Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Retspleje – mundtlig forhandling – genåbning – forpligtelse til at genåbne den mundtlige forhandling for at gøre det muligt for parterne at afgive indlæg om de retlige punkter, der er fremført i generaladvokatens forslag til afgørelse, og som ikke er blevet behandlet under den mundtlige forhandling – foreligger ikke

(Art. 252, stk. 2, TEUF; Domstolens procesreglement, art. 61)

2. Tilnærmelse af lovgivningerne – ensartede lovgivninger – industriel og kommerciel ejendomsret – patentret – supplerende beskyttelsescertifikat for plantebeskyttelsesmidler – betingelser for opnåelse – opnåelse af en første tilladelse til markedsføring af produktet som plantebeskyttelsesmiddel

[Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1610/96, art. 3, stk. 1, litra b); Rådets direktiv 91/414, art. 8, stk. 1]

Sammendrag

1. Henset til selve formålet med princippet om kontradiktion, som er at forhindre, at Domstolen påvirkes af argumenter, som parterne ikke har udtalt sig om, kan Domstolen, ex officio eller på forslag fra generaladvokaten, eller yderligere hvis det begæres af parterne, i overensstemmelse med artikel 61 i Domstolens procesreglement træffe bestemmelse om genåbning af den mundtlige forhandling, såfremt den finder, at sagen er utilstrækkeligt oplyst, eller at den skal afgøres på grundlag af et argument, som ikke har været drøftet af parterne.

I den henseende tages en begæring om genåbning af den mundtlige forhandling på grund af den omstændighed, at generaladvokaten skulle have foretaget lange udredninger over fortolkningen af en regel, ikke til følge, selv om dette punkt ikke er blevet behandlet under den mundtlige forhandling, når Domstolen finder, at sagen er tilstrækkeligt oplyst til, at den kan afsige dom, og at sagen ikke skal afgøres på grundlag af argumenter, som ikke har været drøftet af parterne.

Generaladvokaten skal i henhold til artikel 252, stk. 2, TEUF fuldstændigt upartisk og uafhængigt offentligt fremsætte begrundede forslag til afgørelse af de sager, som i henhold til statutten for Den Europæiske Unions Domstol kræver hans medvirken. Til dette formål står det generaladvokaten frit for i givet fald at analysere en anmodning om præjudiciel afgørelse ved at indsætte den i en bredere sammenhæng end den, som den forelæggende ret eller parterne i hovedsagen har fastlagt. Domstolen er hverken bundet af det forslag til afgørelse eller af den begrundelse, som generaladvokaten er fremkommet med.

(jf. præmis 26-28)

2. Artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1610/96 om indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for plantebeskyttelsesmidler skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at et supplerende beskyttelsescertifikat udstedes for et plantebeskyttelsesmiddel, for hvilket der er udstedt en gyldig tilladelse til markedsføring i henhold til artikel 8, stk. 1, i direktiv 91/414 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, som ændret ved forordning nr. 396/2005.

Ansøgninger om midlertidige markedsføringstilladelser, som indgives på grundlag af artikel 8, stk. 1, i direktiv 91/414, skal derfor undersøges i overensstemmelse med de videnskabelige kriterier, der finder anvendelse på ansøgninger om endelige markedsføringstilladelser, og som er fastsat i dette direktivs artikel 4. De betingelser, hvorunder en medlemsstat i medfør af artikel 8, stk. 1, i direktiv 91/414 kan tillade midlertidig indførelse af et plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder et nyt stof, som er ved at blive evalueret, med henblik på dets optagelse i bilag I til direktiv 91/414, er de samme som dem, der følger af dette direktivs artikel 4, stk. 1, litra b)-f).

Ganske vist er den vurdering, som medlemsstaten inden for rammerne af en ansøgning om en midlertidig markedsføringstilladelse skal foretage, i sagens natur fremadskuende og indebærer nødvendigvis en usikkerhedsmargin, som er større end inden for rammerne af en vurdering med henblik på at udstede en endelig markedsføringstilladelse. Imidlertid tilsigter nævnte direktivs artikel 8, stk. 1, at betingelserne, hvorunder et produkt kan opnå en midlertidig markedsføringstilladelse, er de samme som betingelserne for udstedelse af en endelig markedsføringstilladelse, hvilket er i overensstemmelse med formålet, der er nævnt i niende betragtning til direktiv 91/414, nemlig at sikre et højt beskyttelsesniveau, idet godkendelse af plantebeskyttelsesmidler navnlig skal nægtes, hvis disse midler ikke er blevet tilstrækkeligt undersøgt med hensyn til deres risiko for sundhed, grundvand og miljø.

Henset til denne funktionelle ækvivalensforbindelse, der eksisterer mellem kriterierne i artikel 8, stk. 1, i direktiv 91/414 og kriterierne i dette direktivs artikel 4, er der derfor ingen grund til at fortolke artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1610/96 på en måde, som ville føre til udelukkelse af dens anvendelse på produkter, som er omfattet af en midlertidig markedsføringstilladelse i henhold til artikel 8, stk. 1, i direktiv 91/414.

(jf. præmis 44-46 og 55 samt domskonkl.)