DOMSTOLENS DOM AF 19. OKTOBER 1989. - DEN ITALIENSKE REPUBLIK MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - LANDBRUG - REGNSKABSAARENE 1983, 1984 OG 1985. - FORENEDE SAGER 258/87, 337/87 OG 338/87.



Samling af Afgørelser 1989 side 03359



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - skummetmaelkspulver oplagret hos interventionsorganerne - salg til nedsat pris til svine - og fjerkraefoder - kontrol med denatureringen - systematisk kemisk analyse

( Kommissionens forordning nr . 368/77, art . 16, stk . 2, og bilag, afsnit 3, punkt D )

2 . Landbrug - faelles markedsordning - frugt og groensager - udligningstilskud til virksomheder der forarbejder appelsiner og citroner - beregning - gaeldende omregningskurs - fastlaegges for hvert produktionsaar

( Raadets forordninger nr . 2601/69 og 1035/77 )

3 . Fiskeri - faelles markedsordning - saerlig prolongationspraemie for sardiner og ansjoser fra Middelhavsomraadet - ydes kun forarbejdningsvirksomheder forsynet af producentorganisationer, der opfylder de faellesskabsretlige regler - producentorganisations virksomhed paa ulovligt grundlag - EUGFL' s afholdelse af udgifterne - ulovligt

( Raadets forordning nr . 2204/82 )

Sammendrag

1 . Den kontrol med denatureringen, der kraeves i henhold til artikel 16, stk . 2, i forordning nr . 368/77 om salg ved licitation af skummetmaelkspulver til svine - og fjerkraefoder, som naermere anfoert i de tekniske forskrifter i bilagets afsnit 3, punkt D, forudsaetter, at der systematisk skal foretages en kemisk analyse .

2 . Ordningen om finansiering af udligningstilskud til virksomheder, der forarbejder appelsiner og citroner, er baseret paa forhold, som udelukkende er relevante for det enkelte produktionsaar for de naevnte frugter; den omregningskurs, der skal anvendes ved beregningen af det tilskud, som forarbejdningsvirksomhederne kan goere krav paa, gaelder derfor kun i det paagaeldende produktionsaar .

3 . Grundlaget for ordningen om saerlige prolongationspraemier til virksomheder, der forarbejder sardiner og ansjoser fra Middelhavsomraadet, jfr . forordning nr . 2204/82, er de producentorganisationer, hvis virksomhed opfylder de kriterier, der er fastlagt i de faellesskabsretlige bestemmelser, saaledes at der kun kan ydes praemier for produkter, som er fanget af deres medlemmer . EUGFL kan derfor ikke afholde udgifterne til praemier, der er udbetalt for produkter fra en producentorganisation, hvis virksomhed ikke opfylder kriterierne i de faellesskabsretlige bestemmelser .

Dommens præmisser

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 27 . august 1987, har Den Italienske Republik i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 1, anlagt sag med paastand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 87/368 af 19 . juni 1987 om afslutning af Den Italienske Republiks regnskaber over de udgifter for regnskabsaaret 1983, der er finansieret gennem Den Europaeiske Udviklings - og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen ( EFT L 195, s . 43 ).

2 Ved staevninger, indgivet til Domstolens Justitskontor den 26 . oktober 1987, har Den Italienske Republik i medfoer af samme traktatbestemmelse anlagt to sager med paastand om delvis annullation af Kommissionens beslutninger 87/468 og 87/469 af 18 . august 1987 om afslutning af Den Italienske Republiks regnskaber over de udgifter for regnskabsaarene 1984 og 1985, der er finansieret gennem Den Europaeiske Udviklings - og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen ( EFT L 262, s . 23 og 35 ).

3 Sagsoegeren har paastaaet de tre beslutninger annulleret, idet Kommissionen herved afviste at lade EUGFL finansiere foelgende udgifter vedroerende de tre regnskabsaar :

- 19 447 011 549 LIT i forbindelse med salg af skummetmaelkspulver fra offentlige lagre;

- 7 201 099 330 LIT i forbindelse med omregningskursen ved forarbejdning af appelsiner og citroner;

- 454 112 525 LIT i forbindelse med den saerlige prolongationspraemie inden for fiskerisektoren .

