeligt fællesskabsretligt princip, at Kommissionen skal handle inden for en rimeligt frist, når den træffer afgørelser i forbindelse med administrative procedurer inden for konkurrencepolitikken. Om varigheden af en administrativ procedure kan anses for rimelig, må imidlertid vurderes ud fra de særlige omstændigheder ved hver enkelt sag, herunder navnlig den sammenhæng, hvori sagen indgår, de forskellige led i den administrative procedure, parternes adfærd under sagens behandling og sagens kompleksitet.