Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Institutionernes retsakter ° tilblivelsesprocedure ° Raadets vedtagelse af en forordning paa forslag af Kommissionen ° forslaget aendret i overensstemmelse med et politisk kompromis, som er accepteret af det kompetente kommissionsmedlem paa Kommissionens vegne, og som er blevet godkendt af denne ° det aendrede forslag har ikke skriftlig form ° uden betydning

(EOEF-traktaten, art. 149, stk. 3)

2. Institutionernes retsakter ° begrundelse ° forpligtelse ° raekkevidde ° retsakter udstedt af Raadet, der forudsaetter et forslag fra Kommissionen

(EOEF-traktaten, art. 190)

3. Institutionernes retsakter ° tilblivelsesprocedure ° hoering af Parlamentet ° fornyet hoering i tilfaelde af vaesentlig aendring af det oprindelige forslag

4. Landbrug ° faelles landbrugspolitik ° formaal ° udjaevning ° institutionernes skoen ° sikring af en rimelig indkomst for producenterne ° foroegelse af produktiviteten ° stabilisering af markedet ° sikring af forsyningerne ° rimelige priser for forbrugerne ° forordning om den faelles markedsordning for bananer ° lovlig

(EOEF-traktaten, art. 39-43; Raadets forordning nr. 404/93)

5. Landbrug ° faelles landbrugspolitik ° ordning vedroerende produktion og afsaetning af landbrugsprodukter med henblik paa virkeliggoerelsen af de i traktatens artikel 39 naevnte formaal ° hjemmel ° traktatens artikel 43 ° andre formaal forfulgt samtidig ° uden betydning

(EOEF-traktaten, art. 39 og 43; fjerde Lomé-konvention, AVS-EOEF, af 15.12.1989)

6. Landbrug ° faelles landbrugspolitik ° forrang i forhold til traktatens formaal paa konkurrenceomraadet ° Raadets skoen med hensyn til anvendelsen af konkurrencereglerne

(EOEF-traktaten, art. 42, stk. 1)

7. Landbrug ° faelles markedsordning ° bananer ° indfoerselsordning ° toldkontingent ° indfoerelse og fordeling ° forskelsbehandling ° foreligger ikke ° ejendomsret ° velerhvervede rettigheder ° fri erhvervsudoevelse ° proportionalitetsprincippet ° kraenkelse heraf ° foreligger ikke

(Raadets forordning nr. 404/93)

8. Internationale aftaler ° fjerde Lomé-konvention, AVS-EOEF ° bestemmelser om handelssamarbejde ° almindelig ordning for samhandelen ° opkraevning af told af ikke-traditionelle indfoersler af bananer fra AVS-staterne over en vis maengde ° lovlig

(Fjerde Lomé-konvention, AVS-EOEF, af 15.12.1989, art. 168, og protokol nr. 5; Raadets forordning nr. 404/93)

9. Annullationssoegsmaal ° anbringender ° ikke muligt at anfaegte gyldigheden af en faellesskabsretsakt under henvisning til GATT' s bestemmelser ° undtagelser ° faellesskabsretsakt, hvis formaal er at gennemfoere disse bestemmelser, og som udtrykkeligt og praecist henviser til dem

(EOEF-traktaten, art. 173, stk. 1; den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel)

10. Oversoeiske landes og territoriers associering med Faellesskabet ° den i traktatens artikel 136 hjemlede gennemfoerelseskonvention ° protokollen vedroerende toldkontingent for indfoersel af bananer ° afskaffelse skal ikke ske efter bestemmelserne om aendring af traktaten

(EOEF-traktaten, art. 43, stk. 2, art. 136 og 236; protokollen vedroerende toldkontingent for indfoersel af bananer, stk. 4, tredje afsnit)

Sammendrag

1. I forbindelse med proceduren for Raadets vedtagelse af en forordning har det ingen betydning, at forslaget fra Kommissionen, som var aendret i overensstemmelse med et politisk kompromis, som det kompetente kommissionsmedlem havde accepteret paa Kommissionens vegne under et moede i Raadet, og som var blevet godkendt af Kommissionens medlemmer som kollegium, ikke havde skriftlig form.

