ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - aftaler om kompetence - vaernetingsaftale - begreb - selvstaendig fortolkning - vaernetingsklausul i et selskabs vedtaegter - omfattet - gyldighed i forhold til aktionaererne - betingelser

(Konventionen af 27.9.1968, art. 17, som aendret ved tiltraedelseskonventionen af 1978)

2. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - aftaler om kompetence - vaernetingsaftale - raekkevidde - fremtidige tvister i anledning af et bestemt retsforhold - sag mellem et selskab og dettes aktionaerer i deres egenskab af aktionaerer

(Konventionen af 27.9.1968, art. 17, som aendret ved tiltraedelseskonventionen af 1978)

Sammendrag

1. Begrebet "aftale om retternes kompetence" i artikel 17 i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, skal betragtes som et selvstaendigt begreb.

Begrebet omfatter en vaernetingsklausul, hvorefter en ret i en kontraherende stat skal vaere kompetent til at paakende tvister mellem et aktieselskab og dets aktionaerer i tilfaelde, hvor klausulen er indeholdt i selskabets vedtaegter og er vedtaget i overensstemmelse med den nationale lovgivning, der finder anvendelse, samt selskabets vedtaegter.

De i konventionens artikel 17 omhandlede formkrav maa, uden hensyn til hvorledes aktierne er erhvervet, anses for at vaere opfyldt i forhold til enhver aktionaer, naar vaernetingsklausulen fremgaar af selskabets vedtaegter, og disse opbevares paa et for aktionaeren tilgaengeligt sted eller er indfoert i et offentligt register.

2. Den i konventionens artikel 17 opstillede betingelse for, at en ret ved aftale kan tillaegges kompetence til at paakende fremtidige tvister, nemlig at det retsforhold, der kan give anledning til tvisterne, er tilstraekkelig bestemt, er opfyldt, saafremt den i selskabsvedtaegterne indeholdte vaernetingsklausul - af den nationale retsinstans, som er den eneste, der har kompetence hertil - skal fortolkes saaledes, at den angaar tvister mellem selskabet og dets aktionaerer som saadanne.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Frie varebevaegelser - industriel og kommerciel ejendomsret - patentret - medlemsstaternes kompetence - omfang og graenser

(EOEF-Traktaten, art. 30, 36 og 222)

2. Frie varebevaegelser - industriel og kommerciel ejendomsret - patentret - meddelelse af tvangslicens, saafremt patentet udelukkende udnyttes i form af import fra andre medlemsstater - ulovligt

(EOEF-Traktaten, art. 30 og 36)

Sammendrag

1. Paa faellesskabsrettens nuvaerende udviklingstrin er der med hensyn til bestemmelserne om patenter endnu ikke tilvejebragt ensartethed paa faellesskabsplan eller sket en tilnaermelse af lovgivningerne. Det tilkommer derfor den nationale lovgivende myndighed at fastsaette betingelserne for og de naermere regler om den beskyttelse, et patent giver.

Imidlertid kan Traktatens bestemmelser, navnlig bestemmelsen i artikel 222, hvorefter de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke beroeres af Traktaten, ikke fortolkes paa en saadan maade, at den nationale lovgiver med hensyn til industrielle og kommercielle ejendomsrettigheder er tillagt befoejelse til at vedtage bestemmelser, som er i strid med princippet om frie varebevaegelser inden for det faelles marked, saaledes som dette er fastsat og naermere reguleret i Traktaten.

2. Uanset at det paa det nuvaerende udviklingstrin af faellesskabsbestemmelserne vedroerende patenter tilkommer den nationale lovgivende myndighed at fastsaette betingelserne for og de naermere regler om den beskyttelse, et patent giver, og lovgiver derfor kan sanktionere en manglende eller utilstraekkelig udnyttelse af patentet ved at meddele tvangslicens, tilsidesaetter en medlemsstat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktatens artikel 30, saafremt den hjemler mulighed for meddelelse af tvangslicens, naar et patent paa en industriel opfindelse eller paa nye plantesorter ikke udnyttes i form af en produktion paa nationalt omraade, men i form af import fra andre medlemsstater. For at udelukke risikoen for, at hans eneret fortabes - hvilket fra patenthaverens synspunkt efter omstaendighederne ikke reelt udlignes af, at licenshaveren betaler et rimeligt vederlag - tilskyndes patenthaveren saaledes til at lade produktet fremstille paa det omraade, hvor patentet er meddelt, frem for at importere det patenterede produkt fra andre medlemsstater. En saadan forskelsbehandling, der har til formaal at fremme den indenlandske produktion, kan hverken begrundes ud fra Traktatens artikel 36 eller artikel 5 i Pariser-konventionen til beskyttelse af industriel ejendomsret.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Fri bevaegelighed for personer - fri etableringsret - undtagelser - virksomhed forbundet med udoevelse af offentlig myndighed - automobilsagkyndig ved retterne (faerdselsulykkessagkyndig) - ikke omfattet - erklaeringer fra visse medlemsstater, optaget i referatet fra et raadsmoede - ingen betydning

