ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/24

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 3. oktober 2013 — Bernhard Rintisch mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Bariatrix Europe Inc. SAS

(Sag C-120/12 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 74, stk. 2 - forordning (EF) nr. 2868/95 - regel 50, stk. 1, første og tredje afsnit - indsigelse fra indehaveren af et ældre varemærke - eksistensen af varemærket - beviser indgivet til støtte for indsigelsen efter udløbet af den fastsatte frist - ingen hensyntagen hertil - appelkammerets skønsbeføjelse - andet fastsat - omstændigheder, der er til hinder for en hensyntagen til yderligere eller supplerende beviser)

2013/C 344/40

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Bernhard Rintisch (ved ved Rechtsanwalt A. Dreyer)

De andre parter i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget) og Bariatrix Europe Inc. SAS

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 16. december 2011 i sag T-62/09, Rintisch mod KHIM, hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) i et annullationssøgsmål indledt af indehaveren af de nationale ord- og figurmærker »PROTI«, »PROTIPOWER« og »PROTIPLUS« for varer i klasse 29 og 32 og det nationale firmanavn »PROTITOP« for varer i klasse 29, 30 og 32, til prøvelse af afgørelse truffet den 15. december 2008 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 740/2008-4) vedrørende afslag på en klage over indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne forkastede appellantens indsigelse mod registrering af ordmærket »PROTI SNACK« for varer i klasse 5, 29, 30 og 32 — for sen fremlæggelse af dokumenter — skønsbeføjelse i medfør af artikel 74, stk. 2, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 76, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Bernhard Rintisch betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 165 af 9.6.2012.
1)

Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 288, stk. 4, TEUF samt artikel 2-4 i Kommissionens beslutning 2010/359/EF af 28. oktober 2009 om den statsstøtte C 59/07 (ex N 127/06 og NN 13/06), som Italien har ydet til Ixfin SpA og EUF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den statsstøtte, som i den pågældende beslutning er fundet ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet.
1)

Den dom, som Den Europæiske Unions Ret (Appelafdelingen) afsagde den 8. november 2012, Kommissionen mod Strack (sag T-268/11 P), påvirker EU-rettens ensartede anvendelse og sammenhæng, idet Retten som appelinstans — idet den har underkendt retten til årlig betalt ferie som et princip i Unionens sociallovgivning, der ligeledes udtrykkeligt er fastsat i artikel 31, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og bl.a. omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, som fortolket i praksis fra Den Europæiske Unions Domstol — har fortolket: — artikel 1e, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union således, at den ikke dækker forskrifterne om tilrettelæggelsen af arbejdstiden i direktiv 2003/88 og, bl.a., den årlige betalte ferie, og — efterfølgende, artikel 4 i bilag V til nævnte vedtægt således, at den indebærer, at ret til overførsel af årlig ferie ud over den grænse, som er fastsat i nævnte bestemmelse, kun kan tildeles i tilfælde af en forhindring, som har sammenhæng med tjenestemandens virksomhed som følge af udøvelsen af tjenesten.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/32

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. oktober 2013 — Spedition Welter GmbH mod Avanssur SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Saarbrücken — Tyskland)

(Sag C-306/12) (1)

(Ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrol med forsikringspligtens overholdelse - direktiv 2009/103/EF - artikel 21, stk. 5 - skadebehandlingsrepræsentant - bemyndigelse til at modtage forkyndelse af retslige dokumenter - nationale bestemmelse, hvorefter denne forkyndelses gyldighed er betinget af, at der udtrykkeligt tildeles en bemyndigelse til at modtage denne - overensstemmende fortolkning)

2013/C 344/55

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Saarbrücken

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Spedition Welter GmbH

Sagsøgt: Avanssur SA

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Landgericht Saarbrücken — fortolkning af artikel 21, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse (EUT L 263, s.11) — repræsentant bemyndiget til at behandle skadessager — forkyndelse for sidstnævnte af et søgsmål anlagt af skadelidte mod forsikringsselskabet — national lovgivning, som betinger gyldigheden af denne forkyndelse af, at der er udstedt en udtrykkelig fuldmagt til at modtage forkyndelser — spørgsmålet, om den nævnte direktivbestemmelse har direkte virkning

Konklusion

1) Artikel 21, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse skal fortolkes således, at til den tilstrækkelige bemyndigelse, som skadebehandlingsrepræsentanten skal have, hører en bemyndigelse til at modtage forkyndelse af retslige dokumenter, som er nødvendige for at anlægge en sag om skadeserstatning ved den kompetente ret.

