Sag T-76/11

Kongeriget Spanien

mod

Europa-Kommissionen

»Fiskeri — foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne — artikel 105 i forordning (EF) nr. 1224/2009 — fradrag i de fangstkvoter, der tildeles for et år, grundet overskridelser af de foregående års kvoter — tidsmæssig anvendelse — retssikkerhed — fortolkning, der sikrer overholdelsen af den primære ret — det strafferetlige legalitetsprincip — forbud mod tilbagevirkende kraft«

Sammendrag – Rettens dom (Tredje Afdeling) af 21. november 2012

Fiskeri – bevarelse af havets ressourcer – kvoteordning for fiskeri – fradrag i de fangstkvoter, der tildeles for et år, grundet overskridelser af de foregående års kvoter – fradrag, der ikke udgør sanktioner – overholdelse af det strafferetlige legalitetsprincip – foreligger ikke

Fiskeri – bevarelse af havets ressourcer – kvoteordning for fiskeri – fradrag i de fangstkvoter, der tildeles for et år, grundet overskridelser af de foregående års kvoter – forordning nr. 1004/2010 – hjemmel – artikel 105 i forordning nr. 1224/2009 – fradrag på grundlag af de bestemmelser, der var gældende forud for forordning nr. 1224/2009 – tilsidesættelse af det strafferetlige legalitetsprincip – foreligger ikke

Fiskeri – bevarelse af havets ressourcer – kvoteordning for fiskeri – fradrag i de fangstkvoter, der tildeles for et år, grundet overskridelser af de foregående års kvoter – forordning nr. 1004/2010 – hjemmel – artikel 105 i forordning nr. 1224/2009 – tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet – foreligger ikke

Fiskeri – bevarelse af havets ressourcer – kvoteordning for fiskeri – fradrag i de fangstkvoter, der tildeles for et år, grundet overskridelser af de foregående års kvoter – forordning nr. 1004/2010 – hjemmel – artikel 105 i forordning nr. 1224/2009 – tidsmæssig anvendelse

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 26)

Det eneste retsgrundlag, som Kommissionen kunne basere forordning nr. 1004/2010 om nedsættelse af fiskekvoter for 2010 på grund af tidligere års overfiskning på, er artikel 105 i forordning nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik. Hvis denne artikel blev fortolket således, at den ikke fandt anvendelse på overfiskning, der havde fundet sted før den 1. januar 2010, ville det indebære, at disse overskridelser af kvoterne ikke kunne medføre nedsættelser, og derfor være uden konsekvenser. Dette ville imidlertid være i åbenbar strid med de mål, der forfølges med forordning nr. 1224/2009, navnlig målsætningen om fuldt ud at håndhæve begrænsningerne af fiskerimulighederne. Kommissionen har desuden pligt til at følge EU-lovgivers klare anvisninger og anvende artikel 105 i forordning nr. 1224/2009 fra og med den 1. januar 2010. Hvis anvendelsen af denne artikel på forhold, der lå forud for dens ikrafttrædelse, eller før den tidsmæssigt fandt anvendelse, viste sig at være problematisk i forhold til retssikkerhedsprincippet, ville det påhvile Kommissionen at fortolke den indskrænkende for at sikre, at dette primærretlige princip ikke blev tilsidesat. (jf. præmis 32 og 34)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 39)

Ved at basere forordning nr. 1004/2010 om nedsættelse af fiskekvoter for 2010 på grund af tidligere års overfiskning på artikel 105 i forordning nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, der fandt anvendelse fra den 1. januar 2010, har Kommissionen anvendt en ny lovgivning på forhold, der opstod under og var omfattet af den tidligere lovgivning. Ifølge den lovgivning, der var gældende før artikel 105 i forordning nr. 1224/2009, var Kommissionen imidlertid allerede berettiget til at nedsætte kvoter, der blev tildelt for et givet år, ikke kun grundet overskridelser af det foregående års kvoter, men også overskridelser af tidligere års kvoter. Da Kommissionen ikke har underlagt denne overfiskning en mindre gunstig ordning end den, der var gældende på det tidspunkt, hvor overfiskningen fandt sted, har den ikke tilsidesat retssikkerhedsprincippet. (jf. præmis 40, 41, 64 og 65)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 67, 68, 78 og 80-83)