ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 212/3

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 15. maj 2014 — Louis Vuitton Malletier mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Friis Group International ApS

(Sag C-97/12 P) (1)

((Appel - EF-varemærker - ugyldighedssag - figurmærke, der gengiver en låsemekanisme - mangel på fornødent særpræg - delvis ugyldighed - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 7, stk. 1, litra b)))

2014/C 212/03

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Louis Vuitton Malletier (ved avvocati P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto, E. Gavuzzi og N. Parrotta)

Den anden part i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget) og Friis Group International (ved advokat C. Type Jardorf)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 14. december 2011, Vuitton Malletier mod KHIM og Friis Group International (gengivelse af en låsemekanisme) (sag T-237/10), hvorved Retten delvist antog et annullationssøgsmål indledt af indehaveren af EF-figurmærket, der gengiver en låsemekanisme for varer i klasse 9, 14, 18 og 25 til prøvelse af afgørelse truffet den 24. februar 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM) (sag R 1590/2008-1), hvorved annullationsafdelingens afgørelse om afslag på begæringen om ugyldighed af ovennævnte varemærke blev delvist ophævet, til realitetsbehandling

Konklusion

1) Apellen forkastes.

2) Kontrapallen forkastes.

3) Louis Vuitton Malletier, Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Friis Group International ApS bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 126 af 28.4.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 202/6

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 8. maj 2014 — H.N. mod Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland og Attorney General (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court — Irland)

(Sag C-604/12) (1)

((Direktiv 2004/83/EF - minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus - direktiv 2005/85/EF - minimumsstandarder for procedurer for tildeling og fratagelse af flygtningestatus i medlemsstaterne - national procedureregel, der gør behandlingen af en ansøgning om subsidiær beskyttelse betinget af et forudgående afslag på en ansøgning om tildeling af flygtningestatus - lovlig - medlemsstaternes procesautonomi - effektivitetsprincippet - ret til god forvaltning - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 41 - uvildig og hurtig procedure))

2014/C 202/07

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court

Parter i hovedsagen

Sagsøger: H.N.

Sagsøgte: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland og Attorney General

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supreme Court — fortolkning af Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (EUT L 304, s. 12) — ansøgning om subsidiær beskyttelse, der indgives uden forinden at have indgivet en ansøgning om tildeling af flygtningestatus

Konklusion

Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse samt effektivitetsprincippet og retten til god forvaltning er ikke til hinder for en national procedureregel som den i hovedsagen omhandlede, der gør behandlingen af en ansøgning om subsidiær beskyttelse betinget af et forudgående afslag på en ansøgning om tildeling af flygtningestatus, så længe ansøgningen om tildeling af flygtningestatus og ansøgningen om subsidiær beskyttelse for det første kan indgives samtidig, og denne nationale procedureregel for det andet ikke fører til, at behandlingen af ansøgningen om subsidiær beskyttelse foretages inden for en urimelig frist, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 86 af 23.3.2013
DA Den Europæiske Unions Tidende C 202/2

Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. maj 2014 — Europa-Kommissionen mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-43/12) (1)

((Annullationssøgsmål - direktiv 2011/82/EU - grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser - valg af retsgrundlag - artikel 87, stk. 2, litra a), TEUF - artikel 91 TEUF - opretholdelse af direktivets virkninger i tilfælde af annullation))

2014/C 202/02

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved T. van Rijn og R. Troosters, som befuldmægtigede)

Sagsøgte: Europa-Parlamentet (ved F. Drexler, A. Troupiotis og K. Zejdová, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (ved J. Monteiro og E. Karlsson, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Kongeriget Belgien (ved J.-C. Halleux og T. Materne, som befuldmægtigede, bistået af avocats S. Rodrigues og F. Libert), Irland (ved E. Creedon, som befuldmægtiget, bistået af N. Travers, BL), Ungarn (ved M. Z. Fehér, K. Szíjjártó og K. Molnár, som befuldmægtigede), Republikken Polen (ved B. Majczyna og M. Szpunar, som befuldmægtigede), Den Slovakiske Republik (ved B. Ricziová, som befuldmægtiget), Kongeriget Sverige (ved A. Falk og C. Stege, som befuldmægtigede) og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved C. Murrell og S. Behzadi-Spencer, som befuldmægtigede, bistået af barristers J. Maurici og J. Holmes)

Sagens genstand

Annullationssøgsmål — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/82/EU af 25. oktober 2011 om fremme af grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser (EUT L 288, s. 1) — valg af retsgrundlag — erstatning af det foreslåede retsgrundlag inden for området for den fælles transportpolitik med et andet inden for området for politisamarbejde — formål om forbedring af trafiksikkerheden — opretholdelse af direktivets virkninger i tilfælde af annullation

Konklusion

1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/82/EU af 25. oktober 2011 om fremme af grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser annulleres.