(EOEF-Traktaten, art. 52, 55 og 59)

2. Institutionernes retsakter - direktiver - medlemsstaternes gennemfoerelse - direktiv hvis formaal er at skabe rettigheder for borgerne - almindeligt administrativt cirkulaere utilstraekkeligt

(EOEF-Traktaten, art. 189, stk. 3)

Sammendrag

1. Sagkyndige erklaeringer vedroerende faerdselsulykker er ikke bindende for retterne og anfaegter ikke den doemmende myndigheds frie skoen, hvorfor en virksomhed som automobilsagkyndig (faerdselsulykkessagkyndig) ved retterne ikke kan betragtes som en virksomhed, der er forbundet med uoevelse af offentlig myndighed, jf. Traktatens artikel 55, og derfor ikke af Traktatens regler om fri etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser.

Erklaeringer, fremsat af visse medlemsstater, som er blevet optaget i referatet fra et raadsmoede, har herved ingen betydning, idet faellesskabsrettens objektive raekkevidde udelukkende bestemmes af reglerne selv under hensyntagen til den sammenhaeng, hvori de indgaar.

2. Naar et direktiv har til formaal at skabe visse rettigheder for borgerne, skal gennemfoerelsesforanstaltningerne ikke blot vaere bindende for de offentlige myndigheder, men ogsaa give de berettigede mulighed for at faa kendskab til samtlige deres rettigheder og for eventuelt at paaberaabe sig disse for de nationale domstole. Et almindeligt administrativt cirkulaere opfylder ikke disse krav.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Medlemsstater - forpligtelser - gennemfoerelse af direktiver - undladelse - anbringende om, at den i akten vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse fastsatte frist hverken er rimelig eller hensigtsmaessig - uantageligt

(EOEF-Traktaten, art. 169; akten vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse, art. 392 og 395)

Sammendrag

En medlemsstat kan ikke begrunde et traktatbrud, der gaar ud paa undladelse af at gennemfoere et direktiv rettidigt, under henvisning til at fristen for gennemfoerelse, som den fulgte af artikel 392 og 395 i akten vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse, hverken har vaeret rimelig eller hensigtsmaessig, idet denne frist udloeb samtidig med datoen for tiltraedelsen, for tiltraedelsesakterne er ikke retsakter vedtaget af institutionerne, hvis gyldighed kan anfaegtes ved Domstolen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug - faelles landbrugspolitik - finansiering gennem EUGFL - ordning med maanedlige forskud til medlemsstaterne - uregelmaessigheder i forbindelse med de nationale organers anvendelse af de for en faelles markedsordning gaeldende forskrifter - Kommissionens kompetence til at nedsaette de som forskud udbetalte beloeb

(Raadets forordning nr. 729/70, som aendret ved forordningerne nr. 3183/87 og nr. 2048/88)

2. Faellesskabsret - principper - kontradiktionsprincippet - overholdelse heraf ved Kommissionens udstedelse af midlertidige beslutninger inden for rammerne af EUGFL - graenser

Sammendrag

1. Kommissionens pligt til, ved forvaltningen af EUGFL, kun at finansiere udgifter, der er i overensstemmelse med Faellesskabets regler, gaelder ikke kun ved aarsafslutningen af de nationale regnskaber, men ogsaa i loebet af aaret i forbindelse med udbetaling af maanedlige forskud i henhold til forordning nr. 729/70, som aendret ved forordningerne nr. 3183/87 og nr. 2048/88. Foelgelig har Kommissionen inden den endelige beslutning vedroerende afslutningen af aarsregnskaberne kompetence til at nedsaette de maanedlige forskud paa grundlag af den enkelte medlemsstats regnskabssituation over for EUGFL, saafremt den konstaterer, at det kompetente nationale organ har tilsidesat faellesskabsretten enten i forbindelse med opkraevningen af indtaegter til gunst for EUGFL eller i forbindelse med udgifter, der finansieres af EUGFL.

