DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) AF 27 MARTS 1985. - DENKAVIT FUTTERMITTEL GMBH MOD LAND NORDRHEIN-WESTFALEN. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF OBERVERWALTUNGSGERICHT FUER DAS LAND NORDRHEIN-WESTFALEN. - SUNDHEDSKONTROL MED FODER. - SAG 73/84.



Samling af Afgørelser 1985 side 01013



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Frie varebevaegelser _ undtagelser _ beskyttelse af sundheden _ sundhedskontrol ved indfoersel af foderblandinger _ tilladelighed _ betingelser

( EOEF-traktaten , art . 30 og 36 ; Raadets direktiv 79/373 , art . 3 og 9 )

Sammendrag

Raadets direktiv 79/373 om handel med foderblandinger , herunder artiklerne 3 og 9 , sammenholdt med EOEF-traktatens artikel 30 , skal fortolkes saaledes , at medlemsstaterne i medfoer af EOEF-traktatens artikel 36 kan goere indfoersel fra andre medlemsstater af foderblandinger som defineret i artikel 2 , litra b ), i direktiv 79/373 betinget af , at der

fremlaegges en af veterinaermyndighederne i udfoerselsstaten udstedt attest eller en af veterinaermyndighederne i indfoerselsstaten udstedt importtilladelse , forudsat at importtilladelsen udstedes paa betingelser , som staar i rimeligt forhold til de i artikel 36 naevnte beskyttelseshensyn .

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 16 . februar 1984 , indgaaet til Domstolen den 15 . marts s.aa ., har Oberverwaltungsgericht fuer das Land Nordrhein-Westfalen i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af EOEF-traktatens artikler 30 og 36 samt af artiklerne 3 og 9 i Raadets direktiv 79/373 af 2 . april 1979 om handel med foderblandinger ( EFT L 86 , s . 30 ). Fortolkningen oenskes med henblik paa den sundhedskontrol , der gennemfoeres ved indfoersel af foderblandinger .

Sagens baggrund

2 Sagsoegeren i hovedsagen , det tyske selskab Denkavit Futtermittel GmbH , Warendorf , importerer regelmaessigt maelkeerstatningsfoder fra sit nederlandske datterselskab Denkavit Nederland BV . Den kontrol , der i henhold til de tyske veterinaerpolitimaessige bestemmelser foretages af denne import , var baggrunden for Domstolens dom af 8 . november 1979 ( sag 251/78 , Denkavit , Sml . 1979 , s . 3369 ), der blev afsagt efter en praejudiciel anmodning fra Verwaltungsgericht Muenster . I dommen behandlede Domstolen spoergsmaalet om faellesskabsdirektivernes raekkevidde og fastslog , at paa tidspunktet for de omstaendigheder , der gav anledning til tvisten i hovedsagen _ direktiv 79/373 var endnu ikke traadt i kraft _ var de betingelser , som kunne have vaeret til hinder for , at medlemsstaterne kunne paaberaabe sig de i traktatens artikel 36 hjemlede undtagelser vedroerende beskyttelsen af den offentlige sundhed , ikke opfyldt for foderblandingers vedkommende , isaer ikke hvad angaar bekaempelsen af sygdomskim .

3 Som foelge af naevnte dom og den dom , som Verwaltungsgericht Muenster herefter afsagde den 2 . april 1980 , gav Land Nordrhein-Westfalen ' s ministerium for foedevarer , landbrug og forstvaesen den 19 . august 1980 Denkavit en importtilladelse , der var lempeligere , og som var udstedt i henhold til §§ 5 og 9 i foderimportanordningen af 15 . august 1978 ( BGBl . I , s . 1375 ), senere erstattet af §§ 3 og 8 i den nye affattelse af samme anordning af 19 . juli 1983 ( BGBl . I , s . 999 ). Tilladelsen , der gaelder for en ubegraenset maengde maelkeerstatningsfoder , er meddelt paa betingelse af , at den ved hver indfoersel forelaegges i original eller i officielt bekraeftet kopi sammen med en attest gaeldende for et aar , udstedt af den paa produktionsstedet kompetente dyrlaege . Denne attest skal bekraefte , at foderet af stoffer af animalsk oprindelse kun indeholder mejeriprodukter i pulverform og animalske fedtstoffer , at mejeriprodukterne udelukkende er fremstillet paa grundlag af pasteuriseret maelk , at fedtstoffet har vaeret opvarmet til mindst 85°C , og at hele fremstillingen er sket i lukket proces . Paa grund af faren for smitsomme kvaegsygdomme kan ministeriet til enhver tid ansvarsfrit tilbagekalde tilladelsen .

