ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/7

Domstolens dom (Første Afdeling) af 22. maj 2008 — Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline mod Jean-Pierre Rouard (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig)

(Sag C-462/06) (1)

(Forordning (EF) nr. 44/2001 - kapitel II, afdeling 5 - kompetence i sager om individuelle arbejdsaftaler - kapitel II, afdeling 2 - specielle kompetenceregler - artikel 6, nr. 1 - flere sagsøgte)

(2008/C 171/11)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation Frankrig

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline

Sagsøgt: Jean-Pierre Rouard

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour de cassation — fortolkning af artikel 6, nr. 1, artikel 18, stk. 1, og artikel 19 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT 2001 L 12, s. 1) — regler om kompetence i sager om individuelle arbejdsaftaler — situationen for en afskediget arbejdstager, som har arbejdet i tredjelande for to selskaber, som har deres hjemsted i to forskellige medlemsstater

Konklusion

Den specielle kompetenceregel i artikel 6, nr. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område kan ikke finde anvendelse på en tvist, som henhører under forordningens kapitel II, afdeling 5, vedrørende kompetenceregler i sager om individuelle arbejdsaftaler.

(1) EUT C 326 af 30.12.2006.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/5

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. maj 2008 — Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG mod College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nederlandene)

(Sag C-361/06) (1)

(Plantebeskyttelsesmidler - markedsføringstilladelse - ethofumesat - direktiv 91/414/EØF og 2002/37/EF - forordning (EØF) nr. 3600/92 - begæring om genåbning af den mundtlige forhandling)

(2008/C 171/08)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG

Sagsøgt: College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

Procesdeltager: Agrichem BV

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — College van Beroep voor het bedrijfsleven — fortolkning artikel 4, stk. 1, i Kommissionens direktiv 2002/37/EF af 3. maj 2002 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF med henblik på optagelse af ethofumesat som aktivt stof (EFT L 117, s. 10) — medlemsstaternes forpligtelse til inden den 1. september 2003 at tilbagekalde godkendelsen af et middel, der indeholder ethofumesat, hvis indehaveren af godkendelsen ikke er i besiddelse af eller har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230, s. 1).

Konklusion

Artikel 4, stk. 1, i Kommissionens direktiv 2002/37/EF af 3. maj 2002 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF med henblik på optagelse af ethofumesat som aktivt stof skal fortolkes således, at den ikke forpligter medlemsstaterne til, inden den 1. september 2003, at bringe en godkendelse af et plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder ethofumesat, til ophør, såfremt indehaveren af godkendelsen ikke er i besiddelse af eller har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler.

(1) EUT C 294 af 2.12.2006.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 158/3

Domstolens dom (Store Afdeling) af 6. maj 2008 — Europa-Parlamentet mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-133/06) (1)

(Annullationssøgsmål - fælles politik på asylområdet - direktiv 2005/85/EF - procedurer for tildeling og fratagelse af flygtningestatus i medlemsstaterne - sikre oprindelseslande - europæiske sikre tredjelande - fælles minimumslister - procedurer for vedtagelse og ændring af de fælles minimumslister - artikel 67, stk. 1, EF og artikel 67, stk. 5, første led, EF - manglende kompetence)

(2008/C 158/04)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Parlamentet (ved H. Duintjer Tebbens, A. Caiola, A. Auersperger Matić og K. Bradley, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. O'Reilly, P. Van Nuffel og J.-F. Pasquier, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Simm, M. Balta og G. Maganza, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og J.-C. Niollet, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af artikel 29, stk. 1 og 2, og artikel 36, stk. 3, i Rådets direktiv 2005/85/EF af 1. december 2005 om minimumsstandarder for procedurer for tildeling og fratagelse af flygtningestatus i medlemsstaterne (EUT L 326, s. 13).

Konklusion

1) Artikel 29, stk. 1 og 2, og artikel 36, stk. 3, i Rådets direktiv 2005/85/EF af 1. december 2005 om minimumsstandarder for procedurer for tildeling og fratagelse af flygtningestatus i medlemsstaterne annulleres.

2) Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.