2. Overholdelsen af kontradiktionsprincippet indebaerer ikke, at der ved udstedelsen af beslutningen om maanedlige forskud paa de af EUGFL finansierede udgifter skal anvendes samme indviklede kontradiktoriske procedure som ved aarsafslutningen af de nationale regnskaber. For at overholde kontradiktionsprincippet er det tilstraekkeligt, at beslutningerne foerst traeffes, efter at den paagaeldende medlemsstat har kunnet fremfoere sine synspunkter. Beslutningerne har nemlig kun midlertidig og foreloebig karakter, idet de kan aendres i forbindelse med udstedelsen af beslutningen om aarsafslutningen, som alene bestemmer medlemsstatens endelige oekonomiske situation i forhold til EUGFL.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug - faelles landbrugspolitik - finansiering gennem EUGFL - ordning med maanedlige forskud til medlemsstaterne - uregelmaessigheder i forbindelse med de nationale organers anvendelse af de for en faelles markedsordning gaeldende forskrifter - Kommissionens kompetence til at nedsaette de som forskud udbetalte beloeb

(Raadets forordning nr. 729/70, som aendret ved forordningerne nr. 3183/87 og nr. 2048/88)

2. Faellesskabsret - principper - kontradiktionsprincippet - overholdelse heraf ved Kommissionens udstedelse af midlertidige beslutninger inden for rammerne af EUGFL - graenser

Sammendrag

1. Kommissionens pligt til, ved forvaltningen af EUGFL, kun at finansiere udgifter, der er i overensstemmelse med Faellesskabets regler, gaelder ikke kun ved aarsafslutningen af de nationale regnskaber, men ogsaa i loebet af aaret i forbindelse med udbetaling af maanedlige forskud i henhold til forordning nr. 729/70, som aendret ved forordningerne nr. 3183/87 og nr. 2048/88. Foelgelig har Kommissionen inden den endelige beslutning vedroerende afslutningen af aarsregnskaberne kompetence til at nedsaette de maanedlige forskud paa grundlag af den enkelte medlemsstats regnskabssituation over for EUGFL, saafremt den konstaterer, at det kompetente nationale organ har tilsidesat faellesskabsretten enten i forbindelse med opkraevningen af indtaegter til gunst for EUGFL eller i forbindelse med udgifter, der finansieres af EUGFL.

2. Overholdelsen af kontradiktionsprincippet indebaerer ikke, at der ved udstedelsen af beslutninger om maanedlige forskud paa de af EUGFL finansierede udgifter skal anvendes samme indviklede kontradiktoriske procedure som ved aarsafslutningen af de nationale regnskaber. For at overholde kontradiktionsprincippet er det tilstraekkeligt, at beslutningerne foerst traeffes, efter at den paagaeldende medlemsstat har kunnet fremfoere sine synspunkter. Beslutningerne har nemlig kun midlertidig og foreloebig karakter, idet de kan aendres i forbindelse med udstedelsen af beslutningen om aarsafslutningen, som alene bestemmer medlemsstatens endelige oekonomiske situation i forhold til EUGFL.
DOMSTOLENS DOM AF 14. MARTS 1990. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD DEN ITALIENSKE REPUBLIK. - FRIE VAREBEVAEGELSER - EN STATS TRAKTATBRUD - OPKRAEVNING AF ET GEBYR VED INDFOERSEL AF LEVENDE DYR - AFGIFT MED TILSVARENDE VIRKNING SOM TOLD. - SAG C-137/89.



Samling af Afgørelser 1990 side I-00847

Pub.RJ side Pub somm



Sammendrag

Afgørelse



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser - told - afgifter med tilsvarende virkning - importoerer af levende dyr paalagt udgiften til telegrammer mellem toldmyndighederne og de nationale veterinaer - og sundhedsmyndigheder - ikke tilladt

( EOEF-Traktaten, art . 12 ff .)