4 Den 5 . februar 1981 anlagde Denkavit sag ved Verwaltungsgericht Duesseldorf med paastand om , at selskabet kendtes berettiget til at importere foderblandinger uden at skulle fremlaegge importtilladelse eller attest . Denkavit paaberaabte sig herved direktiv 79/373 , navnlig dets artikel 3 , som efter selskabets opfattelse var til hinder for , at medlemsstaterne kunne foretage sundhedskontrol under henvisning til EOEF-traktatens artikel 36 .

5 Efter en indgaaende gennemgang af de relevante faellesskabsbestemmelser statuerede Verwaltungsgericht Duesseldorf ved dom af 29 . januar 1982 , at Denkavit ikke kunne faa medhold , idet retten bemaerkede , at de faellesskabsdirektiver , der var udstedt indtil da , ikke regulerede spoergsmaalet om sundhedskontrol og foelgelig ikke havde vaeret til hinder for , at medlemsstaterne kunne anvende traktatens artikel 36 .

6 Denkavit ankede dommen til Oberverwaltungsgericht , som efter at have behandlet argumenterne for og imod sagsoegerens opfattelse besluttede at forelaegge foelgende spoergsmaal for Domstolen :

Skal Raadets direktiv af 2 . april 1979 om handel med foderblandinger ( 79/373/EOEF ), navnlig dettes artikler 3 og 9 , sammenholdt med EOEF-traktatens artikel 30 , fortolkes saaledes , at medlemsstaterne ikke under henvisning til EOEF-traktatens artikel 36 kan goere indfoersel fra andre medlemsstater af foderblandinger som defineret i artikel 2 , litra b ), i direktiv 79/373/EOEF betinget af , at der fremlaegges en af veterinaermyndighederne udstedt importtilladelse eller en af veterinaermyndighederne i udfoerselsstaten udstedt attest?

Det praejudicielle spoergsmaal

7 Denkavit har i det vaesentlige gjort gaeldende , at direktiv 79/373 indeholder en udtoemmende regulering , hvorfor foderblandinger , der saelges i overensstemmelse med direktivets krav , maa kunne omsaettes frit inden for Faellesskabet , uden at medlemsstaterne kan stille krav om sundhedskontrol , som ikke er omhandlet i direktivet . I modsaetning til direktiv 74/63 af 17 . december 1973 om fastsaettelse af stoersteindhold af uoenskede stoffer og produkter i foderstoffer ( EFT 1974 L 38 , s . 31 ), som aendret ved direktiv 80/502 af 6 . maj 1980 ( EFT L 124 , s . 17 ), af hvis artikel 1 , stk . 2 , det udtrykkeligt foelger , at Faellesskabet kan indfoere bestemmelser vedroerende mikroorganismer i foderblandinger , indeholder direktiv 79/373 om handel med foderblandinger ikke et saadant forbehold . Medlemsstaterne kan saaledes ikke laengere foretage sundhedskontrol , naar det i direktivets artikel 9 er bestemt , at de ikke maa undergive foderblandinger andre end de i direktivet fastsatte handelsmaessige begraensninger . Det paahviler saaledes den medlemsstat , paa hvis omraade foderblandingerne fremstilles , at paase , at foderblandingerne er sunde , uforfalskede og af saedvanlig handelsmaessig beskaffenhed , og at de ikke udgoer nogen fare hverken for menneskers eller dyrs sundhed , jfr . direktivets artikel 3 . Som det fremgaar af Domstolens praksis , jfr . bl.a . dommene af 15 . december 1976 ( sag 35/76 , Simmenthal , Sml . s . 1871 ), af 25 . januar 1977 ( sag 46/76 , Bauhuis , Sml . s . 5 ) og af den allerede naevnte dom af 8 . november 1979 , maa medlemsstaterne _ naar markedsforholdene svarer til et hjemmemarkeds _ forlade sig paa den kontrol , der er gennemfoert i den stat , der udfoerer foderstofferne . Sagsoegeren har anfoert , at importstaten derfor ikke kan foretage kontrol paa anden maade end ved stikproever ; saafremt der herved konstateres sygdomsfremkaldende mikroorganismer , maa importstaten kun foretage de indgreb , der efter dens egne love og administrative forskrifter er hjemmel til , hvor smittebaerende foderblandinger er blevet bragt i handelen i indlandet .

8 Land Nordrhein-Westfalen har gjort gaeldende , at direktiv 79/373 hverken efter sin ordlyd eller sin sammenhaeng med andre faellesskabsbestemmelser vedroerer sundhedskontrol med foderblandinger . Tilsvarende indeholder direktiv 74/63 om uoenskede stoffer og produkter ingen bestemmelse vedroerende forekomsten af sygdomskim . I dommen af 8 . november 1979 har ogsaa Domstolen understreget , at Raadet ved harmoniseringen af de nationale veterinaerlovgivninger er gaaet »gradvis frem og [har] behandlet hvert problem for sig« ; siden dommen blev afsagt , er der dog ikke sket yderligere harmonisering inden for det paagaeldende omraade .

