Rettens dom (Anden Afdeling) af 5. juni 2019 –

Bank Saderat mod Rådet

(Sag T-433/15)

»Ansvar uden for kontraktforhold – fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger over for Iran – indefrysning af midler – restriktioner med hensyn til indrejse på medlemsstaternes område – erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af opførelsen og opretholdelsen af sagsøgerens navn på listen over de personer og enheder, der er omfattet af de pågældende restriktive foranstaltninger – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder«

1. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – tab – årsagsforbindelse – bevisbyrde – den ene betingelse ikke opfyldt – erstatningssøgsmålet forkastet i det hele (Art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 40 og 41)

2. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder – EU-institutionens begrænsede eller manglende skøn i forbindelse med vedtagelsen af retsakten – nødvendigheden af at tage konteksten i betragtning (Art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 48, 49, 53-56, 62 og 73)

3. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – vurdering af lovligheden af institutionernes adfærd – foranstaltninger om indefrysning af midler – erstatningssøgsmål anlagt af en økonomisk operatør, der er omfattet af en individuel restriktiv foranstaltning – kriterier – restriktive foranstaltninger, der forfølger et lovligt formål for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (Art. 21 TEU; art. 215, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 50 og 51)

4. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af regel, der har til formål at tillægge borgerne rettigheder – bevisregler – annullation af en eller flere af Rådets retsakter, der har forårsaget den af sagsøgeren påberåbte skade, herunder en annullation, der besluttes ved en dom afsagt af Retten før anlæggelsen af erstatningssøgsmålet – uigendriveligt bevis foreligger ikke (jf. præmis 52)

5. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder – bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder – begreb – krav til vedtagelsen af restriktive foranstaltninger over for Iran – omfattet [Art. 340, stk. 2, TEUF; Rådets forordning nr. 423/2007, art. 7, stk. 2, nr. 961/2010, art. 16, stk. 2, litra b), og nr. 267/2012, art. 23, stk. 2, litra a)] (jf. præmis 60 og 61)

6. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af EU-retten – Rådets tilsidesættelse af en forpligtelse i henhold til retspraksis om at dokumentere berettigelsen af de restriktive foranstaltninger, der er vedtaget over for fysiske eller juridiske personer – foreligger ikke (Art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 63-68 og 74)

Angående

Søgsmål i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af opførelsen af sagsøgerens navn på den liste over udpegede personer og enheder, der fremgår af Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 af 19. april 2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2007, L 103, s. 1), Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007 (EUT 2010, L 281, s. 1), og Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010 (EUT 2012, L 88, s. 1).

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Bank Saderat plc bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet afholdte omkostninger