2) Virkningerne af direktiv 2011/82 opretholdes indtil ikrafttrædelsen inden for en rimelig frist, der ikke kan overskride 12 måneder regnet fra datoen for afsigelsen af denne dom, af et nyt direktiv med det korrekte retsgrundlag, nemlig artikel 91, stk. 1, litra c), TEUF.

3) Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.

4) Kongeriget Belgien, Irland, Ungarn, Republikken Polen, Den Slovakiske Republik, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer deres egne omkostninger

(1) EUT C 98 af 31.3.2012
DA Den Europæiske Unions Tidende C 202/4

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 8. maj 2014 — Bolloré mod Europa-Kommissionen

(Sag C-414/12 P) (1)

((Appel - konkurrence - karteller - markedet for karbonfrit papir - moderselskabet pålagt ansvaret for overtrædelse begået af dets datterselskab - moderselskabets direkte deltagelse i overtrædelsen - ligebehandling - varigheden af den administrative og retslige procedure - rimelig frist - ret til forsvar))

2014/C 202/04

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Bolloré (ved avocats P. Gassenbach, C. Lemaire og O. de Juvigny)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved W. Mölls og R. Sauer, som befuldmægtigede, bistået af avocat N. Coutrelis)

Sagens genstand

Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 27. juni 2012 i sag T-372/10, Bolloré mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation eller omgørelse af Kommissionens beslutning K(2010) 4160 endelig af 23. juni 2010 om en procedure efter artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (Sag COMP/36212 — Karbonfrit papir) — beslutning truffet som følge af annullation af den første beslutning — overtrædelsen tilregnet moderselskabet, anset for direkte gerningsmand — bøde — lovhjemmel for strafansvar og straf — ligebehandling — rimelig frist — ret til forsvar

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Bolloré betaler omkostningerne i forbindelse med denne appel.

(1) EUT C 355 af 17.11.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 202/5

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 8. maj 2014 — Bimbo, SA mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Panrico, SA

(Sag C-591/12 P) (1)

((Appel - EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om registrering af ordmærket BIMBO DOUGHNUTS - det ældre spanske varemærke DOGHNUTS - relative registreringshindringer - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 8, stk. 1, litra b) - helhedsvurdering af risikoen for forveksling - en bestanddel i et sammensat ordmærke med en selvstændig adskillelsesevne))

2014/C 202/06

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Bimbo, SA (ved abogado C. Prat og barrrister R. Ciullo)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) ved A. Folliard-Monguiral og J. Crespo Carrillo, som befuldmægtigede og Panrico, SA (ved abogado Pellisé Urquiza)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 10. oktober 2012 i sag T-569/10, Bimbo, S c mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM), hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål indledt af ansøgeren om ordmærket »BIMBO DOUGHNUTS« for varer i klasse 30 til prøvelse af afgørelse truffet den 7. oktober 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 838/2009-4) vedrørende afslag på klage over indsigelsesafdelings afgørelse, hvorved denne afslog registrering af det nævnte varemærke inden for rammerne af en indsigelsessag, rejst af indehaveren af de internationale og nationale ordmærker »DONUT«, »DOGHNUTS« og »DONUTS« samt de internationale og nationale figurmærker, der indeholder ordbestanddelen »donuts« for varer i klasse 30 — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 — risiko for forveksling

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Bimbo SA betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 55 af 23.2.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 194/3

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 30. april 2014 — sager anlagt af Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH og Ing. Hans-Jörg Zehetner (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (tidligere Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich) — Østrig)

(Sag C-390/12) (1)

((Artikel 56 TEUF - fri udveksling af tjenesteydelser - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 15-17, 47 og 50 - erhvervsfrihed og ret til at arbejde, frihed til at oprette og drive egen virksomhed, ejendomsret, adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol, ne bis in idem-princippet - artikel 51 - anvendelsesområde - gennemførelse af EU-retten - hasardspil - restriktiv lovgivning i en medlemsstat - administrative og strafferetlige sanktioner - tvingende almene hensyn - forholdsmæssighed))

2014/C 194/03

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (tidligere Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich)

Parter i hovedsagen

Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH og Ing Hans-Jörg Zehetner

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — fortolkning af artikel 56 TEUF og artikel 15-17, 47 og 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — hasardspil — en medlemsstats lovgivning, der under trussel om straf forbyder drift af spillemaskiner (»kleines Glücksspiel«) uden koncession fra den kompetente myndighed — proportionalitetsprincippet

Konklusion

Artikel 56 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som den, der er omhandlet i hovedsagen, når denne lovgivning i virkeligheden ikke efterstræber målet om spillerbeskyttelse eller kriminalitetsbekæmpelse og ikke reelt opfylder formålet om at reducere spillemulighederne eller bekæmpe spilrelateret kriminalitet på en sammenhængende og systematisk måde.