3) Den Franske Republik og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 108 af 6.5.2006.
1)

Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 3. maj 2006, EUROHYPO mod KHIM (EUROHYPO) (sag T-439/04), ophæves, i det omfang De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans fastslog, at Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) ikke havde tilsidesat artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 3288/94 af 22. december 1994, da det ved sin afgørelse af 6. august 2004 (sag R 829/2002-4) nægtede at registrere ordkombinationen EUROHYPO som EF-varemærke for tjenesteydelser i klasse 36 i Nicearrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret, hvilken klasse svarer til følgende beskrivelse: »[f]inansiel virksomhed, valutarisk virksomhed; ejendomsmæglervirksomhed; finansielle tjenesteydelser, finansiering […]«.
1)

Nationale bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede, som indeholder taloplysninger vedrørende rumhøjden, således at transportvirksomhederne kan henholde sig til normer, der er mere præcise end dem, der er anført i Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF, som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995, falder i princippet inden for det skøn, som er tildelt medlemsstaterne ved artikel 249 EF, under forudsætning af, at disse bestemmelser, som iagttager det formål vedrørende beskyttelse af dyr under transport, der forfølges med dette direktiv, med senere ændringer, ikke i strid med proportionalitetsprincippet hindrer opfyldelsen af de formål vedrørende afskaffelse af tekniske hindringer for handelen med levende dyr og skabelsen af grundlag for, at markedsordningerne kan fungere efter hensigten, som ligeledes forfølges med nævnte direktiv, med senere ændringer. Det tilkommer den forelæggende ret at kontrollere, om de nævnte bestemmelser iagttager disse principper.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 142/7

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 17. april 2008 — Peek & Cloppenburg KG mod Cassina SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-456/06) (1)

(Ophavsret - direktiv 2001/29/EF - artikel 4, stk. 1 - spredning til almenheden ved salg eller på anden måde af det originale værk eller et eksemplar heraf - brug af reproduktioner af ophavsretligt beskyttede møbler som udstillingsinventar i et salgslokale og som dekoration i et udstillingsvindue - ingen overdragelse af ejendomsretten hertil eller besiddelsen heraf)

(2008/C 142/10)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Peek & Cloppenburg KG

Sagsøgt: Cassina SpA

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesgerichtshof — fortolkning af artikel 28 EF og 30 EF samt af artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT L 167, s. 10) — anvendelse uden indehaverens samtykke af reproduktioner af ophavsretligt beskyttede møbler til opstilling i butikslokaler og som dekoration i udstillingsvinduer — spørgsmålet om denne anvendelse, hvor ejendomsretten til eller besiddelsen af reproduktionerne ikke overdrages, kan kvalificeres som en »form for spredning til almenheden«.

Konklusion

Begrebet spredning til almenheden på anden måde end ved salg af det originale værk eller et eksemplar heraf, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet, indebærer udelukkende en overdragelse af ejendomsretten over den pågældende genstand. Følgelig udgør den omstændighed, at almenheden gives mulighed for at gøre brug af reproduktioner af et ophavsretligt beskyttet værk, eller at disse reproduktioner fremvises offentligt, men uden at der gives mulighed for at gøre brug af reproduktionerne, ikke en sådan form for spredning.

(1) EUT C 326 af 30.12.2006.
1)

Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 13. juni 2006, Boyle m.fl. mod Kommissionen (forenede sager T-218/03 — T-240/03), ophæves, dels for så vidt som den har afvist søgsmålene fra Thomas Flaherty og Larry Murphy samt fra selskabet Ocean Trawlers Ltd med påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2003/245/EF af 4. april 2003 om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, produktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde overalt på mere end 12 m, dels for så vidt som den har pålagt sagsøgerne for Retten at bære deres egne omkostninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 142/7

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 24. april 2008 — Kongeriget Belgien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-418/06 P) (1)

(Appel - EUGFL - sektoren for markafgrøder - afslutning af EUGFL-regnskaber - pålideligt system for forvaltning og kontrol - udgifter udelukket fra EF-finansiering - fast korrektion - anvendelse med tilbagevirkende kraft af kontrolbestemmelser - forudsætningsvise forpligtelser - proportionalitetsprincippet - retssikkerhed - fuld prøvelsesret)

(2008/C 142/09)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Kongeriget Belgien (ved avocats A. Hubert og L. Van den Broeck, H. Gilliams, P. De Bandt og L. Goossens)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Nolin og L. Visaggio, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 25. juli 2006 i sag T-221/04, Belgien mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen i et søgsmål med påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2004/136/EF af 4. februar 2004 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (EFT L 40, s. 31), for så vidt som beslutningen fastsætter en skønsmæssig korrektion på 2 % af de udgifter, Belgien har angivet vedrørende markafgrøder

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Kongeriget Belgien og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 294 af 2.12.2006.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 142/4

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. april 2008 — Confederatie van immobiliën-beroepen België, Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars mod Willem Van Leuken (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van koophandel Hasselt — Belgien)

(Sag C-197/06) (1)

(Anerkendelse af eksamensbeviser - direktiv 89/48/EF - ejendomsmæglere)

(2008/C 142/04)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank van koophandel Hasselt

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Confederatie van immobiliën-beroepen België, Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars

Sagsøgt: Willem Van Leuken

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Rechtbank van koophandel te Hasselt — fortolkning af artikel 3 og 4 i Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed (EUT L 19, s. 16) — forpligtelse for en ejendomsmægler med hjemsted i en medlemsstat, der udøver formidlingsvirksomhed i en anden medlemsstat, til at opfylde betingelserne for udøvelse af dette erhverv i henhold til lovgivningen i sidstnævnte medlemsstat til gennemførelse af direktivet — krav, uanset at der foreligger en samarbejdsaftale mellem ejendomsmægleren og en ejendomsmægler, som er autoriseret i den omhandlede medlemsstat.

