Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Fri udveksling af tjenesteydelser - traktatbestemmelser - raekkevidde - graenser

(EOEF-Traktaten, art. 56 og 59)

2. Fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner - begrundet i almene hensyn - kulturpolitik - tilladt - betingelser

(EOEF-Traktaten, art. 59)

3. Fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner - forpligtelse for indenlandske institutioner til at benytte en indenlandsk virksomhed til produktion af radio- og fjernsynsprogrammer - ikke tilladt - begrundelse - opretholdelse af et alsidigt udbud af radio- og fjernsynsprogrammer - ikke begrundet

(EOEF-Traktaten, art. 59)

4. Fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner - betingelser vedroerende udenlandske radio- og fjernsynsinstitutioners struktur - begrundet i almene hensyn - ikke begrundet

(EOEF-Traktaten, art. 59)

5. Fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner - begraensning af adgangen til udsendelse af reklameindslag, der indgaar i radio- og fjernsynsprogrammer fra andre medlemsstater - begrundet i almene hensyn - betingelser

(EOEF-Traktaten, art. 59)

6. Fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner - begraensning af adgangen til udsendelse af reklameindslag, der indgaar i radio- og fjernsynsprogrammer fra andre medlemsstater

(EOEF-Traktaten, art. 59)

Sammendrag

1. Den i Traktatens artikel 59, stk. 1, omhandlede afskaffelse af restriktioner, der hindrer fri udveksling af tjenesteydelser inden for Faellesskabet, indebaerer foerst og fremmest et krav om afskaffelse af enhver forskelsbehandling af tjenesteyderen paa grund af hans nationalitet eller paa grund af, at han er etableret i en anden medlemsstat end den, hvor ydelsen praesteres.

Nationale bestemmelser, hvorefter tjenesteydelser ikke behandles ens, uanset deres oprindelse, er kun forenelige med faellesskabsretten, hvis de kan henfoeres under en udtrykkelig undtagelsesbestemmelse som Traktatens artikel 56. OEkonomiske hensyn kan ikke betragtes som hensyn, der er omfattet af artikel 56.

Da der ikke er foretaget en harmonisering af bestemmelserne for tjenesteydelser eller er indfoert aekvivalensregler, kan der endvidere forekomme begraensninger af adgangen til fri udveksling af tjenesteydelser som foelge af, at nationale bestemmelser, der gaelder for alle, som er etableret i den paagaeldende medlemsstat, bringes i anvendelse paa tjenesteydere, som er etableret i en anden medlemsstat, og som allerede skal rette sig efter forskrifterne i denne stats lovgivning. Saadanne restriktioner falder ind under artikel 59, naar anvendelsen af den nationale lovgivning paa udenlandske tjenesteydere ikke er begrundet i tvingende almene hensyn, eller de krav, lovgivningen stiller, allerede tilgodeses af de for disse tjenesteydere gaeldende regler i den stat, hvor de er etableret.

Endelig skal anvendelsen af nationale regler paa tjenesteydere, der er etableret i andre medlemsstater, vaere egnet til at naa det maal, der forfoelges med reglerne, og den maa ikke gaa ud over, hvad der er noedvendigt for, at maalet naas; det maa saaledes kraeves, at samme resultat ikke kan naas ved hjaelp af mindre indgribende regler.

2. En kulturpolitik, hvis formaal er at sikre ytringsfriheden for de forskellige samfundsmaessige, kulturelle, religioese og aandelige stroemninger i en medlemsstat, kan udgoere et tvingende alment hensyn, som kan begrunde restriktioner, der hindrer den frie udveksling af tjenesteydelser.

3. En medlemsstat overholder ikke de forpligtelser, der paahviler den i henhold til Traktatens artikel 59, saafremt den forpligter de institutioner, der har opnaaet sendetid til landsdaekkende radio og fjernsyn, til at bruge alle de beloeb, der stilles til deres raadighed til produktion af radioprogrammer, og en ved bekendtgoerelse fastsat procentdel af de beloeb, der stilles til deres raadighed til produktion af fjernsynsprogrammer, hos en bestemt indenlandsk virksomhed.

Selv om en saadan begraensning er et led i en kulturpolitik, som har til formaal at sikre ytringsfriheden for de forskellige samfundsmaessige, kulturelle, religioese og aandelige stroemninger ved at drage omsorg for, at en virksomhed, der stiller tekniske faciliteter til deres raadighed, kan viderefoeres, gaar den videre end noedvendigt for at naa det tilsigtede maal, da det ikke kan goere udbuddet af radio- og fjernsynsprogrammer i en medlemsstat mindre alsidigt, at de indenlandske radio- og fjernsynsinstitutioner har mulighed for at henvende sig til tjenesteydere, der er etableret i andre medlemsstater.

4. Betingelser vedroerende udenlandske radio- og fjernsynsinstitutioners struktur kan ikke anses for at vaere objektivt noedvendige med henblik paa at tilgodese almene hensyn i forbindelse med opretholdelse af et alsidigt, landsdaekkende udbud af radio- og fjernsynsprogrammer.

5. Begraensninger i adgangen til at udsende reklamer kan foretages ud fra almene hensyn, dvs. for at beskytte forbrugerne mod alt for mange kommercielle reklamer eller for, ud fra en kulturpolitisk maalsaetning, at sikre, at programmerne er af en vis kvalitet. Naar saadanne begraensninger kun angaar reklameindslag, der specielt henvender sig til det indenlandske publikum, er de dog ikke begrundet i tvingende almene hensyn, da de har til formaal at begraense den konkurrence, en indenlandsk institution, der har monopol paa udsendelse af saadanne reklameindslag, kan blive udsat for fra udenlandske institutioners side.

6. En medlemsstat overholder ikke de forpligtelser, der paahviler den i henhold til Traktatens artikel 59, saafremt den forbyder bestyrere af kabelanlaeg i medlemsstaten at fordele radio- eller fjernsynsprogrammer med reklameindslag, som specielt henvender sig til det indenlandske publikum, og som udsendes af en radio- eller fjernsynsinstitution i en anden medlemsstat, naar bestemte betingelser vedroerende disse institutioners struktur eller vedroerende de reklameindslag, der indgaar i deres programmer og henvender sig til det indenlandske publikum, ikke er opfyldt.