Domstolens Dom (Anden Afdeling) af 20. februar 1997. - Fontaine SA, Garage Laval SA, Fahy SA, Renault Lyon Ouest FLB Automobiles SA, Diffusion Vallis Auto SA og Horizon Sud SA mod Aqueducs Automobiles SARL. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Tribunal de commerce de Lyon - Frankrig. - Konkurrence - Salg af automobiler - Parallelimport - Forordning (EØF) nr. 123/85 - Påberåbelse over for tredjemand - Uafhængig videreforhandler - Begreberne nyt og brugt motorkøretøj. - Sag C-128/95.



Samling af Afgørelser 1997 side I-00967



Sammendrag

Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Konkurrence - karteller - forbud - fritagelse for kategorier af aftaler - forordning nr. 123/85 - genstand - fritagelse af visse konkurrencebegraensende aftaler mellem fabrikanter og eneforhandlere inden for automobilbranchen - forbud for en erhvervsdrivende, der ikke er tilsluttet et officielt salgsnet for et bestemt bilmaerke, og som ikke er befuldmaegtiget mellemhandler, mod at foretage parallelimport og at drive uafhaengig virksomhed med videresalg af nye koeretoejer af det paagaeldende maerke - intet forbud

(Kommissionens forordning nr. 123/85)

Sammendrag

Forordning nr. 123/85 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af salgs- og serviceaftaler om motorkoeretoejer vedroerer kun kontraktforholdet mellem leverandoererne og deres godkendte forhandlere. Forordningen fastslaar alene, hvad disse to parter kan eller ikke kan forpligte sig til at goere i forhold til tredjemand, men har ikke til formaal at regulere virksomheden for de tredjemaend, der kan virke paa markedet uden for det omraade, som er daekket af salgsaftalerne.

Forordning nr. 123/85 skal derfor fortolkes saaledes, at den ikke er til hinder for, at en erhvervsdrivende, som hverken er godkendt forhandler, der er tilsluttet salgsnettet for fabrikanten af et bestemt bilmaerke, eller befuldmaegtiget mellemhandler i den betydning, der er forudsat i forordningens artikel 3, nr. 11, driver virksomhed med parallelimport og uafhaengigt videresalg af nye koeretoejer af det paagaeldende maerke.

Parter

I sag C-128/95,

angaaende en anmodning, som Tribunal de commerce de Lyon (Frankrig) i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende sag,

Fontaine SA, Garage Laval SA, Fahy SA, Renault Lyon Ouest FLB Automobiles SA, Diffussion Vallis Auto SA, Horizon Sud SA

mod

Aqueducs Automobiles SARL,

at opnaa en praejudiciel afgoerelse vedroerende fortolkningen af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 123/85 af 12. december 1984 om anvendelse af EOEF-traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af salgs- og serviceaftaler vedroerende motorkoeretoejer (EFT 1985 L 15, s. 16),

har

DOMSTOLEN

(Anden Afdeling)

sammensat af afdelingsformanden, G.F. Mancini, og dommerne G. Hirsch og R. Schintgen (refererende dommer),

generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer

justitssekretaer: ekspeditionssekretaer D. Louterman-Hubeau,

efter at der er indgivet skriftlige indlaeg af:

- Aqueducs Automobiles SARL ved advokat Jean Claude Fourgoux, Paris

- den franske regering ved kontorchef Catherine de Salins og ekspeditionssekretaer Gautier Mignot, begge Juridisk Tjeneste, Udenrigsministeriet, som befuldmaegtigede

- Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved Francisco Enrique González Díaz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og Guy Charrier, der er udstationeret som national ekspert ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede,

paa grundlag af retsmoederapporten,

efter at der i retsmoedet den 10. december 1996 er afgivet mundtlige indlaeg af Aqueducs Automobiles SARL ved Jean Claude Fourgoux, af den franske regering ved Gautier Mignot og af Kommissionen ved Guy Charrier og Richard Lyal, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtiget,

og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 14. januar 1997,

afsagt foelgende

Dom

Dommens præmisser

1 Ved dom af 2. januar 1995, berigtiget ved dom af 7. februar 1995, indgaaet til Domstolen den 18. april 1995, har Tribunal de commerce de Lyon i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 123/85 af 12. december 1984 om anvendelse af EOEF-traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af salgs- og serviceaftaler vedroerende motorkoeretoejer (EFT 1985 L 15, s. 16).

