Sag T-369/03 R

Arizona Chemical BV m.fl.

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Særlige rettergangsformer – direktiv 67/548 – uopsættelighed«

Kendelse afsagt af Rettens præsident den 16. januar 2004

Sammendrag af kendelse

1. Særlige rettergangsformer – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – »fumus boni juris« – kumulativ karakter – afvejning af samtlige interesser i sagen – Fællesskabets retsinstansers skøn i sager om foreløbige forholdsregler

(Art. 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelsen – foreløbige forholdsregler – betingelser – negativ forvaltningsafgørelse – uopsættelighed – alvorligt og uopretteligt tab – bevisbyrde

(Art. 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelsen – foreløbige forholdsregler – betingelser – alvorligt og uopretteligt tab – økonomisk tab – situation, som kan bringe det sagsøgende selskabs eksistens i fare – vurdering under hensyntagen til situationen for den koncern, selskabet tilhører

(Art. 235 EF, 242 EF, 243 EF og 288 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

1. Fællesskabets retsinstanser kan foreskrive foreløbige forholdsregler, såfremt det er godtgjort, at de umiddelbart er berettiget af faktiske og retlige grunde (fumus boni juris), og såfremt der foreligger uopsættelighed, dvs. at det for at undgå et alvorligt og uopretteligt tab for sagsøgeren er nødvendigt at foreskrive dem og tillægge dem retsvirkninger før afgørelsen i hovedsagen. Disse betingelser er kumulative, således at der ikke kan anordnes foreløbige forholdsregler, når en af dem ikke er opfyldt. Fællesskabets retsinstanser kan endvidere i sager om foreløbige forholdsregler i givet fald foretage en interesseafvejning.

De begærede foranstaltninger skal endvidere være foreløbige, dvs. ikke foregribe retlige eller faktiske tvistepunkter og ikke på forhånd ophæve virkningerne af den afgørelse, der senere skal træffes i hovedsagen.

Fællesskabets retsinstanser råder desuden i sager om foreløbige forholdsregler over et vidt skøn og kan frit under hensyn til sagens særegenheder afgøre, hvorledes disse forskellige betingelser skal efterprøves samt rækkefølgen for denne undersøgelse, når ingen fællesskabsretlige bestemmelser pålægger dem at anvende et forud fastsat skema for vurderingen af nødvendigheden af at træffe foreløbige forholdsregler.

(jf. præmis 31-33)

2. En begæring om udsættelse af gennemførelsen af en negativ forvaltningsafgørelse kan principielt ikke imødekommes, da en udsættelse ikke kan ændre stillingen for sagsøgeren.

I øvrigt skal spørgsmålet om, hvorvidt uopsættelighedsbetingelsen i forbindelse med en begæring om foreløbige forholdsregler er opfyldt, vurderes på baggrund af nødvendigheden af, at der træffes en foreløbig afgørelse for at undgå, at den begærende part lider et alvorligt og uopretteligt tab. Navnlig når tabet afhænger af flere faktorers indtræden, er det tilstrækkeligt, at det kan forudses med en tilstrækkelig grad af sandsynlighed. Sagsøgeren skal imidlertid føre bevis for de faktiske omstændigheder, der skal begrunde, at der er udsigt til et sådant alvorligt og uopretteligt tab.

(jf. præmis 62, 71 og 72)

3. Et rent økonomisk tab kan ikke, bortset fra ganske usædvanlige tilfælde, betragtes som uopretteligt eller blot vanskeligt opretteligt, da der senere kan betales økonomisk erstatning herfor. En sådan skade, der ikke er ophørt alene ved opfyldelsen af dommen i hovedsagen, udgør et tab, der økonomisk kan erstattes inden for rammerne af de retsmidler, som er fastsat i traktaten, navnlig i artikel 235 EF og artikel 288 EF.

Når det gøres gældende, at der foreligger et indgreb i det sagsøgende selskabs økonomiske situation, som kan bringe selskabets eksistens i fare, skal der ved vurderingen af selskabets materielle situation bl.a. tages hensyn til de karakteristiske træk ved den koncern, som virksomheden tilhører i kraft af sin aktionærkreds.

(jf. præmis 75 og 87)