(1) EUT C 343 af 10.11.2012.
1)

Artikel 2, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for og -tjenester (rammedirektivet), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/140/EF af 25. november 2009, skal fortolkes således, at en tjeneste, der består i mod betaling at udbyde en adgangsstyret programpakke, som indeholder radio- og fjernsynsprogramtjenester, og som transmitteres via satellit, er omfattet af begrebet »elektronisk kommunikationstjeneste« som omhandlet i nævnte bestemmelse. Den omstændighed, at denne tjeneste omfatter et adgangsstyringssystem som omhandlet i artikel 2, litra ea) og f), i direktiv 2002/21, som ændret ved direktiv 2009/140, er uden betydning i denne forbindelse. En operatør, der udbyder en tjeneste som den i hovedsagen omhandlede, skal anses for en udbyder af elektroniske kommunikationstjenester som omhandlet i direktiv 2002/21, som ændret ved direktiv 2009/140.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 194/2

Domstolens dom (Første Afdeling) af 30. april 2014 — FLSmidth & Co. A/S mod Europa-Kommissionen

(Sag C-238/12 P) (1)

((Appel - konkurrence - karteller - markedet for industrisække af plastik - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - Rettens fulde prøvelsesret - begrundelsespligt - moderselskabets ansvar for den overtrædelse, der er begået af datterselskabet - moderselskabets ansvar for betalingen af den bøde, der er pålagt datterselskabet - proportionalitet - tvister for Retten - rimelig sagsbehandlingstid))

2014/C 194/02

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: FLSmidth & Co. A/S, Valby (ved advokat M. Dittmer)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre og V. Bottka, som befuldmægtigede, bistået af barrister M. Gray)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 6. marts 2012 i sag T-65/06, FLSmidth mod Kommissionen, hvorved Retten delvist annullerede Kommissionens beslutning K(2005) 4634 af 30. november 2005 om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/F/38.354 — industrisække), vedrørende en aftale om fastsættelse af priser og kvoter fordelt på geografiske zoner, fordeling af storkunders bestillinger, tilrettelæggelse af hemmelige udbudsprocedurer vedrørende nogle licitationsudbud, og oprettelsen af mekanismer til information vedrørende salgstal på markedet for plastindustrisække, og nedsatte den bøde, der var blevet pålagt sagsøgeren — tilregnelse af ulovlig adfærd

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) FLSmidth & Co. A/S betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 303 af 6.10.2012.
2)

Artikel 63 TEUF og 65 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en skattelovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter udbytte, der udbetales af selskaber med hjemsted i denne medlemsstat til en investeringsfond i et tredjeland, ikke kan indrømmes en skattefritagelse, for så vidt som der foreligger en aftalemæssig forpligtelse til gensidig administrativ bistand mellem denne medlemsstat og det pågældende tredjeland, som gør det muligt for de nationale skattemyndigheder at efterprøve eventuelle oplysninger fremlagt af investeringsfonden. Det tilkommer den forelæggende ret inden for hovedsagens rammer at undersøge, om den mekanisme til udveksling af oplysninger, som denne samarbejdsramme fastsætter, faktisk vil kunne gøre det muligt for de polske skattemyndigheder i givet fald at efterprøve de oplysninger, som fremlægges af investeringsfonde med hjemsted i Amerikas Forenede Stater vedrørende betingelserne for deres oprettelse og udøvelse af deres virksomhed, med henblik på at fastslå, om de drives inden for en lovgivningsmæssig ramme, der svarer til den lovgivningsmæssige ramme inden for EU.
1)

Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 10 EF, artikel 254 i akten vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne, artikel 7 i Rådets afgørelse 85/257/EØF af 7. maj 1985 om Fællesskabernes ordning med egne indtægter, artikel 4, 7 og 8 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 579/86 af 28. februar 1986 om de nærmere bestemmelser for lagrene af sukkerprodukter pr. 1. marts 1986 i Spanien og Portugal, som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 3332/86 af 31. oktober 1986, og artikel 2, 11 og 17 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, idet den har nægtet at stille et beløb på 7 85 078,50 EUR, svarende til afgifterne på overskudsmængder af sukker, der ikke blev eksporteret efter dens tiltrædelse af Det Europæiske Fællesskab, til Kommissionens rådighed.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 315/4

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 10. juli 2014 — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici mod Comune di Milano (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italien)

