Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter der beroerer dem umiddelbart og individuelt - forordning om indfoerelse af antidumpingtold - forskellig told for forskellige virksomheder - soegsmaalsadgang for den enkelte virksomhed med hensyn til de bestemmelser, der saerskilt vedroerer den

(EOEF-traktaten, art. 173, stk. 2; Raadets forordning nr. 2176/84 og nr. 535/87)

2. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastsaettelse af den normale vaerdi - pris i normal handel - handelsdatterselskaber kontrolleret af producenten - anvendelse af de af disse datterselskaber anvendte priser - lovlighed

[Raadets forordning nr. 2176/84, art. 2, stk. 3, litra a)]

3. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastsaettelse af den normale vaerdi - pris i normal handel - den pris, der faktisk er betalt eller skal betales - rabat ved ibyttetagning af en brugt vare - medregning

[Raadets forordning nr. 2176/84, art. 2, stk. 3, litra a)]

4. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - sammenligning af den normale vaerdi og eksportprisen - justeringer - forskelle i handelsled - bevisbyrde

[Raadets forordning nr. 2176/84, art. 2, stk. 9 og stk. 10, litra c)]

5. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - sammenligning af den normale vaerdi og eksportprisen - justeringer - forskelle i salgsvilkaar - tages i betragtning ved direkte tilknytning til de paagaeldende salg - omkostninger der ikke er udtryk for en saadan tilknytning - ikke omfattet

[Raadets forordning nr. 2176/84, art. 2, stk. 10, litra c)]

6. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - skade - erhvervsgren i Faellesskabet - produktion af samme vare - institutionernes skoen - ingen klar afgraensning af segmenter i klassifikationen for udvalget af de paagaeldende produkter - ingen urigtig bedoemmelse

(Raadets forordning nr. 2176/84, art. 2, stk. 12, og art. 4, stk. 4)

7. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - skade - erhvervsgren i Faellesskabet - udelukkelse af visse producenter paa grundlag af deres forbindelse med de virksomheder, der praktiserer dumping - institutionernes skoen - betingelser ved udoevelsen

(Raadets forordning nr. 2176/84, art. 4, stk. 5)

8. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - skade - virkningen af dumpingimport - vurdering i lyset af produktionen af samme vare i Faellesskabet - kriterier

(Raadets forordning nr. 2176/84, art. 4, stk. 4)

9. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - institutionernes vurdering af Faellesskabets interesser - proevelse ved Domstolen - begraensninger

(Raadets forordning nr. 2176/84, art. 12, stk. 1)

Sammendrag

1. En forordning, der paalaegger en raekke erhvervsdrivende forskellig antidumpingtold, beroerer kun den enkelte erhvervsdrivende individuelt i kraft af netop de bestemmelser, hvorved virksomheden paalaegges en saerlig antidumpingtold, og hvorved dens stoerrelse fastsaettes, og ikke i kraft af de bestemmelser, som paalaegger andre selskaber antidumpingtold.

2. Naar det vedroerende salg paa hjemmemarkedet er konstateret, at en producent lader opgaver, der normalt varetages af en intern salgsafdeling, udfoere af handelsdatterselskaber, der sammen med producenten udgoer en enkelt oekonomisk enhed, kan institutionerne retmaessigt ved fastsaettelse af den normale vaerdi laegge de priser til grund, som den foerste uafhaengige koeber har betalt til handelsdatterselskaberne, idet disse priser med foeje kan anses for de priser, der er betalt eller skal betales i normal handel, jf. artikel 2, stk. 3, litra a), i grundforordning nr. 2176/84. Naar der tages udgangspunkt i et forhandlerselskabs priser, sikres det, at de omkostninger, der uundgaaeligt indgaar i salgsprisen for et produkt, naar dette saelges gennem en intern salgsafdeling hos producenten, ikke lades ude af betragtning i tilfaelde, hvor den paagaeldende salgsvirksomhed udoeves af et selskab, som er en selvstaendig juridisk person, men som producenten har oekonomisk kontrol over.

