28

Hvad for det andet angår vurderingen af den fortabte mulighed undersøgte Retten — efter i den appellerede doms præmis 96 og 97 at have konstateret, at Marie-Claude Girardots ansøgninger opfyldte de betingelser, der krævedes for at blive taget i betragtning — i dommens præmis 98-122, om den mulighed, hun var blevet berøvet, kunne anses for at være sikker, forstået på den måde, at Marie-Claude Girardot ville have haft om ikke alle muligheder for at komme i betragtning til en af de omhandlede stillinger så i det mindste en realistisk mulighed for at komme i betragtning. Efter at Retten i dommens præmis 102-107 havde bemærket, at Marie-Claude Girardot på dette stadium under proceduren var den eneste ansøger til hver af disse stillinger, at hun havde en betydelig erfaring fra sin tidligere ansættelse ved Kommissionen, at man værdsatte hendes indsats, og at der var en tilstrækkelig overensstemmelse mellem hendes kvalifikationer og stillingsbeskrivelserne, fastslog den i dommens præmis 115-117 følgende: »115 Henset til ovenstående faktiske omstændigheder kan det ikke lægges til grund, at Kommissionen efter den første fase af ansættelsesproceduren i vedtægtens artikel 29, stk. 1, […] kunne foretrække at udvide sine valgmuligheder […], med sikkerhed ville have accepteret én af Marie-Claude Girardots ansøgninger, og følgelig at denne sidstnævnte havde alle muligheder for opnå en kontrakt som midlertidigt ansat som omhandlet i ansættelsesvilkårenes artikel 2, litra d), og opnå de økonomiske fordele, der følger dermed. Det må dog lægges til grund, at Marie-Claude Girardot i hvert fald havde en mulighed herfor, som hun blev berøvet som følge af, at hendes ansøgninger blev afslået af Kommissionen, uden der foreligger bevis for, at de blev behandlet af Kommissionen. 116 Under ansættelsesproceduren som omhandlet i vedtægtens artikel 29, stk. 1, litra b), havde en anden ansøger, der også var midlertidigt ansat, over for Kommissionen også tilkendegivet sin interesse i hver af de otte stillinger, som Marie-Claude Girardot ligeledes havde ansøgt om […] Kommissionen kunne vælge enten den ene eller den anden ansøger. Den havde imidlertid ligeledes adgang til ikke efter at have gennemgået disse at vælge nogen af de forhåndenværende ansøgere og overgå til den fase af proceduren, der er fastsat i vedtægtens artikel 29, stk. 1, litra c). Endelig kunne den under overholdelse af de i retspraksis opstillede principper undlade at fuldføre proceduren […] Disse omstændigheder var egnet til at nedsætte Marie-Claude Girardots muligheder for at opnå en af de pågældende stillinger. 117 Havde Marie-Claude Girardot imidlertid haft mulighed for at deltage i en ny ansættelsesprocedure, der blev iværksat efter en anullation af de afgørelser, hvorved hun fik afslag på sine ansøgninger […], ville hun have haft lejlighed til at tilkendegive sin interesse for andre stillinger af samme art, og henset til bl.a. de omstændigheder, der er nævnt i præmis 103-106 ovenfor, kunne hun eventuelt være kommet i betragtning til én af disse, hvilket Kommissionen ikke har bestridt. Denne omstændighed kan forøge Marie-Claude Girardots mulighed for at komme i betragtning som midlertidigt ansat som omhandlet i ansættelsesvilkårenes artikel 2, litra d), til at beklæde en fast stilling aflønnet over forsknings- og investeringsbevillingerne i kategori A, hvortil der kræves videnskabelige kvalifikationer, i Kommissionens Generaldirektorat for Det Fælles Forskningscenter, Kommissionens GD »Forskning« eller GD »Informationssamfundet«.«