DOMSTOLENS DOM (FJERDE AFDELING) AF 9. NOVEMBER 1989. - SOCIETE BESSIN ET SALSON MOD ADMINISTRATION DES DOUANES ET DROITS INDIRECTS. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: TRIBUNAL D'INSTANCE DE PARIS 1ER - FRANKRIG. - GODTGOERELSE AF IMPORTAFGIFTER. - SAG 386/87.



Samling af Afgørelser 1989 side 03551



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

De Europaeiske Faellesskabers egne indtaegter - godtgoerelse af eller fritagelse for import - eller eksportafgifter - forordning nr . 1430/79 - tidsmaessig anvendelse - ikke anvendelse naar en ansoegning om godtgoerelse er indgivet efter forordningens ikrafttraedelse og vedroerer afgifter betalt forud herfor - ingen faellesskabslovgivning - anvendelse af national lovgivning - graenser - almindelige faellesskabsretlige grundsaetninger - national lovgivning om ufravigelig frist paa tre aar for indgivelse af ansoegninger om godtgoerelse - lovlighed

( Raadets forordning nr . 1430/79, art . 27 )

Sammendrag

Bestemmelserne i forordning nr . 1430/79 om godtgoerelse af eller fritagelse for import - eller eksportafgifter finder ikke anvendelse, naar en importoer har indgivet ansoegning om godtgoerelse af importafgifter til en medlemsstats myndighed efter forordningens ikrafttraedelse, naar ansoegningen angaar afgifter betalt inden ikrafttraedelsen .

Almindelige faellesskabsretlige grundsaetninger er ikke - naar der ikke findes en faellesskabsordning - til hinder for en bestemmelse i en medlemsstats lovgivning, som indeholder en praeceptiv foraeldelsesfrist - uden nogen form for hensyntagen til force majeure - paa tre aar for enhver ansoegning om godtgoerelse af afgifter, der er opkraevet med urette .

Dommens præmisser

1 Ved dom af 14 . oktober 1986, indgaaet til Domstolen den 28 . december 1987, har Tribunal d' instance de Paris ( 1 . arrondissement ) i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt fire praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets forordning nr . 1430/79 af 2 . juli 1979 om godtgoerelse af eller fritagelse for import - eller eksportafgifter ( EFT L 175, s . 1 ).

2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag anlagt af selskabet Bessin et Salson mod de franske toldmyndigheder . I hovedsagen kraeves der godtgoerelse af importafgifter paa i alt 1 125 545 FF, betalt for konfektionsvarer, som blev indfoert fra Marokko i perioden mellem den 25 . februar 1974 og den 29 . april 1978 . For disse varer kunne der i henhold til de paa davaerende tidspunkt gaeldende praeferenceaftaler mellem Faellesskabet og Marokko indroemmes fuldstaendig fritagelse for importafgifter .

3 Ansoegningen om godtgoerelse, der blev indgivet den 29 . april 1981, var blevet afslaaet under henvisning til den treaarige foraeldelsesfrist i den franske toldlov . Sagsoegeren havde ikke i forbindelse med de paagaeldende indfoersler kunnet fremlaegge de noedvendige oprindelsescertifikater med henblik paa praeferentiel behandling, fordi de marokkanske myndigheder ikke havde udstedt eller attesteret dem . De paagaeldende certifikater blev foerst attesteret af Marokko' s myndigheder i 1981 .

4 Selskabet Bessin et Salson har for den nationale ret gjort gaeldende, at forordning nr . 1430/79 boer finde anvendelse, da de franske myndigheders anfaegtede afgoerelse var truffet efter forordningens ikrafttraedelse . Selskabet har isaer paaberaabt sig forordningens artikel 19, hvorefter treaarsfristen for indgivelse af ansoegning om godtgoerelse af med urette erlagte importafgifter kan forlaenges, saafremt den paagaeldende fremlaegger bevis for at have vaeret forhindret i at indgive ansoegningen i rette tid som foelge af haendeligt uheld eller force majeure . Bessin et Salson har endvidere gjort gaeldende, at de nationale foraeldelsesregler ikke kan goeres gaeldende over for selskabet, naar den manglende rettidige fremlaeggelse af de noedvendige certifikater alene skyldtes de marrokanske myndigheders passivitet .

5 De franske toldmyndigheder har anfoert, at forordning nr . 1430/79 kun finder anvendelser paa afgifter, som er bogfoert efter forordningens ikrafttraeden den 1 . juli 1980, saaledes at der forud for denne dato kun skulle anvendes de nationale foraeldelsesregler . Myndighederne har gjort gaeldende, at de forhold, som sagsoegeren i hovedsagen har paaberaabt sig, ikke kan laegges til grund i medfoer af forordningens bestemmelser .

