FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT

P. VERLOREN VAN THEMAAT

FREMSAT DEN 28. OKTOBER 1982 ( 1 )

Høje Domstol.

1. De væsentligste faktiske omstændigheder

Malfitano, som bor i Italien, arbejdede i 1955-1956 i Belgien som minearbejder. I den egenskab var han forsikret dér mod sygdom og invaliditet. Den forelæggende ret, Tribunal du Travail (ret for arbejdsog socialretlige sager), Charleroi, har beregnet, at den igennem dette tidsrum tilbagelagte forsikringsperiode svarer til 233 dage. Ganske vist er dette tal ikke helt uomtvistet, men det er ubestridt, at det samlede antal forsikringsdage andrager mindre end et år. Arrêté Royal [kongelig anordning] af 31. december 1963 bestemmer, at et forsikringsår svarer til 312 dage. Efter 1956 arbejdede Malfitano i Tyskland og vendte senere tilbage til Italien, hvor han, efter hvad der er oplyst af Institut national d'assurance maladie-invalidité [den nationale syge- og invalideforsikring (herefter benævnt »den belgiske institution«)] blev erklæret uarbejdsdygtig den 1. januar 1975. I 1971 ansøgte Malfitano den belgiske institution om tilkendelse af invalidepension, hvilket institutionen afslog i 1977. Institutionen støttede afslaget på artikel 48, stk. 1, i forordning nr. 1498/71, idet den anførte, at de i Belgien tilbagelagte forsikringsperioder var under et år, således at der i henhold til gældende belgisk ret ikke var nogen ret til pension.

Under retssagen ved Tribunal du travail, Charleroi, hvorunder denne afgørelse er blevet anfægtet, er følgende præjudicielle spørgsmål blevet forelagt Domstolen :

»Når bopæl ifølge den belgiske lovgivning om tvungen syge- og invalideforsikring ikke er tilstrækkeligt til tildeling af ydelser eller erhvervelse af status som forsikringsberettiget, medfører da forordning nr. 1408/71's artikel 48, stk. 1, såfremt en forsikrings- eller bopælsperiode tilbagelagt i Belgien er på under ét år, og ret til ydelser i Belgien først erhverves efter en obligatorisk karensperiode, at den kompetente institution er forpligtet til at bevilge ydelser for denne periode?«

2. Artikel 48, stk. 1, i forordning nr. 1408/71

Den relevante bestemmelse i forordning nr. 1408/71 lyder som følger:

»1. Såfremt den samlede længde af de efter en medlemsstats lovgivning tilbagelagte forsikrings- eller bopælsperioder er under 1 år, og såfremt der, alene på grundlag af disse perioder, ikke er erhvervet ret til ydelser i medfør af bestemmelserne i den nævnte lovgivning, er institutionen i den pågældende stat, uanset bestemmelserne i artikel 46, stk. 2, ikke pligtig at udrede ydelser på grundlag af de nævnte perioder.«

Ordene »eller bopælsperioder« blev indsat i bestemmelsen efter anmodning fra Det forenede Kongeriges, Irlands og Danmarks repræsentanter ved Fællesskaberne (EFT L 73, 1972, s. 104). Tilføjelsen skyldes den omstændighed, at Danmark — og i mindre grad Det forenede Kongerige — anvendte bopælskriteriet. Begrebet »bopælsperioder« defineres i artikel 1, s), a). I betragtning af, at belgisk ret anvender andre kriterier end »bopælsperioder«, er der allerede hermed tilstrækkeligt grundlag for at konkludere, at en sådan betingelse ikke er relevant i den foreliggende sag, og at det er uden betydning for så vidt angår fortolkningen af artikel 48, stk. 1, om den er opfyldt eller ikke.

