ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
61996O0405

Domstolens Kendelse af 7. juli 1998. - Société Béton Express, Société nouvelle de concassage, Société Bourbon Lumière og Société Ouest Concassage mod Direction régionale des douanes de la Réunion. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Tribunal d'instance de Saint-Denis de la Réunion - Frankrig. - Procesreglementets artikel 104, stk. 3 - Åbenbart identisk spørgsmål. - Forenede sager C-405/96, C-406/96, C-407/96 og C-408/96.



Samling af Afgørelser 1998 side I-04253
Kendelse afsagt af Domstolens Femte Afdeling den 28. april 1998. - Reisebüro Binder GmbH. - Ekstraordinær genoptagelse - Præjudiciel dom - Åbenbart, at begæringen om ekstraordinær genoptagelse skal afvises. - Sag C-116/96 REV.



Samling af Afgørelser 1998 side I-01889



Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - forelaeggelse for Domstolen - den nationale rets bedoemmelse - begaering om genoptagelse af en praejudiciel dom fremsat af en af hovedsagens parter - afvisning

(EF-traktaten, art. 177; statutten for EF-Domstolen, art. 41; Domstolens procesreglement, art. 98, 99 og 100)

Sammendrag

Traktatens artikel 177 indfoerer et direkte samarbejde mellem Domstolen og de nationale retter, under hvilket sagens parter alene opfordres til at indgive indlaeg inden for de af den nationale ret fastlagte retlige rammer.

Inden for de ved traktatens artikel 177 fastsatte graenser tilkommer det saaledes alene de nationale retter at traeffe afgoerelse om indholdet af og genstanden for en eventuel praejudiciel anmodning, og det tilkommer ligeledes alene disse retter at afgoere, om der er sket en tilstraekkelig afklaring af problemerne ved den praejudicielle afgoerelse, eller om det forekommer dem noedvendigt atter at forelaegge Domstolen spoergsmaal. Parterne i hovedsagen kan derfor ikke paaberaabe sig artikel 41 i statutten for Domstolen samt artikel 98, 99 og 100 i procesreglementet til stoette for en begaering om ekstraordinaer genoptagelse vedroerende domme afsagt i medfoer af naevnte artikel 177. Alene den nationale ret, som er adressat for en saadan dom, vil i paakommende tilfaelde kunne forelaegge Domstolen nye synspunkter, paa grundlag af hvilke Domstolen kan taenkes at ville aendre sin besvarelse af et tidligere spoergsmaal.
61996O0030

Kendelse afsagt af Domstolens Fjerde Afdeling den 5. februar 1998. - Giovanni Battista Abello m.fl. og Gerhard Riesch mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Tjenestemænd - Lønsedler - Justeringskoefficienter - Rådets forordning nr. 3761/92, 3765/92 og 3766/92 - Formalitetsmangler. - Sag C-30/96 P.



Samling af Afgørelser 1998 side I-00377
61996O0354

Kendelse afsagt af Domstolens Sjette Afdeling den 23. oktober 1997. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod den Italienske Republik. - Slettelse. - Sag C-354/96.



Samling af Afgørelser 1997 side I-06007
Kendelse afsagt af Domstolens Anden Afdeling den 16. oktober 1997. - Konstantinos Dimitriadis mod Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber. - Appel som åbenbart skal afvises eller forkastes. - Sag C-140/96.



Samling af Afgørelser 1997 side I-05635



Sammendrag



Nøgleord

1 Appel - anbringender - fejlagtig bedoemmelse af faktiske omstaendigheder - formalitetsmangel - afvisning

(EF-traktaten, art. 168 A; statutten for EF-Domstolen, art. 51)

2 Tjenestemaend - administrationens bistandspligt - raekkevidde

3 Appel - anbringender - fejlagtig bedoemmelse af faktiske omstaendigheder - formalitetsmangel - Domstolens proevelsesret med hensyn til vurdering af beviserne - udelukket, medmindre de er gengivet forkert

(EF-traktaten, art. 168 A; statutten for EF-Domstolen, art. 51)

4 Appel - anbringender - anbringende vedroerende Rettens afgoerelse om sagsomkostningerne - afvisning, saafremt alle oevrige anbringender forkastes