4 Vedroerende sagernes faktiske omstaendigheder, retlige baggrund samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

I - Salg af skummetmaelkspulver fra offentlige lagre

5 Den italienske regerings argumenter vedroerer to forskellige spoergsmaal i forbindelse med salg af skummetmaelkspulver, dels om manglende stempling af saekke, dels om loebende kontrol med denatureringen af skummetmaelkspulveret .

a ) Stempling af saekke

6 Kommissionen har afvist at refundere de udgifter, der er afholdt i forbindelse med salg af skummetmaelkspulver fra offentlige lagre i regnskabsaaret 1983, idet de saekke, der indeholdt det skummetmaelkspulver, der blev leveret af et interventionsorgan, ikke bar de paaskrifter, der kraevedes i henhold til Kommissionens forordning nr . 368/77 af 23 . februar 1977 om salg ved licitation af skummetmaelkspulver til svine - og fjerkraefoder ( EFT L 52, s . 19 ) og forordning nr . 443/77 af 2 . marts 1977 om salg til fastsat pris af skummetmaelkspulver til svine - og fjerkraefoder og om aendring af forordningerne ( EOEF ) nr . 1687/76 og 368/77 ( EFT L 58, s . 16 ).

7 I henhold til artikel 15 i forordning nr . 368/77 og artikel 7 i forordning nr . 443/77 skal saekkene med det skummetmaelkspulver, der i henhold til en af de to forordninger leveres af interventionsorganet paa grundlag af licitation eller efter salg til fastsat pris, vaere forsynet med angivelsen "til denaturering", efterfulgt af den paagaeldende forordnings nummer, og med bogstaver, der er mindst 1 cm hoeje .

8 Kommissionen havde fastslaaet, at den stempling af saekkene, der kraevedes efter de naevnte to bestemmelser, ikke var foretaget i Italien i regnskabsaaret 1983 . Kommissionen baserede sin opfattelse paa, at de italienske myndigheder ikke havde anmodet om godtgoerelse af udgifterne til stempling, og at der ikke for Kommissionen forelaa nogen holdepunkter for at antage, at stemplingen faktisk havde fundet sted . Den italienske regering har heroverfor gjort gaeldende, at stempling faktisk var foretaget, og at den har tilstillet Kommissionen den noedvendige dokumentation herfor .

9 Hertil bemaerkes, at Kommissionen paa grundlag af forordning nr . 1723/72 af 26 . juli 1972 om regnskabsafslutning for Den Europaeiske Udviklings - og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen ( EFT Specialudgave, Anden serie, III, s . 186 ) den 17 . juni 1986 traf beslutning om, at alle de yderligere oplysninger fra medlemsstaterne, som var noedvendige med henblik paa vedtagelsen af beslutningerne om afslutning af regnskaberne for regnskabsaaret 1983, skulle vaere Kommissionen i haende inden den 15 . juli 1986 . Beslutningen meddeltes den italienske regering den 18 . juni 1986 . Det er uomtvistet, at de italienske myndigheder, som ikke var uvidende om Kommissionens indsigelser vedroerende spoergsmaalet om stempling af saekkene, ikke er fremkommet med yderligere oplysninger inden den 15 . juli 1986 .

10 Den italienske regering har imidlertid gjort gaeldende, at fristen den 15 . juli 1986 ikke kunne gaelde for oplysninger vedroerende stemplingen af saekkene . Den har i den forbindelse foerst anfoert, at Kommissionen allerede fik tilstillet de paagaeldende oplysninger under et moede mellem parterne den 26 . juni 1986, og at fristen den 15 . juli 1986 under alle omstaendigheder var blevet udsat paa ubestemt tid ved et telex fra Kommissionen af 8 . juli 1986 . Endvidere har Kommissionen ifoelge den italienske regering selv erkendt, at fristen ikke var ufravigelig, idet den havde anmodet om yderligere oplysninger i oktober 1986; det var i oevrigt ved den lejlighed, den italienske landbrugsminister tilstillede Kommissionen den noedvendige dokumentation vedroerende stemplingen af saekkene .

