Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker – klagesag – søgsmål for Fællesskabets retsinstanser – stævning – intervenientens svarskrift – formkrav – kort fremstilling af søgsmålsgrundene – anbringender, der ikke er anført i stævningen og det skriftlige indlæg – generel henvisning til andre dokumenter – afvisning

(Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, art. 46, art. 130, stk. 1, art. 132, stk. 1, og art. 135, stk. 1, andet afsnit)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – figurmærker indeholdende bogstavet »a«

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

1. I henhold til Rettens procesreglements artikel 44, stk. 1, der i overensstemmelse med reglementets artikel 130, stk. 1, og artikel 132, stk. 1, finder anvendelse på sager vedrørende intellektuel ejendomsret, skal en stævning, der udtages i et søgsmål mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), indeholde søgsmålets genstand og en kort fremstilling af søgsmålsgrundene. Selv om stævningens indhold på særlige punkter kan støttes og udbygges ved henvisninger til bestemte passager i dokumenter, der vedlægges som bilag til den, kan der ikke ved en generel henvisning til andre dokumenter rådes bod på en undladelse af at anføre væsentlige oplysninger og anbringender, der i henhold til de ovennævnte bestemmelser skal findes i selve stævningen.

Da denne fortolkning kan overføres på den anden parts svarskrift i en indsigelsessag for kontorets appelkammer, der intervenerer i sagen for Retten i henhold til procesreglementets artikel 46, der i overensstemmelse med reglementets artikel 135, stk. 1, andet afsnit, finder anvendelse på sager vedrørende intellektuel ejendomsret, skal svarskriftet og stævningen, for så vidt de henviser til dokumenter, der er indleveret til Harmoniseringskontoret af henholdsvis sagsøgeren og intervenienten, afvises, i det omfang den generelle henvisning, de indeholder, ikke kan knyttes til anbringender og argumenter, der er gjort gældende og udviklet i henholdsvis svarskriftet og stævningen.

(jf. præmis 11)

2. Der eksisterer for de endelige forbrugere i Det Europæiske Fællesskab en risiko for forveksling mellem det figurmærke, hvis dominerende bestanddel er bogstavet »a«, udført i farven hvid, der fremtræder på en sort baggrund, og som er skrevet på en enkel måde, der ansøges registreret som EF-varemærke for beklædningsgenstande, fodtøj og hovedbeklædning henhørende under klasse 25 i Nice-arrangementet, og mærket bestående af bogstavet »a« med de samme dominerende kendetegn, der tidligere er registreret som EF-varemærke til angivelse af beklædningsgenstande henhørende under samme klasse, for så vidt som der er stor lighed mellem det samlede indtryk, hvert af de to omhandlede tegn giver, og for så vidt som de pågældende produkter skal anses for at være af lignende art, som omhandlet i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94, selv om de kun er svagt lignende, for så vidt angår fodtøj og beklædningsgenstande. I denne henseende kan den relevante kundekreds således bl.a. antage, at de sko, der sælges under det ansøgte varemærke, har samme handelsmæssige oprindelse som beklædningsgenstande, der sælges under det ældre varemærke.

(jf. præmis 18, 23, 26 og 27)