2) Under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, hvor den nationale lovgivning ordret gentager ordlyden af bestemmelserne i artikel 21, stk. 5, i direktiv 2009/103, er den forelæggende ret — idet den tager den nationale ret i dens helhed i betragtning og anvender fortolkningsmetoder, der er anerkendt i denne ret — forpligtet til at fortolke den nationale ret således, at den er forenelig med Den Europæiske Unions Domstols fortolkning af dette direktiv.

(1) EUT C 287 af 22.9.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/27

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 26. september 2013 — EI du Pont de Nemours and Company mod Europa-Kommissionen, DuPont Performance Elastomers LLC og DuPont Performance Elastomers SA

(Sag C-172/12 P) (1)

(Appel - konkurrence - karteller - markedet for koloprengummi - prisfastsættelse og opdeling af markedet - overtrædelse af artikel 81 EF - moderselskab tilregnes datterselskabs ulovlige adfærd - to forskellige moderselskabers fælles kontrol - afgørende indflydelse - solidarisk hæftelse - krav - legitim interesse)

2013/C 344/46

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: EI du Pont de Nemours and Company (ved solicitors J. Boyce og A. Lyle-Smythe)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Bottka og A. Biolan, som befuldmægtigede), DuPont Performance Elastomers LLC og DuPont Performance Elastomers SA (ved solicitors J. Boyce og A. Lyle-Smythe)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 2. februar 2012 i sag T-76/08, EI du Pont de Nemours m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 5910 endelig 5. december 2007 om en procedure efter artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/F/38.629 — Koloprengummi) vedrørende et kartel på markedet for koloprengummi i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde om fordeling af markedet og prisfastsættelse samt en subsidiær påstand om nedsættelse af den bøde, som appellanten er blevet pålagt — joint venture — tilregnelse af ulovlig adfærd

Konklusion

1) Appellen forkastes

2) EI du Pont de Nemours and Company betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 194 af 30.6.2012.
2)

På EU-rettens nuværende udviklingstrin er princippet om ligebehandling og princippet om forbud mod forskelsbehandling, der bl.a. er fastsat i artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, ikke til hinder for, at medlemsstaterne, når de indfører nationale støtteordninger for kraftvarmeproduktion og elektricitet, der er produceret fra vedvarende energikilder, som dem, der er omhandlet i artikel 7 i direktiv 2004/8 og artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet, fastsætter en skærpet støtteforanstaltning som den i hovedsagen omhandlede, der kan omfatte alle de kraftvarmeanlæg, der i det væsentligste udnytter biomasse, med undtagelse af de anlæg, der i det væsentligste udnytter træ eller træaffald.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/25

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 3. oktober 2013 — Bernhard Rintisch mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Valfleuri Pâtes alimentaires SA

(Sag C-122/12 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 74, stk. 2 - forordning (EF) nr. 2868/95 - regel 50, stk. 1, første og tredje afsnit - indsigelse fra indehaveren af et ældre varemærke - eksistensen af varemærket - beviser indgivet til støtte for indsigelsen efter udløbet af den fastsatte frist - ingen hensyntagen hertil - appelkammerets skønsbeføjelse - andet fastsat - omstændigheder, der er til hinder for en hensyntagen til yderligere eller supplerende beviser)

2013/C 344/42

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Bernhard Rintisch (ved Rechtsanwalt A. Dreyer)

