ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser ° anerkendelse og fuldbyrdelse ° begrebet "retsafgoerelse" ° raekkevidde ° retsforlig ° ikke omfattet

(Konventionen af 27.9.1968, art. 25)

2. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser ° anerkendelse og fuldbyrdelse ° grunde til naegtelse heraf ° streng fortolkning ° afgoerelse der er uforenelig med en afgoerelse truffet i den stat, begaeringen rettes til ° sidestilling af et retsforlig indgaaet i den stat, begaeringen rettes til, med en retsafgoerelse truffet af en retsinstans i samme stat ° udelukket

(Konventionen af 27.9.1968, art. 27, nr. 3)

Sammendrag

1. Begrebet retsafgoerelse ° som er defineret i artikel 25 i konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager ° skal med henblik paa anvendelsen af de bestemmelser i konventionen, hvori begrebet benyttes, udelukkende forstaas som retsafgoerelser, der rent faktisk traeffes af en ret i en kontraherende stat, som har kompetence til at traeffe afgoerelse i stridsspoergsmaal mellem parterne. Dette er ikke tilfaeldet, naar der er tale om et forlig, heller ikke selv om det er kommet i stand for en ret i en kontraherende stat og bringer sagen til afslutning. Retsforlig har saaledes i det vaesentlige kontraktmaessig karakter i den forstand, at forligsindholdet foerst og fremmest beror paa parternes vilje.

2. Konventionens artikel 27 boer fortolkes strengt, idet den indebaerer en hindring for at realisere et af konventionens grundlaeggende maal, som er i saa vidt omfang som muligt at opnaa fri bevaegelighed for domme ved hjaelp af en enkel og hurtig eksekvaturprocedure. Konventionens artikel 27, nr. 3, skal derfor fortolkes saaledes, at et eksigibelt forlig, der under en retssag og til bilaeggelse af denne er indgaaet for en ret i den stat, begaeringen rettes til, ikke udgoer "en afgoerelse mellem de samme parter truffet i den stat, som begaeringen rettes til" i artikel 27, nr. 3' s forstand, som i henhold til konventionens bestemmelser kan vaere til hinder for anerkendelse og fuldbyrdelse af en retsafgoerelse, der er truffet i en anden kontraherende stat.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser ° kvantitative restriktioner ° foranstaltninger med tilsvarende virkning ° begreb ° hindringer som foelge af nationale bestemmelser der uden at medfoere forskelsbehandling regulerer bestemte former for salg ° traktatens artikel 30 uanvendelig ° bestemmelser om butikstid ° traktatens konkurrenceregler ° finder ikke anvendelse

[EOEF-traktaten, art. 3, litra f), samt art. 5, 30, 85 og 86]

Sammendrag

Det forhold, at nationale bestemmelser, som begraenser eller forbyder bestemte former for salg, bringes i anvendelse paa varer fra andre medlemsstater, kan ikke antages direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt, at hindre samhandelen mellem medlemsstaterne, saafremt bestemmelserne finder anvendelse paa alle de beroerte erhvervsdrivende, der udoever virksomhed i indlandet, og saafremt de saavel retligt som faktisk paavirker afsaetningen af indenlandsk fremstillede varer og varer fra andre medlemsstater paa samme maade. Naar disse betingelser er opfyldt, kan anvendelsen af saadanne bestemmelser paa salg af varer fra en anden medlemsstat, som opfylder de af denne stat fastsatte regler, ikke antages at forhindre, at varerne faar adgang til markedet eller medfoerer stoerre ulemper i denne henseende end for indenlandsk fremstillede varer. Saadanne bestemmelser falder derfor uden for anvendelsesomraadet for traktatens artikel 30.

Heraf foelger, at traktatens artikel 30 skal fortolkes saaledes, at den ikke finder anvendelse paa nationale bestemmelser om butikstid, som gaelder for alle erhvervsdrivende i indlandet, og som, saavel retligt som faktisk, paavirker afsaetningen af indenlandsk fremstillede varer og varer fra andre medlemsstater paa samme maade.