11 Til det foerste punkt bemaerkes, at selv om de italienske myndigheder faktisk mundtligt har givet forklaringer under et moede mellem parterne, har Kommissionen udtrykkeligt anmodet om skriftlige oplysninger ved telexet af 8 . juli 1986 . I naevnte telex, hvis formaal var at underrette det italienske landbrugsministerium om de resultater, der var opnaaet paa moedet, anfoertes det med hensyn til spoergsmaalet om stemplingen af saekkene alene, at Kommissionen "afventer skriftligt svar som lovet ". Det fremgaar heraf dels, at Kommissionen ikke havde anset de mundtlige oplysninger, der var givet paa moedet mellem parterne, for tilstraekkelige, dels at formaalet med det telex, hvori Kommissionen anmodede om det lovede skriftlige svar, ikke var at udsaette den frist, der var fastsat i Kommissionens beslutning .

12 Til det andet punkt, som vedroerer de oplysninger, Kommissionen anmodede om efter udloebet af fristen den 15 . juli 1986, bemaerkes, at Kommissionen i august 1986 udarbejdede en foerste version af den sammenfattende rapport vedroerende regnskabsaaret 1983 og umiddelbart efter fremsendte den til medlemsstaternes myndigheder . Kommissionen anmodede ganske vist ved telex af 17 . oktober 1986 det italienske interventionsorgan ( AIMA ) om yderligere oplysninger, men angav paa ingen maade heri, at den ville tage den allerede meddelte beslutning om at afvise finansiering af visse udgifter paa grund af manglende stempling af saekkene op til fornyet overvejelse . Saaledes hedder det i telexet, at paa grund af manglende oplysninger har EUGFL "endnu ikke kunnet beregne den korrektion, der skal finde sted", hvoraf fremgaar, at afvisningen af at finansiere de naevnte udgifter betragtedes som endelig paa dette stadium af forberedelsen af den endelige beslutning . Det maa i den forbindelse fastslaas, at Kommissionen med anmodningen navnlig oenskede oplysninger vedroerende fordelingen af udgifterne til stempling, alt efter hvor denatureringen af skummetmaelkspulveret havde fundet sted; Kommissionen havde nemlig besluttet kun at afvise finansiering i de tilfaelde, hvor denatureringen var foretaget paa et andet sted end oplagringsstedet, idet risikoen for, at produktet var anvendt til andre formaal end det foreskrevne, i saa fald efter Kommissionens mening var betydelig stoerre .

13 Endvidere bemaerkes, at i svaret paa ovennaevnte telex gav AIMA den 27 . oktober 1986 de oplysninger, Kommissionen havde anmodet om, saaledes at Kommissionen kunne foretage en noejagtig beregning af, hvilket beloeb der skulle afvises fra finansering . Det forhold, at foelgeskrivelsen fra naevnte interventionsorgan endvidere indeholdt en bemaerkning om, at saekkene altid var blevet stemplet paa det tidspunkt, da de forlod oplagringsstedet, kunne ikke paa det tidspunkt begrunde en fornyet droeftelse af selve princippet om at foretage en korrektion, ikke mindst fordi naevnte bemaerkning hverken var naermere underbygget eller begrundet .

14 De af sagsoegeren fremfoerte anbringender vedroerende manglende stempling af saekkene kan saaledes ikke laegges til grund .

b ) Kontrollen med denatureringen

15 De tre anfaegtede beslutninger var baseret paa det princip, at denatureringen af skummetmaelkspulveret skal kontrolleres efter en ordning om loebende kontrol paa stedet samt en systematisk, kemisk analyse . Ifoelge beslutningerne er en saadan analyse noedvendig for at sikre, at det denaturerede produkt er homogent, hvilket ikke kan fastslaas ved andre metoder .

16 Den italienske regering har foerst bestridt, at den kemiske analyse er obligatorisk . De gaeldende bestemmelser har ifoelge regeringen ikke den raekkevidde, som Kommissionen tillaegger dem . I henhold til artikel 16, stk . 2, i ovennaevnte forordning nr . 368/77 skal den enkelte medlemsstats kompetente myndigheder soerge for kontrollen med denatureringen, "idet den supplerer bogfoeringskontrollen med kontrol paa stedet"; i bestemmelsen henvises der ikke til en kemisk analyse . Den italienske regering har tilfoejet, at selv om der i afsnit 3, punkt D, i bilaget til forordningen kraeves en analyse af det denaturerede produkt, indebaerer dette overhovedet ikke en forpligtelse til systematisk at foretage en saadan analyse .