De andre parter i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget) og Valfleuri Pâtes alimentaires SA (ved avocate F. Baujoin)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 16. december 2011 i sag T-152/09, Rintisch mod KHIM — Valfleuri Pâtes alimentaires, hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) i et annullationssøgsmål indledt af indehaveren af visse EF- og nationale ordmærker, et nationalt figurmærke og et firmanavn indeholdende ordet »PROTI« for varer i klasse 5, 29, 30 og 32 til prøvelse af afgørelse truffet den 3. februar 2009 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1661/2007-4) vedrørende afslag på en klage over indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne forkastede appellantens indsigelse mod registrering af ordmærket »PROTIACTIVE« for varer i klasse 5, 29 og 30 — for sen fremlæggelse af dokumenter — skønsbeføjelse i medfør af artikel 74, stk. 2, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 76, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Bernhard Rintisch betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 165 af 9.6.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/8

Domstolens dom (Store Afdeling) af 22. oktober 2013 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-137/12) (1)

(Annullationssøgsmål - Rådets afgørelse 2011/853/EU - den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester - direktiv 98/84/EF - hjemmel - artikel 207 TEUF - fælles handelspolitik - artikel 114 TEUF - det indre marked)

2013/C 367/13

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved E. Cujo, I. Rogalski, R. Vidal Puig og D. Stefanov, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved R. Liudvinaviciute-Cordeiro, J.-P. Hix og H. Legal, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Europa-Parlamentet (ved D. Warin og J. Rodrigues, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Den Franske Republik (ved G. de Bergues, D. Colas og N. Rouam, som befuldmægtigede), Kongeriget Nederlandene (ved C. Wissels, M. Bulterman og M. de Ree, som befuldmægtigede), Republikken Polen (ved M. Szpunar og B. Majczyna, som befuldmægtigede), Kongeriget Sverige (ved A. Falk og C. Stege, som befuldmægtigede) og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved A. Robinson, som befuldmægtiget, bistået af barrister G. Facenna)

Sagens genstand

Annullationssøgsmål — Rådets afgørelse 2011/853/EU af 29. november 2011 om undertegnelse på Unionens vegne af den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester (EUT L 336, s. 1) — valg af retsgrundlag — erstatning af det foreslåede retsgrundlag på området for fælles handelspolitik med et andet retsgrundlag, forbundet med det indre markeds oprettelse og funktion — formålet med at fremme adgangsstyrende tjenester mellem Unionen og øvrige europæiske lande — tilsidesættelse af Unionens eksterne enekompetence

Konklusion

1) Rådets afgørelse 2011/853/EU af 29. november 2011 om undertegnelse på Unionens vegne af den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester annulleres.

2) Virkningerne af afgørelse 2011/853 opretholdes, indtil en ny afgørelse baseret på en ret hjemmel, inden for en rimelig frist, der ikke kan overstige seks måneder, træder i kraft.

3) Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.

4) Den Franske Republik, Kongeriget Nederlandene, Republikken Polen, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 151 af 26.5.2012.
1)

Artikel 3 og 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4. april 2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter skal fortolkes således, at sanerings- eller likvidationsforanstaltninger over for et finansieringsinstitut såsom dem, der er baseret på overgangsbestemmelserne i punkt II i lov nr. 44/2009 af 15. april 2009, skal anses for foranstaltninger truffet af en administrativ eller retslig myndighed som omhandlet i disse artikler, for så vidt som de nævnte overgangsbestemmelser kun får retsvirkning gennem de retsafgørelser, hvorved et kreditinstitut bevilges et moratorium.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/14

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. oktober 2013 — Lokman Emrek mod Vlado Sabranovic (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Saarbrücken — Tyskland)

(Sag C-218/12) (1)

(Forordning (EF) nr. 44/2001 - artikel 15, stk. 1, litra c) - kompetence i sager om forbrugeraftaler - eventuel begrænsning af kompetencen angående aftaler vedrørende fjernsalg - kausalitet mellem erhvervsmæssig virksomhed via internettet rettet mod medlemsstaten, hvor forbrugeren har bopæl, og beslutningen om at indgå en aftale)

