Domstolens Dom (Fjerde Afdeling) af 3. december 1998. - Uwe Clees mod Hauptzollamt Wuppertal. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Finanzgericht Düsseldorf - Tyskland. - Fælles toldtarif - Samlinger og samlerobjekter af historisk eller etnografisk værdi - Gamle motorkøretøjer. - Sag C-259/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-08127



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Faelles toldtarif - toldpositioner - samlinger og samlerobjekter af historisk eller etnografisk vaerdi som omhandlet i pos. 9705 i den kombinerede nomenklatur - medtagelse - betingelser

Sammendrag

Pos. 9705 i den kombinerede nomenklatur skal fortolkes saaledes, at motorkoeretoejer antages at have historisk eller etnografisk vaerdi, naar de

- befinder sig i originalstand, uden vaesentlige aendringer ved chassis, styre- og bremsesystem, motor etc.

- er mere end 30 aar gamle og

- er af en model eller type, der ikke laengere produceres.

Dog har motorkoeretoejer, som opfylder disse betingelser, ikke historisk eller etnografisk vaerdi, naar den kompetente myndighed godtgoer, at de ikke kan illustrere et vaesentligt trin i menneskehedens udvikling, udtrykt ved dens frembringelser, eller belyse en periode af denne udvikling.

Saadanne koeretoejer skal endvidere vaere samlerobjekter som omhandlet i pos. 9705, dvs. genstande, der opfylder betingelserne for at kunne optages i en samling, dvs. genstande, der er forholdsvis sjaeldne, normalt ikke anvendes i overensstemmelse med deres oprindelige formaal, er genstand for en specialiseret handel, der finder sted uden for den normale omsaetning af lignende brugbare genstande, samt har en betydelig vaerdi.

Dommens præmisser

1 Ved kendelse afsagt den 2. juli 1997, indgaaet til Domstolen den 18. juli 1997, har Finanzgericht Duesseldorf i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af pos. 9705 i den kombinerede nomenklatur i bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif (EFT L 256, s. 1, herefter »KN«).

2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag mellem Uwe Clees og Hauptzollamt Wuppertal vedroerende fortoldningen af et brugt automobil.

3 Det fremgaar af forelaeggelseskendelsen, at Uwe Clees den 29. april 1991 indgav ansoegning til det kompetente toldkontor om fortoldning til fri omsaetning af et brugt motorkoeretoej, Mercedes-Benz 300 SL, aargang 1956, som samlerobjekt af historisk vaerdi, henhoerende under pos. 9705 i KN. Denne position er indeholdt i kapitel 97, der har overskriften »Kunstvaerker, samlerobjekter og antikviteter«, og har foelgende ordlyd:

»Zoologiske, botaniske, mineralogiske, anatomiske, historiske, arkaeologiske, paleontologiske, etnografiske eller numismatiske samlinger og samlerobjekter«.

4 Toldvaesenet besigtigede koeretoejet og fastslog herved foelgende: »Stelnummer fastslaaet som anfoert. Koeretoejet udviser som saerligt konstruktionskendetegn taghaengslede doere (vingedoere). Der foreligger saaledes ud over sjaeldenhed en konstruktionsbetinget historisk vaerdi (byggeaar: 1956). 9705 0000 0003.« Uwe Clees' ansoegning blev derfor imoedekommet med udstedelse af afgiftsafgoerelse af 29. april 1991.

5 Den 16. juli 1992 tilstillede naevnte toldkontor Uwe Clees en afgoerelse om aendret afgiftsansaettelse med den begrundelse, at det paagaeldende koeretoej fejlagtigt var blevet henfoert under pos. 9705, mens det skulle have vaeret tariferet som brugt bil henhoerende under pos. 8703 i KN i overensstemmelse med Domstolens dom af 10. oktober 1985 (sag 200/84, Daiber, Sml. s. 3363).

6 Da Uwe Clees' klage over toldvaesenets aendrede afgiftsansaettelse var blevet afvist den 1. februar 1993, anlagde han sag ved Finanzgericht Duesseldorf til proevelse af dette afslag.

7 Den nationale ret, for hvilken sagen verserer, har fastslaaet, at det omhandlede koeretoej ikke opfylder kriteriet om historisk vaerdi, saaledes som Domstolen har fortolket dette kriterium i Daiber-dommen. Efter dens opfattelse har denne fortolkning imidlertid mistet sin betydning, efter at Kommissionen i henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning nr. 2658/87 har vedtaget forklarende bemaerkninger vedroerende pos. 9705 i KN (EFT 1996 C 127, s. 3).