De samlede bestemmelser i traktatens artikel 3, litra f), samt artikel 5, 85 og 86 finder ikke anvendelse paa saadanne nationale bestemmelser.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Transport ° vejtransport ° sociale bestemmelser ° forordning nr. 3820/85 ° anvendelsesomraade ° transport udfoert med koeretoejer indregistreret i en medlemsstat paa straekninger, som kun delvis ligger inden for Faellesskabet ° omfattet

(Raadets forordning nr. 3820/85, art. 2, stk. 1)

2. Transport ° vejtransport ° sociale bestemmelser ° tidsrum af 24 timer som omhandlet i artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 3820/85 ° begyndelsestidspunkt

(Raadets forordning nr. 3820/85, art. 8, stk. 1)

Sammendrag

1. Artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 3820/85 om harmonisering af visse bestemmelser paa det sociale omraade inden for vejtransport skal fortolkes saaledes, at denne forordnings anvendelsesomraade omfatter vejtransport inden for Faellesskabet med koeretoejer indregistreret i en medlemsstat til eller fra tredjelande, som ikke er deltagere i den europaeiske overenskomst om arbejde, der udfoeres af det koerende personale i international vejtransport, eller i transit gennem disse lande.

Den tilsigtede virkning af denne forordning ville blive bragt i fare, hvis anvendelsen af faellesskabsordningen afhang af den rute, som koeretoejer indregistreret i de forskellige medlemsstater benytter, og hvis de nationale lovgivninger fortsat skulle finde anvendelse, naar ruten kun delvis laa inden for Faellesskabet.

2. Udtrykket "hvert tidsrum af 24 timer" i artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 3820/85 skal forstaas saaledes, at det sigter til ethvert interval af denne varighed, som begynder paa det tidspunkt, hvor foereren efter en ugentlig eller daglig hvileperiode aktiverer fartskriveren. Saafremt det daglige hvil tages i to eller tre adskilte perioder, skal beregningen begynde ved afslutningen af den periode, hvis varighed ikke er under otte timer.

Kun denne fortolkning giver nemlig mulighed for at tilrettelaegge en afveksling mellem koereperioder og hvileperioder, som bevarer faerdselssikkerheden og letter foererens arbejdsvilkaar, hvilket er forordningens formaal.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende ° ydelser der skal betales i henhold til lovgivningen i en medlemsstat som erstatning for en skade, der er indtraadt paa en anden medlemsstats omraade ° forpligtede institutioners krav over for en erstatningspligtig tredjemand ° fastlaeggelse efter lovgivningen i den forpligtede institutions hjemland ° national lovgivning der udelukker den forpligtede institutions indtraeden i krav eller selvstaendige regreskrav ° finder ikke anvendelse paa institutioner i andre medlemsstater

(Raadets forordning nr. 1408/71, art. 93, stk. 1)

Sammendrag

Artikel 93, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 skal fortolkes saaledes, at baade betingelserne for og omfanget af det krav, en social sikringsinstitution i forordningens forstand har over for den person, der er ansvarlig for en skade, som er indtraadt paa en anden medlemsstats omraade, og som har foert til udbetaling af sociale sikringsydelser til daekning af udgifter saasom udgifter til hospitalsophold og transport, fastlaegges efter lovgivningen i den medlemsstat, hvor institutionen har hjemsted. Navnlig udelukker bestemmelser i en medlemsstat, hvorefter den forpligtede institution hverken kan indtraede i de krav, som modtageren af ydelserne har over for den erstatningspligtige tredjemand, eller kan goere selvstaendige krav gaeldende over for tredjemand, ikke regres fra forpligtede institutioner i andre medlemsstater.

Artikel 93, stk. 1, har nemlig til formaal, at en social sikringsinstitution, der har udbetalt ydelser som foelge af en skade, der er indtruffet paa en anden medlemsstats omraade, over for den ansvarlige tredjemand skal kunne gennemfoere de krav, den har i henhold til den for den gaeldende lovgivning, hvilket er et logisk og rimeligt modstykke til, at institutionernes forpligtelser er udvidet til at omfatte hele Faellesskabets omraade, og bestemmelsen er en lovkonfliktregel, ifoelge hvilken en national domstol i en sag, hvorunder et erstatningskrav goeres gaeldende mod skadevolderen, skal anvende lovgivningen i den medlemsstat, hvor den forpligtede institution har hjemsted, ikke alene med henblik paa at afgoerelsen af, om institutionen lovligt er indtraadt i skadelidtes krav eller har et selvstaendigt krav mod den ansvarlige tredjemand, men ogsaa med henblik paa fastlaeggelsen af karakteren og omfanget af de fordringer, den forpligtede institution er indtraadt i eller har som selvstaendige krav mod tredjemand.

