Forslag til afgørelse fra generaladvokat Lenz fremsat den 2. maj 1990. - HOCHE GMBH MOD BUNDESANSTALT FUER LANDWIRTSCHAFTLICHE MARKTORDNUNG. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: VERWALTUNGSGERICHT FRANKFURT AM MAIN - TYSKLAND. - LANDBRUG - STOETTE TIL SMOER BEREGNET TIL FREMSTILLING AF KONDITORVARER - FORTABELSE AF LICITATIONSSIKKERHED - TILSIDESAETTELSE AF PROPORTIONALITETSPRINCIPPET OG LIGEBEHANDLINGSPRINCIPPET. - SAG C-174/89.



Samling af Afgørelser 1990 side I-02681



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

A - Faktiske omstaendigheder

1 . I den sag, jeg her skal tage stilling til, har Verwaltungsgericht Frankfurt am Main anmodet om en praejudiciel afgoerelse vedroerende anvendelsen og fortolkningen af nogle faellesskabsretlige bestemmelser til fremme af afsaetning af smoer inden for rammerne af den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter .

2 . Med hjemmel i forordning ( EOEF ) nr . 804/68 ( 1 ) om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter har Kommissionen udstedt forordning ( EOEF ) nr . 262/79 ( 2 ) om salg til nedsat pris af smoer beregnet til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmiddelprodukter, samt forordning ( EOEF ) nr . 1932/81 ( 3 ) om stoette til smoer og smoerkoncentrat beregnet til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmiddelprodukter .

3 . Forordning nr . 262/79 tager sigte paa at fremme afsaetning af interventionssmoer, og forordning nr . 1932/81 har til formaal at fremme afsaetning af markedssmoer ved hjaelp af en stoetteydelse . Licitationsproceduren i henhold til begge forordningerne gennemfoeres i form af en loebende licitation . Af markedspolitiske grunde, dvs . for at udvirke en betydelig reduktion af interventionslagrene af smoer, nedsatte Kommissionen den 21 . maj 1985 mindstesalgsprisen for interventionssmoer fra 1,15 ECU til 1,05 ECU . Desuden forhoejede den forarbejdningsomkostningerne for fremstilling af smoerkoncentrat fra 0,14 ECU til 0,16 ECU, saaledes at smoerprisen fra koelehus herefter udgjorde 0,89 ECU pr . kg mod tidligere 1,01 ECU pr . kg ( 4 ). Dette medfoerte en betydelig forskydning i prisniveauet for henholdsvis markedssmoer og interventionssmoer . Selv efter medregning af forarbejdningsstoetten var markedssmoer 10,65% dyrere end interventionssmoer .

4 . Sagsoegeren i hovedsagen, Hoche GmbH, der fremstiller smoerkoncentrat, havde i marts, april og maj 1985 deltaget i en raekke licitationer vedroerende ydelse af forarbejdningsstoette i henhold til forordning nr . 1932/81 . I denne forbindelse maatte virksomheden i hvert enkelt tilfaelde stille en licitationssikkerhed . I tilknytning til de saerlige licitationer nr . 76-81 forpligtede den sig til at forarbejde i alt 1 672 tons smoer til smoerkoncentrat .

5 . Paa davaerende tidspunkt var det oekonomisk fordelagtigere at indkoebe markedssmoer ( efter medregning af stoetten ) end interventionssmoer . Efter de prisfastsaettelser, Kommissionen foretog i maj 1985, var det imidlertid ikke laengere rentabelt at forarbejde markedssmoer . Smoerkoncentrat, der var fremstillet af markedssmoer, ville ikke laengere kunne udbydes paa konkurrencedygtige vilkaar uden tab . Hoche undlod derfor at opfylde den forarbejdningsforpligtelse, virksomheden havde paataget sig ved licitationerne om stoetteydelsen, og den indkoebte i stedet interventionssmoer . Den opfyldte dog sine forpligtelser til at koebe markedssmoer, men lagde smoerret paa lager ( 735,7 tons ). For disse smoermaengder stillede virksomheden saaledes heller ikke nogen forarbejdningssikkerhed .

