KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT

11. april 1995

Sag T-82/95 R

Carmen Gómez de Enterria

mod

Europa-Parlamentet

»Tjenestemænd — særlige rettergangsformer — udsættelse af gennemførelsen — fritagelse fra stillingen af tjenstlige grunde«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-297

Angående:

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af den af formanden for Europa-Parlamentet trufne afgørelse om med hjemmel i tjenestemandsvedtægtens artikel 50 at fritage sagsøgeren fra dennes stilling.

Udfald:

Begæringen ikke taget til følge.

Resumé af kendelse

Sagsøgeren blev i juli 1987 udnævnt til generaldirektør for oversættelse og almindelige anliggender i Parlamentet. Formanden for Parlamentet oplyste i november 1994 sagsøgeren om, at man med hjemmel i vedtægtens artikel 50 ville fritage hende fra stillingen »inden for rammerne af de reorganiseringsforanstaltninger, der påtænkes af Europa-Parlamentets Generalsekretariat, samt af tjenstlige grunde«. Imidlertid ville der blive taget hensyn til mulighederne for at placere sagsøgeren i en anden til hendes lønklasse svarende stilling. Europa-Parlamentets formand bekræftede den 19. december 1994 afgørelsen om stillingsfritagelse.

Retlige bemærkninger

Det tilkom sagsøgeren at bevise, at hun ikke uden at lide et alvorligt og uopretteligt tab ville kunne afvente hovedsagens udfald (præmis 12).

Henvisning til: Retten, 29. juni 1994, sag T-146/94 R, Williams mod Revisionsretten, Sml. Pers. II, s. 571, præmis 12.

Rettens præsident måtte vurdere, om de begærede foreløbige forholdsregler var uopsættelige, ved at undersøge, om gennemførelsen af de anfægtede afgørelser, før der blev truffet afgørelse i hovedsagen, kunne påføre den part, som havde begæret sådanne forholdsregler, en uoprettelig skade, som ikke kunne afhjælpes, selv hvis Retten skulle annullere den anfægtede afgørelse. De begærede forholdsregler måtte under alle omstændigheder ikke, trods deres foreløbige karakter, stå i misforhold til den sagsøgte institutions interesse i, at dens afgørelser blev gennemført, selv om de var genstand for en retssag (præmis 17).

Henvisning til: Retten, 11. marts 1994, sag T-589/93 R, Ryan-Sheridan mod FEACVT, Sml. Pers. II, s. 257, præmis 19.

Hvad angik det påståede tab havde sagsøgeren, såfremt den anfægtede afgørelse blev annulleret, ret til hele det beløb, som hun ville have modtaget mellem den 1. april 1995 og afsigelsen af annullationsdommen, såfremt denne afgørelse ikke var blevet vedtaget. Sagsøgeren ville i øvrigt fra april 1995 have ret til betragtelige beløb i overensstemmelse med vedtægtens artikel 50, sammenholdt med dens bilag IV. Hun ville således ikke, mens hun afventede hovedsagens udfald, være i en økonomisk situation, hvor hun risikerede at lide et alvorligt og uopretteligt tab (præmis 18 og 19).

Hvad angik det tab, som ifølge sagsøgeren kunne opstå, fordi det - såfremt den anfægtede afgørelse blev annulleret — kunne vise sig umuligt at genindsætte hende i hendes nuværende stilling eller placere hende i en anden stilling i tilsvarende lønklasse, bemærkede Retten, at det i så fald måtte påhvile den sagsøgte institution, som skal opfylde Rettens dom, at træffe de nødvendige foranstaltninger til at genindsætte sagsøgeren i dennes rettigheder (præmis 20).

Endelig ville en annullation under hovedsagen i sig selv være en passende oprejsning for en krænkelse af sagsøgerens omdømme og faglige ære (præmis 21).

Henvisning til: Domstolen, 9. juli 1981, forenede sager 59/80 og 129/80, Turner mod Kommissionen, Sml. s. 1883, præmis 74.

Sagsøgeren havde hverken påvist, at gennemførelsen af den anfægtede afgørelse kunne udsætte hende for et tab, som ikke senere ville kunne genoprettes ved opfyldelsen af en af Retten afsagt dom til hendes fordel, eller at hendes mulige tab stod i klart misforhold til den sagsøgte institutions interesse i at fritage hende fra stillingen (præmis 22).

Konklusion:

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.