For en overfladisk betragtning kunne den pågældende bestemmelse give indtryk af, at der som hovedregel ikke kan erhverves ret til ydelser, dersom forsikringsperioden er under et år. Eftersom artikel 48 bygger på forvaltningstekniske hensyn, er en sådan fortolkning i og for sig nærliggende, som anført af generaladvokat Reischl i forslaget til afgørelse i Borella-sagen (sag 49/75, Sml. 1975, s. 1461). Som Reischl allerede dengang bemærkede, er en sådan fortolkning ikke desto mindre indlysende forkert. Det er helt klart efter ordlyden af artikel 48, stk. 1, at den udelukkende indeholder en undtagelse fra artikel 46, stk. 2, dvs. en undtagelse fra sammenlægningsprincippet i forordning 1408/71. Det fremgår ydermere klart af den anden betingelse, som omhandles i artikel 48, stk. 1, at undtagelsen kun finder anvendelse, hvis der ikke er ret til ydelser i henhold til den nationale lovgivning. Består der en sådan ret, f.eks. fordi en periode på mindre end et år faktisk udgør en tilstrækkelig karensperiode, finder artikel 48, stk. 1, ikke anvendelse. Denne fortolkning af artikel 48, stk. 1, er klart fastslået af Domstolen i den nævnte doms præmis 5. Ydermere har Domstolen i sag 55/81 (Vermaut, Sml. 1982, s. 649) bekræftet denne fortolkning af den omhandlede bestemmelse. I betragtning af at fortolkningen af bestemmelsen nu ligger fast, må det spørgsmål, som Tribunal du Travail, Charleroi, har forelagt Domstolen til præjudiciel afgørelse, ligeledes besvares bekræftende. Svaret bør imidlertid tage stilling til det særligt omstridte spørgsmål på en mere utvetydig måde end det svar, som Kommissionen har foreslået.

3. Denne sags særlige omstændigheder

Det fremgår klart af ordlyden af det af Tribunal du Travail forelagte spørgsmål, at retten er gået ud fra en faktisk antagelse om, at der var ret til ydelser, fordi den obligatoriske karensperiode var blevet tilbagelagt. Af den belgiske institutions bemærkninger fremgår det imidlertid tilsyneladende, at den bestrider denne antagelse. Under alle omstændigheder har institutionen benægtet, at der stadig kan være ret til ydelser efter belgisk lovgivning, når den pågældende person ophørte med at være forsikret i Belgien på et tidspunkt, der ligger væsentligt forud for den dato, hvor forsikringsbegivenheden indtrådte. Det argument, som institutionen har fremført til støtte for denne indsigelse, rejser et spørgsmål vedrørende fællesskabsretten.

Det fremgår af siderne 4-6 i institutionens bemærkninger, at den bl.a. har prøvet at påvise, at det med den belgiske lovgivning, som var gældende i 1955-1956, som hjemmel nu ikke længere er muligt at erhverve nogen som helst rettigheder i henhold til 1963-Ioven under de omstændigheder, der foreligger i Malfitano's tilfælde. For så vidt angår betydningen af dette argument har den henvist til den franske version af artikel 48, stk. 1, som lyder: »... si ... aucun droit n'est acquis ...« og ikke »... si ... aucun droit n'a été acquis ...«. Under den mundtlige forhandling har den belgiske institution forklaret sit synspunkt nærmere og har også henvist til de skriftlige og mundtlige bemærkninger, som er indgivet på Malfitano's vegne. Ifølge institutionen er der ikke længere nogen som helst ret til ydelser i Belgien i henhold til loven af 9. maj 1963 i tilfælde som det foreliggende, eftersom den pågældende person ikke længere var forsikret i Belgien på det tidspunkt, hvor han blev erklæret uarbejdsdygtig. Som Malfitano's advokat med rette har påpeget under retsmødet, er denne omfattelse imidlertid faktisk ikke forenelig med ordlyden af artikel 48, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, således som denne bestemmelse skal fortolkes i lyset af EØF-traktatens artikel 51. Efter min mening kan dette også udledes af præmisserne 14 og 15 i Domstolens dom i Vermaut-sagen (sag 55/81) og af ordlyden af artikel 46, stk. 2, i forordning nr. 1408/71. Denne bestemmelse pålægger hver medlemsstat en klar forpligtelse til at udrede forholdsmæssige ydelser i henhold til den »... lovgivning ... arbejdstageren har været omfattet [af]« (min fremhævelse). Den i artikel 48, stk. 1, fastsatte undtagelse skal derfor fortolkes på samme måde, når den omtaler »lovgivning«. Eftersom dette i sidste instans synes at være det omstridte spørgsmål under den foreliggende retstvist, bør Domstolen afgive en utvetydig udtalelse med hensyn til den fortolkning, som skal anlægges af artikel 48, stk. 1.

4. Konklusion

Jeg foreslår derfor, at det af Tribunal du Travail, Charleroi, for Domstolen forelagte præjudicielle spørgsmål besvares som følger:

»Artikel 48, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 skal fortolkes således, at dersom en forsikrings- eller bopælsperiode i en medlemsstat er under et år, men der er erhvervet ret til ydelser i henhold til national ret på grundlag af denne kortere periode — selv om den ligger tilbage i tiden — er den kompetente institution pligtig at udrede ydelser for denne periode.«

( 1 ) – Oversat fra nederlandsk.