Sammendrag

En medlemsstat tilsidesaetter de forpligtelser, der paahviler den i henhold til Traktatens artikel 12 ff ., saafremt den paalaegger importoerer af levende dyr fra andre medlemsstater udgiften til de telegrammer, som dyrlaegerne ved graenseovergangsstederne i henhold til national lovgivning sender til de nationale veterinaer - og sundhedsmyndigheder .

En saadan oekonomisk byrde, som paalaegges ensidigt og belaster varer ved graenseoverskridelsen, er en afgift med tilsvarende virkning som told ( jfr . bl.a . dom af 30 . maj 1989, Kommissionen mod Italien, sag 340/87, Sml . s . 1483 ), idet den hverken er et led i et generelt, internt afgiftssystem, der konsekvent og efter ensartede kriterier paalaegges indenlandske varer og de varer, som importeres eller eksporteres ( jfr . dom af 31 . maj 1979, Denkavit mod Frankrig, sag 132/78, Sml . s . 1923 ) eller et forholdsmaessigt vederlag for en til den erhvervsdrivende faktisk erlagt tjenesteydelse ( jfr . dom af 25 . januar 1977, Bauhuis mod Nederlandene, sag 46/76, Sml . s . 5, og dom af 9 . november 1983, Kommissionen mod Danmark, sag 158/82, Sml . s . 3573 ), eftersom den erhvervsdrivende ikke herved opnaar en bestemt og sikker fordel ( jfr . bl.a . dom af 1 . juli 1969, Kommissionen mod Italien, sag 24/68, Sml . s . 47, og ovennaevnte dom af 30 . maj 1989, sag 340/87 ), eller en byrde, der vedroerer kontrol, der skal udoeves for at opfylde faellesskabsretlige forpligtelser ( jfr . ovennaevnte dom af 25 . januar 1977, sag 46/76, og dom af 27 . september 1988, Kommissionen mod Tyskland, sag 18/87, Sml . s . 5427 ).

Afgørelse

1 ) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktatens artikel 12 ff ., idet den paalaegger importoerer af levende dyr fra andre medlemsstater udgifterne til de telegrammer, dyrlaegerne ved graenseovergangsstederne i henhold til gaeldende italienske retsforskrifter sender til de nationale veterinaer - og sundhedsmyndigheder .

2 ) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger .
DOMSTOLENS DOM AF 21. FEBRUAR 1990. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD KONGERIGET BELGIEN. - TRAKTATBRUD - STATSSTOETTE - TILBAGESOEGNING - IKKE FORETAGET. - SAG C-74/89.



Samling af Afgørelser 1990 side I-00491

Pub.RJ side Pub somm



Sammendrag

Afgørelse



Nøgleord

++++

Medlemsstater - forpligtelser - undladelse - begrundelse - uantagelig

( EOEF-Traktaten, art . 93, stk . 2, andet afsnit )

Sammendrag

Ifoelge Domstolens faste praksis kan en medlemsstat ikke paaberaabe sig bestemmelser, praksis eller forhold i sin nationale retsorden som begrundelse for ikke at overholde forpligtelser i henhold til faellesskabsretten .

Afgørelse

1 ) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktaten ved ikke at have efterkommet Kommissionens beslutning 84/111 af 30 . november 1983 om den belgiske regerings stoetteprojekt til fordel for en kemofiberproducent .

2 ) Kongeriget Belgien afholder sagens omkostninger .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Institutionernes retsakter ° direktiver ° medlemsstaternes gennemfoerelse ° praksis i overensstemmelse med direktivets formaal ikke tilstraekkelig ° klar og praecis gennemfoerelse noedvendig

(EOEF-traktaten, art. 189, stk. 3)

