DOMSTOLENS DOM (FOERSTE AFDELING) AF 8. JUNE 1988. - ANDRONIKI VLACHOU V REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - UDVAELGELSESPROCEDURE - OPFYLDELSE AF EN AF DOMSTOLEN AFSAGT DOM. - SAG 135/87.



Samling af Afgørelser 1988 side 02901



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Tjenestemaend - ansaettelse - ansaettelsesprocedurer - udvaelgelse - administrationens skoen - gennemfoerelse af en retsstridig intern udvaelgelsesproeve - anvendelse af en anden ansaettelsesprocedure - tilladt

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 29 )

Sammendrag

Det tilkommer ansaettelsesmyndigheden, under hensyn til den raekkefoelge, der angives i tjenestemandsvedtaegtens artikel 29, at afgoere, hvorledes en ledig stilling bedst kan besaettes . Hvad det angaar, har ansaettelsesmyndigheden et vidt skoen med henblik paa at finde frem til de ansoegere, der i saerlig grad opfylder kravene til kvalifikationer, indsats og integritet .

Saafremt det foelger af en af Domstolen afsagt dom, at den liste over egnede ansoegere, som er opstillet efter en intern udvaelgelsesprocedure, ikke er retsgyldig, har ansaettelsesmyndigheden, der ikke er forpligtet til at foelge en paabegyndt ansaettelsesprocedure op med en besaettelse af den ledige stilling, ret til at benytte en anden ansaettelsesprocedure, f.eks . en interinstitutionel udvaelgelsesproeve, i stedet for at lade den oprindelig valgte ansaettelsesprocedure gaa om .

Dommens præmisser

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 30 . april 1987, har oversaetter ved Revisionsretten Androniki Vlachou anlagt sag med paastand om, at det statueres, at henholdsvis den afgoerelse, hvorved Revisionsretten har afslaaet at udnaevne sagsoegeren til sprogrevisor-ledende oversaetter, samt den afgoerelse, hvorved Revisionsretten har indledt en intern udvaelgelsesproeve for institutionerne med henblik paa at besaette to stillinger som sprogrevisor-ledende oversaetter, er retsstridige .

2 Androniki Vlachou deltog i en intern udvaelgelsesproeve, nr . CC/LA/20/82, som blev afholdt med henblik paa at besaette en stilling som sprogrevisor-ledende oversaetter i den graeske sektion af Revisionsrettens sprogtjeneste . Paa grund af udvaelgelsesproeven udnaevnte Revisionsrettens formand, i sin egenskab af ansaettelsesmyndighed, ved afgoerelse af 25 . november 1983 Zizis Klapanaris, som var nummer ét paa den af udvaelgelseskomiteen opstillede liste over egnede ansoegere, til stillingen .

3 Denne afgoerelse anfaegtede Androniki Vlachou, der var opstillet som nummer to paa samme liste, under et sagsanlaeg for Domstolen, idet hun bl.a . gjorde gaeldende, at udvaelgelsesproceduren paa flere punkter var behaeftet med retlige mangler .

4 I Domstolens dom i sagen af 6 . februar 1986 ( Vlachou mod Revisionsretten, 143/84, Sml . s . 459 ) udtaltes det :

"Det maa derfor fastslaas, at udvaelgelseskomiteen har tilsidesat det almindelige princip om ligebehandling af deltagerne i en udvaelgelsesproeve derved, at den foerst efter at have faaet kendskab til ansoegernes kvalifikationsbeviser fastsatte fordelingsnoeglen for de points, der kunne gives for faglig erfaring, hvilket indebar, at en af ansoegernes fremlagte kvalifikationsbeviser objektivt ikke blev bedoemt korrekt ( praemis 19 ).

Udvaelgelseskomiteens afgoerelse om fastsaettelse af kriterierne for bedoemmelsen af kvalifikationsbeviser med hensyn til ansoegernes faglige erfaring er saaledes ulovlig, og denne ulovlighed rammer ogsaa den afgoerelse, udvaelgelseskomiteen traf vedroerende opstillingen af en liste over egnede ansoegere, hvorved ansoegerne blev opstillet i en bestemt raekkefoelge, og som blev lagt til grund af ansaettelsesmyndigheden ved afgoerelsen om udnaevnelse ( praemis 20 ).

Da proceduren vedroerende udvaelgelsesproeve nr . CC/LA/20/82 er ulovlig, maa afgoerelsen af 25 . november 1983, hvorved praesidenten for Revisionsretten udnaevnte K . til en stilling som revisor-ledende oversaetter ved institutionens oversaettelsestjeneste, derfor annulleres ( praemis 21 )."

5 Efter afsigelsen af dommen, hvorved udnaevnelsen af Zizis Klapanaris blev annulleret, anmodede Androniki Vlachou ved skrivelse af 21 . marts 1986 Revisionsrettens ansaettelsesmyndighed om at udnaevne hende til stillingen som sprogrevisor-ledende oversaetter .