17 Hertil bemaerkes, at artikel 16, stk . 2, i forordning nr . 368/77 indeholder et princip om, at der skal foretages kontrol af denatureringen, og foreskriver de naermere regler herfor . Med hensyn til spoergsmaalet om, hvorledes kontrollen naermere skal gennemfoeres, henviser bestemmelsen til samme forordnings artikel 6, som igen, for saa vidt angaar de tekniske forskrifter, henviser til afsnit 3 i bilaget til forordningen . I naevnte afsnits punkt D hedder det, at de produkter, der tilsaettes skummetmaelkspulveret med henblik paa denaturering, "skal vaere fordelt, saaledes at to proever paa 50 g hver, der udtages tilfaeldigt af et parti paa 25 kg, ved en kemisk bestemmelse skal give samme resultat inden for de fejlgraenser, som den anvendte analysemetode tillader ".

18 Paa grundlag af denne korte gennemgang af de gaeldende bestemmelser maa det antages, at de tekniske forskrifter, der er angivet i bilagets afsnit 3, punkt D, er en integrerende del af den ordning om kontrol af denatureringen, der er fastsat i forordning nr . 368/77, og at de naevnte forskrifter i sig selv forudsaetter, at der systematisk skal foretages en kemisk analyse . Bestemmelserne afspejler forordningens formaal, som bl.a . er at sikre, at det denaturerede produkt ikke anvendes i kalvefoder; dette vil kun kunne opnaas, saafremt der er garanti for, at denatureringsmidlerne er ligeligt fordelt i hele den denaturerede maengde .

19 Dette anbringende fra den italienske regering kan derfor ikke laegges til grund .

20 Den italienske regering har dernaest gjort gaeldende, at de analyser, som ifoelge Kommissionen ikke har fundet sted, i alle tilfaelde er blevet foretaget af et laboratorium i Crotone, Itrapag, paa begaering af firmaet Zoovit, som har specialiseret sig i denaturering . Itrapag er ikke et officielt anerkendt laboratorium, men ifoelge regeringen indeholder de faellesskabsretlige bestemmelser heller ikke noget krav herom .

21 Dette anbringende kan ikke laegges til grund . Det fremgaar nemlig af en erklaering af 21 . juli 1987 fra det paagaeldende laboratorium, at Zoovit aldrig har anmodet om at faa foretaget en analyse med henblik paa kontrol, og at en saadan analyse foelgelig heller ikke er foretaget . Ved skrivelse af 27 . oktober 1986 til Kommissionen har AIMA i oevrigt understreget, at "den maengde af produktet, der er kontrolleret uden analyse", kun vedroerte Zoovit, hvilket saaledes bekraefter det af Kommissionen anfoerte om, at der ikke er foretaget analyse .

22 Anbringenderne vedroerende kontrol med denatureringen kan foelgelig ikke laegges til grund .

II - Forarbejdning af appelsiner og citroner

23 I de tre beslutninger har Kommissionen afvist at lade EUGFL finansiere en del af det udligningstilskud, der er ydet virksomheder, der forarbejder friske appelsiner og citroner, idet de italienske myndigheder ifoelge Kommissionen har anvendt en forkert omregningskurs . Parterne er uenige om, fra hvilken dato en ny omregningskurs skal finde anvendelse paa disse udligningstilskud . Efter Kommissionens opfattelse er det produktionsaarene for appelsiner og citroner, der er afgoerende, mens der ifoelge den italienske regering ikke er nogen sammenhaeng mellem ordningen om industriel forarbejdning, som udligningstilskuddene er et led i, og ordningen vedroerende friske produkter, for hvilke der er fastsat produktionsaar .

