Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EKSF - støtte til kulindustrien - bestemmelser om forskelsbehandling af producenter - støtte og særlige byrder - sondring

[EKSF-traktaten, art. 4, litra b) og c); beslutning nr. 3632/93]

2. EKSF - støtte til kulindustrien - bestemmelser om forskelsbehandling af producenter - støtte og særlige byrder - situationen i kulindustrien i Det Forenede Kongerige efter omstruktureringen

[EKSF-traktaten, art. 4, litra b) og c)]

3. EKSF - støtte til kulindustrien - bestemmelser om forskelsbehandling af producenter - direkte virkning af EKSF-traktatens artikel 4, litra b) og af artikel 9, stk. 4, første punktum, i beslutning nr. 3632/93 - ingen direkte virkning af EKSF-traktatens artikel 4, litra c) - de nationale domstoles kompetence til at drage konsekvenserne af en tilsidesættelse af artikel 9, stk. 4, første punktum, i beslutning nr. 3632/93 - situationen i kulindustrien i Det Forenede Kongerige efter omstruktureringen - tilbagebetaling af støtte - foranstaltning, der ikke kan genoprette den oprindelige situation

[EKSF-traktaten, art. 4, litra b) og c); beslutning nr. 3632/93, art. 9, stk. 4]

4. EKSF - støtte til kulindustrien - bestemmelser om forskelsbehandling af producenter - direkte virkning af EKSF-traktatens artikel 4, litra b), og artikel 9, stk. 4, første punktum, i beslutning nr. 3632/93 - virksomhed, der i en klage til Kommissionen har gjort gældende, at disse bestemmelser er tilsidesat - manglende afgørelse fra Kommissionen - virksomhed, der ikke har anlagt passivitetssøgsmål - ret til at påberåbe sig de samme tilsidesættelser for de nationale domstole

[EKSF-traktaten, art. 4, litra b), art. 35 og art. 86, stk. 1 og 2; beslutning nr. 3632/93, art. 9, stk. 4]

Sammendrag

1. En støtte som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 4, litra c), samt i beslutning nr. 3632/93 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien består i en lettelse af de byrder, som normalt belaster virksomheders budget i betragtning af den pågældende byrdeordnings art eller opbygning, mens en særlig byrde derimod er en yderligere byrde ud over disse normale byrder. Følgelig kan samme foranstaltning ikke både være en støtte og en særlig byrde som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 4, litra c).

En foranstaltning, der vedrører byrder, kan i givet fald være en forskelsbehandling som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 4, litra b), selv om den hverken har karakter af støtte eller af en særlig byrde som omhandlet i samme traktats artikel 4, litra c). Omvendt er en støtte ikke nødvendigvis en diskriminerende foranstaltning, og det er heller ikke helt udelukket, at en foranstaltning, hvorved der indføres en særlig byrde, ikke er diskriminatorisk.

( jf. præmis 33, 34 og 36 )

2. En situation som den, der har foreligget i kulindustrien i Det Forenede Kongerige fra datoen for omstruktureringen, indtil anparterne i de statslige selskaber, der efterfulgte British Coal Corporation som driftsherre, blev overført til de tilslagsmodtagende private virksomheder - en situation, der er karakteriseret ved at virksomheder i kulindustrien, som skal betale afgifter for driftslicenser for kulminer, og virksomheder, som er fritaget for disse afgifter, ikke behandles ens - indebærer, at der foreligger støtte som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 4, litra c), men ikke særlige byrder i denne bestemmelses forstand. Den samme situation kan vise, at der foreligger en forskelsbehandling af producenter som omhandlet i artikel 4, litra b). Det ville være tilfældet, hvis betydelige objektive forskelle mellem situationen for på den ene side British Coal Corporation og de statslige selskaber, der har efterfulgt British Coal Corporation som driftsherre, og på den anden side situationen for de øvrige driftsherrer ikke berettiger den forskelsbehandling, som blev de to kategorier af producenter til del.

En sådan situation, regnet fra tidspunktet, hvor andelene i de statslige selskaber, der havde efterfulgt British Coal Corporation som driftsherre, var blevet overdraget til de tilslagsmodtagende private virksomheder, skal hverken anses for at være støtte eller særlige byrder som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 4, litra c) eller forskelsbehandling af producenter som omhandlet i samme traktats artikel 4, litra b), når adgangen til de forskellige former for erhvervelse af rettigheder i tilknytning til licenser og koncessioner ikke har været og ikke er diskriminatorisk.

( jf. præmis 46 og 51 samt domskonkl. 1 )

3. EKSF-traktatens artikel 4, litra b), for så vidt den omhandler forskelsbehandling af producenter, samt artikel 9, stk. 4, første punktum, i beslutning nr. 3632/93 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien skaber umiddelbart rettigheder for borgerne, som de nationale domstole skal beskytte. Derimod skaber EKSF-traktatens artikel 4, litra c), i det omfang den vedrører støtteforanstaltningers forenelighed med fællesmarkedet, ikke selv sådanne rettigheder. Imidlertid har de nationale domstole kompetence til at fortolke begrebet støtte som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 4, litra c), og i artikel 1 i beslutning nr. 3632/93 med henblik på at drage konsekvenserne af en eventuel tilsidesættelse af denne beslutnings artikel 9, stk. 4, første punktum.

På denne baggrund, når der er tale om en situation som den, der foreligger i kulindustrien i Det Forenede Kongerige efter omstruktureringen af denne og efter at andelene i de statslige selskaber, der efterfulgte British Coal Corporation, blev overdraget til de tilslagsmodtagende private virksomheder, må det antages, at når det fastslås, at der er tale om støtte, kan genopretning af den oprindelige situation ikke sikres ved tilbagebetaling af støtten. Dels kan det ikke kræves, at tilslagsmodtagerne tilbagebetaler det pågældende støtteelement, når de har købt de pågældende selskaber på ikke-diskriminerende konkurrencevilkår og herved til markedsprisen og følgelig ikke kan anses for at have haft nogen fordel i forhold til de øvrige aktører på markedet. Dels kan en tilbagebetaling af støtten fra en sælger af et selskab, som har modtaget støtten, ikke have nogen virkning, fordi sælgeren i den foreliggende situation fra et økonomisk synspunkt er sammenfaldende med den, som yder støtten.

Når det imidlertid fastslås, at der er tale om en ulovlig støtte, fordi den ikke var tilladt af Kommissionen, da den blev ydet, og i givet fald om forskelsbehandling af producenter som omhandlet i EKSF-traktatens artikel 4, litra b), i form af, at nogle producenter pålægges betaling af afgifter, mens andre er fritaget derfor, kan det ikke medføre, at producenter, som har været pålagt disse afgifter, med tilbagevirkende gyldighed fritages herfor.

( jf. præmis 77-79, 93 og 94 samt domskonkl. 2 )

4. Den omstændighed, at en virksomhed i kulindustrien og en sammenslutning, som den er medlem af, ikke har indledt en sag i henhold til EKSF-traktatens artikel 35 med henblik på at foranledige Kommissionen til at tage stilling til angivelige tilsidesættelser - som gøres gældende i en klage, som de havde indgivet til Kommissionen - af EKSF-traktatens artikel 4, litra b), for så vidt som den omhandler forskelsbehandling af producenter, eller af artikel 9, stk. 4, første punktum, i beslutning nr. 3632/93 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien, er ikke til hinder for, at virksomheden påberåber sig disse tilsidesættelser for de nationale domstole.

De nationale domstoles forpligtelse til at anvende disse bestemmelser kan nemlig ikke begrænses, blot fordi Kommissionen modtager en klage, der rejser spørgsmål, som svarer til dem, som den endnu ikke har afgjort, selv i det tilfælde, at klageren, som er part i tvisten for de nationale domstole, kunne have anlagt sag i henhold til EKSF-traktatens artikel 35. Selv hvis Kommissionen og de nationale domstole samtidigt kan være kompetente til at anvende bestemmelser i EKSF-traktaten, har de ikke nødvendigvis samme kompetence til at imødekomme forskellige krav fra private, der fremsættes i henhold til disse bestemmelser. Det kan derfor ikke kræves af en borger, som har indgivet klage til Kommissionen i henhold til bestemmelser af denne art, at han under alle omstændigheder forfølger sin sag ved Kommissionen, i givet fald ved at indlede en procedure i henhold til EKSF-traktatens artikel 35, indtil Kommissionen tager stilling til hans klage, selv hvis Kommissionen ikke tilkendegiver, at den har til hensigt at behandle klagen, og når borgeren efter omstændighederne kan have interesse i at foretrække et søgsmål for de nationale domstole eller være forpligtet hertil.

I denne forbindelse påhviler det medlemsstaternes domstole i medfør af princippet om samarbejde i EKSF-traktatens artikel 86, stk. 1 og 2, at sikre borgerne den retsbeskyttelse, som følger af fællesskabsrettens direkte virkning. Når der ikke er udstedt fællesskabsbestemmelser på området, tilkommer det hver enkelt medlemsstat i sin interne retsorden at udpege de kompetente retter og fastsætte de processuelle regler for sagsanlæg til sikring af beskyttelsen af de rettigheder, som fællesskabsrettens direkte virkning medfører. Disse processuelle regler må dog ikke være mindre gunstige end dem, der gælder for tilsvarende søgsmål på grundlag af national ret, eller i praksis gøre det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve de rettigheder, der tillægges i henhold til Fællesskabets retsorden.

Såfremt den i national ret fastsatte fremgangsmåde med hensyn til statsstøtte finder anvendelse på tilbagesøgning af en ulovlig støtte, skal de relevante bestemmelser i national ret endelig anvendes på en sådan måde, at den efter fællesskabsretten krævede tilbagesøgning ikke gøres praktisk umulig. De samme principper skal gælde, når borgerne med rette kræver andre foranstaltninger end tilbagesøgning af en statsstøtte, efter at de har godtgjort, at der foreligger en tilsidesættelse af EKSF-traktatens artikel 4, litra b), eventuelt i form af en forskelsbehandling af producenter, eller en tilsidesættelse af artikel 9, stk. 4, i beslutning nr. 3632/93 i form af, at der er iværksat en støtteforanstaltning uden Kommissionens godkendelse.

( jf. præmis 117-123 )