Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Særlige rettergangsformer udsættelse af gennemførelsen betingelser alvorligt og uopretteligt tab bevisbyrde beslutning fra Kommissionen om tilbagesøgning af en statsstøtte økonomisk tab udelukket indgreb i støttemodtagernes rettigheder rækkevidde

(Art. 242 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

2. Særlige rettergangsformer udsættelse af gennemførelsen udsættelse af gennemførelsen af en beslutning om tilbagesøgning af en statsstøtte betingelser uopsættelighed muligheden for, at staten ikke udbetaler den tilbagesøgte støtte, såfremt beslutningen annulleres

(Art. 242 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

3. Særlige rettergangsformer udsættelse af gennemførelsen udsættelse af gennemførelsen af en beslutning fra Kommissionen vedrørende statsstøtte beslutningen kompleks og meget speciel ingen betydning elementer, som ikke er kommet til udtryk ingen betydning

(Art. 242 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

1. Spørgsmålet om, hvorvidt en begæring om foreløbige forholdsregler er uopsættelig, skal vurderes på baggrund af nødvendigheden af, at der træffes en foreløbig afgørelse for at undgå, at den begærende part udsættes for et alvorligt og uopretteligt tab.

Det påhviler den part, som gør en alvorlig og uoprettelig skade gældende, at føre bevis herfor. Tabets truende nærhed skal ikke være godtgjort med absolut vished. Det er derimod tilstrækkeligt, navnlig når tabets indtræden afhænger af, at der foreligger en flerhed af faktorer, at det er forudseeligt med en tilstrækkelig grad af sandsynlighed.

Et økonomisk tab kan ikke, bortset fra ganske usædvanlige tilfælde, betragtes som uopretteligt, da en økonomisk erstatning som hovedregel kan genoprette skadelidtes økonomiske situation, som den forelå, før skaden indtraf.

I enhver kommissionsbeslutning, hvorefter der kræves tilbagesøgning af støtte, som er erklæret uforenelig med fællesmarkedet, ligger der et indgreb i de rettigheder, som personer, der anses for modtagere af en sådan støtte, har. Et sådant indgreb kan ikke i sig selv udgøre en alvorlig og uoprettelig skade, uanset den konkrete bedømmelse i hvert enkelt tilfælde af, hvorvidt det påståede indgreb er alvorligt og uopretteligt.

( jf. præmis 48, 49, 50 og 52 )

2. Den blotte mulighed for, at en medlemsstat ikke udbetaler en tilbagesøgt støtte, såfremt beslutningen om tilbagesøgning af den pågældende støtte annulleres, opfylder ikke kravene til uopsættelighed i henhold til procesreglementets artikel 104, stk. 2.

( jf. præmis 56 )

3. Et argument om, at en beslutning fra Kommissionen om statsstøtte som følge af dens kompleksitet og meget specielle karakter medfører en retsusikkerhed, for så vidt den bestemmer, at det ikke er de direkte modtagere, men de faktiske modtagere, der skal tilbagebetale en støtte, kan ikke begrunde en udsættelse af gennemførelsen af en sådan beslutning.

Selv om Kommissionens antagelse, der danner grundlag for en sådan beslutning, og hvorefter det er nødvendigt, at en sådan støtte tilbagesøges fra de virkelige modtagere, indeholder elementer, som ikke er kommet til udtryk, tilkommer det ikke Retten at foregribe afgørelsen vedrørende sagens realitet på dette punkt. Et sådant aspekt af beslutningen er derfor ikke tilstrækkeligt til at udgøre en ganske særlig omstændighed, som kan begrunde en mere nuanceret bedømmelse af spørgsmålet om uopsættelighed.

( jf. præmis 62 og 64 )