24 I staevningen har den italienske regering foerst soegt at paavise, at spoergsmaalet om industriel forarbejdning af citrusfrugter er reguleret ved selvstaendige forordninger, hvori der ikke henvises til den faelles markedsordning for frugt og groensager . I henhold til faellesskabsretten sondres der saaledes klart mellem den ordning, der gaelder for de friske frugter, og ordningen om forarbejdning af citrusfrugter, saaledes at retsvirkningerne af begrebet produktionsaar ikke ogsaa kan finde anvendelse paa selve ordningen om forarbejdning af frugt, som begrebet ikke har nogen naturlig tilknytning til .

25 Den italienske regering har dernaest gjort gaeldende, at der i de gaeldende faellesskabsretlige bestemmelser om forarbejdning af citrusfrugter er fastsat en konkret dato, der skal laegges til grund; efter disse bestemmelser antages retten til udligningstilskud at vaere indtraadt paa en bestemt dato . Datoen er ifoelge den italienske regering netop fastsat for at undgaa den retlige usikkerhed, der er forbundet med, at det kan vaere vanskeligt at fastlaegge den noejagtige dato, hvor et givet parti er blevet forarbejdet . Den italienske regering har i den forbindelse navnlig henvist til Kommissionens forordning nr . 2972/75 af 12 . november 1975 om aendring af Kommissionens forordning nr . 208/70 om gennemfoerelsesbestemmelserne om foranstaltninger til fremme af forarbejdning af appelsiner ( EFT L 295, s . 16 ); i naevnte forordning er det for appelsiner fastsat, at det forhold, der ligger til grund for retten til udligningstilskud, betragtes som vaerende indtraadt den 1 . maj hvert aar .

26 Foerst bemaerkes, at formaalet med at yde stoette til forarbejdning af appelsiner og citroner er at fremme afsaetningen af de naevnte produkter . Ved Raadets forordning nr . 2601/69 af 18 . december 1969 om saerlige foranstaltninger med henblik paa at fremme muligheden for forarbejdning af visse appelsinsorter ( EFT 1969 II, s . 569 ) indfoertes ordningen om udligningstilskud til virksomheder, der forarbejder appelsiner . I betragtningerne til forordningen hedder det, at der er alvorlige afsaetningsvanskeligheder for Faellesskabets produktion, og at det for at afhjaelpe dette forhold er noedvendigt at traeffe foranstaltninger til at foroege Faellesskabets afsaetningsmuligheder ved i stigende grad at foretage forarbejdning . Ved forordningen indfoertes der derfor en ordning med udligningstilskud til fremme af forarbejdningen af appelsiner inden for kontraktmaessige rammer, der ved en minimumsindkoebspris hos producenten sikrer regelmaessig forsyning af forarbejdningsvirksomhederne .

27 Stoetten til forarbejdningsvirksomhederne er saaledes led i en ordning, som har til formaal at fremme afsaetningen af friske appelsiner, og som forudsaetter, at der betales minimumspriser til producenterne af de paagaeldende frugter . Det samme er tilfaeldet for saa vidt angaar spoergsmaalet om stoette til forarbejdning af citroner . Faellesskabsfinansieringen af de paagaeldende udligningstilskud er saaledes baseret paa, at der er en snaever sammenhaeng mellem udligningstilskuddene og de priser, der betales til producenterne af friske appelsiner og citroner .

28 Forholdet er endvidere det, at minimumsprisen gaelder for et bestemt produktionsaar, at udligningstilskuddets stoerrelse fastsaettes foer hvert produktionsaars begyndelse, og at tilskuddet beregnes paa grundlag af paa den ene side minimumsprisen og paa den anden forarbejdningsvirksomhedernes saedvanlige forsyningspris, som beregnes paa grundlag af de priser, industrivirksomhederne har anvendt i de tre foregaaende produktionsaar .

