Appel iværksat den 4. december 2019 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 24. september 2019 i sag T-500/17, Hubei Xinyegang Special Tube mod Kommissionen

(Sag C-891/19 P)

(2020/C 45/30)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved T. Maxian Rusche og N. Kuplewatzky, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd, ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s. og Vallourec Deutschland GmbH

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Den appellerede dom ophæves.

— Første og andet anbringende i sagen i første instans forkastes som værende uden retligt grundlag.

— Sagen hjemvises for så vidt angår det tredje og fjerde anbringende i sagen i første instans til Retten til fornyet prøvelse.

— Afgørelsen om sagsomkostningerne i første instans og i appelsagen udsættes, indtil Retten har truffet endelig afgørelse.

Anbringender og væsentligste argumenter

Kommissionen har fremsat seks appelanbringender.

For det første foreligger der adskillige retlige fejl i dommens præmis 59-67. Særligt foretog Retten en fejlagtig fortolkning af artikel 1, stk. 2, artikel 1, stk. 4, artikel 3, stk. 2, artikel 3, stk. 3, artikel 3, stk. 8 og artikel 4 i grundforordningen (1) ved i disse to sidstnævnte bestemmelser at indfortolke et krav om, at Kommissionen skal tage hensyn til segmenteringen af markedet for det pågældende produkt ved sin analyse af prisvirkninger. I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2 og 3, er der imidlertid krav om en sammenligning i forhold til den samme vare, som omhandlet i grundforordningens artikel 1, stk. 4, og ikke den form for detaljeret vurdering, som kræves af Retten i forhold til markedssegmenter. De retslige myndigheder, som Retten har støttet sig på, støtter ikke Rettens synspunkt, og Retten har leveret en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder, som disse myndigheder har støttet sig på, samt af de faktiske omstændigheder, der ligger til grund for den anfægtede forordning (2). Endelig og under alle omstændigheder foreligger der ingen særlige forhold, der kan begrunde en analyse efter markedssegment.

For det andet foretog Retten i dommens præmis 59-67 en fejlagtig fortolkning af den anfægtede forordning eller gengav de faktiske omstændigheder vedrørende brugen af varekontrolnumrene (PCN) i Kommissionens prisvirkningsanalyse fejlagtigt. Brugen af PCN internaliserer visse egenskaber såsom markedssegmentering (og mange andre faktorer), hvorefter enhver prisvirkningsanalyse, der er baseret på en sådan PCN-struktur, naturligt tager hensyn til disse faktorer. En yderligere segmenteret prisvirkningsanalyse var derfor ikke nødvendig.

For det tredje foretog Retten i dommens præmis 77-79 en fejlagtig fortolkning af artikel 296 TEUF og gengav beviserne om analysen baseret på markedssegmenter under undersøgelsen og i den anfægtede forordning fejlagtigt.

For det fjerde foretog Retten i dommens præmis 68-76 en fejlagtig fortolkning af grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 3, stk. 3, som kun kræver, at virkningerne af dumpingimporten på EU-erhvervsgrenen fastslås. I modsætning til Rettens opfattelse er virkningerne af salg af produkttyper, der ikke eksporteres af de stikprøveudtagne eksporterende producenter, irrelevante.

For det femte undlod Retten i dommens præmis 67-76 at tage hensyn til virkningerne af grundforordningens artikel 17, som vedrører stikprøver, og fratog den dens effektive virkning. Konstateringen i disse præmisser tager ikke hensyn til, at stikprøveudtagningen forudsætter, at Kommissionen kun skal analysere importen af de stikprøveudtagne kinesiske eksporterende producenter. Det er derfor legitimt, at der er salg, som ikke inddrages som følge af brugen af stikprøver. Denne bivirkning underminerer imidlertid ikke legitimiteten af den analyse af prisvirkninger, som foretages på grundlag af en repræsentativ stikprøve udtaget i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.

For det sjette foretog Retten i dommens præmis 34, 35 og 45 en fornyet kvalifikation af det første og andet anbringende, der var blevet fremsat for den, og traf således afgørelse ultra petita. Retten begik også en retlig fejl ved at foretage en fejlagtig fastlæggelse af domstolsprøvelsens omfang vedrørende det første og andet anbringende, der var blevet fremsat for den. Selv såfremt den kontrolstandard, som Retten havde lagt til grund, fandt anvendelse, hvilket ikke var tilfældet, foretog Retten en fejlagtig kvalifikation eller foretog sågar en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder, der understøttede Kommissionens analyse.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8.6.2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (EUT 2016, L 176, s. 21).

(2) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/804 af 11.5.2017 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør af jern (undtagen af støbejern) eller stål (undtagen af rustfrit stål), med cirkulært tværsnit, med udvendig diameter på over 406,4 mm, med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT 2017, L 121, s. 3).