Konklusion

Artikel 3 og 4 i Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001, er til hinder for en ordning i en medlemsstat, hvorefter en tjenesteyder, der er etableret i en anden medlemsstat, og som befinder sig i en situation som den, sagsøgte i hovedsagen befinder sig i, for at kunne udøve den i hovedsagen omhandlede form for virksomhed på medlemsstatens område skal indhente en tilladelse, hvis udstedelse er underlagt krav om bestået juridisk egnethedsprøve.

(1) EUT C 165 af 15.7.2006.
7)

Det tilkommer alene medlemsstaterne inden for rammerne af den procesautonomi, de råder over, og under overholdelse af ækvivalensprincippet og princippet om domstolsbeskyttelsens effektivitet, at fastsætte den kompetente retsinstans, tvistens karakter, og følgelig nærmere regler for domstolskontrollen for så vidt angår den nationale tilsynsmyndigheds afgørelser om godkendelse af de af de notificerede operatører fastsatte priser for ubundtet adgang til abonnentledninger. Under disse omstændigheder skal den nationale ret sikre, at de forpligtelser, der følger af forordning nr. 2887/2000 om ubundtet adgang til abonnentledninger i henhold til bestemmelser, der harmonerer med prissætningsprincippet i forordningens artikel 3, stk. 3, bliver effektivt overholdt, og dette på gennemsigtige, rimelige og ikke-diskriminerende vilkår.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 142/6

Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. april 2008 — Quelle AG mod Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof, Tyskland)

(Sag C-404/06) (1)

(Forbrugerbeskyttelse - direktiv 1999/44/EF - forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed - sælgerens ret til, i tilfælde af omlevering af en mangelfuld vare, at kræve, at køber betaler en erstatning for brugen af denne vare - gratis brug af mangelfuld vare)

(2008/C 142/08)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Quelle AG

Sagsøgt: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesgerichtshof — fortolkning af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed (EFT L 171, s. 12) — sælgerens mulighed for fra forbrugeren i henhold til national lovgivning at kræve en erstatning for brugen af den mangelfulde forbrugsvare i perioden forud for omleveringen

Konklusion

Artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed skal fortolkes således, at den er til hinder for national lovgivning, hvorefter sælgeren, såfremt han har solgt en mangelfuld forbrugsvare, kan kræve erstatning fra forbrugeren for brugen af den mangelfulde vare, indtil denne erstattes med en ny vare.

(1) EUT C 310 af 16.12.2006.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 142/6

Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. april 2008 — (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale ordinario di Roma, Italien — Nuova Agricast Srl mod Ministero delle Attività Produttive)

(Sag C-390/06) (1)

(Statsstøtte - støtteordning godkendt for en bestemt periode - anmeldelse af en ændret støtteordning for en ny periode - overgangsforanstaltninger mellem de successive ordninger - beslutning fra Kommissionen om ikke at modsætte sig dem - oplysninger, der var til rådighed for Kommissionen - gyldigheden af Kommissionens beslutning - ligebehandling - begrundelse)

(2008/C 142/07)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale ordinario di Roma

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Nuova Agricast Srl

Sagsøgt: Ministero delle Attività Produttive

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale ordinario di Roma — gyldigheden af Kommissionens beslutning af 12. juli 2000, hvorved en ordning efter italiensk lovgivning i form af støtte til investeringer i ugunstigt stillede områder i Italien blev erklæret for forenelig med traktaten (SG(2000) D/105754)

Konklusion

Gennemgangen af det forelagte spørgsmål har intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens beslutning af 12. juli 2000 om ikke at modsætte sig en ordning i form af støtte til investeringer i ugunstigt stillede områder i Italien indtil den 31. december 2006 (statsstøtte N 715/99 — Italien).