2 Spoergsmaalene er rejst under en sag om illoyal konkurrence, som er anlagt mod selskabet Aqueducs Automobiles af selskaberne Fontaine, Garage Laval, Fahy, Renault Lyon Ouest FLB Automobiles, Diffusion Vallis Auto og Horizon Sud (herefter »Fontaine m.fl.«).

3 Fontaine m.fl., som er etableret i Frankrig i Rhône-departementet, er eneforhandlere af bilmaerkerne Audi, Ford, Peugeot, Renault og Volkswagen.

4 Aqueducs Automobiles, som er etableret i samme departement, indkoeber nye motorkoeretoejer af forskellige maerker - dvs. koeretoejer, som har vaeret indregistreret i mindre end tre maaneder, eller som har koert mindre end tre tusind kilometer - ved at foretage parallelimport af koeretoejerne og videresaelger dem i Frankrig som uafhaengig forhandler. Selskabet har et lager af saadanne koeretoejer og goer reklame herfor med henblik paa at fremme salget af koeretoejerne.

5 Fontaine m.fl. har gjort gaeldende, at Aqueducs Automobiles - som ikke er tilsluttet nogen bilfabrikants forhandlernet, og ikke er befuldmaegtiget mellemhandler i den betydning, der er forudsat i artikel 3, nr. 11, i forordning nr. 123/85 - derved har udoevet illoyal konkurrence over for eneforhandlerne af de paagaeldende bilmaerker. De har derfor anlagt sag ved Tribunal de commerce de Lyon den 1. april 1994 bl.a. med paastand om, at Aqueducs Automobiles tilpligtes at ophoere med at foretage uafhaengigt videresalg af nye motorkoeretoejer, forbydes at besidde et lager af saadanne koeretoejer og at goere reklame for at fremme salget heraf, samt at selskabet tilpligtes at betale erstatning til godtgoerelse af den skade, som eneforhandlerne har lidt.

6 Til stoette for deres paastande har Fontaine m.fl. paaberaabt sig forordning nr. 123/85. Efter deres opfattelse maa en videreforhandler af motorkoeretoejer, som ikke er tilsluttet noget forhandlernet for et bilmaerke, og som skaffer sig koeretoejerne ved parallelimport, kun udoeve virksomhed som befuldmaegtiget mellemhandler i den betydning, der er forudsat i artikel 3, nr. 11, i forordning nr. 123/85, og efter de betingelser, som er naermere fastlagt i Kommissionens meddelelse 91/C 329/06 af 4. december 1991 (»Naermere redegoerelse for virksomhed, der udoeves af mellemhandlere i automobilbranchen«, EFT C 329, s. 20). Navnlig maa mellemhandleren kun handle for en koebers - den endelige forbrugers - regning og maa ikke have et lager eller vildlede offentligheden paa en saadan maade, at han, navnlig ved sin reklame, giver den opfattelsen af, at han er videreforhandler. I oevrigt er forordning nr. 123/85 ifoelge sagsoegerne i hovedsagen til hinder for, at en erhvervsdrivende sideloebende udoever virksomhed som befuldmaegtiget mellemhandler og som uafhaengig videreforhandler.

7 Fontaine m.fl. har endvidere gjort gaeldende, at de solgte koeretoejer ikke, som haevdet af Aqueducs Automobiles, kan anses for brugte alene af den grund, at kilometertaelleren ikke laengere udviser nul kilometer. Ifoelge de franske retsforskrifter anses et koeretoej for nyt, naar det saelges inden tre maaneder efter den foerste registrering, eller naar det har koert mindre end tre tusind kilometer. Disse betingelser er endog blevet aendret i mellemtiden - nemlig til henholdsvis seks maaneder og seks tusind kilometer - med det formaal at hindre parallelsalg af motorkoeretoejer.

