ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et omdømme – beskyttelse af det ældre varemærke med omdømme udvidet til at omfatte varer eller tjenesteydelser, der ikke er af lignende art – betingelser – lighed mellem de pågældende varemærker – den grad af lighed, der kræves (Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 5) (jf. præmis 6)
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 25. september 2019 –

Mouvement pour une Europe des nations et des libertés mod Parlamentet

(Sag C-60/19 P) ( 1 )

»Appel – regler for institutionerne – vedtægt og finansiering af europæiske politiske partier – forordning (EU) nr. 2004/2003 – artikel 7 – forbud mod indirekte finansiering af et nationalt politisk parti – Europa-Parlamentets afgørelse, hvorved det fastslås, at visse af et europæisk politisk partis udgifter ikke var støtteberettigede i regnskabsåret 2015 – princippet om god forvaltningsskik – retssikkerhedsprincippet«

1. Appel – anbringender – urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviserne – afvisning – Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer – udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt – anbringende om en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder – nødvendigheden af præcist at angive de urigtigt gengivne beviser og påvise de fejl i analysen, der har ført til denne urigtige gengivelse [Art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 168, stk. 1, litra d)] (jf. præmis 24, 25 og 50)

2. Appel – anbringender – ingen angivelse af den påberåbte retlige fejl – åbenbart afvisningsgrundlag [Art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 168, stk. 1, litra d), og art. 169, stk. 2] (jf. præmis 40, 47 og 48)

Konklusion

1) Appellen forkastes, idet det er åbenbart, at den dels ikke kan antages til realitetsbehandling, dels er ugrundet.

2) Mouvement pour une Europe des nations et des libertés betaler sagsomkostningerne.

( 1 ) – EUT C 93 af 11.3.2019.
3)

Rådets afgørelse (FUSP) 2017/381 af 3. marts 2017 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2017/374 af 3. marts 2017 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine annulleres, for så vidt som de angår Mykola Yanovych Azarov.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 7. november 2019 –

Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca m.fl.

(Sag C-569/19)

»Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement – manglende tilstrækkelig præcisering af den faktiske og retlige baggrund for tvisten i hovedsagen samt manglende begrundelse for nødvendigheden af at besvare de præjudicielle spørgsmål – åbenbart afvisningsgrundlag«

1. Præjudicielle spørgsmål – formaliteten – anmodning uden nærmere oplysninger om den faktiske og retlige baggrund og uden angivelse af grunde, som berettiger en forelæggelse for Domstolen – åbenbart afvisningsgrundlag (Art. 267 TEUF; statutten for Domstolen, art. 23; Domstolens procesreglement, art. 53, stk. 2, og art. 94) (jf. præmis 4-10, 12 og 13 samt domskonkl.)

2. Præjudicielle spørgsmål – bedømmelse af gyldigheden – Domstolens kompetence – primær ret – udelukket [Art. 45, stk. 4, og art. 267, stk. 1, litra b), TEUF; Domstolens procesreglement, art. 53, stk. 2] (jf. præmis 11)

Konklusion

Det er åbenbart, at anmodningen om præjudiciel afgørelse, indgivet af Tribunale di Potenza (retten i Potenza, Italien) ved afgørelse af 13. juni 2019, skal afvises.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 3. oktober 2019 –

Gollnisch mod Parlamentet

(Sag C-351/19 P)

»Appel – artikel 181 i Domstolens procesreglement – Europa-Parlamentet – afgørelse fra formanden for delegationen for forbindelser med Japan – liste over personer med bemyndigelse til at deltage i et interparlamentarisk møde i Japan, som ikke indeholdt sagsøgerens navn – søgsmålsfrist – søgsmålsfristens begyndelsestidspunkt – for sent anlagt – appel åbenbart ugrundet«

1. Appel – anbringender – anbringender, som åbenbart ikke kan antages til realitetsbehandling eller åbenbart er ugrundede – afvisning eller forkastelse, når som helst, ved begrundet kendelse, uden mundtlig forhandling (Domstolens procesreglement, art. 181) (jf. præmis 16)

2. Annullationssøgsmål – frister – stævningen indleveret for sent – afvisning (Art. 263, stk. 6, TEUF; Rettens procesreglement, art. 60) (jf. præmis 25 og 27)

Konklusion

1) Appellen forkastes som åbenbart ugrundet.
2.