2013/C 367/23

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Saarbrücken

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lokman Emrek

Sagsøgt: Vlado Sabranovic

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Landgericht Saarbrücken — fortolkning af 15, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT 2001 L 12, s. 1) — kompetence i sager om forbrugeraftaler — omstændigheder, hvor en erhvervsdrivende ejer et netsted, som er »rettet mod« den medlemsstat, hvor forbrugeren er hjemmehørende — krav om kausalitet mellem denne virksomhed og indgåelse af kontrakt med forbrugeren — mulig begrænsning af kompetencen vedrørende forbrugeraftaler i form af aftaler om fjernsalg

Konklusion

Artikel 15, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke kræver, at der foreligger kausalitet mellem det middel, den erhvervsdrivende benytter for at rette sin erhvervsmæssige virksomhed mod den medlemsstat, hvor forbrugeren har bopæl, dvs. et netsted, og aftaleindgåelsen med forbrugeren. Såfremt der foreligger kausalitet, udgør det dog et indicium for en tilknytning mellem aftalen og en sådan virksomhed.

(1) EUT C 243 af 11.8.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/7

Domstolens dom (Store Afdeling) af 22. oktober 2013 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-95/12) (1)

(Traktatbrud - dom, hvori Domstolen fastslår et traktatbrud - national lovgivning, der fastsætter et mindretal på 20 % af aktionærerne i Volkswagen AG for at blokere for vedtagelse af visse beslutninger)

2013/C 367/10

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved E. Montaguti og G. Braun, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland (ved T. Henze, J. Schwarze, J. Möller og J. Kemper, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — utilstrækkelig opfyldelse af Domstolens dom af 23. oktober 2007 i sag C-112/05, Kommissionen mod Tyskland, vedrørende tilsidesættelse af artikel 56, stk. 1, EF — national lovgivning, der undtagelsesvis kræver et flertal på mere end 80 % af aktionærerne i Volkswagen for vedtagelse af visse beslutninger, og derved tillader Land Niedersachsen, som besidder 20 % af disse aktier, at blokere disse beslutninger — beregning af sanktioner: samlet betaling af en tvangsbøde og et fast beløb

Konklusion

1) Forbundsrepublikken Tyskland frifindes.

2) Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 118 af 21.4.2012.
2)

Artikel 3, stk. 1, i direktiv 72/166 og artikel 1, stk. 1 og 2, i andet direktiv 84/5 skal fortolkes således, at de er til hinder for nationale bestemmelser, i medfør af hvilke den lovpligtige ansvarsforsikring for motorkøretøjer kun dækker den erstatning for immateriel skade, som i henhold til de nationale bestemmelser om erstatningsansvar skal betales på grund af et nærtstående familiemedlems død i et trafikuheld, op til et maksimumsbeløb, der er lavere end dem, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i andet direktiv 84/5.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/11

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 24. oktober 2013 — Stoilov i Ko EOOD mod Nachalnik na Mitnitsa Stolichna (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad Sofia-grad — Bulgarien)

(Sag C-180/12) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - den i hovedsagen omhandlede afgørelse har ikke længere noget retsgrundlag - de forelagte spørgsmål uden relevans - ufornødent at træffe afgørelse)

2013/C 367/17

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Administrativen sad Sofia-grad

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Stoilov i Ko EOOD

Sagsøgt: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Administrativen sad Sofia-grad — fortolkning af Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008 af 19. september 2008 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 291, s.1), og Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1) samt artikel 41, stk. 2, litra a), og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — tarifering af varer — tarifering af varen (ruller af fiberdug til fremstilling af rullegardiner) under KN-kode 5407 61 30 på grund af dens kendetegn som »vævet stof« eller tarifering under KN-kode 6303 92 10 på grund af dens eneste anvendelsesformål som »rullegardiner« — afgørelse om efteropkrævning af statslige tilgodehavender i forbindelse med forpligtelsen til at betale et tillæg til told og moms, som følge af en sagkyndig udtalelse fra et toldlaboratorium — princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, henset til omstændighederne i forbindelse med indgivelsen af toldangivelsen

Konklusion

Det er ufornødent at besvare de af Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarien) forelagte spørgsmål.

