Sag T‑400/10 RENV

Hamas

mod

Rådet for Den Europæiske Union

»Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger truffet mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – indefrysning af midler – mulighed for, at en myndighed i et tredjeland kan anses for en kompetent myndighed som omhandlet i fælles holdning 2001/931/FUSP – faktuelt grundlag for afgørelser om indefrysning af midler – begrundelsespligt – urigtigt skøn – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ret til forsvar – ejendomsret«

Sammendrag – Rettens dom (Første Udvidede Afdeling) af 14. december 2018

Den Europæiske Union – domstolskontrol af lovligheden af institutionernes retsakter – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – opretholdelse på grundlag af en national afgørelse om indefrysning af midler – omfanget af kontrollen – kontrol, der udstrækker sig til samtlige forhold, som er anført med henblik på at godtgøre, at risikoen for involvering i terrorhandlinger fortsat består – forhold, der ikke alle hidrører fra en national afgørelse vedtaget af en kompetent myndighed – ingen betydning

Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – vedtagelse eller opretholdelse på grundlag af en national afgørelse om indledning af en undersøgelse, en retsforfølgelse eller en domfældelse – intet krav om, at en national afgørelse træffes inden for rammerne af en i snæver forstand strafferetlig proces – betingelser

Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – vedtagelse eller opretholdelse på grundlag af en national afgørelse om indefrysning af midler hidrørende fra en myndighed i et tredjeland – lovlighed – betingelse – national afgørelse truffet under overholdelse af retten til forsvar og retten til en effektiv domstolsbeskyttelse – kontrolforpligtelse, som påhviler Rådet – begrundelsespligt – rækkevidde

Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – vedtagelse eller opretholdelse på grundlag af en national afgørelse om indefrysning af midler – myndighed, der er kompetent til at vedtage den nævnte nationale afgørelse – begreb – myndighed i et tredjeland – omfattet

EU-ret – principper – ret til forsvar – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – pligt til at oplyse om de omstændigheder, som lægges den pågældende til last – rækkevidde – meddelelse til den berørte gennem en offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende – lovlighed – aktindsigt – ret, der er betinget af en anmodning herom til Rådet

Ifølge fælles holdning 2001/931 om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme vedrører den omstændighed, som er relevant for at afgøre, om de heri indeholdte regler skal anvendes på en person eller en enhed, de handlinger, som personen eller enheden har foretaget, og ikke denne persons eller enheds art. Den omstændighed, at den pågældende organisation besidder magt som følge af valg, har politisk karakter eller har deltaget i en regering, kan derfor ikke anses for at medføre, at den ikke er omfattet af anvendelsen af de regler, som er indeholdt i fælles holdning 2001/931. (jf. præmis 153 og 154)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 170, 171, 175, 176, 179, 180, 197, 214, 221, 379 og 380)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 184-189, 192, 393 og 394)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 244 og 245)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 246 og 247)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 259-261)

Fælles holdning 2001/931 om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme kræver ikke, at den kompetente myndigheds afgørelse træffes inden for rammerne af en i snæver forstand strafferetlig proces, når blot den nationale procedure har til formål at bekæmpe terrorisme i vid forstand. (jf. præmis 269)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 282-284)

Hvad angår afgørelser fra kompetente myndigheder, der henhører under en medlemsstat, følger det af ordlyden af artikel 1, stk. 4, første afsnit, i fælles holdning 2001/931 om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, at kravet om, at de af kompetente myndigheder trufne afgørelser er baseret på seriøse og troværdige beviser eller indicier, gælder for afgørelser, der drejer sig om indledning af undersøgelser eller retsforfølgelse, men ikke for afgørelser, der drejer sig om domme. I afgørelser, som vedrører indledning af undersøgelser eller af retsforfølgelse, beskytter kravet nemlig de berørte personer ved at sikre, at opførelsen af deres navn på lister vedrørende indefrysning af midler sker på et tilstrækkeligt solidt faktuelt grundlag, hvorimod dette ikke gælder for afgørelser, som vedrører domme, eftersom de oplysninger, der tidligere er indhentet under efterforskningen eller retsforfølgelsen, i princippet har været underkastet en indgående prøvelse. (jf. præmis 304-306)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 317-319 og 378)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 330-335)

Eftersom Rådet i begrundelsen for de retsakter, hvorved restriktive foranstaltninger opretholdes i forbindelse med bekæmpelsen af terrorisme, ikke skal angive de beviser og indicier, som ligger til grund for en afgørelse fra en kompetent myndighed som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i fælles holdning 2001/931 om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, når denne myndighed henhører under en medlemsstat, kan det ikke kræves, at Rådet efterprøver den nationale myndigheds kvalifikation af de pågældende forhold og oplyser resultatet af efterprøvelsen i retsakterne. (jf. præmis 344 og 345)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 351-353)