6 . I september 1985 udstedte Kommissionen med virkning fra den 21 . september 1985 forordning ( EOEF ) nr . 2661/85 ( 5 ) om midlertidig undtagelse fra forordningerne nr . 262/79 og nr . 1932/81 . Hermed skulle der - som det hedder i forordningens begrundelse - ske en foroegelse af raekkevidden af foranstaltningerne til "genoprettelse af ligevaegten mellem overdragelsesprisen for interventionssmoer og stoette til markedssmoer til gavn for interventionssmoer" ( anden betragtning ). "Foroegelsen" bestod i at frigoere de bydende ved de saerlige licitationer nr . 76-81, der var afholdt i henhold til forordning nr . 1932/81, fra deres forpligtelser paa betingelse af, at de blev tilslagsmodtagere for en maengde interventionssmoer, der var 25% hoejere end den smoermaengde, de oprindelige forpligtelser vedroerte ( jfr . artikel 1 i forordning nr . 2661/85 ).

7 . Hoche gjorde brug af denne mulighed for at omdanne forpligtelsen, men da det var en betingelse, at forarbejdningsfristerne ikke var udloebet, opnaaede virksomheden kun at faa omdannet forpligtelserne for en del af smoermaengden . Med hensyn til de licitationstilbud, for hvilke forpligtelserne ikke kunne omdannes, og som virksomheden heller ikke havde stillet forarbejdningssikkerhed for, fortabte den licitationssikkerheden i henhold til artikel 12 i forordning nr . 1932/81 . Det er denne fortabelse af sikkerheden, forvaltningsretssagen for den nationale ret drejer sig om .

8 . Den forelaeggende ret har anfoert, at afgoerelserne om, at sikkerheden fortabes, blev truffet i overensstemmelse med artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81, og at den under saedvanlige omstaendigheder derfor ikke ville vaere betaenkelig ved at frifinde sagsoegte for kravet . I det foreliggende tilfaelde opstod der imidlertid en saerlig situation som foelge af udstedelsen af forordning nr . 2661/85, idet den risiko, som enhver, der deltager i en licitation, paatager sig, praktisk talt blev fjernet for en del af de bydende ved de saerlige licitationer nr . 76-81 . Da dette dog ikke gjaldt i samme omfang for alle tilslagsmodtagerne ved licitationerne nr . 76-81, maatte fortabelsen af sikkerheden for Hoche fremstaa som en kraenkelse af proportionalitetsprincippet og ligebehandlingsprincippet, der i givet fald maatte tages i betragtning ved anvendelsen af artikel 12 i forordning nr . 1932/81 . Paa denne baggrund har retten forelagt foelgende spoergsmaal :

"a ) Er artikel 12, stk . 1, i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1932/81 af 13 . juli 1981 ugyldig under hensyn til, at den ikke udelukker fortabelse af licitationssikkerhed for det tilfaelde, at en virksomhed i 1985 har modtaget tilslag i forbindelse med de saerlige licitationer nr . 76-81, men ikke har stillet nogen forarbejdningssikkerhed og i stedet - i et omfang svarende til tilslagsmaengden - har koebt og forskriftsmaessigt forarbejdet interventionssmoer i henhold til Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 262/79 af 12 . februar 1979 paa et tidspunkt forud for ikrafttraedelsen af Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 2661/85 af 20 . september 1985?

b ) Saafremt spoergsmaal a ) besvares benaegtende, skal anvendelsen af artikel 12, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1932/81 da suspenderes i det konkrete tilfaelde, naar de i spoergsmaal a ) naevnte omstaendigheder foreligger?"

9 . Med hensyn til den forelaeggende rets begrundelse, de naermere faktiske omstaendigheder samt parternes argumentation henviser jeg til retsmoederapporten .

B - Retlig bedoemmelse

Spoergsmaal a )

10 . Som begrundelse for spoergsmaalet vedroerende gyldigheden af artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81 har den forelaeggende ret i foerste raekke anfoert, at den naerer tvivl om bestemmelsens lovlighed, fordi der kan vaere sket en tilsidesaettelse af proportionalitetsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling . Jeg skal derfor foerst behandle de betaenkeligheder, der goer sig gaeldende i forbindelse med proportionalitetsprincippet .