(Statutten for EF-Domstolen, art. 51, stk. 2)

Sammendrag

5 Appel kun kan stoettes paa, at Retten har overtraadt visse retsregler, idet enhver bedoemmelse af faktisk karakter er udelukket. Det er - undtagen naar det fremgaar af akterne i sagen, der er fremlagt for Retten, at de faktiske omstaendigheder, der er lagt til grund, er materielt forkerte - alene Retten, der er kompetent til at fastlaegge sagens faktiske omstaendigheder, og kun Retten, der kan vurdere disse faktiske omstaendigheder. Domstolen har i henhold til traktatens artikel 168 A kompetence til at proeve den retlige vurdering af disse faktiske omstaendigheder og de retlige konsekvenser, Retten har draget.

6 Skoent administrationen, naar der er indtruffet en begivenhed, som er uforenelig med en ordentlig og rolig afvikling af tjenesten, skal skride ind med den noedvendige strenghed for at konstatere, hvad der er sket, for paa denne baggrund at kunne beslutte, hvilke konsekvenser dette skal have, kan administrationen kun paalaegge den paagaeldende tjenestemand disciplinaere sanktioner, hvis de gennemfoerte foranstaltninger til sagens oplysning med sikkerhed viser, at den paagaeldende tjenestemand har udvist en optraeden, der skader en korrekt afvikling af tjenesten eller en anden tjenestemands vaerdighed og omdoemme.

7 Rettens vurdering af de beviser, der er fremfoert for den, udgoer ikke - medmindre de er gengivet forkert - et retsspoergsmaal og er dermed ikke undergivet Domstolens proevelsesret.

8 Naar alle de oevrige anbringender, der er fremfoert i en appelsag til proevelse af en afgoerelse fra Retten, er blevet forkastet, maa anbringendet om, at Rettens afgoerelse om sagsomkostningerne er ulovlig, afvises i medfoer af artikel 51, stk. 2, i statutten for Domstolen.
61996O0023

Kendelse afsagt af Domstolens Sjette Afdeling den 6. marts 1997. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik. - Slettelse. - Sag C-23/96.



Samling af Afgørelser 1997 side I-01221
61996O0046

Domstolens Kendelse af 4. marts 1997. - Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Afgørelse i sagen ufornøden. - Sag C-46/96.



Samling af Afgørelser 1997 side I-01189
Kendelse afsagt af Domstolens Første Afdeling den 6. marts 1997. - Giorgio Bernardi mod Europa-Parlamentet. - Appel - Den europæiske ombudsmand - Ansøgning - Udnævnelsesprocedure - Annullationssøgsmål - Åbenbart, at appellen skal afvises eller forkastes. - Sag C-303/96 P.



Samling af Afgørelser 1997 side I-01239



Sammendrag



Nøgleord

1 Appel - anbringender - anbringender og argumenter, der blot gentager det for Retten paaberaabte - formalitetsmangel - afvisning

[EF-statutten for Domstolen, art. 49 og 51; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)]

2 Appel - anbringender - anbringende vedroerende Rettens afgoerelse om sagsomkostningerne - afvisning, saafremt alle oevrige anbringender forkastes

(EF-statutten for Domstolen, art. 51, stk. 2)

Sammendrag

3 Det fremgaar af artikel 51 i statutten for Domstolen, sammenholdt med procesreglementets artikel 112, stk. 1, litra c), at en appel praecist skal angive, hvilke elementer der anfaegtes i en af Retten afsagt dom, samt de retlige argumenter, der saerligt stoetter denne paastand.

En appel, der blot gentager eller noejagtigt gengiver de anbringender og argumenter, der allerede er blevet fremfoert for Retten, opfylder ikke dette krav.

4 Saafremt alle oevrige anbringender, der under en appelsag er fremfoert vedroerende en af Retten truffet afgoerelse, er blevet forkastet, maa et anbringende om, at Rettens afgoerelse om sagsomkostninger er retsstridig, afvises, jf. artikel 1, stk. 2, i statutten for Domstolen.
Kendelse afsagt af Domstolens Første Afdeling den 6. marts 1997. - Roberto Galtieri mod Europa-Parlamentet. - Åbenbart, at appellen skal forkastes. - Sag C-150/96 P.