Artikel 93, stk. 1, har imidlertid ikke til formaal at aendre de regler, der finder anvendelse ved afgoerelsen af, om og i hvilket omfang skadevolderen har paadraget sig et erstatningsansvar uden for kontraktforhold, hvorfor spoergsmaalet herom fortsat er undergivet de materielle regler, som normalt skal anvendes af den nationale domstol, ved hvilken den forpligtede institution eller skadelidte har anlagt sag, hvilket som udgangspunkt vil sige lovgivningen i den medlemsstat, paa hvis omraade skaden er indtruffet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Institutionernes retsakter ° procedurekrav ° hoering af Parlamentet ° fornyet hoering i tilfaelde af vaesentlige aendringer i forhold til det oprindelige forslag

2. Transport ° transport ad landevej ° transportvirksomheders adgang til at udfoere personbefordring i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehoerende ° forordning nr. 2454/92 ° vaesentlige forskelle i forhold til Kommissionens oprindelige forslag ° manglende fornyet hoering af Parlamentet ° tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter ° ugyldighed

(EOEF-traktaten, art. 75; Raadets forordning nr. 2454/92)

Sammendrag

1. Kravet om, at Europa-Parlamentet som led i lovgivningsprocessen skal hoeres, naar traktaten indeholder bestemmelse herom, indebaerer, at der skal ske en fornyet hoering i alle tilfaelde, hvor den endeligt udstedte retsakt som helhed efter sit indhold adskiller sig vaesentligt fra det forslag, som Parlamentet allerede er blevet hoert om, bortset fra, naar aendringerne i det vaesentlige svarer til den opfattelse, som Parlamentet har givet udtryk for.

2. Det var en foelge af tilnaermelsen mellem henholdsvis det oprindelige forslag fra Kommissionen, der laa til grund for forordning nr. 2454/92, og indholdet af denne forordning, saaledes som den blev vedtaget af Raadet, at hvad angaar ikke-hjemmehoerende transportvirksomheders adgang til at udfoere personbefordring ad landevej i form af rutekoersel blev der ° i stedet for en ordning baseret paa princippet om fri adgang til at udfoere alle former for rutekoersel ° indfoert en ordning, hvorved adgangen til at udfoere saadanne transporter blev begraenset til visse former for personbefordring ad landevej og til indskraenkede graenseomraader.

Disse aendringer maa anses for vaesentlige. Uanset, hvilke opfattelser parlamentsudvalg, der har deltaget i hoeringsprocedurer, maatte have givet udtryk for, var aendringerne ikke i overensstemmelse med nogen udtrykkeligt tilkendegivet opfattelse i et dokument, som kan anses for at indeholde Parlamentets stillingtagen, og da aendringerne herudover har haft betydning for den paataenkte ordning som helhed, er de i sig selv tilstraekkelige til, at der bestod en forpligtelse til at hoere Parlamentet paa ny. Den omstaendighed, at Parlamentet ikke som led i lovgivningsproceduren i henhold til traktatens artikel 75 blev hoert endnu engang, er udtryk for en tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter, som begrunder en annullation af forordning nr. 2454/92.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Oversoeiske landes og territoriers associering ° varer med oprindelsesstatus i oversoeiske lande og territorier fritages for told ved indfoersel i Faellesskabet ° undtagelse fra oprindelsesregler ° fremgangsmaade ° faellesskabsmyndighedernes frist for at traeffe afgoerelse vedroerende en ansoegning om undtagelse ° fristens start ° modtagelse af ansoegning, der opfylder de formelle betingelser ° ansoegningen stiltiende imoedekommet i mangel af afgoerelse inden fristens udloeb ° Kommissionens meddelelse af afslag efter fristens udloeb ° ulovlig

(Raadets afgoerelse 91/482, bilag II, art. 30)

Sammendrag

Indfoeres varer med oprindelse i oversoeiske lande og territorier i Faellesskabet uden told og afgifter med tilsvarende virkning, begynder den frist paa tres arbejdsdage, inden for hvilken faellesskabsmyndighederne i henhold til artikel 30, stk. 8, i bilag II til Raadets afgoerelse 91/482 skal traeffe afgoerelse med hensyn til ansoegninger om at blive undtaget fra oprindelsesreglerne for de naevnte produkter, og efter hvis udloeb ansoegning anses som imoedekommet, hvis ikke der traeffes afgoerelse, at loebe, naar Vareoprindelsesudvalgets formand har modtaget en anmodning, der fuldt ud opfylder de formelle betingelser, dvs. der indeholder de oplysninger, der kraeves i henhold til foernaevnte artikel 30, stk. 1, andet afsnit, jf. stk. 2, saaledes at Vareoprindelsesudvalget og Kommissionen kan afgoere, hvorvidt ansoegningen skal imoedekommes eller afslaas. Det er ikke nogen forudsaetning for, at fristen kan begynde at loebe, at Kommissionen er af den opfattelse, at de oplysninger, som er blevet meddelt, kan begrunde ansoegningen, idet spoergsmaal om, hvorvidt en ansoegning fuldt ud opfylder de formelle betingelser, maa holdes adskilt fra spoergsmaalet om, hvorvidt ansoegningen boer imoedekommes. Kommissionen kan anmode om yderligere oplysninger, hvilket dog ikke kan afbryde eller forlaenge fristen.

Heraf foelger, at en afgoerelse, hvorved Kommissionen efter udloebet af fristen paa tres arbejdsdage afslaar en anmodning om undtagelse, der er fyldestgoerende i formel henseende, naar den indgives, er ulovlig, idet den udstedes paa et tidspunkt, hvor Kommissionen ikke laengere havde kompetence ratione temporis, hvorfor den skal annulleres.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Faellesskabsret ° principper ° grundrettigheder ° respekt for privatlivet

2. Faellesskabsret ° principper ° grundrettigheder ° begraensning af grundrettighederne for at tilgodese almene hensyn

3. Tjenestemaend ° ansaettelse ° laegeundersoegelse ° genstand ° foelgerne af manglende accept af visse undersoegelser

(Ordningen for oevrige ansatte, art. 12 og 13)

4. Tjenestemaend ° ansaettelse ° laegeundersoegelse ° HIV-test ° manglende accept ° andre tester, der vil kunne give de samme oplysninger ° kraenkelse af retten til respekt for privatlivet

(Ordningen for oevrige ansatte, art. 12 og 13)

Sammendrag

1. Retten til respekt for privatlivet, der findes i artikel 8 den europaeiske menneskerettighedskonvention, og som er en del af de forfatningsretlige traditioner, som er faelles for medlemsstaterne, er en af de grundrettigheder, som er beskyttet af faellesskabsretten. Det er et led heri, at enhver person har ret til at modsaette sig, at andre faar kendskab til hans eller hendes helbredstilstand.

2. De grundrettigheder, der beskyttes af faellesskabsretten, kan vaere undergivet begraensninger, forudsat at begraensningerne er noedvendige for at tilgodese almene hensyn, og naar disse begraensninger, henset til deres formaal, ikke indebaerer et uforholdsmaessigt og uantageligt indgreb i det centrale indhold af den beskyttede rettighed.

3. Den laegeundersoegelse, der gennemfoeres inden ansaettelsen, jf. artikel 13 i ordningen for oevrige ansatte, har til formaal at give den paagaeldende institution sikkerhed for, at vedkommende opfylder de for ansaettelsen noedvendige fysiske krav, jf. naevnte ordnings artikel 12, stk. 2, litra d). Denne laegeundersoegelse tilgodeser et retmaessigt hensyn til faellesskabsinstitutionerne, men dette hensyn kan ikke begrunde, at der foretages undersoegelser mod den paagaeldendes vilje. Naegter denne, efter at vaere blevet informeret, at give samtykke til en undersoegelse, som den raadgivende laege skoenner er noedvendig for vurdere, om han er fysisk egnet til at udfoere de opgaver, der er forbundet med den stilling, som han er ansoeger til, kan institutionen imidlertid ikke paatvinges den risiko, som vil kunne vaere forbundet med en ansaettelse.

