For det andet understøttes denne fortolkning af formålet med direktiv 2009/40 om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil. I denne henseende blev direktiv 2009/40 og direktiv 2014/45 om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af direktiv 2009/40 vedtaget på grundlag af henholdsvis artikel 71 EF og 91 TEUF, idet begge af disse bestemmelser er at finde, i henholdsvis EF-traktaten og EUF-traktaten, i afsnittet med overskriften »Transport«, der udgør det retsgrundlag, som udtrykkeligt bemyndiger EU-lovgiver at fastsætte foranstaltninger til forbedring af transportsikkerheden. Det fremgår imidlertid af forarbejderne til tjenesteydelsesdirektivet, at EU-lovgiver har haft til hensigt, at tjenesteydelser, der reguleres af bestemmelser, der er vedtaget på grundlag af artikel 71 EF, er udelukket fra dette direktivs anvendelsesområde.

For det første finder direktivet, ifølge denne bestemmelse, således ikke anvendelse på tjenesteydelser på transportområdet, der falder ind under EUF-traktatens afsnit VI. Anvendelsen af udtrykket »tjenesteydelser på transportområdet« viser følgelig EU-lovgivers hensigt om ikke at begrænse udelukkelsen i denne bestemmelse til kun transportmidler som sådanne. Denne udelukkelse omfatter derfor ikke alene enhver fysisk handling, der involverer at flytte personer eller varer fra ét sted til et andet ved brug af et køretøj, luftfartøj eller søfartøj, men også enhver tjenesteydelse, som er snævert forbundet hermed.

dels at ejeren af et køretøj, som der er nedlagt forbud mod kørsel af, har mulighed for at indgive en klage til en teknisk mellemmand – en embedsmand, der varetager tilsynet og kontrollen med anlæg til teknisk kontrol med køretøjer – og at denne mellemmand kan omstøde beslutningen om forbud mod kørsel. I tilfælde af, at ejeren af køretøjet gør indsigelse mod forbuddet mod kørsel af køretøjet har alene de offentlige myndigheder, der er ansvarlige for trafik og politi, beføjelse til at træffe bestemmelse om håndhævelsesforanstaltninger eller fysisk tvang.

Artikel 51, stk. 1, TEUF skal fortolkes således, at virksomhed, der består i teknisk kontrol med køretøjer, som er omfattet af en national lovgivning, ikke er forbundet med udøvelse af offentlig myndighed i denne bestemmelses forstand, uanset den omstændighed, at de erhvervsdrivende råder over en ret til at forbyde kørsel, når et køretøj i forbindelse med en kontrol udviser sikkerhedsmangler, som indebærer en umiddelbar fare, såfremt denne ret til at forbyde kørsel udøves på følgende betingelser:

Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en lovgivning, der undergiver en virksomheds eller en virksomhedssammenslutnings oprettelse af et anlæg til teknisk kontrol med køretøjer en betingelse om for det første, at der skal være en mindsteafstand mellem dette anlæg og de anlæg, som denne virksomhed eller virksomhedssammenslutning allerede er meddelt tilladelse for, og for det andet, at nævnte virksomhed eller nævnte virksomhedssammenslutning ikke, såfremt en sådan tilladelse blev meddelt, har en markedsandel på mere end 50%, medmindre det godtgøres – hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve – at denne betingelse reelt er egnet til at opnå målene om forbrugerbeskyttelse og trafiksikkerhed og ikke går ud over, hvad der er nødvendigt i denne henseende.

Dels kan sådanne begrænsninger således gøre det vanskeligere eller mindre attraktivt for unionsborgerne at udøve den i EUF-traktaten sikrede etableringsfrihed.

Dels, hvad angår den manglende objektive begrundelse for disse restriktioner, er det – for så vidt angår for det første overholdelse af mindsteafstande mellem anlæg, der ikke tilhører konkurrerende virksomheder, men samme virksomhed eller samme virksomhedssammenslutning – på ingen måde godtgjort, at en sådan betingelse i sig selv vil gøre det muligt at opfylde formålet om at tilskynde erhvervsdrivende til at etablere sig i isolerede områder på territoriet.

For så vidt angår for det andet forbuddet over for de erhvervsdrivende mod at have en markedsandel på mere end 50% synes en sådan betingelse, for så vidt som den kan få indvirkning på allerede eksisterende anlæg til teknisk kontrol af køretøjer i den pågældende region såvel som på markedsstrukturen, ikke umiddelbart at kunne bidrage til forbrugerbeskyttelsen. For så vidt angår formålet om tjenesteydelsens kvalitet er indholdet af tjenesteydelserne vedrørende teknisk kontrol med køretøjer, i denne henseende genstand for harmonisering på EU-plan.

(jf. præmis 67, 78-81 og 84 samt domskonkl. 3)