Samling af Afgørelser 1997 side I-01229



Sammendrag



Nøgleord

Appel - anbringender - anbringende om, at Retten har tilsidesat tjenestemandsvedtaegtens artikel 85 - tilfaelde, hvor appellanten klart har laest den appellerede dom ensidigt og forkert - aabenbart, at appellen skal forkastes - appellen forkastet

(Domstolens procesreglement, art. 119; tjenestemandsvedtaegten, art. 85)

Sammendrag

Det er aabenbart, at en appel, som stoettes paa, at tjenestemandsvedtaegtens artikel 85 er tilsidesat, skal forkastes, naar det allerede foelger af en sammenholdelse af den appellerede dom med den fremstilling, appellanten har givet heraf, at han klart har laest dommen ensidigt og forkert.
Kendelse afsagt af Domstolens Første Afdeling den 21. januar 1997. - Calvin Williams mod Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber. - Appel - Tjenestemænd - Forpligtelser - Handlinger i strid med den værdighed, som stillingen kræver - Loyalitetspligt - Disciplinær procedure - Fjernelse fra tjenesten. - Sag C-156/96 P.



Samling af Afgørelser 1997 side I-00239



Sammendrag



Nøgleord

Tjenestemaend - rettigheder og forpligtelser - handlinger, som kan nedsaette den vaerdighed, tjenestemandens stilling kraever - alvorlige injurier - disciplinaer sanktion - domstolskontrol

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 12, stk. 1)

Sammendrag

En tjenestemand, som offentligt fremsaetter alvorlige injurier, der er aerekraenkende for de personer, som de er rettet mod, handler i strid med den vaerdighed, som hans stilling kraever, og tilsidesaetter dermed sin forpligtelse efter vedtaegtens artikel 12, stk. 1.

For at kunne vurdere, om en disciplinaer sanktion er lovlig efter naevnte bestemmelse, er Retten ikke forpligtet til at undersoege, om den paagaeldende adfaerd udgoer en aerekraenkelse i strafferetlig forstand.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Appel - anbringender - fejlagtig bedoemmelse af faktiske omstaendigheder - afvisning - Domstolens proevelsesret med hensyn til vurderingen af beviserne - udelukket, medmindre de er gengivet forkert

(EF-traktaten, art. 168 A; statutten for EF-Domstolen, art. 51)

Sammendrag

I medfoer af traktatens artikel 168 A og artikel 51, stk. 1, i statutten for Domstolen kan en appel alene stoettes paa, at Retten har overtraadt visse retsregler, idet enhver bedoemmelse af faktisk karakter er udelukket.

Retten er herefter enekompetent til dels at fastlaegge de faktiske omstaendigheder, medmindre der er tale om et tilfaelde, hvor det af de sagsakter, som er forelagt den, fremgaar, at dens konstateringer er behaeftet med en faktisk unoejagtighed, og dels til at vurdere disse omstaendigheder. Det tilkommer alene Retten at afgoere, hvilken bevisvaerdi der skal tillaegges de oplysninger, den har faaet forelagt, naar disse beviser er blevet forskriftsmaessigt tilvejebragt, og de almindelige retsgrundsaetninger og de processuelle regler om bevisbyrde og bevisfoerelse, er blevet overholdt. Denne vurdering udgoer ikke, medmindre beviserne er gengivet forkert, et retsspoergsmaal, som er undergivet Domstolens proevelsesret.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - kompetencefordeling mellem Domstolen og Retten i Foerste Instans - annullationssoegsmaal - sager anlagt af medlemsstaterne - begreb - sag anlagt ved Domstolen af en regional myndighed i en medlemsstat - Domstolen aabenbart inkompetent - henvisning til Retten i Foerste Instans

(EF-traktaten, art. 173; EF-statutten for Domstolen, art. 47, stk. 2; Raadets afgoerelse 88/591, 93/350 og 94/149)

Sammendrag

Domstolens kompetence er efter ikrafttraedelsen af afgoerelse 94/149 begraenset til sager, der anlaegges af en medlemsstat eller en faellesskabsinstitution.