6 Ved afgoerelse af 15 . juli 1986 afslog ansaettelsesmyndigheden at imoedekomme anmodningen . Ved meddelelse af 26 . august 1986 indledte ansaettelsesmyndigheden derefter en intern udvaelgelsesproeve for institutionerne ( en interinstitutionel udvaelgelsesproeve ) ( CC/LA/10/86 ) med henblik paa at besaette de to, stadig ubesatte, stillinger som sprogrevisor-ledende oversaetter i den graeske sektion af Revisionsrettens sprogtjeneste .

7 Androniki Vlachou klagede over de naevnte afgoerelser af 15 . juli og 26 . august 1986, men klagen blev afvist ved afgoerelse af 29 . januar 1987, hvorefter Androniki Vlachou anlagde denne sag .

8 Ved kendelse af 24 . september 1987 har Domstolen ( Foerste Afdeling ) givet Zizis Klapanaris tilladelse til at intervenere i sagen til stoette for sagsoegtes paastande . Intervenienten har i sine indlaeg for Domstolen fuldt ud tilsluttet sig sagsoegtes argumentation .

9 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

Formaliteten

10 Revisionsretten har gjort gaeldende, at sagen maa afvises, idet den, naar henses til saavel sagens genstand som de fremfoerte anbringender, kun vedroerer fortolkningen af Domstolens dom af 6 . februar 1986 . Sagsoegeren skulle derfor ikke have anlagt annullationssoegsmaal, men have fremsat begaering om fortolkning af dommen, jfr . artikel 40 i statutten for Domstolen . Revisionsretten har i oevrigt anfoert, at soegsmaalet ikke kan betragtes som en begaering om fortolkning, idet det ikke er rettet mod alle parterne i den sag, hvori der blev afsagt dom den 6 . februar 1986, jfr . artikel 102 i Domstolens procesreglement .

11 I den anledning skal der tages stilling til, om soegsmaalet udelukkende vedroerer fortolkningen af Domstolens dom af 6 . februar 1986 .

12 Det bemaerkes, at soegsmaalet, saaledes som det ogsaa fremgaar af formuleringen af paastandene i staevningen, i det vaesentlige tager sigte paa at faa annulleret de to afgoerelser, Revisionsretten har truffet, nemlig dels afgoerelsen af 15 . juli 1986, hvorved sagsoegerens anmodning om at blive udnaevnt til den paagaeldende stilling blev afslaaet, dels afgoerelsen af 26 . august 1986 om at indlede den interinstitutionelle udvaelgelsesproeve nr . CC/LA/10/86 .

13 Med hensyn til Domstolens dom af 6 . februar 1986 forholder det sig saaledes, at fortolkningen af dommen ganske vist falder ind under sagens genstand, men dog kun med henblik paa afgoerelsen af, om der kan gives sagsoegeren medhold i et af de anbringender, hun har fremfoert til stoette for paastanden om annullation, nemlig anbringendet om, at EOEF-Traktatens artikel 176 er overtraadt .

14 Paa denne baggrund maa det fastslaas, at soegsmaalet ikke kan betragtes blot som en begaering om fortolkning, jfr . artikel 40 i statutten for Domstolen, men at det maa anses for et annullationssoegsmaal, som er anlagt til proevelse af de anfaegtede afgoerelser .

15 Soegsmaalet kan saaledes antages til realitetsbehandling .

Realiteten

16 Til stoette for sine paastande om annullation har sagsoegeren fremfoert tre anbringender, nemlig henholdsvis at EOEF-Traktatens artikel 176 er overtraadt, at tjenestemandsvedtaegtens artikel 29 er tilsidesat, og at der foreligger magtfordrejning .

17 Sagsoegerens foerste anbringende er, at ansaettelsesmyndigheden for at opfylde Domstolens dom af 6 . februar 1986, hvorved udnaevnelsen af Zizis Klapanaris blev annulleret, skulle have udnaevnt sagsoegeren til stillingen som sprogrevisor-ledende oversaetter, idet sagsoegeren var den eneste anden ansoeger, der var blevet opfoert paa listen over egnede ansoegere fra udvaelgelsesproeve CC/LA/20/82 .

18 Hertil bemaerkes, at den institution, fra hvilken en annulleret retsakt hidroerer, i henhold til EOEF-Traktatens artikel 176, stk . 1, har pligt til at gennemfoere de foranstaltninger, som er noedvendige til opfyldelse af Domstolens dom .

19 I det foreliggende tilfaelde fremgaar det klart af praemisserne til den paagaeldende dom, saerlig praemis 20, at den retsstridige fremgangsmaade, der blev fulgt under udvaelgelsesproeve CC/LA/20/82, ogsaa fik indvirkning paa gyldigheden af den afgoerelse, hvorved udvaelgelseskomiteen opstillede listen over egnede ansoegere .

20 Denne liste kunne saaledes ikke vaere et retsgyldigt grundlag for en udnaevnelse . Heraf foelger, at ansaettelsesmyndigheden for at opfylde dommen ikke kunne traeffe anden afgoerelse end at afslaa sagsoegerens anmodning om at blive udnaevnt til sprogrevisor-ledende oversaetter paa grundlag af optagelsen paa listen over egnede ansoegere .