Sammendrag

Ved gennemfoerelsen af et direktiv i en medlemsstats nationale ret kan den omstaendighed, at der foreligger en praksis, der er i overensstemmelse med direktivets beskyttelsesformaal, ikke fritage medlemsstaten fra at gennemfoere direktivet ved hjaelp af bestemmelser, der kan skabe en situation, der er tilstraekkelig praecis, klar og gennemsigtig til, at borgerne kan faa kendskab til deres rettigheder og forpligtelser. For at sikre, at direktiver anvendes fuldt ud, ikke alene faktisk, men ogsaa retligt, skal medlemsstaterne soerge for, at der foreligger en praecis retlig ramme paa det paagaeldende omraade. Det kan saaledes ikke antages, at en direktivbestemmelse, der paalaegger de nationale myndigheder en bestemt adfaerd, er blevet korrekt gennemfoert, saafremt den paagaeldende medlemsstat ikke har truffet nogen saerlig foranstaltning for at gennemfoere den og blot har anfoert, at denne adfaerd generelt foelger af reglerne om god forvaltning, som dens myndigheder skal overholde.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Annullationssoegsmaal ° fysiske eller juridiske personer ° retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt ° bestemmelse, hvorved anvendelsen af et direktiv om udstedelse af tilladelse til interregional ruteflyvning med passagerer, post og fragt mellem medlemsstaterne suspenderes for Gibraltars lufthavn ° afvisning

(EOEF-traktaten, art. 173, stk. 2; Raadets direktiv 89/463, art. 2, stk. 2)

Sammendrag

Artikel 2, stk. 2, i direktiv 89/463 om udstedelse af tilladelse til interregional ruteflyvning med passagerer, post og fragt mellem medlemsstaterne ° hvorved anvendelsen af direktivet paa Gibraltars lufthavn suspenderes, indtil en samarbejdsordning, der er aftalt mellem Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige, ivaerksaettes ° kan ikke antages at udgoere en beslutning i traktatens artikel 173, stk. 2' s forstand, og et annullationssoegsmaal, som er rejst af en fysisk eller juridisk person til proevelse af bestemmelsen, maa derfor afvises.

I tilfaelde, hvor en retsakt indeholder begraensninger eller fravigelser af tidsmaessig karakter eller med hensyn til den geografiske raekkevidde, indgaar disse som et led i de paagaeldende bestemmelser som helhed og er dermed omfattet af deres generelle karakter, medmindre der foreligger magtfordrejning. Den suspension af direktivets anvendelse, der er truffet bestemmelse om i den naevnte artikel i direktivet, der i sig selv er almengyldigt, beroerer ogsaa alle luftfartsselskaber, som oensker at drive direkte interregional lufttrafik mellem en lufthavn i Faellesskabet og Gibraltars lufthavn, og, mere generelt, alle lufthavnens brugere. Gibraltars lufthavn er heller ikke den eneste, der indtil videre er holdt uden for direktivets anvendelsesomraade, og dette forhold er kun en konsekvens af, at der foreligger en objektiv hindring ° som foelge af en uoverensstemmelse mellem to medlemsstater ° for umiddelbart at lade direktivet gaelde for Gibraltars lufthavn.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Traktatbrudssoegsmaal ° sagens genstand ° afgraensning under den administrative procedure ° senere udvidelse ° ikke tilladt

(EOEF-traktaten, art. 169)

2. Traktatbrudssoegsmaal ° Domstolens proevelse af soegsmaalsgrundlaget ° medlemsstatens anerkendelse af traktatbruddet og dens ansvar over for borgerne ° ingen betydning

(EOEF-traktaten, art. 169)

3. Tilnaermelse af lovgivningerne ° fremgangsmaader ved indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter ° direktiv 71/305 ° tildeling af kontrakter ° betingelse om, at der i stoerst muligt omfang skal anvendes indenlandske produkter og indenlandsk arbejdskraft ° forhandling med en tilbudsgiver paa grundlag af et ikke-konditionsmaessigt bud ° frie varebevaegelser ° fri bevaegelighed for personer ° fri udveksling af tjenesteydelser ° utilladelig betingelse

(EOEF-traktaten, art. 30, 48 og 59; Raadets direktiv 71/305)

Sammendrag

1. Den administrative fase i en traktatbrudssag afgraenser tvistens genstand, og denne kan derefter ikke laengere udvides. Den paagaeldende stats adgang til at fremsaette sine bemaerkninger er nemlig en i traktaten hjemlet vaesentlig garanti, hvis opfyldelse er et vaesentligt formkrav til sikring af, at den procedure, hvorved det fastslaas, at en medlemsstat har begaaet et traktatbrud, afvikles forskriftsmaessigt.

