Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 7. marts 2013 – Bertazzi m.fl.

(Sag C-393/11)

»Artikel 99 i Domstolens procesreglement — socialpolitik — direktiv 1999/70/EF — rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP — § 4 — tidsbegrænsede ansættelseskontrakter inden for den offentlige sektor — stabiliseringsprocedure — ansættelse af personer med tidsbegrænset ansættelse som fastansatte tjenestemænd uden offentlig udvælgelsesprøve — beregning af anciennitet — fuldstændig mangel på hensyntagen til tjenesteperioder, der er tilbagelagt inden for rammerne af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter — princippet om forbud mod forskelsbehandling«

1. Socialpolitik — rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP — direktiv 1999/70 — arbejdstagere, der udfører samme arbejde — »samme arbejde« — begreb — arbejdstagere, der befinder sig i en sammenlignelig situation — bedømmelseskriterier — arbejdets art, uddannelseskrav og arbejdsforhold — den nationale rets bedømmelse (Rådets direktiv 1999/70, bilag, § 3, stk. 2, og § 4, stk. 1) (jf. præmis 32-38)

2. Socialpolitik — rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP — direktiv 1999/70 — forbud mod forskelsbehandling af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse — arbejdstager med tidsbegrænset ansættelse ansat som tjenestemand uden offentlig udvælgelsesprøve — ingen hensyntagen til tjenesteperioder, der er tilbagelagt inden for rammerne af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter med henblik på beregning af ancienniteten — ikke tilladt (Rådets direktiv 1999/70, bilag, § 4, stk. 1 og 4) (jf. præmis 39-41, 43-53 og 55 samt konkl.)

3. Præjudicielle spørgsmål — Domstolens kompetence — grænser — generelle eller hypotetiske spørgsmål — Domstolens efterprøvelse af sin egen kompetence (art. 267 TEUF) (jf. præmis 54)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Consiglio di Stato – fortolkning af § 4 i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43) – national lovgivning, der gør det muligt for offentlige myndigheder at indgå tidsubegrænsede ansættelseskontrakter med arbejdstagere, der allerede er ansat ved myndighederne i henhold til tidsbegrænsede kontrakter, som en undtagelse til princippet om ansættelse af tjenestemænd ved offentlig udvælgelsesprøve – manglende hensyntagen til opnået anciennitet på grundlag af en tidligere tidsbegrænset ansættelseskontrakt, selv i tilfælde af fortsat ansættelsesforhold.

Konklusion

§ 4 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, indgået den 18. marts 1999, der er knyttet som bilag til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fuldstændigt udelukker hensyntagen til tjenesteperioder, tilbagelagt af en arbejdstager med tidsbegrænset ansættelse ved en offentlig myndighed ved beregning af sidstnævntes anciennitet, i forbindelse med vedkommendes tidsubegrænsede ansættelse ved samme myndighed som fastansat tjenestemand inden for rammerne af en særlig procedure vedrørende stabilisering af arbejdsforholdet, medmindre de arbejdsopgaver, som udførtes inden for rammerne af den tidsbegrænsede ansættelseskontrakt ikke svarer til dem, som blev udført af en fastansat tjenestemand, der henhører under den relevante kategori ved denne myndighed, eller i benægtende fald, at denne udelukkelse er begrundet i »objektive forhold« som omhandlet i bestemmelsens stk. 1 og/eller stk. 4, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge. Den omstændighed alene, at den midlertidigt ansatte har tilbagelagt tjenesteperioderne på grundlag af en tidsbegrænset ansættelseskontrakt eller et tidsbegrænset ansættelsesforhold, udgør ikke et sådant objektivt forhold.

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 7. marts 2013 – Bertazzi m.fl.

(Sag C-393/11)

»Artikel 99 i Domstolens procesreglement — socialpolitik — direktiv 1999/70/EF — rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP — § 4 — tidsbegrænsede ansættelseskontrakter inden for den offentlige sektor — stabiliseringsprocedure — ansættelse af personer med tidsbegrænset ansættelse som fastansatte tjenestemænd uden offentlig udvælgelsesprøve — beregning af anciennitet — fuldstændig mangel på hensyntagen til tjenesteperioder, der er tilbagelagt inden for rammerne af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter — princippet om forbud mod forskelsbehandling«

1. Socialpolitik — rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP — direktiv 1999/70 — arbejdstagere, der udfører samme arbejde — »samme arbejde« — begreb — arbejdstagere, der befinder sig i en sammenlignelig situation — bedømmelseskriterier — arbejdets art, uddannelseskrav og arbejdsforhold — den nationale rets bedømmelse (Rådets direktiv 1999/70, bilag, § 3, stk. 2, og § 4, stk. 1) (jf. præmis 32-38)

2. Socialpolitik — rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP — direktiv 1999/70 — forbud mod forskelsbehandling af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse — arbejdstager med tidsbegrænset ansættelse ansat som tjenestemand uden offentlig udvælgelsesprøve — ingen hensyntagen til tjenesteperioder, der er tilbagelagt inden for rammerne af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter med henblik på beregning af ancienniteten — ikke tilladt (Rådets direktiv 1999/70, bilag, § 4, stk. 1 og 4) (jf. præmis 39-41, 43-53 og 55 samt konkl.)

3. Præjudicielle spørgsmål — Domstolens kompetence — grænser — generelle eller hypotetiske spørgsmål — Domstolens efterprøvelse af sin egen kompetence (art. 267 TEUF) (jf. præmis 54)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Consiglio di Stato – fortolkning af § 4 i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43) – national lovgivning, der gør det muligt for offentlige myndigheder at indgå tidsubegrænsede ansættelseskontrakter med arbejdstagere, der allerede er ansat ved myndighederne i henhold til tidsbegrænsede kontrakter, som en undtagelse til princippet om ansættelse af tjenestemænd ved offentlig udvælgelsesprøve – manglende hensyntagen til opnået anciennitet på grundlag af en tidligere tidsbegrænset ansættelseskontrakt, selv i tilfælde af fortsat ansættelsesforhold.

Konklusion

§ 4 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, indgået den 18. marts 1999, der er knyttet som bilag til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fuldstændigt udelukker hensyntagen til tjenesteperioder, tilbagelagt af en arbejdstager med tidsbegrænset ansættelse ved en offentlig myndighed ved beregning af sidstnævntes anciennitet, i forbindelse med vedkommendes tidsubegrænsede ansættelse ved samme myndighed som fastansat tjenestemand inden for rammerne af en særlig procedure vedrørende stabilisering af arbejdsforholdet, medmindre de arbejdsopgaver, som udførtes inden for rammerne af den tidsbegrænsede ansættelseskontrakt ikke svarer til dem, som blev udført af en fastansat tjenestemand, der henhører under den relevante kategori ved denne myndighed, eller i benægtende fald, at denne udelukkelse er begrundet i »objektive forhold« som omhandlet i bestemmelsens stk. 1 og/eller stk. 4, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge. Den omstændighed alene, at den midlertidigt ansatte har tilbagelagt tjenesteperioderne på grundlag af en tidsbegrænset ansættelseskontrakt eller et tidsbegrænset ansættelsesforhold, udgør ikke et sådant objektivt forhold.