DA Den Europæiske Unions Tidende C 183/36

Sag anlagt den 7. juni 2007 — Eurallumina mod Kommissionen

(Sag T-207/07)

(2007/C 183/71)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Eurallumina SpA (Portoscuso, Italien) (ved solicitors L. Martin Alegi, R. Denton og E. Cormack)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Enten: — den anfægtede beslutning annulleres i sin helhed, eller — det fastslås, at den foreliggende fritagelse, der er godkendt af Rådet ved beslutning af 2001/224/EF, er lovlig indtil den 31. december 2006, og at intet beløb, som tidligere er udbetalt af den italienske regering, skal anses som ulovlig statsstøtte, eller i det mindste ikke skal søges tilbagebetalt, eller — den anfægtede beslutning annulleres i sin helhed, og den foreliggende fritagelse, der er godkendt af Rådet ved beslutning 2001/224/EF, erklæres lovlig indtil den 31. december 2006, og intet beløb, som tidligere er udbetalt af den italienske regering, skal anses som ulovlig statsstøtte, eller i det mindste ikke skal søges tilbagebetalt, eller — det fastslås, at højest 3 EUR pr. ton kan søges tilbagebetalt.

— Enten: — annullation af artiklerne 1, 4, 5 og 6 i den anfægtede beslutning for så vidt som de finder anvendelse for Eurallumina, eller — det fastslås, at den foreliggende fritagelse, der er godkendt af Rådet ved beslutning 2001/224/EF, er lovlig indtil den 31. december 2006, og at et intet beløb, som tidligere er udbetalt af den italienske regering, skal anses som ulovlig statsstøtte, eller skal i det mindste ikke søges tilbagebetalt, eller — annullation af artiklerne 1, 4, 5 og 6 i den anfægtede beslutning for så vidt som de finder anvendelse for Eurallumina, og den foreliggende fritagelse, der er godkendt af Rådet ved beslutning 2001/224/EF, erklæres lovlig indtil den 31. december 2006, og intet beløb, som tidligere er udbetalt af den italienske regering, skal anses som ulovlig statsstøtte, eller skal i det mindste ikke søges tilbagebetalt, eller — det fastslås, at højest 3 EUR pr. ton kan søges tilbagebetalt. — Subsidiært andres artikel 5 og 6 i den anfægtede beslutning for så vidt som de finder anvendelse for Eurallumina således, at intet beløb, som tidligere er udbetalt af den italienske regering efter den foreliggende fritagelse gældende indtil den 31. december 2006, skal søges tilbagebetalt, og — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 286 endelig udg. af 7. februar 2007, hvorved Kommissionen konstaterede, at den punktafgiftsfritagelse, som er indført af henholdsvis Den Franske Republik, Irland og Den Italienske Republik vedrørende tung brændselsolie, der anvendes i aluminiumsproduktionen, fra den 1. januar 2004 udgjorde statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1, EF, og at visse dele af denne støtte var uforenelig med fællesmarkedet.

Sagsøgeren har til støtte for påstanden gjort gældende, at den fortsatte fritagelse for punktafgift for mineralolie, der anvendes som brændsel ved produktionen af aluminiumoxid på Sardinien, heller ikke efter ikrafttrædelsen af Rådets direktiv 2003/96/EF (1) den 1. januar 2004, udgør statsstøtte, da det i direktivets artikel 18, stk. 1, og bilag II udtrykkeligt er anført, at denne fritagelse, der blev godkendt ved Rådets beslutning 2001/224/EF (2), fortsætter indtil den 31. december 2006. Ifølge sagsøgeren bekræfter direktiv 2003/96/EF udtrykkeligt gyldigheden af de særlige punktafgiftsfritagelser bevilliget til sagsøgeren indtil den 31. december 2006.

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at uanset om fritagelsen, godkendt ved Rådets beslutning 2001/224/EF, umiddelbart fremstår som en selektiv foranstaltning, er den berettiget under henvisning til »den overordnede karakter og logik« i både fællesskabsreglerne og det italienske afgiftssystem, og er derfor ikke statsstøtte.

Endvidere anfører sagsøgeren, at uanset om fritagelsen, godkendt ved Rådets beslutning 2001/224/EF, må anses som statsstøtte, opfylder den betingelserne for undtagelse fra forbudet mod statsstøtte i artikel 87, stk. 1, EF i henhold til reglerne om støtte til miljøbeskyttelse (3).

Endelig anfører sagsøgeren, at Kommissionen har tilsidesat principperne om den berettigede forventning, retssikkerhed, gyldighedsformodningen, lex specialis, effektiv virkning og god administration ved at fastslå, at anvendelsen punktafgiftsfritagelsen for mineralolie, der anvendes som brændsel ved produktionen af aluminiumoxid, bl.a. på Sardinien, fra den 1. januar 2004 var en tilbagebetalingspligtig statsstøtte, da sagsøgeren med rette kunne forvente, at fritagelsen, godkendt ved Rådets beslutning 2001/224/EF, indtil den 31. december 2006 var en retlig gyldig fællesskabsakt, og at enhver foranstaltning iværksat af de italienske myndigheder og sagsøgeren med henblik på at gennemføre og støtte sig på denne beslutning ikke ville føre til et ulovligt resultat.

(1) Rådets direktiv 2003/96/EF af 27.10.2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283, s. 51).

(2) Rådets beslutning 2001/224/EF af 12.3.2001 om punktafgiftsnedsættelser og -fritagelser for visse mineralolier, når disse anvendes til særlige formål (EFT L 84, s. 23).

(3) EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse (EFT 2001 C 37, s. 3), særligt paragraf 51, stk. 1, litra a) og b).