8 Da Finanzgericht Duesseldorf imidlertid finder det tvivlsomt, om de betingelser, der er fastsat i Kommissionens forklarende bemaerkninger, er i overensstemmelse med de af Domstolen i Daiber-dommen fastsatte principper, har den udsat sagen og anmodet Domstolen om en praejudiciel afgoerelse af foelgende spoergsmaal:

»Skal pos. 9705 i den kombinerede nomenklatur i bilag I til forordning (EOEF) nr. 2658/87, som affattet ved forordning (EOEF) nr. 2472/90, fortolkes saaledes, at motorkoeretoejer for at kunne betegnes som samlerobjekter af historisk vaerdi som hovedregel skal

- befinde sig i deres originalstand - uden vaesentlige aendringer ved chassis, styre- og bremsesystem, motor etc.

- vaere mere end 30 aar gamle og

- vaere af en model eller type, der ikke laengere produceres?«

9 Det bemaerkes, at Finanzgericht Baden-Wuerttemberg i Daiber-sagen stillede to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af pos. 9905 i den faelles toldtarif (»FTT«), saaledes som denne var affattet foer indfoerelsen af KN, hvis ordlyd naesten svarede til ordlyden af den nugaeldende pos. 9705. Domstolen besvarede det stillede spoergsmaal paa foelgende maade:

»- Ved samlerobjekter henhoerende under den faelles toldtarifs pos. 9905 forstaas genstande, der opfylder betingelserne for at kunne optages i en samling, dvs. genstande, der er forholdsvis sjaeldne, normalt ikke anvendes i overensstemmelse med deres oprindelige formaal, er genstand for en specialiseret handel, der finder sted uden for den normale omsaetning af lignende, brugbare genstande, samt har en betydelig vaerdi.

Samlerobjekter har historisk interesse, jf. den faelles toldtarifs pos. 9905, naar de betegner et vaesentligt trin i menneskets udvikling, udtrykt ved dets frembringelser, eller belyser et afsnit af denne udvikling.«

10 Da Kommissionen havde konstateret, at Daiber-dommen var blevet fortolket forskelligt af de nationale toldmyndigheder, vedtog den de omtalte forklarende bemaerkninger. Det hedder i punkt 1 heri:

»Denne position omfatter som samlerobjekter af historisk vaerdi motorkoeretoejer, hvis de opfylder kriterierne i EU-Domstolens dom i sag 200/84 og derfor:

- besidder en vis sjaeldenhedsvaerdi

- normalt ikke anvendes i overensstemmelse med deres oprindelige formaal

- er genstand for specialiseret handel, der finder sted uden for den normale omsaetning af lignende brugbare genstande

- har en betydelig vaerdi, og

- illustrerer et vaesentligt trin i menneskets udvikling, eller belyser en periode af denne udvikling.

Da et motorkoeretoej principielt er en brugsgenstand af begraenset varighed, der er underkastet den stadige fremadskridende tekniske udvikling, kan - for saa vidt der ikke er kendsgerninger, der entydigt taler imod det - ovenstaaende forudsaetninger i naevnte dom anvendes for:

- motorkoeretoejer i originalstand, som er uden vaesentlige aendringer ved chassis, styre- og bremsesystem, motor etc., mere end 30 aar gamle, og af en model eller type, som ikke laengere produceres

- motorkoeretoejer fremstillet foer 1950 uanset koeredygtighed.«

11 Den forelaeggende ret har anfoert, at disse kriterier ikke noedvendigvis, som de forklarende bemaerkninger giver indtryk af, omfatter enhver gammel bil. Det maa saaledes efter de af Domstolen angivne principper vaere udelukket, at ethvert motorkoeretoej, som har en betydelig vaerdi, som er mere end 30 aar gammelt, som ikke mere produceres, og som forefindes i originaltilstand, kan illustrere et vaesentligt trin i menneskets udvikling.

12 Indledningsvis bemaerkes, at den fortolkning, der i en af Domstolen afsagt dom gives af en tariferingsbestemmelse, ikke kan aendres ved, at Kommissionen vedtager forklarende bemaerkninger, der, selv om de udgoer vigtige midler til at sikre, at KN anvendes ensartet af medlemsstaternes toldmyndigheder, ikke er bindende i retlig forstand (dom af 16.6.1994, sag C-35/93, Develop Dr. Eisbein, Sml. I, s. 2655, praemis 21). Der er netop spoergsmaal om, hvorvidt de paagaeldende bemaerkninger er i overensstemmelse med de i Domstolens praksis fastlagte principper vedroerende fortolkningen af den omhandlede tariferingsbestemmelse.

