Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug ° faelles landbrugspolitik ° forordninger ° procedure for udarbejdelse ° sondring mellem grundforordninger og gennemfoerelsesforordninger ° gennemfoerelsesforordning vedtaget i henhold til proceduren ifoelge grundforordningen ° lovligt

(EOEF-traktaten, art. 43, stk. 2, tredje afsnit)

2. Institutionernes retsakter ° begrundelse ° pligt ° raekkevidde ° forordninger

(EOEF-traktaten, art. 190)

3. Fiskeri ° bevarelse af havets ressourcer ° kvoteordning for fiskeri ° fordeling mellem medlemsstaterne af de disponible fangstmaengder ° krav om relativ stabilitet ° gennemfoerelse ° fast fordelingsnoegle ° Raadets forpligtelse til at foretage en ny fordeling, naar en bestand vokser ° foreligger ikke

(EOEF-traktaten, art. 43, stk. 2, tredje afsnit; Raadets forordning nr. 170/83, art. 4 og 11)

4. Nye medlemsstaters tiltraedelse af Faellesskaberne ° Spanien ° Portugal ° fiskeri ° overholdelse af gaeldende faellesskabsret ° princip om relativ stabilitet ved fordeling af ressourcer ° anvendelse paa eksterne ressourcer

(Tiltraedelsesakten af 1985, art. 2, 167 og 354; Raadets forordning nr. 170/83)

5. Faellesskabsret ° principper ° ligebehandling ° forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet ° forbud ° udelukkelse af Spanien og Portugal fra fordelingen for 1990 af Faellesskabets fangstkvoter i groenlandske farvande ° lovlighed

(EOEF-traktaten, art. 7; Raadets forordning nr. 4054/89)

Sammendrag

1. Det kan ikke forlanges, at alle enkeltheder i forordningerne vedroerende den faelles landbrugspolitik skal udfaerdiges af Raadet ifoelge proceduren i traktatens artikel 43. Denne forskrift er overholdt, naar de vaesentlige dele af det omraade, som skal reguleres, fastsaettes i overensstemmelse med denne procedure; gennemfoerelsesbestemmelserne til grundforordningerne kan derimod udstedes af Raadet efter en anden procedure.

Raadets udstedelse af en gennemfoerelsesforordning under overholdelse af den i grundforordningen fastsatte procedure udgoer derfor ikke en tilsidesaettelse af denne forskrift.

2. Begrundelsen, jf. traktatens artikel 190, skal tilpasses den paagaeldende retsakts karakter. De betragtninger, der er lagt til grund af den faellesskabsmyndighed, som har udstedt den anfaegtede retsakt, skal klart og utvetydigt fremgaa af begrundelsen, saaledes at de beroerte kan saette sig ind i baggrunden for den trufne foranstaltning og Domstolen kan udoeve sin kontrol. Det kan derimod ikke kraeves, at en retsakts begrundelse specificerer de forskellige faktiske og retlige detaljer, som omfattes af retsakten, naar de falder inden for systematikken i den helhed, hvori de indgaar.

3. Kravet om relativ stabilitet i forbindelse med fordelingen mellem medlemsstaterne af de fangstmaengder, der staar til raadighed for Faellesskabet i tilfaelde af begraensning af fiskeriet, jf. artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 170/83, skal forstaas saaledes, at der ved fordelingen opretholdes en bestemt procentdel for hver enkelt medlemsstat. Den fordelingsnoegle, der oprindelig var fastsat i henhold til naevnte forskrift og proceduren efter samme forordnings artikel 11, finder anvendelse, saa laenge der ikke er udstedt en aendringsforordning efter den i traktatens artikel 43 fastsatte procedure.

Princippet om relativ stabilitet i fiskeriet kan ikke fortolkes, som om det indebaerer en pligt for Raadet til at foretage en ny fordeling, hver gang en bestand vokser, naar denne bestand allerede har vaeret genstand for den oprindelige fordeling.

4. Artikel 2 i tiltraedelsesakten for Spanien og Portugal bestemmer, at fra tiltraedelsen er bestemmelserne i de oprindelige traktater og de af Faellesskabets institutioner foer tiltraedelsen vedtagne retsakter bindende for de nye medlemsstater og gaelder i disse stater paa de vilkaar, som er fastsat i disse traktater og i selve tiltraedelsesakten. Med hensyn til fiskeriet og navnlig de eksterne ressourcer er der i samme akt (artikel 167 for Spanien og artikel 354 for Portugal) fastsat en integrationsordning, hvorefter Faellesskabet skal overtage forvaltningen af fiskeriaftaler, der er indgaaet af de nye medlemsstater med tredjelande inden tiltraedelsen, og hvorefter Spanien og Portugal midlertidigt opretholder de rettigheder og forpligtelser, der foelger af disse aftaler, indtil Raadet har truffet passende afgoerelser med henblik paa bevarelse af fiskeriaktiviteterne i henhold til naevnte aftaler. Herefter er det i overensstemmelse med tiltraedelsesaktens artikel 2 den gaeldende faellesskabsret, der finder anvendelse, navnlig princippet om relativ stabilitet, saaledes som dette er fastsat ved forordning nr. 170/83 og fortolket af Domstolen.

Selv om tiltraedelsesakten ikke beroerer den eksisterende situation med hensyn til fordeling af eksterne fiskeressourcer, er forholdet ikke desto mindre det, at Portugal og Spanien siden tiltraedelsen har befundet sig i samme situation som de medlemsstater, der ikke var omfattet af den oprindelige fordeling. Disse to medlemsstater har derfor ret til at deltage i fordelingen af nye fangstmuligheder, som er blevet disponible i medfoer af aftaler med tredjelande, som er indgaaet efter tiltraedelsen, og kan goere deres oensker gaeldende paa lige fod med de oevrige medlemsstater i forbindelse med en eventuel revision af systemet.

5. Den ved forordning nr. 4054/89 foretagne udelukkelse af Spanien og Portugal fra fordelingen for 1990 af Faellesskabets fangstkvoter i groenlandske farvande udgoer ikke en forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet, der forbudt i henhold til traktatens artikel 7, idet disse to medlemsstaters situation ikke kan sammenlignes med situationen for de oevrige medlemsstater, der er omfattet af naevnte fordeling, hvis man tager hensyn til bestemmelserne i tiltraedelsesakten af 1985 om de nye medlemsstaters integration i den faelles fiskeripolitik.

Dels kan de nye medlemsstater ikke paaberaabe sig omstaendigheder fra tiden foer tiltraedelsen, navnlig deres fiskeriaktivitet i referenceperioden, for at forhindre anvendelsen af gaeldende faellesskabsret, idet tiltraedelsesakten ikke har aendret den eksisterende situation med hensyn til fordeling af eksterne ressourcer. Dels har disse medlemsstater siden tiltraedelsen ° ogsaa selv om de herved mistede kompetencen til at indgaa selvstaendige aftaler og ikke fik noget til gengaeld for de eksterne ressourcer, de har bragt med sig ind i Faellesskabet ° befundet sig i samme situation som de medlemsstater, der er udelukket fra fordelingerne i medfoer af princippet om relativ stabilitet af fiskeriet, som for saa vidt angaar de aftaler, der er indgaaet foer tiltraedelsen, kommer til udtryk i 1983-fordelingen.