DA Den Europæiske Unions Tidende C 156/3

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. marts 2016 — Flight Refund Ltd mod Deutsche Lufthansa AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kúria — Ungarn)

(Sag C-94/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - retligt samarbejde i civile sager - europæisk betalingspåkravsprocedure - forordning (EF) nr. 1896/2006 - artikel 17 og 20 - forpligtelser for en ret, som skal udpege en ret, der har stedlig kompetence til at påkende en tvist, der er opstået som følge af, at skyldneren har gjort indsigelse mod et europæisk betalingspåkrav - kompetence for retterne i den medlemsstat, hvor det europæiske betalingspåkrav er udstedt - forordning (EF) nr. 44/2001 - krav, der støttes på en ret til kompensation i medfør af forordning (EF) nr. 261/2004 som følge af en flyafgangs forsinkelse))

(2016/C 156/03)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Kúria

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Flight Refund Ltd

Sagsøgt: Deutsche Lufthansa AG

Konklusion

Under omstændigheder, hvor der for en ret er indbragt en sag som den i hovedsagen omhandlede vedrørende udpegelse af en stedligt kompetent ret i den medlemsstat, hvor der er udstedt et europæisk betalingspåkrav, og hvor denne ret skal undersøge, om retterne i denne medlemsstat har international kompetence til at påkende en tvist vedrørende det krav, der ligger til grund for et sådant betalingspåkrav, mod hvilket skyldneren har gjort indsigelse inden for den frist, der er fastsat med henblik herpå, skal EU-retten fortolkes således, at:

— sådanne processuelle spørgsmål afgøres i henhold til artikel 26 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1896/2006 af 12. december 2006 om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure efter national lov, eftersom forordningen ikke indeholder oplysninger vedrørende den forelæggende rets beføjelser og forpligtelser

— Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område kræver, at spørgsmålet om, hvorvidt retterne i den medlemsstat, hvor det europæiske betalingspåkrav er udstedt, har international kompetence, afgøres i henhold til retsplejeregler, som gør det muligt at sikre den effektive virkning af denne forordnings bestemmelser og retten til forsvar, uanset om det er den forelæggende ret, eller om det er en ret, der af den forelæggende ret udpeges som stedligt og sagligt kompetent til at behandle et krav som det i hovedsagen omhandlede under en almindelig civil retssag, der træffer afgørelse om spørgsmålet

— såfremt en ret som den forelæggende ret træffer afgørelse om den internationale kompetence for retterne i den medlemsstat, hvor det europæiske betalingspåkrav er udstedt, og fastslår, at der, henset til de kriterier, der er fastsat i forordning nr. 44/2001, foreligger en sådan kompetence, er denne ret i henhold til sidstnævnte forordning og forordning nr. 1896/2006 forpligtet til at fortolke national ret således, at det i henhold hertil er muligt at identificere eller udpege en ret, der har stedlig og saglig kompetence til at træffe afgørelse i en sådan procedure, og

— såfremt en ret som den forelæggende ret fastslår, at der ikke foreligger en sådan international kompetence, er denne ret ikke forpligtet til ex officio at foretage en prøvelse af betalingspåkravet under analog anvendelse af artikel 20 i forordning nr. 1896/2006.

(1) EUT C 142 af 12.5.2014.