Traktatens artikel 149, stk. 3, bestemmer nemlig, at saa laenge Raadet ikke har truffet afgoerelse, kan Kommissionen aendre sit forslag under hele forloebet af de i stk. 1 og 2 naevnte procedurer, uden at det kraeves, at disse aendrede forslag noedvendigvis skal have skriftlig form. Saadanne aendrede forslag, der er en del af faellesskabslovgivningsprocessen, som er karakteriseret ved en vis smidighed, der er noedvendig for at forene institutionernes synspunkter, adskiller sig fundamentalt fra akter, som Kommissionen udsteder, og som beroerer private umiddelbart, hvorfor der ikke for vedtagelsen af disse forslag kraeves streng overholdelse af de formkrav, som gaelder for vedtagelsen af retsakter, som umiddelbart beroerer private.

2. Selv om traktatens artikel 190 paalaegger Raadet en forpligtelse til at henvise til Kommissionens forslag i de retsakter, som kun kan udstedes paa grundlag af et forslag fra Kommissionen, kraever den ikke, at de aendringer skal naevnes, som senere maatte vaere foretaget i dette forslag. Kun saafremt Kommissionen havde trukket sit forslag tilbage og havde erstattet det af et nyt forslag, ville situationen vaere en anden.

3. Saafremt det er foreskrevet, at Europa-Parlamentet skal hoeres, indebaerer dette, at der skal foretages en fornyet hoering, hver gang den endeligt vedtagne tekst, betragtet som helhed, efter selve sit indhold afviger fra den, om hvilken Parlamentet allerede er blevet hoert, med undtagelse af tilfaelde, hvor aendringerne i det vaesentlige svarer til det oenske, som Parlamentet selv har givet udtryk for.

4. Ved forfoelgelsen af den faelles landbrugspolitiks maal skal faellesskabsinstitutionerne til stadighed soerge for at udjaevne en eventuel indbyrdes modstrid mellem disse maal betragtet saerskilt, samt, om noedvendigt, give det ene eller det andet af dem midlertidig forrang, hvis de oekonomiske forhold eller omstaendigheder, med henblik paa hvilke institutionerne traeffer afgoerelse, kraever det.

Faellesskabslovgiver, som paa den faelles landbrugspolitiks omraade har vide skoensmaessige befoejelser i overensstemmelse med det politiske ansvar, som faellesskabslovgiver er tillagt ved traktatens artikel 40 og 43, har saaledes, uden at handle i strid med traktatens artikel 39, kunnet indfoere en faelles markedsordning for bananer, der skal sikre de beroerte landbrugsbefolkningers indtaegt ved at garantere niveauet for den bestaaende faellesskabsproduktion og ved at indfoere visse foranstaltninger, der er egnede til at foroege produktiviteten, stabilisere markedet ved at garantere en faellesskabsproduktion og ved at regulere indfoerslerne, samt ° ved de samme foranstaltninger, som suppleres af en mulighed for at foroege indfoerselskontingentet ° sikre forsyningerne.

Det udgoer ikke en kraenkelse af artikel 39, at indfoerelsen af den faelles markedsordning i nogle medlemsstater har kunnet foere til hoejere priser. Dels vil den omstaendighed, at nationale ordninger, der er kendetegnet ved betydelige prisforskelle, afloeses af en faelles ordning, uundgaaeligt give sig udslag i en tilpasning af priserne i hele Faellesskabet, dels maa det formaal at sikre forbrugerne rimelige priser udstraekkes til at omfatte hele faellesmarkedet, og endelig kan faellesskabslovgiver midlertidigt give forrang til andre formaal.

5. Den omstaendighed, at forordning nr. 404/93 om den faelles markedsordning for bananer baade forfoelger landbrugspolitiske maal og gennemfoerer en udviklingspolitik til fordel for AVS-staterne, er paa ingen maade til hinder for, at den kan have hjemmel i traktatens artikel 43 alene.