8 Heroverfor har Aqueducs Automobiles gjort gaeldende, at forordning nr. 123/85 kun regulerer forholdet mellem automobilfabrikanterne og disses eneforhandlere. Den vedroerer derfor hverken de uafhaengige forhandleres virksomhed eller deres reklame, og den forbyder saa meget mindre, at én og samme virksomhed sideloebende er uafhaengig videreforhandler og befuldmaegtiget mellemhandler.

9 Da Tribunal de commerce de Lyon fandt, at afgoerelsen af den tvist, som verserede for den, afhang af, hvorledes faellesskabsretten fortolkes, besluttede den at udsaette sagen og at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:

»1) Er parallelindfoersler kun lovlige, saafremt de foretages i medfoer af en fuldmagt, som er udstedt til en mellemmand/tjenesteyder, og der saaledes er tale om et koeb med efterfoelgende videresalg?

2) Er det forbudt en uafhaengig erhvervsdrivende samtidig at udoeve virksomhed som tjenesteyder/selvstaendig fuldmagtshaver og som handlende, naar virksomheden navnlig bestaar i parallelindfoersler?

3) Er det forbudt en uafhaengig erhvervsdrivende at saelge nye koeretoejer? Under alle omstaendigheder oenskes oplyst, hvad der skal forstaas ved henholdsvis et nyt og et brugt koeretoej.«

10 Efter afsigelsen af dommen af 15. februar 1996 i sag C-309/94, Nissan France m.fl. (Sml. I, s. 677), har Tribunal de commerce de Lyon fundet, at det ikke laengere var noedvendigt at besvare de to foerste spoergsmaal. Den har derimod besluttet at opretholde det tredje praejudicielle spoergsmaal.

11 Dette spoergsmaal indeholder to led. For det foerste oensker den forelaeggende ret reelt oplyst, om forordning nr. 123/85 skal fortolkes saaledes, at den er til hinder for, at en erhvervsdrivende, som hverken er godkendt forhandler, der er tilsluttet salgsnettet for fabrikanten af et bestemt bilmaerke, eller befuldmaegtiget mellemhandler i den betydning, der er forudsat i forordningens artikel 3, nr. 11, driver virksomhed med parallelimport og uafhaengigt videresalg af nye koeretoejer af det paagaeldende maerke. For det andet anmoder den Domstolen om med henblik paa anvendelsen af forordning nr. 123/85 at praecisere definitionen af et nyt koeretoej samt de kriterier, der goer det muligt at sondre mellem et nyt og et brugt koeretoej.

12 Hvad angaar spoergsmaalets foerste led bemaerkes, at Domstolen i foernaevnte dom i sagen Nissan France m.fl. allerede har fortolket forordning nr. 123/85 med henblik paa den virksomhed med parallelimport og videresalg af motorkoeretoejer, som udoeves af en uafhaengig erhvervsdrivende inden for en sektor, for hvilken der er indgaaet en eneforhandlingsaftale mellem fabrikanten af et bestemt bilmaerke og en af dennes eneforhandlere.

13 Domstolen fastslog i naevnte dom, at forordning nr. 123/85 i overensstemmelse med den funktion, denne forordning skal opfylde ved anvendelsen af traktatens artikel 85, kun vedroerer kontraktforholdet mellem leverandoererne og deres godkendte forhandlere, idet den fastsaetter, under hvilke betingelser visse aftaler mellem disse indbyrdes er retmaessige efter traktatens konkurrenceregler (praemis 16).

14 Dens formaal er derfor begraenset til at gaelde for indholdet af aftaler, som de parter, der er knyttet til hinanden i et salgsnet for et bestemt produkt, retmaessigt kan indgaa efter de traktatbestemmelser, som forbyder begraensninger for den normale konkurrence inden for faellesmarkedet (foernaevnte dom i sagen Nissan France m.fl., praemis 17).

15 Da forordningen alene fastslaar, hvad parterne i saadanne aftaler kan eller ikke kan forpligte sig til at goere i forhold til tredjemand, har forordningen derimod ikke til formaal at regulere virksomheden for de tredjemaend, der kan virke paa markedet uden for det omraade, som er daekket af salgsaftalerne (foernaevnte dom i sagen Nissan France m.fl., praemis 18).