Det fremgaar af den generelle maade, hvorpaa traktaterne er opbygget, at begrebet medlemsstat i bestemmelserne vedroerende institutionerne og navnlig i bestemmelserne vedroerende domstolsproevelse kun omfatter regeringsmyndighederne i De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater, og det kan ikke antages ogsaa at omfatte regionale regeringer og selvstaendige faellesskabers regeringer, uanset hvilken kompetence de maatte vaere tillagt. Saafremt det modsatte blev antaget, ville man gribe ind i den institutionelle ligevaegt, der foelger af traktaterne, hvori det bl.a. fastlaegges, paa hvilke betingelser medlemsstaterne, dvs. de stater, der er parter i traktaterne om oprettelse af Faellesskaberne og tiltraedelsestraktaterne, deltager i faellesskabsinstitutionernes virke. De Europaeiske Faellesskaber kan saaledes ikke omfatte et stoerre antal medlemsstater end de stater, der har tiltraadt traktaterne.

Naar der i medfoer af traktatens artikel 173, stk. 4, anlaegges et annullationssoegsmaal ved Domstolen af en regional myndighed, som maa anses for en juridisk person i henhold til denne bestemmelse, er det aabenbart, at Domstolen ikke har kompetence til at behandle sagen, og den maa derfor i henhold til EF-statuttens artikel 47, stk. 2, henvise sagen til Retten i Foerste Instans.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - foreloebige forholdsregler - betingelser - »fumus boni juris« - alvorligt og uopretteligt tab - Rettens skoen i sager om foreloebige forholdsregler - betingelsernes kumulative karakter - konsekvenser under en appel

(EF-traktaten, art. 185 og 186; Domstolens procesreglement, art. 83, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

2 Appel - anbringender - manglende begrundelse - anvendelse i forbindelse med kendelser om foreloebige forholdsregler

Sammendrag

3 I forbindelse med den samlede bedoemmelse af en begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen eller om andre foreloebige forholdsregler raader Retten over et vidt skoen og kan under hensyn til sagens saeregenheder frit afgoere, hvorledes disse forskellige betingelser skal efterproeves samt raekkefoelgen for denne undersoegelse, naar ingen faellesskabsretlig bestemmelse paalaegger den at anvende et forud fastsat skema for vurderingen af noedvendigheden af at traeffe en foreloebig afgoerelse.

Det foelger heraf, at under en appelsag, hvor appellanten anfaegter en kendelse, ved hvilken en begaering om foreloebige forholdsregler er blevet afvist, fordi de begaerede forholdsregler ikke er uopsaettelige, kan anbringender, der vedroerer forholdsreglernes umiddelbare berettigelse (»fumus boni juris«), men som ikke behandler spoergsmaalet om den manglende uopsaettelighed, ikke foere til hverken hel eller delvis ophaevelse af kendelsen.

4 Det kan ikke kraeves, at Faellesskabets retsinstanser i sager om foreloebige forholdsregler udtrykkeligt besvarer samtlige faktiske og retlige momenter, som er blevet diskuteret under sagen om foreloebige forholdsregler. Det er tilstraekkeligt, at de af retsinstansen nedfaeldede praemisser gyldigt under hensyn til sagens omstaendigheder begrunder kendelsen og goer det muligt for Domstolen at udoeve sin domstolskontrol.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - formaliteten - spoergsmaal, som ikke er af rent teknisk art, og som er forelagt uden naermere oplysninger om den faktiske og retlige baggrund

(EF-traktaten, art. 177; EF-statutten for Domstolen, art. 20)

Sammendrag

For at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, som den nationale ret kan bruge, er det paakraevet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstaendigheder og de regler, som de forelagte spoergsmaal haenger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spoergsmaal.

De i forelaeggelsesbeslutningerne givne oplysninger tjener ikke blot til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre interesserede parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen. Det paahviler Domstolen at overvaage, at denne mulighed bevares, naar henses til, at det i henhold til ovennaevnte bestemmelse kun er forelaeggelsesbeslutningerne, der meddeles de paagaeldende parter.