6 Tribunal d' instance de Paris har derfor med henblik paa afgoerelsen af hovedsagen forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

"1 ) Finder bestemmelserne i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1430/79 af 2 . juli 1979 om godtgoerelse af eller fritagelse for import - eller eksportafgifter anvendelse i tilfaelde, hvor en anmodning om godtgoerelse af importafgifter fremsaettes af en importoer over for den kompetente myndighed i en medlemsstat, efter at forordningen er traadt i kraft, men som angaar afgifter betalt inden ikrafttraedelsen?

2 ) I bekraeftende fald, kan importoeren da paaberaabe sig bestemmelserne i artikel 19 i denne forordning, hvorefter den frist, der er fastsat i forordningens artikel 2, stk . 2, for at indgive ansoegning om godtgoerelse af eller fritagelse for importafgifter, kan forlaenges, saafremt den paagaeldende fremlaegger bevis for at have vaeret forhindret i at indgive denne ansoegning inden for den naevnte frist som foelge af haendeligt uheld eller force majeure, der i det foreliggende tilfaelde bestaar i, at det har vaeret absolut umuligt for importoeren at fremskaffe tolddokumenterne EUR 1 fra de kompetente myndigheder i et tredjeland?

3 ) Saafremt det foerste spoergsmaal besvares benaegtende, og i saa fald ogsaa det andet spoergsmaal, spoerges der videre, om de almindelige EF-retlige grundsaetninger afskaerer medlemsstaterne fra at vedtage bestemmelser, der fastsaetter en ufravigelig foraeldelsesregel paa tre aar for enhver ansoegning om godtgoerelse af toldafgifter opkraevet med urette . Der tages herved sigte paa den situation, at importoeren rent faktisk har vaeret forhindret i at indgive ansoegning inden for fristen ifoelge national lovgivning, hvilket ikke kan tilregnes ham, men alene skyldes, at den kompetente myndighed i et tredjeland har forholdt sig fuldstaendig passiv med hensyn til at levere de tolddokumenter EUR 1, der er noedvendige for at kunne indgive ansoegningen, og at importoeren vedvarende har tilkendegivet over for medlemsstatens kompetente myndigheder, at det var ham ganske umuligt at fremskaffe de naevnte tolddokumenter, som de kompetente myndigheder i tredjelandet var pligtige at levere ham, men som foerst er blevet fremsendt og efterfoelgende attesteret ti aar efter, at indfoerslerne indledtes?

4 ) Saafremt de to foerste spoergsmaal besvares bekraeftende, eller det tredje spoergsmaal besvares bekraeftende, spoerges der, om importoeren har krav paa renter af det toldafgiftsbeloeb, som han kraever tilbagebetalt, ligesom det i bekraeftende fald oenskes klarlagt, fra hvilket tidspunkt et saadant rentekrav da kan goeres gaeldende"?

7 Vedroerende sagens retlige baggrund, de faktiske omstaendigheder, retsforhandlingerns forloeb samt de skriftlige indlaeg, der er indgivet til Domstolen, henvises til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

Det foerste spoergsmaal

8 Indledningsvis bemaerkes, at formaalet med forordning nr . 1430/79 er at indfoere en faellesskabsordning for godtgoerelse af import - eller eksportafgifter til afloesning af de tilsvarende nationale lovgivninger . Forordningen er ifoelge dens artikel 27 traadt i kraft den 1 . juli 1980 . Den indeholder ikke overgangsbestemmelser eller bestemmelser om tilbagevirkende kraft . Den finder derfor anvendelse paa transaktioner, der er gennemfoert efter denne dato .

9 Vedroerende spoergsmaalet om, hvilke transaktioner, der falder ind under denne nye ordnings anvendelsesomraade, bemaerkes, at den retsstiftende kendsgerning for enhver ansoegning om godtgoerelse af eller fritagelse for import - eller eksportafgifter er bogfoeringen af disse afgifter, dvs . den administrative handling, ved hvilken det afgiftsbeloeb, som skal opkraeves af de kompetente myndigheder, fastslaas . Forordningen kan principielt ikke anvendes paa administrative handlinger, som er foretaget foer datoen for forordningens ikrafttraedelse .

10 Den nationale ret har rejst det spoergsmaal, om det samme gaelder, naar bogfoeringen er foretaget foer datoen for ikrafttraedelsen af forordning nr . 1430/79, mens ansoegningen om godtgoerelse af importafgifterne foerst er blevet fremsat efter denne dato .