For det foerste er traktatens artikel 43 den rette hjemmel for enhver ordning, der vedroerer produktion og afsaetning af de i bilag II til traktaten opregnede landbrugsprodukter, og som bidrager til virkeliggoerelsen af et eller flere af de i traktatens artikel 39 naevnte maal med den faelles landbrugspolitik, selv om der samtidig forfoelges andre formaal.

For det andet kraever indfoerelsen af en faelles markedsordning, foruden bestemmelser om faellesskabsproduktionen, at der indfoeres en importordning med henblik paa at sikre stabiliseringen af markederne og afsaetningen af faellesskabsproduktionen, naar den faelles politiks indre og ydre del er uadskillelige, saaledes som det er tilfaeldet for bananer, hvorved bemaerkes, at institutionerne ved anvendelsen af deres lovgivningsbefoejelse ikke maa se bort fra de internationale forpligtelser, som Faellesskabet har paataget sig i henhold til Lomé-konventionen.

6. Traktatens artikel 42, stk. 1, anerkender baade landbrugspolitikkens forrang i forhold til traktatens formaal paa konkurrenceomraadet og Raadets kompetence til at beslutte, i hvilket omfang konkurrencereglerne skal anvendes paa landbrugsomraadet.

7. Ordningen for samhandelen med tredjelande i medfoer af den faelles markedsordning for bananer, der er indfoert ved forordning nr. 404/93, og isaer det toldkontingent, der er indfoert for importen, og fordelingen af dette, udgoer ikke en tilsidesaettelse af grundrettigheder og almindelige retsgrundsaetninger.

Hvad saaledes angaar forbuddet mod forskelsbehandling er det rigtigt, at to forskellige grupper af erhvervsdrivende ° paa den ene side de, der foer drev virksomhed paa aabne nationale markeder og frit kunne forsyne sig med bananer fra tredjelande, paa den anden side de, der drev virksomhed paa beskyttede nationale markeder, hvor de var sikret mulighed for at kunne afsaette faellesskabsbananer og traditionelle AVS-bananer uanset disses hoejere pris ° ikke paavirkes paa samme maade af de naevnte foranstaltninger, idet de foerstnaevnte paalaegges restriktioner med hensyn til deres indfoerselsmuligheder, mens de sidstnaevnte for fremtiden faar mulighed for at indfoere visse maengder tredjelandsbananer.

Denne differentierede behandling staar imidlertid i sammenhaeng med formaalet, nemlig en integration af hidtil opdelte markeder, naar det tages i betragtning, at disse forskellige kategorier af erhvervsdrivende befandt sig i en forskellig situation, foer den faelles markedsordning blev indfoert, og den tilvejebringer en vis balance mellem de to kategorier af erhvervsdrivende, som er noedvendig for at sikre afsaetningen af faellesskabsproduktionen og den traditionelle AVS-produktion, hvilket den faelles ordning skal sikre.

De samme betragtninger er begrundelsen for det indgreb, der er gjort i retten til fri erhvervsudoevelse for de erhvervsdrivende, der tidligere drev virksomhed paa de aabne markeder, uden at der herved er gjort indgreb i denne rets kerne.

For saa vidt angaar de naevnte erhvervsdrivendes ejendomsret kan tabet af markedsandele ikke anses for et indgreb heri, for den markedsandel, der haves foer indfoerelsen af en faelles markedsordning, er blot en midlertidig oekonomisk position, som er undergivet de vilkaar, der foelger af skiftende omstaendigheder, og er ikke undergivet ejendomsret. Tilsvarende kan en placering paa markedet, der foelger af en bestaaende situation, ikke, og saa meget mindre, naar denne situation er i strid med reglerne for det faelles marked, vaere beskyttet som en velerhvervet rettighed eller paa grundlag af en berettiget forventning.