11 . Artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81 indeholder generelle regler om grundene til, at en licitationssikkerhed, der er stillet ved licitationer om stoette til smoer og smoerkoncentrat, fortabes . Reglerne er udtoemmende, og der opstilles tre fortabelsesgrunde, der er formuleret saaledes :

"1 . Bortset fra tilfaelde af force majeure fortabes licitationssikkerheden for den maengde, for hvilken den bydende :

a ) har trukket buddet tilbage efter udloebet af den i artikel 4, stk . 2 og 3, fastsatte frist for indgivelse af bud,

eller

b ) saafremt det drejer sig om smoer :

ikke har forarbejdet smoerret til de i artikel 2, stk . 1, litra a ), omhandlede produkter inden for den fastsatte frist,

c ) saafremt det drejer sig om smoerkoncentrat :

ikke har stillet den i artikel 7, stk . 2, omhandlede forarbejdningssikkerhed inden for den fastsatte frist ."

12 . Den situation, der foreligger i hovedsagen, er reguleret i litra c ). Det er oplyst, at Hoche ikke stillede en forarbejdningssikkerhed, da virksomheden af oekonomiske grunde saa bort fra at foretage forarbejdningen og ikke oenskede at lide endnu stoerre tab .

13 . Den fortabelse af sikkerheden, som sagsoegte i hovedsagen, Bundesanstalt fuer landwirtschaftliche Marktordnung, traf afgoerelse om, er i henhold til artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81 den klare retsfoelge af sagsoegerens adfaerd .

14 . Denne retsfoelge kan kun vaere i strid med proportionalitetsprincippet, hvis det middel, der hjemles, nemlig forpligtelsen til at stille sikkerhed, ikke staar i forhold til det tilsigtede maal . Udgangspunktet maa saaledes vaere, at en foranstaltning er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, saafremt det middel, der hjemles, er egnet til at virkeliggoere den tilsigtede maalsaetning og ikke gaar ud over, hvad der er noedvendigt med henblik herpaa ( 6 ). Bestemmelserne om licitationssikkerheden skal for det foerste sikre, at de bud, der afgives, er serioese, idet det skal forhindres, at licitationsproceduren fordrejes ved indgivelse af fiktive bud . For det andet skal det sikres, at smoerret anvendes efter hensigten og inden for de gaeldende frister . Disse formaal fremgaar af artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81 . I denne forbindelse angaar det i artikel 12, stk . 1, litra b ), omhandlede tilfaelde den umiddelbare forarbejdning af smoer til de i forordningen naevnte produkter, mens der med artikel 12, stk . 1, litra c ), tages hensyn til, at forarbejdningsprocessen omfatter flere faser .

15 . Forarbejdning af smoer til koncentreret smoer er for saa vidt kun en mellemfase forud for den endelige forarbejdning . Da de forskellige faser heller ikke noedvendigvis skal udfoeres af en og samme virksomhed, er forpligtelsen til at stille sikkerhed afpasset efter forarbejdningsprocessen . For saa vidt angaar koncentreret smoer skal der stilles en selvstaendig forarbejdningssikkerhed - saaledes at licitationssikkerheden foerst frigoeres, naar forarbejdningssikkerheden er stillet - og dermed er der garanti for, at de enkelte forarbejdningsforpligtelser opfyldes, uden at kaeden brydes .

16 . I den konkrete sag har Hoche imidlertid ikke opfyldt sin forpligtelse til at forarbejde smoerret til smoerkoncentrat og til at stille forarbejdningssikkerhed . Fortabelsen af licitationssikkerheden er saaledes kun en sanktion for, at formaalet med garantien ikke er naaet .

17 . Den forelaeggende ret har selv udtalt, at den "under saedvanlige omstaendigheder" ikke ville vaere betaenkelig ved at frifinde for kravet . Den "ekstraordinaere situation", der medfoerer, at fortabelsen af sikkerheden forekommer at vaere i strid med proportionalitetsprincippet, er foerst opstaaet ved udstedelsen af forordning nr . 2661/85 . Denne forordning indeholder nemlig bestemmelser, som raekker videre end Kommissionens afgoerelser om prisfastsaettelsen, og som foreloebigt stiller spoergsmaalstegn ved eller maaske endog delvis ophaever formaalet med forarbejdningen af markedssmoer .

