RETTENS KENDELSE (Fjerde Afdeling)

4. marts 1996

Sag T-392/94

Diarmuid Rossa Phelan

mod

Rådet for Den Europæiske Union

»Stillingtagen til sagen ufornøden«

Fuldstændig gengivelse på engelsk II-295

Angående:

Påstand dels om annullation af Rådets afgørelse af 16. september 1994, hvorved sagsøgerens ansøgning til den almindelige udvælgelsesprøve RÅDET/A/338 blev afslået med den begrundelse, at den var indleveret for sent, dels om, at Rådet tilpligtes at betale erstatning til sagsøgeren.

Udfald:

Stillingtagen til sagen ufornøden.

Resumé af kendelse

Sagsøgeren havde indgivet en ansøgning til den almindelige udvælgelsesprøve RÁDET/A/338, som Rådet havde iværksat den 18. januar 1994 med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve af fuldmægtige. Med skrivelse af 30. juni 1994 meddelte Rådets Direktorat for Personale og Administration (DPA) sagsøgeren, at hans ansøgning ikke var blevet godkendt, fordi den var blevet afsendt efter udløbet af indleveringsfristen, der i meddelelsen om udvælgelsesprøven var fastsat til den 28. februar 1994 (kl. 24.00).

Sagsøgeren reagerede på DPA's skrivelse ved at fremsende tre telefaxer dateret henholdsvis den 6. juli, 29. juli og 15. september 1994, samt et anbefalet brev dateret den 15. september 1994. Han oplyste DPA om, at han den 28. februar 1994, dvs. datoen for sidste frist for indlevering, havde afleveret ansøgningsskemaet til en kontorbetjent i Domstolen, hvor han arbejdede på daværende tidspunkt, og han tilbød at fremlægge bevis for dette.

Med skrivelse af 16. september 1994 meddelte DPA sagsøgeren, at det havde behandlet hans sag på ny. DPA bemærkede, at kuverten med ansøgningsskemaet ikke bar noget poststempel, og at stemplet for modtagelse i Rådets interne postafdeling angav datoen 3. marts 1994. DPA oplyste sagsøgeren om, at det ikke var muligt at komme ham imøde, da punkt VI i meddelelsen om udvælgelsesprøven bestemte, at ansøgningen skulle være afsendt senest den 28. februar 1994 (kl. 24.00), »idet poststemplet betragtes som afgørende«.

Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 19. december 1994 anlagde sagsøgeren herefter sag med påstand om annullation af DPA's afslag af 30. juni 1994 på hans ansøgning om deltagelse i udvælgelsesprøve RÅDET/A/338 og om, at Rådet tilpligtedes at betale ham erstatning.

I svarskriftet, som blev indleveret den 12. september 1995, anførte Rådet, at ansættelsesmyndigheden havde annulleret den pågældende meddelelse om udvælgelsesprøve ved en afgørelse offentliggjort i EF-Tidende den 16. februar 1995 (EFT C 39, s. 8).

Da sagsøgeren ikke havde afgivet nogen replik inden den 27. oktober 1995, som af justitssekretæren var blevet fastsat som frist herfor, blev den skriftlige forhandling anset for afsluttet pr. denne dato.

Retten konstaterede, at søgsmålet, som det var fastlagt i henhold til de i stævningen nedlagte påstande, ikke længere havde nogen genstand som følge af annullationen af meddelelsen om almindelig udvælgelsesprøve RÅDET/A/338 i henhold til Rådets afgørelse, som blev offentliggjort i EF-Tidende den 16. februar 1995.

For så vidt angik sagsøgerens påstand om annullation af DPA's afslag af 16. september 1994 på hans ansøgning til den almindelige udvælgelsesprøve RÀ-DET/A/338 konstaterede Retten herved for det første, at selv om ansøgeren fik medhold, kunne han ikke deltage i den omtvistede udvælgelsesprøve, da denne var blevet annulleret.

Hvad dernæst angik sagsøgerens påstand om erstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, som han hævdede at have lidt, og af de omkostninger, han har afholdt i den anledning, fandt Retten, at denne påstand ligeledes savnede genstand, da sagsøgeren ikke kunne havde lidt nogen skade derved, at han ikke kunne deltage i en udvælgelsesprøve, som ikke var blevet afholdt.

Konklusion:

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.