13 Dernaest bemaerkes, at Domstolen har fastslaaet, at en genstand for at kunne tariferes i naevnte position ikke blot skal besidde de egenskaber, der kendetegner et »samlerobjekt«, og altsaa blot vaere egnet til at optages i en samling, men ogsaa skal have »historisk [eller] etnografisk« [vaerdi]. Domstolen er saaledes naaet til det resultat, at disse to betingelser skal vaere opfyldt samtidigt (jf. Daiber-dommen, a.st., praemis 22).

14 Med hensyn til den foerste betingelse gaelder det, at genstande, der opfylder betingelserne for at kunne optages i en samling, er genstande, som opfylder de fire kriterier, der er naevnt i foerste led i domskonklusionen i Daiber-dommen. Det bemaerkes, at de kriterier, der er angivet i de fire foerste led i punkt 1 i Kommissionens forklarende bemaerkninger, for saa vidt angaar foerstnaevnte betingelse, svarer til de kriterier, Domstolen har opstillet i Daiber-dommen.

15 Domstolen har vedroerende den anden betingelse, nemlig at genstanden ogsaa skal have historisk eller etnografisk vaerdi, i Daiber-dommen fastslaaet, at historiebegrebet omfatter menneskehedens udvikling og de menneskelige frembringelser inden for alle omraader (praemis 23), og altsaa ogsaa inden for bilfremstilling. Da et koeretoej er et udtryk for menneskelige frembringelser paa dette tekniske omraade, kan det saaledes have historisk eller etnografisk vaerdi, naar det betegner et vaesentligt trin i menneskehedens udvikling, udtrykt ved dens frembringelser, eller belyser et afsnit af denne udvikling (Daiber-dommen, domskonklusionens andet led).

16 Kommissionen har for Domstolen anfoert, at de tre kriterier, der er angivet i de forklarende bemaerkningers punkt 1, andet afsnit, foerste led, nemlig at det paagaeldende motorkoeretoej befinder sig i originalstand, er mere end 30 aar gammelt og tilhoerer en model eller type, som ikke laengere produceres, udelukkende vedroerer den anden af de ovennaevnte betingelser om genstandens historiske eller etnografiske vaerdi og ikke paa nogen maade hindrer anvendelsen af de fire kriterier vedroerende den foerste af de omtalte betingelser, som Domstolen har fastlagt i foerste led i domskonklusionen i Daiber-dommen.

17 Kommissionen har i oevrigt anfoert, at de paagaeldende tre kriterier, der er udformet i samarbejde og forstaaelse med toldmyndighederne i medlemsstaterne, kun skaber en formodning for, at de forhold, der indgaar i Domstolens beskrivelse i Daiber-dommen, foreligger.

18 Det bemaerkes, at de synspunkter, Kommissionen har lagt til grund, nemlig at et motorkoeretoej principielt er en brugsgenstand af begraenset varighed, der er underkastet den stadig fremadskridende tekniske udvikling, er korrekte og i overensstemmelse med de retningslinjer, Domstolen har givet i Daiber-dommen. For saa vidt som historiebegrebet omfatter menneskehedens frembringelser inden for alle omraader, maa disses saeregenheder tages i betragtning. Der maa saaledes laegges vaegt paa det forhold, at et motorkoeretoej er en genstand, der under anvendelse af de paa fremstillingstidspunktet foreliggende tekniske muligheder principielt er fremstillet med henblik paa praktisk brug og ikke til anvendelse som udstillingsgenstand.

19 Kommissionen har ud fra denne forudsaetning foerst som kriterium angivet, at det paagaeldende koeretoej skal forefindes i originalstand, uden vaesentlige aendringer af de vaesentligste dele. Dette kriterium er velbegrundet. Et koeretoej, som ikke er i originalstand, kan ikke vaere et vidnesbyrd om den tekniske udvikling paa fremstillingstidspunktet.

20 Endvidere findes kriteriet om, at det paagaeldende motorkoeretoej ikke laengere produceres, velbegrundet. Et koeretoej, der fortsat er i produktion, har nemlig aktuelt interesse for forbrugerne ved dets praktiske anvendelighed og kan saaledes ikke have historisk interesse som tilhoerende en nu afsluttet epoke.