18 . Nu kan en saadan undtagelsesforordning, som kun gaelder for et antal sagsforhold, som er materielt afgraenset og naermere angivet, ikke medfoere, at gyldigheden af almindelige bestemmelser, altsaa i forordning nr . 1932/81, generelt drages i tvivl . Selv om altsaa den konkrete retsfoelge, naar alt kommer til alt, fremstaar som uforholdsmaessig, maa reglerne om, hvorledes dette resultat undgaas, udledes af undtagelses - eller overgangsbestemmelserne .

19 . Heller ikke i betragtning af de konkrete faktiske omstaendigheder i sagen vil man med rette generelt kunne erklaere artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81 for ugyldig . Selv under hensyn til, at Domstolen efter de gaeldende procesretlige regler har adgang til at begraense retsvirkningerne af en annullation, baade med hensyn til omfanget og den tidsmaessige afgraensning ( 7 ), vil det vaere forfejlet at erklaere artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81 for ugyldig . Ud over anvendelsesomraadet for forordning nr . 2661/85 og de deraf foelgende virkninger for forordning nr . 1932/81, goer der sig nemlig ingen betaenkeligheder gaeldende med hensyn til gyldigheden af artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81, hverken for den allerede forloebne tid eller for fremtiden .

20 . Disse betragtninger maa ogsaa gaelde for det tilfaelde, at fortabelsen af licitationssikkerheden eventuelt maa anses for at vaere i strid med ligebehandlingsprincippet . Ogsaa en saadan tilsidesaettelse af retsregler af hoejere rang ville vaere en foelge af ikrafttraedelsen af forordning nr . 2661/85, saaledes at den haevdede retsstridighed netop ikke gaelder den generelle retsregel og derfor heller ikke kan foere til, at den er ugyldig .

21 . Den forelaeggende ret har da ogsaa selv udtalt, at den anser en afgoerelse, hvorved artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81 erklaeres ugyldig, for at vaere utilfredsstillende ( 8 ). Af denne grund har retten - for det tilfaelde at det foerste praejudicielle spoergsmaal besvares bekraeftende - stillet endnu et spoergsmaal, der tager sigte paa at bringe proportionalitetsprincippet i anvendelse af billighedshensyn i det konkrete tilfaelde .

Spoergsmaal b )

22 . 1 . Med dette spoergsmaal er det ikke foerste gang Domstolen faar forelagt problemet, om der gaelder en almindelig billighedsgrundsaetning i faellesskabsretten . I sin foerste dom om spoergsmaalet, i sag 118/76 ( 9 ), udtalte Domstolen, at en national toldmyndighed ikke er berettiget til af billighedsgrunde at yde fritagelse for afgifter, der skal erlaegges i henhold til faellesskabsretten . Domstolen udtalte endvidere, at der ikke i faellesskabsretten er hjemmel til at yde fritagelse for betaling af monetaere udligningsbeloeb af billighedsgrunde .

23 . I en senere dom, i sag 299/84 ( 10 ), fandt Domstolen, at faellesskabsretten ikke indeholder en almindelig retsgrundsaetning, hvorefter en gaeldende faellesskabsbestemmelse ikke maa bringes i anvendelse af en national myndighed, naar bestemmelsen for den beroerte medfoerer saerligt alvorlige foelger, som faellesskabslovgiver klart ville have forsoegt at undgaa, saafremt man ved udstedelsen af bestemmelsen havde forudset dette tilfaelde .

24 . Den forelaeggende ret har med rette henvist til, at Domstolen har afvist, at der gaelder et almindeligt princip vedroerende materiel ubillighed, fordi resultatet heraf ville vaere, at det i det konkrete tilfaelde ville vaere overladt til medlemsstaternes retsinstanser at afgoere, om de vil anvende en faellesskabsretlig bestemmelse eller ej . Denne fare for at saette retsenheden over styr kan dog imoedegaas ved, at billighedsafgoerelsen i det konkrete tilfaelde traeffes af Domstolen selv . Formuleringen i domskonklusionen udelukker i hvert fald ikke denne mulighed, idet det der hedder, at

"... en national domstol, som mener sig stillet over for et saadant tilfaelde, dog altid har ret til at stille Domstolen ethvert praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen og gyldigheden af den paagaeldende faellesskabsretsakt, som den anser for noedvendigt, for at den kan afsige dom ."

