Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 14. maj 1996. - Area Cova SA m. fl. mod Rådet for Den Europæiske Union. - Intervention. - Sag T-194/95 Int. II.



Samling af Afgørelser 1996 side II-00343



Sammendrag

Parter

Dommens præmisser

Afgørelse



Nøgleord

++++

Retspleje ° frister ° intervention ° foraeldelse ° uforudsigelige omstaendigheder eller force majeure ° begreb

(EF-statutten for Domstolen, art. 42, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 115, stk. 1)

Sammendrag

Fristen for at fremsaette en begaering om intervention, som ved artikel 115, stk. 1, i Rettens procesreglement er fastsat til tre maaneder fra offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende af meddelelsen om indgivelse af staevningen, er ufravigelig, og dens overholdelse udgoer i lighed med, hvad der gaelder generelt for processkrifter, en ufravigelig procesforudsaetning, som det paahviler Retten at paase ex officio.

Betingelsen for at antage, at der foreligger omstaendigheder, som ikke kunne forudses, eller force majeure i den forstand, udtrykket er anvendt i artikel 42, stk. 2, i EF-statutten for Domstolen ° og dermed for at undgaa foraeldelse ° er, at der er indtruffet usaedvanlige omstaendigheder, som den paagaeldende part ikke har nogen indflydelse paa, og som er uundgaaelige, selv om der udvises al den agtpaagivenhed, som maa forventes. Hverken den komplicerede karakter af en institutions interne procedurer eller sendraegtigheden i dens interne kommunikation kan betragtes som saadanne usaedvanlige omstaendigheder. En part kan herved navnlig ikke paaberaabe sig forstyrrelser i dens egne tjenestegrenes funktion.

Parter

I sag T-194/95 intv. II,

Area Cova, SA, Vigo (Spanien),

Armadora José Pereira, SA, Vigo,

Armadores Pesqueros de Aldán, SA, Vigo,

Centropesca, SA, Vigo,

Chymar, SA, Vigo,

Eloymar, SA, Estribela (Spanien),

Exfaumar, SA, Bueu (Spanien),

Farpespan, SL, Moaña (Spanien),

Freiremar, SA, Vigo,

Hermanos Gandón, SA, Cangas (Spanien),

Heroya, SA, Vigo,

Hiopesca, SA, Vigo,

José Pereira e Hijos, SA, Vigo,

Juana Oya Pérez, Vigo,

Manuel Nores González, Marín (Spanien),

Moradiña, SA, Cangas,

Navales Cerdeiras, SL, Camariñas (Spanien),

Nugago Pesca, SA, Bueu,

Pesquera Austral, SA, Vigo,

Pescaberbés, SA, Vigo,

Pesquerías Bígaro Narval, SA, Vigo,

Pesquera Cíes, SA, Vigo,

Pesca Herculina, SA, Vigo,

Pesquera Inter, SA, Cangas,

Pesquerías Marinenses, SA, Marín,

Pesquerías Tara, SA, Cangas,

Pesquera Vaqueiro, SA, Vigo,

Sotelo Dios, SA, Vigo,

Asociación Nacional de Armadores de Buques Congeladores de Pesca de Merluza (Anamer), Vigo,

Asociación Nacional de Armadores de Buques Congeladores de Pesquerías Varias (Anavar), Vigo,

Asociación de Sociedades Pesqueras Españolas (ASPE), Vigo,

ved advokaterne Antonio Creus Carreras og Xavier Ruiz Calzado, Barcelona, og advokat Bonifacio García Porras, Salamanca, advokatfirmaet Cuatrecasas, 78, avenue d' Auderghem, Bruxelles,

sagsoegere,

mod

Raadet for Den Europaeiske Union ved juridisk konsulent John Carbery og Germán-Luis Ramos Ruano, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos generaldirektoer Bruno Eynard, Den Europaeiske Investeringsbanks Direktorat for Juridiske Anliggender, 100, boulevard Konrad Adenauer,

sagsoegt,

angaaende en paastand om annullation af Raadets forordning (EF) nr. 1761/95 af 29. juni 1995 om anden aendring af forordning (EF) nr. 3366/94 om fastsaettelse for 1995 af foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det regulerede omraade, der er defineret i konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedroerende fiskeriet i det nordvestlige Atlanterhav (EFT L 171, s. 1), i det omfang forordningen fastsaetter EF-fartoejers kvoter for hellefisk,

har

FORMANDEN FOR RETTENS FEMTE AFDELING

afsagt foelgende

Kendelse

Dommens præmisser

1 Ved begaering indgaaet til Rettens Justitskontor ved telefax den 27. februar 1996 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved juridisk konsulent Thomas van Rijn og Blanca Vilá Costa, der er udstationeret som national ekspert ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, anmodet om at intervenere i den foreliggende sag til stoette for sagsoegtes paastand. Den underskrevne original af begaeringen er indgaaet til Justitskontoret den 28. februar 1996.