21 Kravet om, at det paagaeldende koeretoej skal have en vis minimumsalder, maa ses i sammenhaeng med kravet om, at det ikke laengere er i produktion, saaledes at forstaa at et tredive aar gammelt koeretoej i al fald principielt skal vaere af en model, der ikke laengere produceres, og ikke kan vaere af interesse paa grund af sin praktiske anvendelighed. Der boer imidlertid her ikke vaere tale om noget absolut krav, idet det ikke kan udelukkes, at et nyere koeretoej kan besidde egenskaber, der medfoerer, at det har historisk vaerdi.

22 Det maa derfor fastslaas, at de tre omhandlede kriterier som led i grundlaget for den af Kommissionen opstillede formodning ikke fraviger de retningslinjer, som Domstolen har fastlagt i Daiber-dommen. Faktisk er koeretoejer, der opfylder disse kriterier, principielt egnet til at vidne om de tekniske og aestetiske traek, der karakteriserede fremstillingstidspunktet, og til saaledes at illustrere en periode af menneskehedens udvikling, udtrykt ved dens frembringelser inden for bilfremstilling.

23 Dette resultat stoettes endvidere af formaalet med toldfritagelsen i henhold til pos. 9705 i KN, der ifoelge Domstolens fortolkning er at fremme det internationale samkvem mellem folkene paa kultur- og uddannelsesomraadet (Daiber-dommen, a.st., praemis 15).

24 For at henfoere et koeretoej under pos. 9705 i KN er det imidlertid ikke tilstraekkeligt, at koeretoejet opfylder de tre af Kommissionen opstillede kriterier. Dels skaber opfyldelsen af disse tre kriterier kun en formodning for, at der foreligger en historisk eller etnografisk vaerdi, og denne formodning afkraeftes, naar den kompetente myndighed godtgoer, at koeretoejet ikke besidder egenskaber, der saerligt tilhoerer en svunden epoke, saaledes at forstaa, at det ikke kan illustrere et vaesentligt trin i menneskehedens udvikling, udtrykt ved dets frembringelser, eller belyse et afsnit af denne udvikling. Dels skal ogsaa de fire kriterier, der er naevnt i foerste led i domskonklusionen i Daiber-dommen - vedroerende de kendetegn, som skal foreligge, for at et koeretoej kan indgaa i en samling - vaere opfyldt.

25 Det praejudicielle spoergsmaal skal derfor besvares med, at pos. 9705 i KN skal fortolkes saaledes, at motorkoeretoejer antages at have historisk eller etnografisk vaerdi, naar de

- befinder sig i originalstand, uden vaesentlige aendringer ved chassis, styre- og bremsesystem, motor etc.

- er mere end tredive aar gamle og

- er af en model eller type, der ikke laengere produceres.

Imidlertid har motorkoeretoejer, som opfylder disse betingelser, ikke historisk eller etnografisk vaerdi, naar den kompetente myndighed godtgoer, at de ikke kan illustrere et vaesentligt trin i menneskehedens udvikling, udtrykt ved dens frembringelser, eller belyse en periode af denne udvikling.

Endvidere skal de kriterier, paa grundlag af hvilke det ifoelge Domstolens praksis skal afgoeres, om et koeretoej kan optages i en samling, vaere opfyldt.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

26 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN

(Fjerde Afdeling)

vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Finanzgericht Duesseldorf ved kendelse af 2. juli 1997, for ret:

Pos. 9705 i den kombinerede nomenklatur i bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif skal fortolkes saaledes, at motorkoeretoejer antages at have historisk eller etnografisk vaerdi, naar de

- befinder sig i originalstand, uden vaesentlige aendringer ved chassis, styre- og bremsesystem, motor etc.

- er mere end tredive aar gamle og

- er af en model eller type, der ikke laengere produceres.

Imidlertid har motorkoeretoejer, som opfylder disse betingelser, ikke historisk eller etnografisk vaerdi, naar den kompetente myndighed godtgoer, at de ikke kan illustrere et vaesentligt trin i menneskehedens udvikling, udtrykt ved dens frembringelser, eller belyse en periode af denne udvikling.

Endvidere skal de kriterier, paa grundlag af hvilke det ifoelge Domstolens praksis skal afgoeres, om et koeretoej kan optages i en samling, vaere opfyldt.