25 . Selv om der altsaa saaledes indtil nu ikke er anerkendt et faellesskabsretligt billighedsprincip, forekommer det ikke helt usandsynligt, at Domstolen kunne udvikle og anvende et saadant princip . Dette gaelder saa meget mere, hvis man betragter princippet om materiel ubillighed som et udtryk for det proportionalitetsprincip, der anerkendes i faellesskabsretten ( 11 ).

26 . En endelig stillingtagen til, om Domstolen kender et princip vedroerende materiel ubillighed og i givet fald boer anvende det paa den foreliggende sag, er dog unoedvendig, naar det resultat, der efter den forelaeggende rets opfattelse "stemmer med billighed" allerede foelger af retsgrundsaetninger i den form, hvori de anerkendes i faellesskabsretten . De faktiske omstaendigheder i sagen maa herefter gennemgaas under denne synsvinkel .

27 . 2 . Indledningsvis forekommer det at vaere hensigtsmaessigt at klargoere spoergsmaalets materielle raekkevidde . Det andet praejudicielle spoergsmaal i sagen gaar ud paa, om anvendelsen af bestemmelsen om, at sikkerhedsstillelsen fortabes, skal suspenderes i det konkrete tilfaelde, "naar de i spoergsmaal a ) naevnte omstaendigheder foreligger ". Hermed henvises der ogsaa til de materielle betingelser, der i henhold til forordning nr . 2661/85 gaelder for at opnaa en fritagelse fra forpligtelserne i henhold til forordning nr . 1932/81 . Spoergsmaalet kunne altsaa ogsaa vaere formuleret saaledes :

"Kan en tilslagsmodtager i henhold til de saerlige licitationer nr . 76-81 til enhver tid frigoeres fra sine forpligtelser i henhold til forordning nr . 1932/81, saafremt han i oevrigt opfylder de i forordning nr . 2661/85 opstillede materielle betingelser for en frigoerelse fra forpligtelserne?"

28 . At det for den forelaeggende ret egentlig ikke saa meget drejer sig om gyldigheden af artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81, som om de retlige konsekvenser, forordning nr . 2661/85 har for forpligtelserne i henhold til forordning nr . 1932/81, foelger af, hvad retten selv har udtalt . Dette fremgaar ikke alene af formuleringen af det foerste praejudicielle spoergsmaal, hvori der henvises til betingelserne i henhold til forordning nr . 2661/85, men ogsaa af forelaeggelseskendelsens grunde, hvori det hedder :

"Der er imidlertid i det foreliggende tilfaelde opstaaet en saerlig situation, som Kommissionen har fremkaldt ved at udstede forordning ( EOEF ) nr . 2661/85 med virkning fra den 21 . september 1985 . Herved var den risiko, som enhver, der deltager i en licitationsprocedure, udsaetter sig for, nemlig praktisk talt blevet ophaevet for nogle erhvervsdrivendes vedkommende . ..."

29 . Det maa herefter undersoeges, om den fortabelse af sikkerhedsstillelsen, der sker efter artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81, paa baggrund af retsvirkningerne af forordning nr . 2661/85 for det foerste er i strid med proportionalitetsprincippet og for det andet i strid med forbudet mod forskelsbehandling .

a ) Som vi allerede har set i forbindelse med behandlingen af lovligheden af artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81, er en foranstaltning i strid med proportionalitetsprincippet, saafremt den ikke er et egnet middel til at naa det tilstraebte maal, eller hvis den gaar ud over, hvad der er noedvendigt hertil . Det abstrakte formaal, der i henhold til artikel 12, stk . 1, forfoelges med garantien, dvs . at sikre, at de afgivne bud er reelle, og at forarbejdningsforpligtelsen opfyldes, er naturligvis det samme, naar der er tale om en afgoerelse, der med hjemmel i bestemmelsen traeffes i en konkret sag . Undtagelsesvis kan formaalet med bestemmelsen dog vaere faldet bort som foelge af ikrafttraedelsen af forordning nr . 2661/85 . Anvendelsen af midlet vil da ikke laengere vaere noedvendigt .