2 Det bemaerkes for det foerste, at en begaering om intervention ifoelge procesreglementets artikel 115, stk. 1, "skal fremsaettes inden udloebet af en frist paa tre maaneder, som loeber fra offentliggoerelsen af den i artikel 24, stk. 6, naevnte meddelelse". Denne frist er ufravigelig, og dens overholdelse udgoer i lighed med, hvad der generelt gaelder for procesfrister, en ufravigelig procesforudsaetning, som det paahviler Retten at paase ex officio.

3 I den foreliggende sag maa det fastslaas, at den i artikel 24, stk. 6, foreskrevne meddelelse om sagens anlaeg blev offentliggjort den 25. november 1995 (EFT C 315, s. 22). Den gaeldende frist paa tre maaneder, som i medfoer af procesreglementets artikel 102, stk. 2, skal forlaenges med to dage under hensyn til afstanden, udloeb saaledes den 27. februar 1996. Foelgelig indgik den underskrevne original af begaeringen om intervention til Justitskontoret efter udloebet af fristen i henhold til artikel 115, stk. 1.

4 Hvad angaar den telefax af begaeringen om intervention, som indgik til Justitskontoret inden fristens udloeb, maa det fastslaas, at ifoelge procesreglementets artikel 43, stk. 1, skal det originale eksemplar af ethvert processkrift underskrives af partens befuldmaegtigede eller advokat. Dette krav er derfor kun opfyldt, saafremt det underskrevne originale eksemplar faktisk er naaet frem til Justitskontoret, og det er ikke tilstraekkeligt, at Justitskontoret modtager en kopi eller en telefax. Af denne grund maa justitssekretaeren ifoelge artikel 6, stk. 3, i instruksen for justitssekretaeren af 3. marts 1994 (EFT L 78, s. 32) kun acceptere dokumenter, der er forsynet med partens advokats eller befuldmaegtigedes originale underskrift, ligesom han ifoelge instruksens artikel 10, stk. 3, skal anerkende indleveringen af et dokument, som han har modtaget pr. telefax, som vaerende sket inden fristen udloeb, saafremt der er tale om en frist, der ville kunne forlaenges, og det originale eksemplar af dette dokument derefter indleveres med den fornoedne omhu. Da det hverken efter procesreglementets artikel 115 eller artikel 103 er muligt at forlaenge den i procesreglementet fastsatte frist for intervention, bestemmes det udtrykkeligt i artikel 10, stk. 3, andet afsnit, i instruksen for justitssekretaeren, at begaeringer om intervention ikke kan indleveres i form af fremsendelse pr. telefax.

5 Som svar paa en anmodning fra Retten om at angive de grunde, der kunne retfaerdiggoere den forsinkede indgivelse af begaeringen, har Kommissionen henvist til den forsinkelse, hvormed Den Juridiske Tjeneste som foelge af de komplicerede interne procedurer og sendraegtigheden i kommunikationen inden for institutionen modtog tilladelse til at begaere intervention. Kommissionen har anmodet om, at dens begaering om intervention imoedekommes med den begrundelse, at den er part i den konnekse sag Area Cova m.fl. mod Raadet og Kommissionen, sag T-12/96, og i betragtning dels af, at Kommissionen er impliceret i sagen, dels af dens befoejelser ved forvaltningen af den faelles fiskeripolitik.

6 Det bemaerkes, at det er en betingelse for at antage, at der foreligger omstaendigheder, som ikke kunne forudses, eller force majeure i den forstand, udtrykket er anvendt i artikel 42, stk. 2, i EF-statutten for Domstolen, at der er indtruffet usaedvanlige omstaendigheder, som den paagaeldende part ikke har nogen indflydelse paa, og som er uundgaaelige, selv om der udvises al den agtpaagivenhed, som maa forventes. Hverken den komplicerede karakter af institutionens interne procedurer eller sendraegtigheden i dens interne kommunikation kan betragtes som saadanne usaedvanlige omstaendigheder. En part kan herved navnlig ikke paaberaabe sig forstyrrelser i dens egne tjenestegrenes funktion (jf. Domstolens dom af 15.12.1994, sag C-195/91 P, Bayer mod Kommissionen, Sml. I, s. 5629, praemis 30-34).

7 Hvad angaar de oevrige omstaendigheder, som Kommissionen har paaberaabt sig, kan disse ganske vist godtgoere, at den har interesse i at deltage i den foreliggende sag, men hverken undskylde den manglende overholdelse af fristen, eller begrunde en fravigelse af procesreglementets artikel 115, stk. 1.

Afgørelse

Af disse grunde

bestemmer

FORMANDEN FOR RETTENS FEMTE AFDELING

1) Begaeringen fra Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber om tilladelse til at intervenere i sag T-194/95 til stoette for sagsoegtes paastande afvises.

2) Kommissionen baerer sine egne omkostninger.

Saaledes bestemt i Luxembourg den 14. maj 1996.