Begrebet dokument, der er genstand for en bred definition i artikel 3, litra a), i forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, omfatter »ethvert indhold uanset medium (skrevet på papir eller opbevaret elektronisk, lyd- eller billedoptagelser, audiovisuelle optagelser) vedrørende emner, der har at gøre med politikker, aktiviteter og beslutninger, der henhører under [Unionens] institutions kompetenceområde«. Denne definition er i det væsentlige baseret på, at der foreligger et bevaret indhold, der er egnet til gengivelse eller konsultation efter at være produceret, idet det præciseres dels, at karakteren af det medium, der er anvendt til opbevaring, typen og karakteren af det opbevarede indhold, såvel som størrelsen, længden, betydningen eller præsentationen af et indhold er uden betydning for så vidt angår spørgsmålet, om dette indhold er eller ikke er omfattet af definitionen, dels, at den eneste begrænsning vedrørende det indhold, der er egnet til at være omfattet af denne definition, er betingelsen om, at det pågældende indhold skal vedrøre politikker, aktiviteter og beslutninger, der henhører under den pågældende institutions kompetence.

Dermed bør indlæg, der er udarbejdet af en medlemsstat og indgivet til Domstolen i forbindelse med et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 258 TEUF, hvorefter det er overgivet til Kommissionen som part i sagen, kvalificeres som dokumenter, som en institution er i besiddelse af således som omhandlet i artikel 2, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, sammenholdt med dennes artikel 3, litra a).

Denne konklusion drages ikke i tvivl af den omstændighed, at indlæggene ikke er rettet til denne institution, men er blevet indgivet til Domstolen, og at Kommissionen alene har modtaget kopier heraf fra Domstolen. Selv om kun de dokumenter, som en institution er i besiddelse af, dvs. dokumenter, som den har udarbejdet eller modtaget i henhold til artikel 2, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001, henhører under anvendelsesområdet for den nævnte forordning, gælder det ikke desto mindre, at denne bestemmelse på ingen måde betinger anvendelsen af denne forordning på dokumenter, som institutionen har modtaget, af, at det omhandlede dokument er rettet til denne og overgivet direkte af ophavsmanden. Henset til, at begrebet dokument er genstand for en bred definition i artikel 3, litra a), i forordning nr. 1049/2001 og baseret på, at der foreligger et bevaret indhold, skal det tages i betragtning, at det ikke har nogen betydning for et dokument som omhandlet i denne bestemmelse, at de omtvistede indlæg er blevet overgivet til den berørte institution i form af kopier og ikke som originaler.

Endvidere følger det af den brede definition af begrebet dokument samt af formuleringen og tilstedeværelsen af – i artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning nr. 1049/2001 – en undtagelse vedrørende beskyttelsen af retslige procedurer, at EU-lovgiver ikke har villet undtage retssager, som institutionerne er part i, fra borgernes ret til aktindsigt. Denne betragtning gør sig så meget desto mere gældende, som denne forordning hverken indeholder en undtagelse vedrørende institutionernes førelse af retssager fra sit anvendelsesområde eller en begrænsning af dette til kun at omfatte institutionernes administrative aktivitet. Da de omtvistede indlæg endvidere er blevet overgivet til Kommissionen i forbindelse med et traktatbrudssøgsmål, som Kommissionen havde anlagt under udøvelse af sine kompetencer i henhold til artikel 258 TEUF, har Kommissionen modtaget dem under udøvelsen af sine kompetencer.

Det forhold, at de indlæg, der er indgivet af en medlemsstat i forbindelse med en retssag, omfattes af anvendelsesområdet for forordning nr. 1049/2001, har ikke den virkning, at det er til skade for formålet med de særlige regler vedrørende aktindsigt i dokumenter, der vedrører retslige procedurer. Således kan beskyttelsen af disse procedurer i givet fald sikres ved anvendelsen af den undtagelse, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning nr. 1049/2001, idet det præciseres, at der med henblik på fortolkning af undtagelsen vedrørende beskyttelsen af retslige procedurer kan tages hensyn til, at der ikke i de særlige regler vedrørende Unionens retsinstanser indgår en ret for tredjemand til aktindsigt i indlæg, der er indgivet til disse retsinstanser i forbindelse med en retslig procedure.

(jf. præmis 48-51, 53, 54, 57, 61, 104 og 105)