30 . Den forelaeggende ret har givet udtryk for, at det er dette, der er sket . I forelaeggelseskendelsens grunde har den saaledes udtalt :

"Dette formaal forelaa imidlertid ikke i den periode, for hvilken licitationssikkerheden blev erklaeret fortabt i det foreliggende tilfaelde . Tvaertimod fremgaar det netop af forordning ( EOEF ) nr . 2661/85, at Kommissionen fra den 21 . maj 1985 ikke laengere lagde vaegt paa forarbejdning af markedssmoer, men satte alt ind paa i stedet at omdirigere efterspoergslen, saaledes at den blev rettet mod interventionssmoer . Ud fra dette formaal er det fuldstaendig uforstaaeligt og ulogisk, at der alligevel skal paalaegges en sanktion for en adfaerd, som Kommissionen helt aabenbart ikke laengere lagde vaegt paa ."

31 . Efter min opfatttelse kan denne opfattelse dog ikke tiltraedes . Det er ganske vist korrekt, at efterspoergslen skulle omdirigeres . Endvidere skulle tilslagsmodtagerne i henhold til licitationerne nr . 76-81, der var gennemfoert efter forordning nr . 1932/81, have mulighed for efter egen anmodning at blive fritaget for deres forpligtelser i henhold til forordning nr . 1932/81 paa betingelse af, at de efter relgerne i forordning nr . 262/79 erhvervede en maengde interventionssmoer, der var 25% stoerre end den, de allerede havde forpligtet sig til at indkoebe og forarbejde . At der paa bestemte vilkaar indfoeres en mulighed for at "omdanne" forpligtelsen, kan dog ikke medfoere, at formaalet med bestemmelserne om fortabelse af sikkerheden falder bort . Paa de betingelser, der fremgaar af undtagelsesforordningen, kan formaalet erstattes med et andet .

32 . Forbuddet mod forskelsbehandling kan dog vaere tilsidesat, saafremt ikke alle tilslagsmodtagerne ved licitationerne nr . 76-81 kan goere brug af omdannelsesmulighederne i henhold til forordning nr . 1932/81 i samme omfang .

33 . b ) En faellesskabsretsakt strider mod diskrimineringsforbudet og er dermed retsstridig, saafremt ensartede sagsforhold behandles forskelligt og forskellige sagsforhold behandles ens, medmindre dette er objektivt begrundet . Denne retsgrundsaetning, der er anerkendt i faellesskabsretten, stoettes paa det almindelige forbud mod forskelsbehandling, der udoeves paa grundlag af nationalitet, jfr . EOEF-Traktatens artikel 7, stk . 1, og de specielle diskrimineringsforbud, herunder det specielle diskrimineringsforbud paa landbrugsomraadet i henhold til EOEF-Traktatens artikel 40, stk . 3, andet afsnit ( 12 ). Den sidstnaevnte bestemmelse forbyder enhver form for forskelsbehandling af Faellesskabets producenter eller forbrugere inden for rammerne af den faelles landbrugspolitik .

34 . Den forelaeggende ret har anfoert, at det almindelige ligebehandlingsprincip er tilsidesat af foelgende grunde :

"Anvendes bestemmelsen (( i artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 1932/81 )) vil det nemlig bevirke, at de af sagsoegerens konkurrenter, der tilfaeldigvis ikke havde foretaget nogen forarbejdning inden den 21 . september 1985, eller for hvem forarbejdningsfristen endnu ikke var udloebet, kunne goere brug af omdannelsesmuligheden og dermed ikke maatte acceptere en fortabelse af sikkerheden, mens dette var tilfaeldet for sagsoegerens vedkommende . Den omstaendighed, der adskiller sagsoegerens situation fra konkurrenternes, er rent tilfaeldig og kan ikke begrunde en forskellig behandling ."