Hvad endelig angaar proportionalitetsprincippet kan dette ikke anses for tilsidesat under henvisning til, at formaalene vedroerende stoette til AVS-producenterne og vedroerende sikring af faellesskabsproducenternes indkomster kunne have vaeret naaet ved foranstaltninger, som gjorde mindre indgreb i konkurrencen og i visse kategorier af erhvervsdrivendes interesser, for der er intet grundlag for at paastaa, at Raadet ° der som led i gennemfoerelsen af en faelles markedsordning skal afveje modstaaende interesser og saaledes vaelge mellem flere muligheder inden for rammerne af de politiske valg, som henhoerer under dets saerlige ansvarsomraader ° har vedtaget foranstaltninger, der var aabenbart uegnede til at naa det tilstraebte maal.

8. Med hensyn til indfoerelsen af et toldkontingent henhoerer indfoersel af bananer til Faellesskabet fra AVS-stater under artikel 168, stk. 2, litra a), nr. ii), i den fjerde Lomé-konvention, AVS-EOEF, under protokol nr. 5 om bananer, som er bilag til konventionen, samt under bilag LXXIV og LXXV til denne protokol. Efter disse bestemmelser er Faellesskabet, for saa vidt angaar adgangen til faellesmarkedet for AVS-bananer, kun forpligtet til at opretholde de fordele, som AVS-staterne havde foer den naevnte konvention, og det kunne foelgelig i forordning nr. 404/93 foreskrives, uden at dette udgjorde en tilsidesaettelse af stk. 1 i den ovennaevnte artikel 168, at der opkraeves told af ikke-traditionelle indfoersler af AVS-bananer over en vis maengde.

9. Saeregenhederne ved den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel ° som er karakteriseret ved stor smidighed i sine bestemmelser, navnlig dem, der vedroerer mulighederne for fravigelse, de foranstaltninger, der kan traeffes i tilfaelde af saerlige vanskeligheder, og ordningen for bilaeggelse af tvister mellem de kontraherende parter ° er til hinder for, at Domstolen tager den almindelige overenskomsts bestemmelser i betragtning, naar den tager stilling til lovligheden af en forordning under et soegsmaal anlagt af en medlemsstat i henhold til traktatens artikel 173, stk. 1. Det fremgaar saaledes af disse saeregenheder, at bestemmelserne i den almindelige overenskomst ikke er ubetingede, og at overenskomstens aand, opbygning og ordlyd ikke kan give grundlag for en forpligtelse til at tillaegge bestemmelserne virkning som bestemmelser i international ret, der er umiddelbart anvendelige i de kontraherende parters nationale retsordener. I mangel af en saadan forpligtelse paa grundlag af overenskomsten selv er det kun for det tilfaelde, at Faellesskabet har villet opfylde en saerlig forpligtelse, som er paataget inden for rammerne af GATT, eller at faellesskabsretsakten udtrykkeligt henviser til praecise bestemmelser i den almindelige overenskomst, at det tilkommer Domstolen at proeve lovligheden af den paagaeldende faellesskabsretsakt i forhold til GATT' s bestemmelser.

10. Selv om protokollen vedroerende toldkontingent for indfoersel af bananer faktisk er en integrerende del af traktaten, idet den er bilag til den i traktatens artikel 136 hjemlede gennemfoerelseskonvention vedroerende de oversoeiske landes og territoriers associering med Faellesskabet, blev den imidlertid indfoert som overgangsforanstaltning i afventning af ensartede betingelser for indfoersel af bananer til faellesmarkedet. I konsekvens heraf bestemmes det i den naevnte protokols stk. 4, tredje afsnit, at Raadet med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen traeffer beslutning om afskaffelse eller aendring af dette kontingent, uden at der tages noget forbehold med hensyn til den tidsmaessige raekkevidde af en beslutning om afskaffelse. Det foelger af det anfoerte, at protokollen, der i oevrigt ikke kan bevirke, at der goeres undtagelse fra en grundlaeggende bestemmelse i traktaten som artikel 43, stk. 2, samt det kontingent, som den hjemler, kan afskaffes, uden at der herved skal ske anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 236 om aendring af traktaten.