Statsstøtte – traktatens bestemmelser – anvendelsesområde – afgifter med fritagelser, der bedømmes som støtte – omfattet – nationale strafferetlige sanktioner idømt som følge af manglende overholdelse af forpligtelser vedrørende en afgift med fritagelser – umuligt for de afgiftspligtige at påberåbe sig, at fritagelserne har karakter af støtte – undtagelser – afgiften og fritagelsen en integrerende del af en støtteforanstaltning – afgiften og støtteforanstaltningen udgør to uadskillelige dele af en og samme skatteforanstaltning – foreligger ikke (Art. 107, stk. 1, TEUF) (jf. præmis 21-28 samt konkl.)
1.

Harmonisering af skattelovgivningerne – det fælles merværdiafgiftssystem – fritagelser – fritagelser til fordel for visse former for virksomhed af almen interesse – fritagelse for uddannelse af børn og unge, skole- og universitetsundervisning, faglig uddannelse eller omskoling – begrebet skole- og universitetsundervisning – undervisning i surfing og sejlads for skoler eller universiteter – udelukket [Rådets direktiv 2006/112, art. 132, stk. 1, litra i) og j)] (jf. præmis 28-30, 33 og 34 samt konkl. 1)
1.

Appel – Domstolens kompetence – rækkevidde – forbud mod at træffe afgørelse ultra petita – Rettens prøvelse af egen drift af anbringender om en ufravigelig procesforudsætning – lovlighed – mulighed for Unionens retsinstanser for at træffe bestemmelse om en annullation ud over det, der er nedlagt påstand om – udelukket (Art. 256, stk. 1, andet afsnit, TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 169, stk. 1) (jf. præmis 25 og 26)
4.

Appel – regler om forudgående bevilling – vigtigt spørgsmål for EU-rettens ensartede anvendelse, sammenhæng eller udvikling – spørgsmål, der ikke har været genstand for behandling ved Domstolen – anmodning om bevilling, der ikke godtgør vigtigheden af spørgsmålet – admitteres ikke (Statutten for Domstolen, art. 58a; Domstolens procesreglement, art. 170b) (jf. præmis 19)
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 16. januar 2020 –

Telecom Italia m.fl.

(sag C-368/19) ( 1 )

»Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement – tilnærmelse af lovgivningerne – elektroniske kommunikationsnet og ‑tjenester – lokale myndigheders fastsættelse af restriktioner for placeringen af mobilmaster – manglende tilstrækkelig præcisering af begrundelsen for nødvendigheden af at besvare de præjudicielle spørgsmål med henblik på afgørelsen af tvisten i hovedsagen – åbenbart afvisningsgrundlag«

1. Præjudicielle spørgsmål – formaliteten – nødvendigheden af en præjudiciel afgørelse og relevansen af de forelagte spørgsmål – den nationale rets vurdering – formodning om, at de forelagte spørgsmål er relevante (Art. 267 TEUF) (jf. præmis 35 og 36)

2. Præjudicielle spørgsmål – formaliteten – anmodning, der ikke anfører de grunde, der begrunder forelæggelsen for Domstolen – åbenbart afvisningsgrundlag [Art. 267 TEUF; statutten for Domstolen, art. 23; Domstolens procesreglement, art. 53, stk. 2, og art. 94, litra c)] (jf. præmis 37, 38, 41, 42 og 45-50 samt konkl.)

Konklusion

Det er åbenbart, at den anmodning om præjudiciel afgørelse, som er indgivet af Consiglio di Stato (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Italien) ved afgørelse af 2. februar 2018, skal afvises.

( 1 ) – EFT C 312 af 16.9.2019.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 31. oktober 2019 –

Hochmann Marketing mod Kommissionen

(Sag C-409/19 P)

»Appel – artikel 181 i Domstolens procesreglement – skrivelse fra Europa-Kommissionen, hvorved den erklærer sig inkompetent til at ændre Domstolens procesreglement – retsakter, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål – åbenbar afvisning af søgsmålet i første instans – åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet

1. Appel – søgsmålsgrunde – anbringender, som åbenbart ikke kan antages til realitetsbehandling eller åbenbart er ugrundede – afvisning eller forkastelse, når som helst, ved begrundet kendelse, uden mundtlig forhandling (Domstolens procesreglement, art. 181) (jf. præmis 10 og 11)

2. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – begreb – akter, der fremkalder bindende retsvirkninger – skrivelse fra Europa-Kommissionen, hvorved den erklærer sig inkompetent til at ændre Domstolens procesreglement – ikke omfattet (Art. 253, sjette afsnit; TEUF) (jf. præmis 18)