35 . Hertil skal for det foerste bemaerkes, at det i denne sammenhaeng ikke er noedvendigt at tage stilling til, om der foreligger en tilsidesaettelse af ligebehandlingsprincippet i forhold til de erhvervsdrivende, der havde opfyldt deres forpligtelser i henhold til forordning nr . 1932/81 . Med henblik paa besvarelsen af den forelaeggende rets spoergsmaal og afgoerelsen af hovedsagen er det ikke noedvendigt at tage stilling til denne problematik, da der ikke var risiko for, at de forarbejdningsvirksomheder, der havde opfyldt deres forpligtelser i henhold til forordning nr . 1932/81, fortabte den sikkerhed, de havde stillet .

36 . Noget andet er, at de - paa grund af Kommissionens prisfastsaettelser og de muligheder, der blev givet for til dels at opnaa en efterfoelgende frigoerelse fra forpligtelserne - foretog forarbejdningen paa oekonomisk set mindre fordelagtige vilkaar end konkurrenterne . Det er ikke noedvendigt at tage stilling til, om ligebehandlingsprincippet maa medfoere en kompensation for disse oekonomiske ulemper; her drejer det sig nemlig kun om fortabelsen af sikkerheden .

37 . Man kan for saa vidt tilslutte sig den forelaeggende rets begrundelse, som alle tilslagsmodtagerne ved lictationerne nr . 76-81 under hele licitationsproceduren befandt sig i samme situation og ogsaa var undergivet de samme forpligtelser som foelge af, at de havde deltaget i licitationerne . Det er rent faktisk en ulige behandling at behandle de erhvervsdrivende inden for denne gruppe forskelligt . Dette gaelder i det mindste for alle de tilslagsmodtagere, der endnu ikke havde opfyldt deres forpligtelser i henhold til forordning nr . 1932/81 . Der findes ingen saglig begrundelse for, at kun nogle af dem skulle have adgang til at frigoere sig fra de forpligtelser, de havde paataget sig, og i stedet goere brug af omdannelsesmuligheden i henhold til forordning nr . 2661/85 . Formaalet med forordningen var at frigoere tilslagsmodtagerne i henhold til licitationerne nr . 76-81 fra deres forpligtelser for at fremme forarbejdning af interventionssmoer .

38 . Det forekommer vilkaarligt at undergive erhvervsdrivende inden for denne gruppe en forskellig behandling, alt efter hvilke tidsrum og frister der er tale om . Samtlige tilslagsmodtagere befandt sig retligt og faktisk i samme situation . I betragtningerne til forordning nr . 2661/85 hedder det da ogsaa helt generelt :

"... det er hensigtsmaessigt ... at det midlertidigt og paa visse betingelser tillades, at de erhvervsdrivende, der er blevet erklaeret for tilslagsmodtagere i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 1932/81, frigoeres fra deres forpligtelser, saafremt ..." ( 13 ).

39 . Betingelsen for denne generelle fritagelse er, at der paatages en forpligtelse til at aftage betydelige maengder interventionssmoer . For de erhvervsdrivende, der har givet udtryk for, at de vil opfylde betingelserne, er der ikke fremfoert - eller ses der ikke at vaere - nogen saglig begrundelse for at afslaa at frigoere dem fra forpligtelserne .

40 . Den personkreds, der kan goere brug af frigoerelsesmuligheden ( eller bedre : omdannelsesmulighden, da frigoerelsen er betinget af, at der aftages stoerre maengder ), er angivet klart og tydeligt . Der er udelukkende tale om tilslagsmodtagerne ved licitationerne nr . 76-81 ( 14 ). Med hensyn til kravet om, at der fremsaettes en anmodning, er det paa forhaand klart, at det paa samme vilkaar for alle de beroerte kun har vaeret gaeldende fra ikrafttraedelsen af forordning nr . 2661/85 .

41 . Det ses ikke, hvordan man har kunnet lade udoevelsen af retten til at goere brug af mulighederne i henhold til forordning nr . 2661/85 afhaenge af forordningens ikrafttraedelsestidspunkt eller forarbejdningsfristerne ( 15 ), der i oevrigt beregnes paa forskellig maade, og denne problemstilling er hverken oplyst naermere i forordningen eller under retsforhandlingerne . Denne differentiering er derfor vilkaarlig . Saafremt der herefter ikke er nogen saglig begrundelse for den forskellige behandling, er den i strid med forbuddet mod forskelsbehandling og er dermed ugyldig .

42 . For at vaere forenelig med retsregler af hoejere rang maa den fortolkning, der anlaegges af forordning nr . 2661/85, derfor vaere, at samtlige tilslagsmodtagere ved de i henhold til forordning nr . 1932/81 afholdte licitationer nr . 76-81, der paa de i forordning nr . 2661/85 anfoerte betingelser har paataget sig en forpligtelse til at forarbejde en stoerre maengde licitationssmoer, jfr . betingelserne i forordning nr . 262/79, skal kunne goere brug af omdannelsesmuligheden ifoelge forordning nr . 2661/85, uanset forordningens ikrafttraedelsestidspunkt eller udloebet af forarbejdningsfristerne .

Sagens omkostninger

43 . Da den praejudicielle sags behandling for parterne i hovedsagen udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger . De udgifter, der er afholdt af Kommissionen kan ikke godtgoeres .

C - Forslag til afgoerelse

44 . Paa baggrund af det anfoerte skal jeg foreslaa, at de praejudicielle spoergsmaal besvares saaledes :

"Samtlige tilslagsmodtagere ved licitationerne nr . 76-81 skal - uanset ikrafttraedelsestidspunktet for forordning nr . 2661/85 eller forarbejdningsfristernes udloeb - paa samme vilkaar have mulighed for at goere brug af omdannelsesmuligheden i henhold til forordning nr . 2661/85 og dermed blive frigjort fra forpligtelserne i henhold til forordning nr . 1932/81 ."

(*) Originalsprog : tysk .

( 1 ) Raadets forordning af 27 . juni 1968 ( EFT 1968 I s . 169 ).

( 2 ) Kommissionens forordning af 12 . februar 1979 ( EFT L 41, s . 1 ).

( 3 ) Kommissionens forordning af 13 . juli 1981 ( EFT L 191, s . 6 ).

( 4 ) Dvs . at den pris, der skulle betales, ikke laengere var 1,15 - 0,14 = 1,01 ECU, men 1,05 - 0,16 = 0,89 ECU .

( 5 ) Kommissionens forordning af 20 . september 1985 ( EFT L 252, s . 13 ).

( 6 ) Jfr . dom af 18 . november 1987, Maizena mod BALM, praemis 15 ( sag 137/85, Sml . s . 4587 ).

( 7 ) Jfr . om anvendelsen af EOEF-Traktatens artikel 174, stk . 2, i sager i henhold til EOEF-Traktatens artikel 177 dom af 15 . oktober 1980, SA Roquette Frères mod den franske stat, sag 145/79, Sml . s . 2917 .

( 8 ) Jfr . den foerste saetning i den forelaeggende rets begrundelse for spoergsmaal b ).

( 9 ) Dom af 28 . juni 1977, Balkan Import-Export mod Hauptzollamt Berlin-Packhof ( sag 118/76, Sml . s . 1177 ).

( 10 ) Dom af 14 . november 1985, Neumann mod BALM ( sag 299/84, Sml . s . 3663 ).

( 11 ) Jfr . herom den naevnte sag 299/84, praemis 27 .

( 12 ) Jfr . dom af 13 . december 1984, Sermide mod Cassa conguaglio zucchero, praemis 28 ( sag 106/83, Sml . s . 4209 ), dom af 23 . februar 1983, Wagner mod BALM ( sag 8/82, Sml . s . 371, dom af 17 . juni 1987, Frico mod Voedselvoorzienings In - en Verkoopbureau ( forenede sager 424 og 425/85, Sml . s . 2755 ) og dom af 11 . marts 1987, Rau mod Kommissionen ( forenede sager 279, 280, 285 og 286/84, Sml . s . 1069 ).

( 13 ) Anden betragtning, mine fremhaevelser; forordningens ordlyd paa de romanske EF-sprog og paa nederlandsk svarer til affattelsen i den tyske version og foerer derfor ikke til andet resultat . Heller ikke den noget anderledes formulering i den engelske version giver anledning til anden bedoemmelse .

( 14 ) Jfr . artikel 1 i forordning nr . 2661/85 .

( 15 ) Jfr . artikel 2, stk . 2, i forordning nr . 1932/81 .