9 Den danske regering har i sit indlaeg henvist til den alvorlige risiko , der er forbundet med forekomsten af sygdomskim i foderblandinger . Den har fremhaevet , at spoergsmaalet om , hvorledes denne risiko imoedegaas , afhaenger af de forskellige medlemsstaters veterinaerpolitik , som i stater , der som Danmark har kunnet holde deres omraader fri for visse husdyrsygdomme , faar en saerlig dimension ; disse stater har en betydelig interesse i at opretholde denne tilstand af hensyn til deres eksport til de tredjelande , der ligeledes er sygdomsfri . Da der ikke paa faellesskabsplan findes bestemmelser , der i detaljer regulerer de veterinaerpolitimaessige spoergsmaal inden for det paagaeldende omraade , er hver enkelt medlemsstat ifoelge den danske regering fortsat ansvarlig for beskyttelsesforanstaltninger , der kan traeffes inden for rammerne af traktatens artikel 36 . Den danske regering har paapeget , at den danske ordning af de naevnte grunde er strengere end den tyske , idet det efter de danske bestemmelser kraeves , at hvert enkelt parti foderblandinger , der importeres , ledsages af et sundhedscertifikat . I dommen af 8 . februar 1983 ( sag 124/81 , Kommissionen mod Det forenede Kongerige , UHT-maelk , Sml . s . 203 ) fremhaevede Domstolen foerst noedvendigheden af et samarbejde mellem medlemsstaternes sundhedsmyndigheder og fastslog herefter , at importstaten paa passende maade er befoejet til at sikre sig , at kontrollen i oprindelsesstaten har vaeret effektiv .

10 Kommissionen har gennemgaaet samtlige direktiver vedroerende foderstoffer og heraf konkluderet , at de tilsigter en udtoemmende harmonisering , men kun inden for de omraader , de regulerer . Kommissionen har anerkendt , at harmoniseringsbestraebelserne paa det paagaeldende omraade endnu ikke har omfattet spoergsmaalet om beskyttelse af sundheden . Saa laenge Faellesskabet ikke har udstedt de noedvendige retsakter for at beskytte sundheden , og der heller ikke findes faellesskabsprocedurer til at kontrollere deres anvendelse , maa medlemsstaterne inden for de af traktatens artikel 36 afstukne rammer frit udstede de bestemmelser , de finder hensigtsmaessige med henblik paa at sikre beskyttelsen mod sygdomsbaerende mikroorganismer .

11 Til disse argumenter bemaerkes , at det som anfoert af Kommissionen maa antages , at direktiv 79/373 om handel med foderblandinger , set i sammenhaeng med direktiverne 70/524 af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer ( EFT 1970 III , s . 743 ) og 74/63 om uoenskede stoffer , faktisk tilsigter en udtoemmende regulering af handelen med foderblandinger inden for Faellesskabet . I naervaerende sag findes det dog ufornoedent at tage stilling til , om det naevnte formaal _ henset til de naevnte direktivers nuvaerende indhold _ fuldt ud er naaet . I det omfang dette er tilfaeldet , bestemmes det i artikel 9 i direktiv 79/373 , at »medlemsstaterne drager omsorg for , at foderblandinger ikke af grunde , som vedroerer dette direktivs bestemmelser , undergives andre end de i dette direktiv fastsatte handelsmaessige begraensninger« ; tilsvarende bestemmelser findes i artikel 14 i direktiv 70/524 og i artikel 7 i direktiv 74/63 . For saa vidt angaar foderstoffernes sammensaetning og emballering maa de herefter kunne omsaettes frit inden for Faellesskabet , hvis de er i overensstemmelse med bestemmelserne i de naevnte direktiver .

12 Samtidig maa det dog fastslaas , at der ikke ved de naevnte direktiver , heller ikke ved direktiv 79/373 , tilsigtes en regulering af sundhedskontrollen med foderblandingerne . I modsaetning til , hvad sagsoegeren i hovedsagen har haevdet , kan en saadan retsvirkning ikke udledes af artikel 3 i direktiv 79/373 , som bestemmer :

»Medlemsstaterne foreskriver , at foderblandinger kun kan forhandles , saafremt de er sunde , uforfalskede og af saedvanlig handelsmaessig beskaffenhed . Medlemsstaterne foreskriver , at foderblandinger ikke maa udgoere nogen fare hverken for dyrs eller menneskers sundhed og ikke maa forhandles under en betegnelse , der vil kunne virke vildledende« .