29 Det er saaledes produktionsaaret, der er udgangspunktet for denne finansieringsordning; de priser, der er grundlaget for beregningen af udligningstilskuddet, gaelder derfor kun i det paagaeldende produktionsaar . Heraf foelger, at den omregningskurs, der finder anvendelse, ogsaa kun gaelder for det paagaeldende produktionsaar . Den omstaendighed, at det er den dato, da retten til udligningstilskud er indtraadt, der laegges til grund, er ikke til hinder for, at der anvendes samme kurs i hele produktionsaaret . Datoen er nemlig fiktiv og anvendes kun med henblik paa rent teoretisk at fastsaette det tidspunkt, da forarbejdningen antages at have fundet sted . Ved naevnte dato sker der imidlertid ikke en fastlaeggelse af den periode, i hvilken en given kurs finder anvendelse .

30 Anbringenderne vedroerende den omregningskurs, der er anvendt ved beregningen af udligningstilskuddet til virksomheder, der forarbejder appelsiner og citroner, kan herefter ikke laegges til grund .

III - Den saerlige prolongationspraemie inden for fiskerisektoren

31 Den saerlige prolongationspraemie er et led i ordningen om udligningstilskud ved forarbejdning af sardiner og ansjoser . I de tre anfaegtede beslutninger har Kommissionen afvist at finansiere beloeb svarende til de praemier, der er udbetalt til de forarbejdningsvirksomheder, som havde foretaget deres indkoeb hos producentorganisationen DOMAR i Porto Garibaldi .

32 Ved domme af 25 . november 1987, Italien mod Kommissionen ( sagerne 342 og 343/85, Sml . s . 4677 og 4711 ) frifandt Domstolen Kommissionen i de sager, Den Italienske Republik havde anlagt til proevelse af Kommissionens beslutning om ikke at anerkende EUGFL-finansiering af de beloeb, der var udbetalt som kompensation for tilbagetraekning af fiskerivarer fra markedet i 1980 og 1981, og som var anmeldt netop af producentorganisationen DOMAR . Domstolen fastslog, at beslutningen om at naegte finansiering var korrekt, idet den paagaeldende producentorganisations virksomhed ikke havde vaeret undergivet nogen form for kontrol, og at der var indgivet politianmeldelse mod DOMAR' s ledelse, som ulovligt havde faaet udbetalt faellesskabsstoette .

33 Den italienske regering har anfoert, at den kompensation for tilbagetraekning fra markedet, som udbetales til en producentorganisation, ikke kan sammenlignes med de saerlige praemier, den foreliggende sag vedroerer, og som skal udbetales til forarbejdningsvirksomhederne . AIMA har ifoelge regeringen kontrolleret de maengder, virksomhederne har modtaget og forarbejdet, samt, at de naevnte virksomheder har betalt den korrekte koebspris . Herefter kan den omstaendighed, at DOMAR' s virksomhed er genstand for en undersoegelse, ikke vaere til hinder for, at der udbetales praemier til de virksomheder, der har forarbejdet sammenslutningens produkter .

34 Som Kommissionen med rette har fremhaevet, er grundlaget for ordningen om prolongationspraemier producentorganisationernes virksomhed . Artikel 2 i Raadets forordning nr . 2204/82 af 28 . juli 1982 om de almindelige regler for tildeling af en saerlig prolongationspraemie for sardiner og ansjoser fra Middelhavsomraadet ( EFT L 235, s . 7 ) bestemmer, at praemien kun ydes for produkter, som "er fanget af et medlem af en producentorganisation ". I henhold til samme forordnings artikel 5, stk . 2, er det overladt producentorganisationerne at underrette den kontrollerende myndighed om de maengder af produkterne, der forarbejdes .

35 For de i naervaerende sag omhandlede regnskabsaar har den italienske regering erkendt, at DOMAR ikke kunne betragtes som en lovformelig producentorganisation, der kan paaberaabe sig de rettigheder og forpligtelser, som efter de faellesskabsretlige bestemmelser er tillagt saadanne organisationer . Allerede den omstaendighed er til hinder for finansiering af de omtvistede praemier, idet udgifter, der er afholdt af en producentorganisation, ikke kan anerkendes som paahvilende EUGFL, naar organisationen ikke opfylder de betingelser, der er fastsat i faellesskabsbestemmelserne .

36 Anbringenderne vedroerende den saerlige prolongationspraemie kan saaledes ikke laegges til grund .

37 Sagsoegte vil herefter i det hele vaere at frifinde .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

38 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger . Den Italienske Republik har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger .