Sag T-124/14,

Republikken Finland

mod

Europa-Kommissionen

»ELFUL — udgifter, som er udelukket fra finansiering — landdistriktsudvikling — punktvis finansiel korrektion — støtteberettigelse for udgifter afholdt til køb af brugte maskiner og brugt udstyr — undtagelsesordning for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder — artikel 55, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1974/2006«

Sammendrag – Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 11. december 2015

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 24)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 25)

Artikel 55, stk. 1, første afsnit, i forordning nr. 1974/2006 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 1698/2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra ELFUL udgør hovedreglen eller den generelle regel med hensyn til støtteberettigede udgifter ved investeringer, og andet afsnit fastsætter en anden løsning for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, som under alle omstændigheder kvalificerer den som en undtagelsesbestemmelse. En sådan kvalificering er imidlertid ikke nødvendigvis ensbetydende med en undtagelse i snæver forstand, men den kan angive, at der findes en specifik og særskilt ordning i forhold til den ordning, der er fastsat ved hovedreglen eller den generelle regel. I denne henseende fremgår det således ikke klart af andet afsnit, om EU-lovgiver havde til hensigt at etablere en undtagelse i snæver forstand eller alene at fastsætte en beføjelse for medlemsstaten til at indføre en særlig undtagelsesordning for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, idet ordene »som undtagelse« og »og kun« ved en samlet læsning kan fortolkes på disse to måder. Den omstændighed, at de begrænsende elementer begge er indeholdt i den samme sætning, giver ikke et tilstrækkelig klart og præcist svar på spørgsmålet om, hvorvidt andet afsnit udgør en undtagelse i snæver forstand eller blot en undtagelsesbestemmelse, der giver mulighed for at fastsætte en særskilt og specifik ordning for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder. Det følger heraf, at den retspraksis, der er inspireret af det romerretlige princip singularia non sunt extendenda, hvorefter de EU-retlige regler, der fastsætter undtagelser, skal fortolkes strengt for at bevare den effektive virkning af den generelle regel, som de fraviger, ikke nødvendigvis finder anvendelse, idet en sådan streng fortolkning ikke gør sig gældende, såfremt artikel 55, stk. 1, andet afsnit, i forordning nr. 1974/2006 skal kvalificeres som en undtagelsesbestemmelse, der giver mulighed for at fastsætte en særskilt og specifik ordning for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder. (jf. præmis 28-30)

I henhold til den utvetydige ordlyd af artikel 55, stk. 1, andet afsnit, i forordning nr. 1974/2006 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 1698/2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra ELFUL er medlemsstaterne tillagt en skønsmæssig beføjelse til at indføre og gennemføre en særskilt og specifik ordning med hensyn til støtteberettigede udgifter ved investeringer for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, idet de med henblik herpå i behørigt begrundede tilfælde kan fastsætte betingelser, hvorunder køb af brugt udstyr kan betragtes som støtteberettigede udgifter. Henset til andet afsnits struktur har kriteriet behørigt begrundede tilfælde under disse omstændigheder en umiddelbar sammenhæng med medlemsstatens bemyndigelse og skønsbeføjelse til at indføre og gennemføre en særskilt og specifik ordning for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder. Kriteriet behørigt begrundede tilfælde begrænser sig således til at fastsætte måden, hvorpå medlemsstaten forventes at udøve sin skønsbeføjelse i henhold til andet afsnit og især begrunde denne udøvelse. Med andre ord skal medlemsstaten, hver gang den skønner det hensigtsmæssigt at gøre brug af sin bemyndigelse og skønsbeføjelse, enten i forbindelse med en eventuel beslutning om at vedtage generelle regler eller i forbindelse med en eventuel beslutning vedrørende et enkelt tilfælde af køb af brugt udstyr, give en relevant begrundelse til støtte for sin beslutning med henblik på at opfylde dette kriterium og for, at Kommissionen kan foretage en kontrol i denne forbindelse. Det må fastslås, at denne forståelse er den samme for så vidt angår alle sprogversionerne af andet afsnit, og at denne på tilstrækkelig vis sikrer, at Kommissionen har mulighed for at udøve en passende efterfølgende kontrol med medlemsstatens udøvelse af sin skønsbeføjelse i andet afsnit i overensstemmelse med formålene med de relevante EU-regler. Såfremt EU-lovgiver havde haft til hensigt at forpligte medlemsstaterne til at fastsætte regler med generel rækkevidde, der på forhånd præciserede alle de tilfælde, hvori en finansiering af et køb af brugte maskiner eller brugt udstyr kunne anses for at være støtteberettiget, skulle denne endvidere på tydelig vis have angivet dette. I overensstemmelse med retssikkerhedsprincippet skal de retsundergivne, herunder medlemsstaterne, imidlertid ikke undgælde for fortolkningsvanskeligheder, der skyldes en uklar lovgivning, som fastsætter ugunstige økonomiske følger for dem. (jf. præmis 33-36)