Bestemmelsen paalaegger saaledes medlemsstaterne en generel forpligtelse til at traeffe alle de fornoedne foranstaltninger af lovgivningsmaessig , administrativ og judiciel karakter med henblik paa at gennemtvinge bestemte kvalitetsnormer , sikre sundhedskontrollen af foderstoffer og redelighed i handelen , uanset hvor de regler , der finder anvendelse , hidroerer fra , hvorved det altsaa er uden betydning , om reglerne er rent nationale , eller om der er tale om bestemmelser , der er harmoniseret i medfoer af faellesskabsretten .

13 Saa laenge der ikke inden for den paagaeldende sektor er sket en harmonisering med hensyn til beskyttelsen af sundheden , tilkommer det medlemsstaterne at traeffe de noedvendige kontrolforanstaltninger inden for rammerne af traktatens artikel 36 . Saadanne kontrolforanstaltninger kan derfor i princippet ikke betegnes som foranstaltninger , der begraenser handelen inden for Faellesskabet i den i traktatens artikel 30 forudsatte betydning .

14 Som det fremgaar af Domstolens faste praksis , jfr . ovennaevnte domme af 15 . december 1976 ( sag 35/76 , Simmenthal ), af 25 . januar 1977 ( sag 46/76 , Bauhuis ), af 8 . november 1979 ( sag 251/78 , Denkavit ) og af 8 . februar 1983 ( sag 124/81 , Kommissionen mod Det forenede Kongerige , UHT-maelk ), er den sundhedskontrol , medlemsstaterne foretager inden for rammerne af artikel 36 , imidlertid kun begrundet paa betingelse af , at de anvendte midler staar i rimeligt forhold til det tilstraebte formaal , og at beskyttelsen af sundheden ikke kan naas ved hjaelp af foranstaltninger , som i mindre grad hindrer samhandelen inden for Faellesskabet . I samme forbindelse har Domstolen gentagne gange understreget , at hensynet til de frie varebevaegelser taler for , at sundhedskontrollen gennemfoeres i fremstillingslandet , og den har fremhaevet det hensigtsmaessige i et samarbejde mellem de paagaeldende medlemsstaters sundhedsmyndigheder , saaledes at det kan undgaas , at der i bestemmelseslandet foretages en kontrol , der allerede er gennemfoert i fremstillingslandet .

15 Det maa herefter konstateres , at saadanne foranstaltninger , som Land Nordrhein-Westfalen har truffet som foelge af Domstolens dom af 8 . november 1979 , opfylder ovennaevnte krav fuldt ud , for saa vidt de naermere gaar ud paa , at der meddeles en importtilladelse for ubestemt tid og for en ubegraenset maengde foderstoffer , og der skal fremlaegges et i en vis laengere periode gyldigt sundhedscertifikat udstedt af den paa fremstillingsstedet kompetente dyrlaege . Ogsaa de oevrige betingelser og vilkaar for den naevnte tilladelse findes at staa i rimeligt forhold til hensynet til beskyttelsen af sundheden .

16 Det forelagte spoergsmaal skal derfor besvares saaledes , at Raadets direktiv 79/373 af 2 . april 1979 om handel med foderblandinger , herunder dettes artikler 3 og 9 , sammenholdt med EOEF-traktatens artikel 30 , skal fortolkes saaledes , at medlemsstaterne i henhold til EOEF-traktatens artikel 36 kan goere indfoersel fra andre medlemsstater af foderblandinger som defineret i artikel 2 , litra b ), i direktiv 79/373 betinget af , at der fremlaegges en af veterinaermyndighederne i udfoerselsstaten udstedt attest eller en af veterinaermyndighederne i indfoerselsstaten udstedt importtilladelse , forudsat at importtilladelsen udstedes paa betingelser , som staar i rimeligt forhold til de i artikel 36 naevnte beskyttelseshensyn .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

17 De udgifter , der er afholdt af kongeriget Danmarks regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , der har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( anden afdeling )

vedroerende det spoergsmaal , der er forelagt af Oberverwaltungsgericht fuer das Land Nordrhein-Westfalen ved kendelse af 16 . januar 1984 , for ret :

Raadets direktiv 79/373 af 2 . april 1979 om handel med foderblandinger , herunder dettes artikler 3 og 9 , sammenholdt med EOEF-traktatens artikel 30 , skal fortolkes saaledes , at medlemsstaterne i medfoer af EOEF-traktatens artikel 36 kan goere indfoersel fra andre medlemsstater af foderblandinger som defineret i artikel 2 , litra b ), i direktiv 79/373 betinget af , at der fremlaegges en af veterinaermyndighederne i udfoerselsstaten udstedt attest eller en af veterinaermyndighederne i indfoerselsstaten udstedt importtilladelse , forudsat at importtilladelsen udstedes paa betingelser , som staar i rimeligt forhold til de i artikel 36 naevnte beskyttelseshensyn .