16 Bestemmelserne i denne fritagelsesforordning kan derfor ikke beroere tredjemands - herunder uafhaengige handlendes - rettigheder og forpligtelser i forhold til de kontrakter, som er indgaaet mellem bilfabrikanter og deres eneforhandlere (foernaevnte dom i sagen Nissan France m.fl., praemis 19).

17 Heraf sluttede Domstolen, at forordning nr. 123/85 ikke kan fortolkes saaledes, at den forbyder en erhvervsdrivende, der ikke er tilsluttet et officielt salgsnet for et bestemt bilmaerke, og som ikke er befuldmaegtiget mellemhandler i forordningens forstand, at fremskaffe nye koeretoejer af dette maerke via parallelimport og at drive uafhaengig virksomhed med salg af disse koeretoejer (foernaevnte dom i sagen Nissan France m.fl., praemis 20).

18 I foernaevnte dom i sagen Nissan France m.fl. kendte Domstolen som foelge heraf for ret, at forordning nr. 123/85 skal fortolkes saaledes, at den ikke er til hinder for, at en erhvervsdrivende, som hverken er godkendt forhandler, der er tilsluttet salgsnettet for fabrikanten af et bestemt bilmaerke, eller befuldmaegtiget mellemhandler i den betydning, der er forudsat i forordningens artikel 3, nr. 11, driver virksomhed med parallelimport og uafhaengigt videresalg af nye koeretoejer af det paagaeldende maerke.

19 Af de samme grunde maa det foerste led af det tredje praejudicielle spoergsmaal, der er forelagt af Tribunal de commerce de Lyon, besvares paa samme maade.

20 Under hensyn hertil er det overfloedigt at besvare det tredje praejudicielle spoergsmaals andet led.

21 Som generaladvokaten nemlig fremhaevede i punkt 12-15 i sit forslag til afgoerelse, har forordning nr. 123/85 ikke til formaal at regulere den virksomhed med parallelimport og videresalg af motorkoeretoejer, som udoeves af uafhaengige erhvervsdrivende, hvorfor det med henblik paa anvendelsen af forordningen er overfloedigt at traeffe en afgoerelse, hvorved det defineres, om koeretoejer, der er genstand for saadanne transaktioner, er nye eller brugte i en situation som den, der foreligger i hovedsagen, hvor forordning nr. 123/85 netop ikke finder anvendelse.

22 Det er herefter ufornoedent at besvare det tredje praejudicielle spoergsmaals andet led.

23 Under hensyn til samtlige de anfoerte betragtninger maa det tredje spoergsmaal, som er forelagt, besvares med, at forordning nr. 123/85 skal fortolkes saaledes, at den ikke er til hinder for, at en erhvervsdrivende, som hverken er godkendt forhandler, der er tilsluttet salgsnettet for fabrikanten af et bestemt bilmaerke, eller befuldmaegtiget mellemhandler i den betydning, der er forudsat i forordningens artikel 3, nr. 11, driver virksomhed med parallelimport og uafhaengigt videresalg af nye koeretoejer af det paagaeldende maerke.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

24 De udgifter, der er afholdt af den franske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN

(Anden Afdeling)

vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Tribunal de commerce de Lyon ved dom af 2. januar 1995, med efterfoelgende berigtigelse, for ret:

Kommissionens forordning (EOEF) nr. 123/85 af 12. december 1984 om anvendelse af EOEF-traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af salgs- og serviceaftaler vedroerende motorkoeretoejer skal fortolkes saaledes, at den ikke er til hinder for, at en erhvervsdrivende, som hverken er godkendt forhandler, der er tilsluttet salgsnettet for fabrikanten af et bestemt bilmaerke, eller befuldmaegtiget mellemhandler i den betydning, der er forudsat i forordningens artikel 3, nr. 11, driver virksomhed med parallelimport og uafhaengigt videresalg af nye koeretoejer af det paagaeldende maerke.