4. En fortolkning af de regler, der gaelder for laegeundersoegelsen i forbindelse med ansaettelse af en midlertidigt ansat, saaledes at der kun er pligt til at respektere den paagaeldendes afslag paa at underkaste sig en AIDS-test, men mulighed for andre undersoegelser, som kan give anledning til mistanke om forekomst af AIDS-virus, er udtryk for en tilsidesaettelse af retten til respekt for privatlivet. Denne rettighed indebaerer nemlig, at den paagaeldendes afslag respekteres i fuldt omfang. Har vedkommende udtrykkeligt afslaaet at underkaste sig en AIDS-test, er det i strid med den naevnte rettighed, hvis institutionen lader foretage andre undersoegelser, som vil kunne foere til en diagnosticering af eller mistanke om denne sygdom.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Statsstoette ° forbud ° undtagelser ° stoette til skibsbygningsindustrien ° direktiv 90/684 ° betingelser for undtagelsen ° stoette ydet som udviklingsbistand til et udviklingsland ° stoette, der ikke har et udviklingsformaal, er uforenelig med faellesmarkedet ° Kommissionens rolle ° kontrol af, at der faktisk foreligger et udviklingsformaal

(EOEF-traktaten, art. 92, stk. 3; Raadets direktiv 90/684, art. 4, stk. 7)

Sammendrag

Artikel 4, stk. 7, i direktiv 90/684 ° som er vedtaget med hjemmel i traktatens artikel 92, stk. 3, litra d), og vedroerer stoette til skibsbygningsindustrien, og hvori det bestemmes, at en saadan stoette, naar den ydes som udviklingsbistand til et udviklingsland, kan betragtes som forenelig med det faelles marked uden at skulle opfylde maksimumsgraensen som beskrevet i artiklens stk. 1, 2 og 3, hvis den er i overensstemmelse med bestemmelserne i OECD-arrangementet vedroerende eksportkreditter til skibe ° skal fortolkes saaledes, at Kommissionen, naar en medlemsstat angiver, at en stoette henhoerer under denne bestemmelse, raader over et skoen, specielt for saa vidt angaar det saerlige "udviklingsaspekt" i forbindelse med den planlagte stoette. Det skal saaledes undgaas, at medlemsstaterne under daekke af udviklingsbistand i virkeligheden kun stoetter deres nationale skibsbygningsindustri og ikke overholder faellesskabsrettens begraensninger. Det er med rette, at Kommissionen under udoevelsen af dette skoen naegter at betragte en stoette som udviklingsbistand, naar stoetten skal nedbringe prisen paa et skib, der skal koebes af et selskab i et udviklingsland, og selskabet har tilstraekkelige midler til at koebe nye skibe paa normale markedsvilkaar, og dets virksomhed ikke er direkte knyttet til det paagaeldende lands udenrigshandel.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° traktatens artikel 119 ° anvendelse paa private erhvervstilknyttede pensionsordninger ° afgoerelse i dom af 17. maj 1990 i sag C-262/88 ° tilvejebringelse af ligestilling ved at saette kvindernes pensionsalder op til samme niveau som maendenes for saa vidt angaar beskaeftigelsesperioder mellem afsigelsen af dommen og indfoerelsen af en ensartet pensionsalder ° finansielle vanskeligheder som begrundelse ° ikke tilladt ° anvendelse af den ordning, der gaelder for kvinder, paa maend for saa vidt angaar disse perioder ° afskaffelse af de fordele, der tidligere blev givet kvinder for saa vidt angaar beskaeftigelsesperioder efter fastsaettelsen af en ensartet pensionsalder ° tilladt ° indfoerelse af selv forbigaaende foranstaltninger, der begraenser de uheldige konsekvenser for kvinderne af fastsaettelsen af en ensartet pensionsalder ° ikke tilladt

(EOEF-traktaten, art. 119)

