Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 16. maj 2013 – Hardimpex

(Sag C-444/12)

»Beskatning — moms — direktiv 2006/112/EF — princip om afgiftens neutralitet — ret til fradrag — afslag — mistænkelige transaktioner — forudgående svig — bevisbyrde«

1. Præjudicielle spørgsmål — besvarelse, der ikke giver anledning til nogen rimelig tvivl — besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis — anvendelse af procesreglementets artikel 99 (Domstolens procesreglement, art. 99) (jf. præmis 13)

2. Harmonisering af afgiftslovgivningerne — det fælles merværdiafgiftssystem — fradrag for indgående afgift — den afgiftspligtige persons forpligtelser — national praksis, hvorefter en afgiftspligtig person nægtes retten til fradrag, i tilfælde af at udstederen af fakturaen eller en af dens leverandører har handlet ulovligt — afslag, der er blevet givet, selv om de materielle betingelser for retten til fradrag er opfyldt, og selv om der ikke foreligger indicier, som begrunder en mistanke om uregelmæssigheder eller svig, der kan tilskrives udstederen — ikke tilladt — betingelser — efterprøvelse tilkommer den nationale ret [Rådets direktiv 2006/112, art. 168, litra a)] (jf. præmis 24, 28, 29 og 31 samt domskonkl.)

3. Harmonisering af afgiftslovgivningerne — det fælles merværdiafgiftssystem — fradrag for indgående afgift — national praksis, hvorefter en afgiftspligtig person nægtes retten til fradrag, i tilfælde af at udstederen af fakturaen eller en af dens leverandører har handlet ulovligt — ikke tilladt — grænser — betingelser [Rådets direktiv 2006/112, art. 168, litra a)] (jf. præmis 31 og domskonkl.)

Angående

Præjudiciel afgørelse – Fővárosi Törvényszék – fortolkning af Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 11) – fradrag for indgående afgift – fakturaudstederens levering af varer, hvis oprindelse er ukendt – uregelmæssigheder begået af andre virksomheder tidligere i leveringskæden – afgiftsmyndighedernes bevismæssige forpligtelser.

Konklusion

Artikel 168, litra a), i Rådets direktiv 2006/112/EU af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den er til hinder for, at afgiftsmyndigheden i en medlemsstat nægter en afgiftspligtig person retten til, i det beløb, der påhviler ham i skyldig merværdiafgift, at fradrage beløbet på den merværdiafgift, som skal betales eller er betalt for ydelser, der er blevet leveret til ham, med den begrundelse, at en transaktion tidligere i leveringskæden var behæftet med uregelmæssigheder i forhold til reglerne om merværdiafgift, eller at den afgiftspligtige person kan foreholdes at have undladt at sikre sig oprindelsen af de varer, der var opført på fakturaen udstedt af hans leverandør, uden at det er blevet tilstrækkeligt godtgjort, at han havde eller burde have haft kendskab til den pågældende uregelmæssighed.

Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 16. maj 2013 – Hardimpex

(Sag C-444/12)

»Beskatning — moms — direktiv 2006/112/EF — princip om afgiftens neutralitet — ret til fradrag — afslag — mistænkelige transaktioner — forudgående svig — bevisbyrde«

1. Præjudicielle spørgsmål — besvarelse, der ikke giver anledning til nogen rimelig tvivl — besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis — anvendelse af procesreglementets artikel 99 (Domstolens procesreglement, art. 99) (jf. præmis 13)

2. Harmonisering af afgiftslovgivningerne — det fælles merværdiafgiftssystem — fradrag for indgående afgift — den afgiftspligtige persons forpligtelser — national praksis, hvorefter en afgiftspligtig person nægtes retten til fradrag, i tilfælde af at udstederen af fakturaen eller en af dens leverandører har handlet ulovligt — afslag, der er blevet givet, selv om de materielle betingelser for retten til fradrag er opfyldt, og selv om der ikke foreligger indicier, som begrunder en mistanke om uregelmæssigheder eller svig, der kan tilskrives udstederen — ikke tilladt — betingelser — efterprøvelse tilkommer den nationale ret [Rådets direktiv 2006/112, art. 168, litra a)] (jf. præmis 24, 28, 29 og 31 samt domskonkl.)

3. Harmonisering af afgiftslovgivningerne — det fælles merværdiafgiftssystem — fradrag for indgående afgift — national praksis, hvorefter en afgiftspligtig person nægtes retten til fradrag, i tilfælde af at udstederen af fakturaen eller en af dens leverandører har handlet ulovligt — ikke tilladt — grænser — betingelser [Rådets direktiv 2006/112, art. 168, litra a)] (jf. præmis 31 og domskonkl.)

Angående

Præjudiciel afgørelse – Fővárosi Törvényszék – fortolkning af Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 11) – fradrag for indgående afgift – fakturaudstederens levering af varer, hvis oprindelse er ukendt – uregelmæssigheder begået af andre virksomheder tidligere i leveringskæden – afgiftsmyndighedernes bevismæssige forpligtelser.

Konklusion

Artikel 168, litra a), i Rådets direktiv 2006/112/EU af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den er til hinder for, at afgiftsmyndigheden i en medlemsstat nægter en afgiftspligtig person retten til, i det beløb, der påhviler ham i skyldig merværdiafgift, at fradrage beløbet på den merværdiafgift, som skal betales eller er betalt for ydelser, der er blevet leveret til ham, med den begrundelse, at en transaktion tidligere i leveringskæden var behæftet med uregelmæssigheder i forhold til reglerne om merværdiafgift, eller at den afgiftspligtige person kan foreholdes at have undladt at sikre sig oprindelsen af de varer, der var opført på fakturaen udstedt af hans leverandør, uden at det er blevet tilstrækkeligt godtgjort, at han havde eller burde have haft kendskab til den pågældende uregelmæssighed.