3. Den ibyttetagningsrabat, der ydes koeberen af en ny maskine for overtagelse af en brugt maskine, der modsvarer den fordel, som producenten opnaar ved, at de ibyttetagne maskiner traekkes ud af markedet, skal anses for at vaere en del af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales af koeberen, hvorfor den maa tages i betragtning ved fastsaettelsen af den normale vaerdi i henhold til artikel 2, stk. 3, litra a), i grundforordning nr. 2176/84.

4. En producent, der ikke har godtgjort, at de salg, paa grundlag af hvilke den normale vaerdi og eksportprisen blev beregnet, vedroerer andre koebergrupper og derfor hoerer hjemme i andre handelsled, kan ikke opnaa anerkendelse af de af ham oenskede justeringer for forskelle i handelsled, jf. artikel 2, stk. 9 og 10, i grundforordning nr. 2176/84.

5. Forskelle i salgsvilkaar, rejse-, kommunikations-, reklame-, salgsfremstoeds-, salgs- og repraesentationsudgifter, der indgaar i administrations- og generalomkostninger, og ibyttetagningsrabatter, som ydes koebere af en ny maskine ved ibyttetagning af en brugt maskine, kan ikke antages direkte at have tilknytning til salgene, jf. artikel 2, stk. 10, litra c), i grundforordning nr. 2176/84 og give grundlag for en justering i form af nedsaettelse af den normale vaerdi.

6. Faellesskabets institutioner har ikke foretaget en urigtig bedoemmelse ved i forbindelse med vurderingen af den skade, der er tilfoejet en erhvervsgren i Faellesskabet, at anse produktionen af alle typer PPC i alle segmenter under ét, bortset fra PPC, som ikke produceres i Faellesskabet, for "Faellesskabets produktion af samme vare", jf. artikel 4, stk. 4, i grundforordning nr. 2176/84, idet der ikke efter de mange undersoegelser, som institutionerne har lagt til grund, kan gennemfoeres nogen klar afgraensning af segmenterne ved klassificeringen af PPC, idet paa den ene side visse PPC kan placeres i flere forskellige segmenter under hensyn til visse af deres egenskaber og tekniske specifikationer, og der paa den anden side er konkurrence saavel mellem PPC i tilstoedende segmenter som mellem PPC, der er klassificeret i ikke-tilstoedende segmenter.

7. Efter artikel 4, stk. 5, i grundforordning nr. 2176/84 tilkommer det institutionerne som led i udoevelsen af deres skoen at tage stilling til, om de i forbindelse med konstateringen af, om der foreligger skade, skal holde de producenter, der staar i forbindelse med eksportoererne eller importoererne, eller selv er importoerer af dumpingvaren, uden for begrebet EF-producenter. Skoennet skal udoeves konkret under hensyn til alle relevante omstaendigheder og er undergivet Domstolens proevelse.

8. Faellesskabets institutioner er ikke ved afgoerelsen af, om der er forvoldt skade, forpligtet til at laegge vaegt paa den fortjeneste eller de tab, som EF-producenterne har haft paa hele deres virksomhed paa det paagaeldende omraade, for ifoelge artikel 4, stk. 4, i grundforordning nr. 2176/84 skal virkningen af dumpingimporten vurderes i forhold til Faellesskabets produktion af samme vare.

9. Vurderingen af, om Faellesskabets interesser i tilfaelde af, at dumpingen har forvoldt skade, goer faellesskabsforanstaltninger paakraevet, forudsaetter en bedoemmelse af en raekke komplicerede oekonomiske omstaendigheder. Domstolens proevelse vedroerende en saadan bedoemmelse maa begraenses til en kontrol af, om formforskrifterne er overholdt, om de faktiske omstaendigheder, paa grundlag af hvilke de anfaegtede valg er foretaget, er materielt rigtige, samt til, om der er begaaet en aabenbar fejl ved vurderingen af disse faktiske omstaendigheder, eller om der er begaaet magtfordrejning.