11 Hertil bemaerkes, at Domstolen allerede i en lignende sag om vedtagelse af en faellesskabsforordning om efteropkraevning af import - eller eksportafgifter har fastslaaet, at den nye ordning ikke finder anvendelse paa fastsaettelse af afgifter, der er sket foer forordningens ikrafttraedelse ( dom af 12 . november 1981, Salumi, 212-217/80, Sml . s . 2735 ).

12 En tilsvarende afgoerelse maa traeffes i denne sag . Tidspunktet for fremsaettelse af et godtgoerelseskrav er ikke et objektivt kriterium for, hvornaar forordning nr . 1430/79 finder anvendelse . En hensyntagen hertil kan nemlig medfoere en tilsidesaettelse af retssikkerhedsprincippet, da kriteriet vil goere den nye ordnings anvendelse afhaengig af individuelle forhold . Det forholder sig derimod modsat, for saa vidt angaar tidspunktet for bogfoering af importafgifterne, hvorved der undgaas enhver forskel mht . forordningens tidsmaessige anvendelse .

13 Det foerste spoergsmaal skal foelgelig besvares med, at bestemmelserne i Raadets forordning nr . 1430/79 af 2 . juli 1979 om godtgoerelse af eller fritagelse for import - eller eksportafgifter ikke finder anvendelse, naar en importoer har indgivet ansoegning om godtgoerelse af importafgifter til en medlemsstats myndighed efter forordningens ikrafttraedelse, naar ansoegningen angaar afgifter betalt inden ikrafttraedelsen .

De oevrige spoergsmaal

14 Naar henses til besvarelsen ovenfor af det foerste spoergsmaal er det unoedvendigt at besvare det andet praejudicielle spoergsmaal .

15 Det tredje praejudicielle spoergsmaal drejer sig i det vaesentlige om, hvorvidt almindelige faellesskabsretlige grundsaetninger er til hinder for nationale regler, som fastsaetter en praeceptiv foraeldelsesfrist paa tre aar for enhver ansoegning om godtgoerelse af med urette erlagte afgifter uden mulighed for en i force majeure begrundet undtagelse .

16 Hertil bemaerkes, som Domstolen allerede har fastslaaet i dom af 12 . juni 1980, Express Dairy Food ( 130/79, Sml . s . 1887 ), at anvendelsen af national lovgivning ikke maa medfoere forskelsbehandling i forhold til de regler, der gaelder for rent nationale tvister af samme art, og at de processuelle regler ikke i praksis maa umuliggoere haevdelse af rettigheder, som foelger af faellesskabsretten . I denne sag er spoergsmaalet, om den paagaeldende nationale lovgivning opfylder dette krav .

17 Det bemaerkes, at en legal foraeldelsesfrist paa tre aar, som ifoelge en medlemsstats lovgivning ikke kan forlaenges paa grund af force majeure, er udtryk for et lovgivningsmaessigt valg, der ikke tilsidesaetter de naevnte betingelser .

18 Det tredje spoergsmaal skal foelgelig besvares med, at almindelige faellesskabsretlige grundsaetninger ikke - naar der ikke findes en faellesskabsordning om godtgoerelse af eller fritagelse for import - eller eksportafgifter - kan vaere til hinder for en bestemmelse i en medlemsstats lovgivning, som indeholder en praeceptiv foraeldelsesfrist paa tre aar for enhver ansoegning om godtgoerelse af afgifter, der er opkraevet med urette .

19 Naar henses til besvarelsen af det tredje spoergsmaal er det unoedvendigt at besvare det fjerde praejudicielle spoergsmaal .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

20 De udgifter, der er afholdt af den franske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( Fjerde Afdeling )

vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Tribunal d' instance de Paris ved dom af 14 . oktober 1986, for ret :

1 ) Bestemmelserne i Raadets forordning nr . 1430/79 af 2 . juli 1979 om godtgoerelse af eller fritagelse for import - eller eksportafgifter finder ikke anvendelse, naar en importoer har indgivet ansoegning om godtgoerelse af importafgifter til en medlemsstats myndighed efter forordningens ikrafttraedelse, naar ansoegningen angaar afgifter betalt inden ikrafttraedelsen .

2 . Almindelige faellesskabsretlige grundsaetninger kan ikke - naar der ikke findes en faellesskabsordning om godtgoerelse af eller fritagelse for import - eller eksportafgifter - vaere til hinder for en bestemmelse i en medlemsstats lovgivning, som indeholder en praeceptiv foraeldelsesfrist paa tre aar for enhver ansoegning om godtgoerelse af afgifter, der er opkraevet med urette .