(1) EUT C 194 af 30.6.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/20

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 17. oktober 2013 — OTP Bank Nyilvánosan Működő Részvénytársaság mod Hochtief Solution AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kúria — Ungarn)

(Sag C-519/12) (1)

(Retternes kompetence og anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - specielle kompetenceregler - artikel 5, stk. 1, litra a) - begrebet »kontraktforhold«)

2013/C 367/34

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Kúria

Parter i hovedsagen

Sagsøger: OTP Bank Nyilvánosan Működő Részvénytársaság

Sagsøgt: Hochtief Solution AG

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Kúria — fortolkning af artikel 5, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT L 12, s. 1) — en ret i en medlemsstats kompetence i sager om kontraktforhold — en kreditors sagsanlæg på grundlag af en kreditaftale mod et selskab, der har kontrollerende indflydelse i det debitorselskab, der er part i kontrakten, i henhold til de særlige nationale bestemmelser, der regulerer dette førstnævnte selskabs ansvar

Konklusion

En tvist som den i hovedsagen foreliggende, hvor national lovgivning pålægger en person at hæfte for forpligtelserne i et selskab, som personen kontrollerer, idet denne person ikke har opfyldt forpligtelserne til indberetning efter at have overtaget kontrollen med selskabet, kan ikke anses for at falde ind under »sager om kontraktforhold« som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område.

(1) EUT C 46 af 16.2.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/12

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. oktober 2013 — Billerud Karlsborg AB og Billerud Skärblacka AB mod Naturvårdsverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Högsta domstolen — Sverige)

(Sag C-203/12) (1)

(Direktiv 2003/87/EF - ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner - bøde for overskridelse af emissionskvoterne - begrebet overskridelse af emissionskvote - sidestillelse med manglende overholdelse af en forpligtelse til inden for de i direktivet fastsatte frister at returnere tilstrækkelige kvoter til dækning af emissionerne i det foregående år - ingen undtagelsesgrund i tilfælde af faktisk rådighed over ikke-returnerede kvoter bortset fra force majeure - ikke adgang til at tilpasse bøden - proportionalitet)

2013/C 367/20

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Högsta domstolen

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Billerud Karlsborg AB og Billerud Skärblacka AB

Sagsøgt: Naturvårdsverket

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Högsta domstolen — fortolkning af artikel 16, stk. 3 og 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13.10.2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32) — sanktioner i henhold til direktivet — forpligtelse for en driftsleder, der ikke senest den 30. april hvert år returnerer tilstrækkelige kvoter, til at betale en bøde, selvom den manglende returnering skyldes uagtsomhed, en administrativ fejl eller et teknisk problem — eventuel mulighed for eftergivelse af bøden eller bødenedsættelse

Konklusion

1) Artikel 16, stk. 3 og 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF, skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, at en driftsleder, som — selv om den pågældende har et tilstrækkeligt antal emissionskvoter til rådighed — ikke senest den 30. april i det indeværende år har returneret tilstrækkelige kuldioxidækvivalentkvoter til dækning af sine emissioner i det foregående år, undgår at blive pålagt den bøde for overskridelse af emissionskvoterne, som er omhandlet i den nævnte bestemmelse.

2) Artikel 16, stk. 3 og 4, i direktiv 2003/87 skal fortolkes således, at den faste bøde, der er fastsat i denne bestemmelse, ikke kan ændres af den nationale ret med henvisning til proportionalitetsprincippet.

(1) EUT C 184 af 23.6.2012.
2)

Artikel 1, stk. 2, første punktum, og artikel 73 i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national bestemmelse eller praksis, hvorefter spilleindtægterne ved drift af spillemaskiner efter et bestemt tidsrum lægges til grund som afgiftsgrundlag.