Domstolens kendelse (Fjerde Afdeling) af 6. april 2006 – Reyniers & Sogama

(sag C-407/05)

»Præjudiciel forelæggelse – procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit – opkrævning af importafgifter – bevis for, at forsendelsen er gennemført forskriftsmæssigt, eller påvisning af, hvor overtrædelsen eller uregelmæssigheden er begået – konsekvensen af, at den hovedforpligtede ikke er blevet underrettet om fristen for at føre det nævnte bevis«

Frie varebevægelser – fællesskabsforsendelse – ekstern fællesskabsforsendelse (Rådets forordning nr. 222/77, art. 36, stk. 3, og nr. 2726/90, art. 34; Kommissionens forordning nr. 1062/87, art. 11a, og nr. 1214/92, art. 49) (jf. præmis 21-26 og domskonkl.)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Hof van Cassatie van België – fortolkning af artikel 11a i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1062/87 af 27. marts 1987 om gennemførelsesbestemmelser til og forenkling af proceduren for fællesskabsforsendelse (EFT L 107, s. 1), indsat ved artikel 1 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1429/90 af 29. maj 1990 om ændring af forordning (EØF) nr. 1062/87 (EFT L 137, s. 1), artikel 34 i Rådets forordning (EØF) nr. 2726/90 af 17. september 1990 om fællesskabsforsendelse (EFT L 262, s. 1) og artikel 49 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1214/92 af 21. april 1992 om gennemførelsesbestemmelser til og forenkling af proceduren for fællesskabsforsendelse (EFT L 132, s. 1) – opkrævning af importafgifter – meddelelse sendt fra afgangsstedet til den hovedforpligtede med en opfordring til at føre bevis for, at forsendelsen er gennemført forskriftsmæssigt, eller at påvise, hvor overtrædelsen er begået – manglende angivelse af frist – konsekvenser for så vidt angår lovligheden af meddelelsen og opkrævningen af toldskylden.

Konklusion

Artikel 36, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 222/77 af 13. december 1976 om fællesskabsforsendelse, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 474/90 af 22. februar 1990 med henblik på afskaffelse af forpligtelsen til at afgive grænseovergangsattest ved passage af en grænse inden for Fællesskabet, sammenholdt med artikel 11a i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1062/87 af 27. marts 1987 om gennemførelsesbestemmelser til og forenkling af proceduren for fællesskabsforsendelse, som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1429/90 af 29. maj 1990, og artikel 34 i Rådets forordning (EØF) nr. 2726/90 af 17. september 1990 om fællesskabsforsendelse, sammenholdt med artikel 49 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1214/92 af 21. april 1992 om gennemførelsesbestemmelser til og forenkling af proceduren for fællesskabsforsendelse, skal fortolkes således, at afgangsstedet er forpligtet til at oplyse klarereren om den frist på tre måneder, inden for hvilken der på en for de kompetente myndigheder tilfredsstillende måde over for afgangsstedet kan føres bevis for, at forsendelsen er gennemført forskriftsmæssigt, eller inden for hvilken det kan påvises, hvor overtrædelsen eller uregelmæssigheden faktisk er begået, med den virkning, at den kompetente myndighed først kan opkræve toldskylden efter udtrykkeligt at have underrettet klarereren om, at han råder over tre måneder til at føre det nævnte bevis, og dette bevis ikke er blevet ført inden for denne frist.