(Sag C-358/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - offentlige kontrakter - kontrakter, der ikke overstiger den tærskelværdi, der er fastsat i direktiv 2004/18/EF - artikel 49 TEUF og 56 TEUF - proportionalitetsprincippet - betingelser for udelukkelse fra en udbudsprocedure - kvalitative udvælgelseskriterier, der vedrører tilbudsgivers personlige situation - pligter vedrørende betaling af bidrag til sociale sikringsordninger - begrebet »grov overtrædelse« - forskel mellem de skyldige og de indbetalte beløb på mere end 100 EUR, der er større end 5 % af de skyldige beløb))

2014/C 315/05

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

Sagsøgt: Comune di Milano

Procesdeltager: Pascolo Srl

Konklusion

Artikel 49 TEUF og 56 TEUF samt proportionalitetsprincippet skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, der for så vidt angår offentlige bygge- og anlægskontrakter, hvis værdi er lavere end den tærskelværdi, der er fastsat i artikel 7, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1177/2009 af 30. november 2009, forpligter de ordregivende myndigheder til fra en tildelingsprocedure vedrørende en sådan kontrakt at udelukke en tilbudsgiver, der er ansvarlig for en overtrædelse vedrørende betalinger til sociale sikringsordninger, såfremt forskellen mellem de skyldige beløb og de indbetalte beløb både er på mere end 100 EUR og større end 5 % af de skyldige beløb.

(1) EUT C 311 af 13.10.2012.
2)

Artikel 12, litra a), i direktiv 95/46 og artikel 8, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder skal fortolkes således, at en ansøger om opholdstilladelse har ret til indsigt i alle de personoplysninger om den pågældende selv, som de nationale administrative myndigheder har gjort til genstand for behandling som omhandlet i direktivets artikel 2, litra b). Med henblik på at imødekomme denne ret er det tilstrækkeligt, at denne ansøger tilstilles en fuldstændig oversigt over disse oplysninger i en letforståelig form, dvs. en form, der gør det muligt for denne ansøger at opnå kendskab til nævnte oplysninger og at kontrollere, om de er korrekte og behandles i overensstemmelse med direktivet, således at ansøgeren i givet fald kan udøve de rettigheder, som den pågældende er tillagt i henhold til direktivet.
1)

Artikel 2, andet afsnit, litra k), og artikel 3, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF af 23. april 2009 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder og om ændring og senere ophævelse af direktiv 2001/77/EF og 2003/30/EF skal fortolkes således, at de giver en medlemsstat mulighed for at indføre en støtteordning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter der kun tildeles omsættelige certifikater til producenter af grøn elektricitet, der er produceret på denne medlemsstats område, og hvorefter el-leverandører og visse aftagere af elektricitet er underlagt en forpligtelse til årligt at tilbagegive et vist antal certifikater til den kompetente myndighed svarende til en andel af deres samlede elsalg eller -forbrug.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 282/5

Domstolens dom (Første Afdeling) af 19. juni 2014 — Jessy Saint Prix mod Secretary of State for Work and Pensions (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court of the United Kingdom — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-507/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 45 TEUF - direktiv 2004/38/EF - artikel 7 - begrebet »arbejdstager« - kvindelig unionsborger, som er ophørt med at arbejde på grund af fysiske begrænsninger i forbindelse med en graviditets sene stadier og eftervirkningerne af en fødsel))

2014/C 282/07

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court of the United Kingdom

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Jessy Saint Prix

Sagsøgt: Secretary of State for Work and Pensions

Procesdeltager: AIRE Centre

Konklusion

Artikel 45 TEUF skal fortolkes således, at en kvinde, som ophører med at arbejde eller med at søge arbejde som følge af fysiske begrænsninger i forbindelse med en graviditets sene stadier og eftervirkningerne af en fødsel, bevarer sin status som »arbejdstager« som omhandlet i denne artikel, forudsat at hun genoptager sit arbejde eller finder et andet arbejde inden for en rimelig tid efter barnets fødsel.

(1) EUT C 26 af 26.1.2013.
1)

Artikel 2, litra a), artikel 8 og 12 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/140/EF af 25. november 2009, skal fortolkes således, at de nationale tilsynsmyndigheder i medfør af forpligtelsen til at efterkomme rimelige anmodninger om adgang til og anvendelse af specifikke netelementer og tilhørende faciliteter har beføjelse til at pålægge en udbyder af elektronisk kommunikation, der har en stærk markedsposition på et bestemt marked, en forpligtelse til efter anmodning fra konkurrerende udbydere at etablere stikledninger af en længde på op til 30 meter mellem fordelingspunktet i et accessnet og nettermineringspunktet hos slutbrugeren, såfremt denne forpligtelse tager udgangspunkt i det konkrete problem samt er forholdsmæssig og berettiget i lyset af de målsætninger, der er fastlagt i artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet), som ændret ved direktiv 2009/140, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.