3. Appel – søgsmålsgrunde – anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte – ingen angivelse af den påberåbte retlige fejl – åbenbart afvisningsgrundlag (jf. præmis 20 og 21)

4. Retslig procedure – afgørelse truffet ved en begrundet kendelse – muligt at træffe afgørelse uden mundtlig forhandling – åbenbart, at sagen skal afvises (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Rettens procesreglement, art. 126) (jf. præmis 24-27)

Konklusion

1) Åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 26. september 2019 –

Wallonische Region

(Sag C-315/19)

»Præjudiciel forelæggelse – arbejdskraftens frie bevægelighed – færdsel – indregistrering af motorkøretøjer – fører med bopæl i en medlemsstat – køretøj, der er registreret i en anden medlemsstat – køretøj stillet arbejdstager til rådighed af denne arbejdsgiver etableret i denne anden medlemsstat – forpligtelse på stedet til at fremlægge bevis for den forskriftsmæssige brug af et sådant køretøj under en kontrol – proportionalitet«

Fri bevægelighed for personer – arbejdstagere – restriktioner – arbejdstagere på det nationale område, som er ansat i en anden medlemsstat – brug af et køretøj, der er forsynet med en udenlandsk nummerplade – national ordning, hvorefter det under bødestraf fastsættes en forpligtelse til på stedet at fremlægge bevis for forskriftsmæssig brug af køretøjet – ikke tilladt – berettigelse – foreligger ikke – tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet

(Art. 45 TEUF)

(jf. præmis 23, 27-31 og 33-36 samt konkl.)

Konklusion

Artikel 45 TEUF skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter en person, der har bopæl i denne medlemsstat, udelukkende kan påberåbe sig en undtagelse til forpligtelsen til i denne medlemsstat at indregistrere et køretøj, der er indregistreret i en anden medlemsstat, og som er stillet vedkommende til rådighed af dennes arbejdsgiver, som er etableret i denne anden medlemsstat, såfremt dokumenter, der godtgør, at den pågældende person opfylder betingelserne for anvendelse af denne undtagelse, til stadighed forefindes i dette køretøj.
OPLYSNINGER OM DE IKKE OFFENTLIGGJORTE AFGØRELSER 
Samling af Afgørelser 
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 7. november 2 0 1 9 –  
Le Pen mod Parlamentet  
Sag C-3 8 / 1 9 P 1 
»Appel – Europa-Parlamentet – regulativ om omkostningsgodtgørelser og andre godtgørelser til 
Europa-Parlamentets medlemme r – assistentgodtgørelser – inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb« 
1. Appel – anbringender – anbringender, som åbenbart ikke kan antages til realitetsbehandling eller 
åbenbart er ugrundede – afvisning eller forkastelse, når som helst, ved begrundet kendelse, uden 
mundtlig forhandling 
(Domstolens procesreglement, art. 181) 
(jf. præmis 31) 
2. EU-ret – principper – ret til forsvar – ret til kontradiktion – rækkevidde – forpligtelse til at gøre 
det muligt for den berørte at udtrykke sig mundtligt – foreligger ikke 
(jf. præmis 39-43) 
3. Appel – anbringender – anbringende fremført for første gang i forbindelse med appellen – 
åbenbart afvisningsgrundlag 
(Art. 256, stk. 1, TEUF; statutten for Domstolen, art. 58; Domstolens procesreglement, art. 170, 
stk. 1) 
(jf. præmis 47) 
4. Europa-Parlamentet – medlemmer – omko stningsgodtgørelser og andre godtgørelser – 
assistentgodtgørelser – kontrol med anvendelsen af udgifter til parlamentarisk assistance – 
bevisbyrde 
(Europa-Parlamentets præsidiums afgørelse om gennemførelsesbestemmelserne til statutten for 
Europa-Parlamentets medlemmer, art. 33, stk. 1 og 2) 
(jf. præmis 49-52) 
1 – EFT C 82 af 4.3.2019 . 
DA 
ECLI:EU:C:2019 :952 1 
OPLYSNINGER OM DE IKKE OFFENTLIGGJORTE AFGØRELSER 
5. EU-ret – principper – beskyttelse af den berettigede forventning – grænser 
(Europa-Parlamentets præsidiums afgørelse om gennemførelsesbestemmelserne til statutten for  
Europa-Parlamentets medlemmer, art. 33, stk. 1, og art. 39, stk. 2)  
(jf. præmis 64-69)  
6. Appel – anbringender – præcis kritik af et punkt i Rettens argumentation nødvendig – 
foreligger ikke – åbenbart afvisningsgrundlag 
[Art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 168, 
stk. 1, litra d), og art. 169, stk. 2] 
(jf. præmis 85-87) 
Konklusion 
1) Appellen forkastes, idet det er åbenbart, at den delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, 
delvis er ugrundet. 
2) Marion Anne Perrine Le Pen betaler sagsomkostningerne. 
ECLI:EU:C:2019 :952 2
3.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – lighed mellem de pågældende varemærker – bedømmelseskriterier – sammensat varemærke [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 18)
2.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – lighed mellem de pågældende varemærker – bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 7)
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 19. december 2019 –

Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

(Forenede sager C-140/19, C-141/19 og C-492/19 – C-494/19) ( 1 )

»Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement – fri udveksling af tjenesteydelser – udstationering af arbejdstagere – artikel 56 TEUF – direktiv 2014/67/EU – artikel 9 og 20 – anmeldelse af arbejdstagere – opbevaring af lønbilag – sanktioner – proportionalitet – bøder med et forud fastsat minimumsbeløb – kumulation – intet loft – sagsomkostninger – åbenbart afvisningsgrundlag«

1. Fri udveksling af tjenesteydelser – udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser – direktiv 2014/67 – administrative krav og kontrolforanstaltninger – arbejdsretlige forpligtelser vedrørende anmeldelse af arbejdstagere og opbevaring af løndokumentation – sanktioner ved manglende overholdelse – pålæggelse af bøder på et forud fastsat minimumsbeløb – intet loft – sagsomkostninger i tilfælde af afslag på en klage over bødeafgørelsen på 20% af bødens størrelse – ikke tilladt – berettigelse – foreligger ikke – tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet [Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/67, art. 9 og 20; Domstolens procesreglement, art. 99) (jf. præmis 23, 30, 31, 34-43 og 45 samt konkl.)

2. Præjudicielle spørgsmål – formaliteten – anmodning, der ikke anfører de grunde, der begrunder forelæggelsen for Domstolen – åbenbart afvisningsgrundlag [Art. 267 TEUF; statutten for Domstolen, art. 23; Domstolens procesreglement, art. 53, stk. 2, og art. 94, litra c)] (jf. præmis 48-53)

Konklusion

Artikel 20 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/67/EU af 15. maj 2014 om håndhævelse af direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked (»IMI-forordningen«) skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som i tilfælde af overtrædelser af arbejdsretlige forpligtelser vedrørende anmeldelse af arbejdstagere og opbevaring af lønbilag fastsætter meget store bøder,

– som ikke kan være mindre end et forud fastsat beløb

– –som idømmes kumulativt pr. berørt arbejdstager og uden et loft, og

– –hvortil lægges et bidrag til sagsomkostningerne på 20% heraf i tilfælde af afslag på en klage over bødeafgørelsen.

( 1 ) – EUT C 187 af 3.6.2019.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 15. januar 2020 –

BS mod Parlamentet

Sag C-642/19 P

»Appel – artikel 181 i Domstolens procesreglement – personalesag – tjenestemænd – meddelelse om ændring af pensionsrettighederne – børnetilskud – uddannelsestillæg – barn, der lider af en svagelighed, som gør det ude af stand til at sørge for sit eget underhold – faktisk forsørgelse af barn – bilag VII til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union – artikel 2 – tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb – åbenbart urigtigt skøn – retten til god forvaltning – annulationssøgsmål«

1. Retslig procedure – søgsmål for Retten – mulighed for yderligere skriftveksling – Rettens skøn (Rettens procesreglement, art. 83) (jf. præmis 5)

2. Retslig procedure – afgørelse truffet ved en begrundet kendelse – muligt at træffe afgørelse uden mundtlig forhandling – tilsidesættelse af retten til en effektiv domstolsbeskyttelse – foreligger ikke (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 126) (jf. præmis 5)

3. Appel – anbringender – anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte – ingen angivelse af den påberåbte retlige fejl – afvisning (Art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 168, stk. 1, litra d) og art. 169, stk. 2) (jf. præmis 5)

4. Appel – anbringender – anbringende fremført for første gang i forbindelse med appellen – afvisning (Domstolens procesreglement, art. 170, stk. 1) (jf. præmis 5)

Konklusion

1) Appellen forkastes, idet det er åbenbart, at den delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet.
1.