(1) EUT C 294 af 2.12.2006.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 223/9

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. juli 2008 — L & D SA mod Kontoret for Harmonisering i det indre Marked (Varemærker og Design), Julius Sämann Ltd

(Sag C-488/06 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 73 - figurmærket »Aire Limpio« - EF-figurmærke samt nationale og internationale figurmærker med form som et grantræ med forskellige betegnelser - indsigelse rejst af indehaveren - delvis afslag på registrering - det ældre varemærkes særlige grad af særpræg udledt af beviser vedrørende et andet varemærke)

(2008/C 223/13)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: L & D SA (ved abogado S. Miralles Miravet)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. García Murillo, som befuldmægtiget), Julius Sämann Ltd (ved abogado E. Armijo Chávarri

Sagens genstand

Appel iværksat af dom afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 7. september 2006 i sag T-168/04, L & D SA mod KHIM, hvorved Retten forkastede et søgsmål med påstand om delvis annullation af afgørelse truffet den 15. marts 2004 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 326/2003-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Julius Sämann Ltd og L & D, SA

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) L & D SA betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 20 af 27.1.2007.
Artikel 25 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en lovbestemmelse, i henhold til hvilken indenlandske elektricitetskunder skal betale et pristillæg til deres systemoperatør for de mængder elektricitet, der er produceret i medlemsstaten og importeret, og som er transmitteret til brug for dem, når dette tillæg af systemoperatøren skal betales til et af lovgiver hertil udpeget selskab, hvilket selskab er et datterselskab af de fire indenlandske elektricitetsproducenter, og som tidligere administrerede omkostningerne for al produceret og importeret elektricitet, og når dette tillæg i sin helhed skal anvendes til at dække ikke-markedskonforme omkostninger, som dette selskab personligt hæfter for, hvilket har den konsekvens, at de beløb, det opkræver, fuldt ud kompenserer for omkostningerne til indenlandsk, transmitteret elektricitet.

Det forholder sig på samme måde, når de indenlandske elproduktionsvirksomheder er forpligtet til at bære disse omkostninger, og såfremt hele provenuet af pristillægget, på grund af eksisterende overenskomster, ved betaling af en købspris for elektricitet produceret i medlemsstaten, ved betaling af udbytte til forskellige indenlandske elektricitetsproducenter, hvis udpegede selskab er et datterselskab, eller ved ethvert andet middel, har kunnet overvæltes af det udpegede selskab på de indenlandske elproduktionsvirksomheder.

Artikel 90 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for den samme lovbestemmelse, såfremt provenuet af den afgift, der opkræves for transmitteret elektricitet, kun berøres delvist af betalingen af ikke-markedskonforme omkostninger, dvs. når det beløb, der er opkrævet af det udpegede selskab, kun kompenserer for en del af omkostningerne til den transmitterede indenlandske elektricitet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 223/7

Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. juli 2008 — Bertelsmann AG og Sony Corporation of America mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, Sony BMG Music Entertainment BV)

(Sag C-413/06 P) (1)

(Appel - konkurrence - kontrol med virksomhedsfusioner - den samlede virksomhed Sony BMG - sag med påstand om annullation af en beslutning fra Kommissionen, som erklærer en fusion forenelig med fællesmarkedet - domstolskontrol - rækkevidde - beviskrav - klagepunktsmeddelelsens rolle - styrkelse eller skabelse af en kollektiv dominerende stilling - begrundelse af beslutninger om godkendelse af en fusion - anvendelsen af fortrolige oplysninger)

(2008/C 223/10)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Bertelsmann AG (ved solicitors P. Chappatte og J. Boyce) og Sony Corporation of America (ved barrister N. Levy, avocat R. Snelders og Rechtsanwalt T. Graf)

De andre parter i appelsagen: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala) (ved solicitors S. Crosby og J. Golding samt advocate I. Wekstein-Steg), Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Whelan og K. Mojzesowicz, som befuldmægtigede), og Sony BMG Music Entertainment BV (ved barrister N. Levy, avocat R. Snelders og Rechtsanwalt T. Graf)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 13. juli 2006 i sag T-464/04, Impala mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning af 19. juli 2004, hvorved en fusion, som tilsigtede at skabe en samlet virksomhed, som omfattede alle Sonys og Bertelsmanns aktiviteter på området for musikoptagelser, blev erklæret forenelig med fællesmarkedet og EØS-aftalen (sag nr. COMP/M. 3333 — Sony/BMG).

Konklusion

1) Dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 13. juli 2006 i sagen Impala mod Kommissionen (sag T-464/04) ophæves.

2) Sagen hjemvises til De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans.

3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

(1) EUT C 326 af 30.12.2006.
1)

Artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 615/98 af 18. marts 1998 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport kan ikke fortolkes således, at nr. 48, punkt 7, litra b), i bilaget til Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF, som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995, skal anvendes på søtransport mellem et geografisk punkt i Det Europæiske Fællesskab og et geografisk punkt beliggende i et tredjeland ved hjælp af køretøjer, som er lastet på et skib, uden at dyrene aflæsses.