21 Det foerste anbringende kan saaledes ikke laegges til grund .

22 Sagsoegerens andet anbringende er, at ansaettelsesmyndigheden har tilsidesat tjenestemandsvedtaegtens artikel 29 ved at traeffe afgoerelse om at indlede en interinstitutionel udvaelgelsesproeve, nr . CC/LA/10/86, i stedet for at lade den interne udvaelgelsesproeve nr . CC/LA/20/82 gaa om . Sagsoegeren har dog ikke anfoert nogen argumenter vedroerende dette punkt .

23 Dette anbringende kan ikke laegges til grund . Det tilkommer ansaettelsesmyndigheden, under hensyn til den raekkefoelge, der angives i tjenestemandsvedtaegtens artikel 29, at afgoere, hvorledes en ledig stilling bedst kan besaettes . Hvad det angaar har ansaettelsesmyndigheden, som Domstolen flere gange har fremhaevet det ( jfr . dom af 25 . november 1976, Kuester mod Parlamentet, 123/75, Sml . s . 1701 og dom af 14 . juli 1983, Mogensen mod Kommissionen, 10/82, Sml . s . 2397 ), et vidt skoen med henblik paa at finde frem til de ansoegere, der i saerlig grad opfylder kravene til kvalifikationer, indsats og integritet .

24 Den omstaendighed, at ansaettelsesmyndigheden indledte en interinstitutionel udvaelgelsesproeve i stedet for at lade den interne udvaelgelsesproeve, som ifoelge Domstolens dom af 6 . februar 1986 ikke var lovligt gennemfoert, gaa om, er ikke i sig selv ensbetydende med, at der er sket en tilsidesaettelse af tjenestemandsvedtaegtens artikel 29 . Det er saaledes allerede fastslaaet i Domstolens dom af 24 . juni 1969 ( Fux mod Kommissionen, 26/68, Sml . 1969, s . 31 ), at det ikke af denne bestemmelse foelger, at ansaettelsesmyndigheden er forpligtet til at foelge en paabegyndt ansaettelsesprocedure op med en besaettelse af den ledige stilling .

25 Det maa herefter antages, at ansaettelsesmyndigheden ikke har tilsidesat de forpligtelser, der paalaegges den ved tjenestemandsvedtaegtens artikel 29, ved at indlede den interinstitutionelle udvaelgelsesproeve nr . CC/LA/10/86 i stedet for at lade den interne udvaelgelsesproeve nr . CC/LA/20/82 gaa om .

26 Sagsoegeren har i forbindelse med sit tredje anbringende, hvorefter der har foreligget magtfordrejning, blot under den mundtlige forhandling anfoert, at ansaettelsesmyndigheden ikke har forfulgt andre formaal med afgoerelserne end at undgaa at udnaevne hende til den paagaeldende stilling .

27 Det fremgaar imidlertid af Domstolens praksis ( jfr . dom af 25 . november 1976, Kuester mod Parlamentet, 123/75, Sml . s . 1701 ), at der kun kan antages at foreligge magtfordrejning, naar der er foert tilstraekkeligt bevis for, at ansaettelsesmyndigheden ved at traeffe retsakten har forfulgt et andet maal end det, der tilsigtes med de paagaeldende bestemmelser . I det foreliggende tilfaelde kan der - da sagsoegerens anbringende ikke er underbygget paa nogen maade - ikke antages at vaere foert tilstraekkeligt bevis for, at der har foreligget magtfordrejning, saa meget mindre som det fremgaar af det foregaaende, at ansaettelsesmyndigheden traf afgoerelserne inden for rammerne af sit skoen og til opfyldelse af en af Domstolen afsagt dom .

28 Sagsoegerens tredje anbringende kan saaledes heller ikke laegges til grund .

29 Da ingen af sagsoegerens anbringender kan laegges til grund, maa sagsoegte frifindes .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

30 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den tabende part til at afholde sagens omkostninger . I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne imidlertid selv de udgifter, de har afholdt i sager anlagt af de ansatte ved Faellesskaberne, jfr . dog bestemmelserne i artikel 69, stk . 3, andet afsnit, om udgifter, som Domstolen skoenner er forvoldt modparten unoedvendigt eller af ond vilje .

31 I denne sag har sagsoegte og intervenienten nedlagt paastand om, at det paalaegges sagsoegeren at afholde samtlige sagsomkostninger, idet soegsmaalet haevdes at vaere udtryk for unoedig traette .

32 Dette kan dog ikke antages at vaere tilfaeldet, i det omfang soegsmaalet har haft til formaal at lade Domstolen efterproeve lovligheden af Revisionsrettens afgoerelse om at indlede den interinstitutionelle udvaelgelsesproeve nr . CC/LA/10/86 . Procesreglementets artikel 70 boer derfor bringes i anvendelse til fordel for sagsoegeren . Sagsoegeren findes dog at burde afholde intervenientens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( Foerste Afdeling )

1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Sagsoegeren betaler sine egne sagsomkostninger og intervenientens sagsomkostninger .

3 ) Sagsoegte betaler sine egne omkostninger .