Sammendrag

Traktatens artikel 119 er til hinder for, at en arbejdsgiver eller en erhvervstilknyttet pensionsordning ° som traeffer de foranstaltninger med hensyn til fastsaettelse af en ensartet pensionsalder for maend og kvinder, der er noedvendige for at efterkomme dommen af 17. maj 1990 i Barber-sagen (sag C-262/88) og tilvejebringe ligestilling ° saetter kvindernes pensionsalder op til samme niveau som maendenes, for saa vidt angaar beskaeftigelsesperioder mellem det tidspunkt, hvor dommen blev afsagt, og ikrafttraedelsestidspunktet for de naevnte foranstaltninger, selv under henvisning til sine egne eller den paagaeldende virksomheds finansielle vanskeligheder. For saa vidt angaar denne periode skal mandlige arbejdstageres pensionsrettigheder beregnes paa grundlag af samme pensionsalder som den, der gaelder for kvindelige arbejdstagere. Naar foerst Domstolen har fastslaaet, at der foreligger forskelsbehandling med hensyn til loen, og saa laenge pensionskassen ikke har truffet foranstaltninger til at tilvejebringe ligebehandling, kan artikel 119 nemlig kun sikres overholdt ved at give personer i den ugunstigt stillede gruppe de samme fordele, som personerne i den privilegerede gruppe har.

For saa vidt angaar beskaeftigelsesperioder efter det tidspunkt, hvor den ensartede pensionsalder traadte i kraft, er artikel 119, hvorefter det blot forlanges, at maend og kvinder modtager samme loen for samme arbejde, derimod ikke til hinder for foranstaltninger, som tilvejebringer ligebehandling ved at begraense fordelene for de personer, der tidligere var privilegerede, idet der dog ikke kan traeffes ° selv forbigaaende ° foranstaltninger, som skal begraense de uheldige konsekvenser, det kan have for kvinderne, at pensionsalderen saettes op.

Med hensyn til beskaeftigelsesperioder foer den 17. maj 1990 udelukkede Barber-dommen, at artikel 119 kunne finde anvendelse paa pensionsydelser, der vedroerte disse perioder. Heraf foelger, at faellesskabsretten ikke indeholdt nogen forpligtelse, der kunne begrunde foranstaltninger, som efterfoelgende begraenser de fordele, kvinderne har haft.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tilnaermelse af lovgivningerne ° plantesundhedsbeskyttelse ° direktiv 77/93 ° et af en medlemsstat ensidigt indfoert krav om forudgaaende tilladelse til indfoersel af planter og planteprodukter, der angribes af bakterien Erwinia amylovora ° ikke tilladt ° tilsidesaettelse af forbuddet mod foranstaltninger med tilsvarende virkning

(EOEF-traktaten, art. 30, 36 og 100; Raadets forordning nr. 234/68, art. 10, stk. 1; Raadets direktiv 77/93, art. 11)

Sammendrag

En medlemsstat, der stiller krav om forudgaaende tilladelse til al indfoersel af planter og planteprodukter, der angribes af bakterien Erwinia amylovora, tilsidesaetter sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i direktiv 77/93 om foranstaltninger mod indslaebning af skadegoerere paa planter eller planteprodukter, som aendret ved direktiv 88/572 og direktiv 89/439 samt EOEF-traktatens artikel 30, sammenholdt med artikel 10, stk. 1, i forordning nr. 234/68 om oprettelse af en faelles markedsordning for levende planter og blomsterdyrkningens produkter.

Saaledes er direktivet, der tilsigter harmonisering af samtlige kontrolforanstaltninger vedroerende planter og planteprodukter, til hinder for, at medlemsstaterne ensidigt indfoerer foranstaltninger af denne art, og et saadant krav er ikke en af de kontrolforanstaltninger, modtagermedlemsstaten kan benytte i handelen inden for Faellesskabet. Endvidere kan den hindring for samhandelen, som dette krav udgoer, ikke anses for begrundet af hensyn til plantesundhedsbeskyttelsen, jf. traktatens artikel 36, og sidstnaevnte artikel kan ikke laengere paaberaabes som hjemmel, naar, som tilfaeldet er i den foreliggende sag, faellesskabsdirektiver, der er udstedt i henhold til traktatens artikel 100, indeholder regler om harmonisering af de foranstaltninger, der er noedvendige for at gennemfoere dette formaal, og giver bestemmelser om de fremgangsmaader, hvorigennem deres overholdelse skal sikres.