Kravet om, at den nationale retsinstans klargoer den faktiske og retlige baggrund for de forelagte spoergsmaal, traenger sig ganske vist i mindre grad paa i tilfaelde, hvor spoergsmaalene er af rent teknisk art, og goer det muligt for Domstolen at give en relevant besvarelse, uanset at den nationale retsinstans ikke udtoemmende har redegjort for sagens retlige og faktiske baggrund.

En anmodning fra en forelaeggende ret, hvis forelaeggelsesbeslutning ikke indeholder tilstraekkelige oplysninger vedroerende den faktiske og retlige situation i den sag, som den behandler, og som begraenser sig til at gengive de af de sagsoegte i hovedsagen foreslaaede spoergsmaal, skal afvises.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - intervention - personer med berettiget interesse - den af Faellesskabets retsinstanser anlagte bedoemmelse af interessen i at intervenere

(EKSF-statutten, art. 34; EF-statutten, art. 37; Euratom-statutten, art. 38)

Sammendrag

Ved afgoerelsen af, om en intervention skal tillades, efterproever Faellesskabets retsinstanser, om intervenienterne beroeres direkte af den anfaegtede retsakt, og om deres interesse i sagens afgoerelse er godtgjort. Der maa kraeves en direkte og aktuel interesse i, at der gives medhold i selve paastandene, og ikke blot en interesse i forhold til de paaberaabte anbringender. Den fornoedne interesse i at intervenere skal ikke blot angaa abstrakte retlige spoergsmaal, men skal foreligge i forhold til selve de paastande, en part i sagen har nedlagt.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Appel - anbringender - fejlagtig bedoemmelse af faktiske omstaendigheder - formalitetsmangel - afvisning - retlig bedoemmelse af faktiske omstaendigheder - retlig bedoemmelse af den begaerende parts interesse i at opnaa udsaettelse af gennemfoerelsen af en beslutning - formaliteten

(EKSF-statutten for Domstolen, art. 51, stk. 1)

2 Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - foreloebige forholdsregler - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab - den begaerende parts interesse i at opnaa den paagaeldende udsaettelse - negativ forvaltningsafgoerelse

(EKSF-traktaten, art. 39, stk. 2)

Sammendrag

3 Selv om det foelger af artikel 51, stk. 1, i EKSF-statutten for Domstolen, at en appel kun kan stoettes paa anbringender om overtraedelse af retsregler, idet enhver bedoemmelse af de faktiske omstaendigheder er undtaget, forhindrer dette dog ikke, at der til stoette for en appel kan fremsaettes anbringender vedroerende den retlige bedoemmelse af disse faktiske omstaendigheder for at godtgoere, at Retten har begaaet en retlig fejl.

Naar det i en appel til proevelse af en kendelse om foreloebige forholdsregler anfoeres, at appellantens interesse i at opnaa udsaettelse af gennemfoerelsen af den omtvistede beslutning er blevet undersoegt i utilstraekkeligt omfang, indebaerer dette ikke, at appellen kun omhandler en anfaegtelse af Rettens konstateringer med hensyn til de faktiske omstaendigheder, men maa forstaas som et anbringende om, at den appellerede kendelse er behaeftet med en retlig fejl for saa vidt angaar den retlige bedoemmelse af disse omstaendigheder.

4 Udsaettelse af gennemfoerelsen og andre foreloebige forholdsregler kan kun anordnes af Faellesskabets retsinstanser i en sag om foreloebige forholdsregler, saafremt det navnlig er godtgjort, at der foreligger uopsaettelighed, dvs. at det for at undgaa et alvorligt og uopretteligt tab for sagsoegeren er noedvendigt at foreskrive dem og tillaegge dem retsvirkninger foer afgoerelsen i hovedsagen. Imidlertid kan foreloebige forholdsregler, der ikke er i stand til forhindre det alvorlige og uoprettelige tab, som appellanten har paaberaabt sig, allerede af denne grund ikke vaere noedvendige i det oejemed. Da appellanten mangler interesse i at opnaa de begaerede foreloebige forholdsregler, kan disse ikke opfylde uopsaettelighedsbetingelsen.

En begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen kan ikke rettes mod en negativ forvaltningsafgoerelse, da en udsaettelse ikke kan aendre den begaerende parts stilling.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - kompetencefordeling mellem Domstolen og Retten i Foerste Instans - sager anlagt af medlemsstaterne - begreb - sag anlagt ved Domstolen af en regional myndighed i en forbundsstat - Domstolen aabenbart inkompetent - henvisning til Retten i Foerste Instans

(EKSF-traktaten, art. 33; EF-traktaten, art. 173; EKSF-statutten for Domstolen, art. 47, stk. 2; EF-statutten for Domstolen, art. 47, stk. 2; Raadets afgoerelse 88/591, 93/350 og 94/149)

Sammendrag

Domstolens kompetence er efter ikrafttraedelsen af afgoerelse 94/149 begraenset til sager, der anlaegges af en medlemsstat eller en faellesskabsinstitution.

Det fremgaar af den generelle maade, hvorpaa traktaterne er opbygget, at begrebet medlemsstat i bestemmelserne vedroerende institutionerne og navnlig i bestemmelserne vedroerende domstolsproevelse kun omfatter regeringsmyndighederne i De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater, og det kan ikke antages ogsaa at omfatte regionale regeringer og selvstaendige faellesskabers regeringer, uanset hvilken kompetence de maatte vaere tillagt. Saafremt det modsatte blev antaget, ville man gribe ind i den institutionelle ligevaegt, der foelger af traktaterne, hvori det bl.a. fastlaegges, paa hvilke betingelser medlemsstaterne, dvs. de stater, der er parter i traktaterne om oprettelse af Faellesskaberne og tiltraedelsestraktaterne, deltager i faellesskabsinstitutionernes virke. De Europaeiske Faellesskaber kan saaledes ikke omfatte et stoerre antal medlemsstater end de stater, der har tiltraadt traktaterne.

Naar en juridisk person som f.eks. en regional delstatsmyndighed anlaegger et annullationssoegsmaal ved Domstolen i henhold til EKSF-traktatens artikel 33 og med henvisning til EF-traktatens artikel 173, er det aabenbart, at Domstolen ikke har kompetence til at behandle sagen, og den maa derfor i henhold til artikel 47, stk. 2, i EF- og EKSF-statutterne henvise sagen til Retten i Foerste Instans.
Domstolens Kendelse af 30. juni 1997. - Banco de Fomento e Exterior SA mod Amândio Maurício Martins Pechim, Maria da Luz Lima Barros Raposo Pechim og Confecções Têxteis de Vouzela Ldª (CTV). - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Tribunal Cível da Comarca de Lisboa - Portugal. - Præjudiciel forelæggelse - Afvisning. - Sag C-66/97.



Samling af Afgørelser 1997 side I-03757



Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - formaliteten - spoergsmaal, som ikke er af rent teknisk art, og som er forelagt uden naermere oplysninger om den faktiske og retlige baggrund

(EF-traktaten, art. 177; EF-statutten for Domstolen, art. 20)

Sammendrag

For at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, som den nationale ret kan bruge, er det paakraevet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstaendigheder og de regler, som de forelagte spoergsmaal haenger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spoergsmaal.

De i forelaeggelsesbeslutningerne givne oplysninger tjener ikke blot til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre interesserede parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen. Det paahviler Domstolen at overvaage, at denne mulighed bevares, naar henses til, at det i henhold til ovennaevnte bestemmelse kun er forelaeggelsesbeslutningerne, der meddeles de paagaeldende parter.

Kravet om, at den nationale retsinstans klargoer den faktiske og retlige baggrund for de forelagte spoergsmaal, traenger sig ganske vist i mindre grad paa i tilfaelde, hvor spoergsmaalene er af rent teknisk art, og goer det muligt for Domstolen at give en relevant besvarelse, uanset at den nationale retsinstans ikke udtoemmende har redegjort for sagens retlige og faktiske baggrund.

En anmodning fra en forelaeggende ret, hvis forelaeggelsesbeslutning ikke indeholder tilstraekkelige oplysninger vedroerende den faktiske og retlige situation i den sag, som den behandler, og som begraenser sig til at gengive de af de sagsoegte i hovedsagen foreslaaede spoergsmaal, skal afvises.