Appel – anbringender – anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte – ingen angivelse af den påberåbte retlige fejl – afvisning [Art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 168, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 36)
Kendelse afsagt af Domstolens vicepræsident den 26 februar 2020 –

Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mod Kommissionen

(Sag C‑832/19 P(R))

»Appel – kendelse om foreløbige forholdsregler – humanmedicinske lægemidler – ansøgning om tilladelse til at markedsføre et lægemiddel til sjældne sygdomme – Kommissionens afgørelse om at slette et lægemiddel fra registret over lægemidler til sjældne sygdomme – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – foreligger ikke«

Appel – anbringender – urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviserne – afvisning – Domstolens prøvelse af Rettens vurderinger i forhold til national ret – udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt

(Art. 256, stk. 1, andet afsnit, TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1)

(jf. præmis 40 og 41)

Konklusion

1) Appellen forkastes.
Domstolens kendelse (Appelafdelingen) af 13. februar 2020 –

Conféderation nationale du Crédit Mutuel mod Crédit Mutuel Arkéa

(Sag C-867/19 P)

»Appel – EU-varemærker – antagelse af appellerne til realitetsbehandling – artikel 170 i Domstolens procesreglement – anmodning, der ikke godtgør, at et spørgsmål er vigtigt for EU-rettens ensartede anvendelse, sammenhæng eller udvikling – adgang til prøverne nægtet«

1. Appel – regler om forudgående bevilling – vigtigt spørgsmål for EU-rettens ensartede anvendelse, sammenhæng eller udvikling – bevisbyrde (Statutten for Domstolen, art. 58a; Domstolens procesreglement, art. 170b) (jf. præmis 10)

2. Appel – regler om forudgående bevilling – anmodning om bevilling om appel – formkrav – rækkevidde (Statutten for Domstolen, art. 58a; Rettens procesreglement art. 170a og 170b) (jf. præmis 11-13)

3. Appel – regler om forudgående bevilling – vigtigt spørgsmål for EU-rettens ensartede anvendelse, sammenhæng eller udvikling – spørgsmål, der ikke har været genstand for behandling ved Domstolen – anmodning om bevilling, der ikke godtgør vigtigheden af spørgsmålet – admitteres ikke (Statutten for Domstolen, art. 58a; Rettens procesreglement art. 170a og 170b) (jf. præmis 14 og 15)

4. Appel – regler om forudgående bevilling – vigtigt spørgsmål for EU-rettens ensartede anvendelse, sammenhæng eller udvikling – uoverensstemmelse med Domstolens praksis – anmodning om bevilling, der ikke godtgør vigtigheden af spørgsmålet – admitteres ikke (Statutten for Domstolen, art. 58a; Rettens procesreglement art. 170a og 170b) (jf. præmis 16-19)

Konklusion

1) Appellen admitteres ikke.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 15. januar 2020 –

Banca E

(Sag C-381/19) ( 1 )

»Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – forbrugerbeskyttelse – direktiv 93/13/EF – indførelse af et nyt retsmiddel under sagen – princippet om afgiftsneutralitet og effektivitetsprincippet

Forbrugerbeskyttelse – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – direktiv 93/13 – midler, der har til formål at bringe anvendelsen af urimelige kontraktvilkår til ophør – national lovgivning, der under sagens behandling indfører et retsmiddel og en yderligere instans – lovlighed i forhold til retssikkerhedsprincippet og effektivitetsprincippet – betingelse – retsmidlet kan anvendes af såvel forbrugere som af erhvervsdrivende

(Rådets direktiv 93/13, art. 7, stk. 1)

(jf. præmis 28-35 og konkl.)

Konklusion

Retssikkerhedsprincippet og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en procedureregel, som ændrer det system for retsmidler, der er fastsat i den interne retsorden, idet den indfører et retsmiddel og en yderligere instans, og som finder anvendelse på en sag mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, der allerede er verserende på tidspunktet for denne ændring, når dette nye retsmiddel er til rådighed for både forbrugeren og den erhvervsdrivende.

( 1 ) – EFT C 288 af 26.8.2019.
2.

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser for tildeling – fumus boni juris – umiddelbar undersøgelse af anbringender fremført til støtte for søgsmålet i hovedsagen – søgsmål til prøvelse af en afgørelse fra Parlamentet om at tage hensyn til den liste over valgte kandidater til Parlamentet, der blev meddelt af de nationale myndigheder og som udelukkede visse kandidater – anbringende om forkert bedømmelse af begrebet »officielt udmeldte resultater« som omhandlet i akten af 1976 – anbringende, der ikke umiddelbart forekommer ugrundet (Art. 278 og 279 TEUF; akten om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet, art. 12) (jf. præmis 52, 60, 64 og 75-78)