2. I forbindelse med en traktatbrudssag, der i medfoer af traktatens artikel 169 anlaegges af Kommissionen ° hvorved det alene tilkommer denne at bedoemme, om det er hensigtsmaessigt at anlaegge sag ° skal det fastslaas af Domstolen, om det paastaaede traktatbrud foreligger, selv om den paagaeldende stat ikke laengere bestrider traktatbruddet og anerkender, at der kan kraeves erstatning for det tab, som dette eventuelt har paafoert borgerne. Medlemsstaterne ville ellers ved at erkende traktatbruddet og anerkende det ansvar, der kan foelge heraf, naar som helst under en traktatbrudssag, der verserer for Domstolen, kunne bringe sagen til afslutning, uden at traktatbruddets eksistens og grundlaget for staternes ansvar var blevet fastslaaet ved dom.

3. En medlemsstat, som i forbindelse med indgaaelse af en offentlig bygge- og anlaegskontrakt indbyder til afgivelse af bud paa grundlag af en betingelse om, at der i stoerst muligt omfang skal anvendes indenlandske materialer og forbrugsgods, indenlandsk arbejdskraft og materiel, og som foerer forhandlingerne med den udvalgte tilbudsgiver paa grundlag af et ikke-konditionsmaessigt bud, tilsidesaetter sine forpligtelser efter traktatens artikel 30, 48 og 59 samt direktiv 71/305.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Internationale aftaler ° den tredje Lomé-konvention AVS/EOEF ° bestemmelserne om det finansielle og tekniske samarbejde ° proceduren ved indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter ° AVS-statens og Faellesskabets opgaver ° Den Europaeiske Investeringsbanks naegtelse af finansiering, saafremt en kontrakt blev tildelt den lavestbydende ° begrundelse ° tilbuddet synes ikke at vaere det oekonomisk mest fordelagtige ° Faellesskabets ansvar ° udelukket

(EOEF-traktaten, art. 215, stk. 2; den tredje Lomé-konvention AVS/EOEF af 8.12.1984, art. 192 og 225)

Sammendrag

Fremgangsmaaden med hensyn til indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter inden for rammerne af det finansielle og tekniske samarbejde, der er indfoert ved den tredje AVS/EOEF-konvention, er den, at myndighederne i AVS-staterne i medfoer af konventionens artikel 192, stk. 2, og artikel 225, stk. 3, har kompetence til at udarbejde, forhandle og indgaa offentlige bygge- og anlaegskontrakter, der finansieres af Faellesskabet, mens indgriben fra de faellesskabsorganer, som er befoejet til paa Faellesskabets vegne at traeffe afgoerelser om finansiering af disse kontrakter, jf. konventionens artikel 192, stk. 4, udelukkende har til formaal at faa konstateret, om betingelserne for en faellesskabsfinansiering er opfyldt. Den har ikke til formaal og kan ikke bevirke et brud paa grundsaetningen om, at de paagaeldende kontrakter er et nationalt anliggende.

Som foelge heraf har faellesskabsorganerne ikke blot ret, men ogsaa pligt til inden for rammerne af de opgaver, de skal varetage for at sikre en god forvaltning af faellesskabsmidlerne, at drage omsorg for, at de processuelle regler, der gaelder paa omraadet, overholdes, og at det tilbud, der antages, er det oekonomisk mest fordelagtige, idet der i sidstnaevnte henseende navnlig skal henses til de kvalifikationer og garantier, tilbudsgiverne kan tilbyde, til arten af og betingelserne for arbejdernes gennemfoerelse, til prisen for ydelserne og de med disse forbundne driftsomkostninger samt til deres tekniske vaerdi. Endelig har faellesskabsorganerne ikke blot ret, men ogsaa pligt til at soege fremskaffet de noedvendige oplysninger for at sikre en oekonomisk forsvarlig forvaltning af faellesskabsmidlerne.

Den Europaeiske Investeringsbank kan derfor ikke anses for at udvise en retsstridig adfaerd, der bevirker, at Faellesskabet ifalder ansvar, naar den naegter at finansiere et projekt, hvis det overlades til den lavestbydende at gennemfoere det, og begrundelsen herfor er, at tilbuddet ikke synes at vaere det oekonomisk mest fordelagtige, naar henses til de forbehold, en uafhaengig raadgiver har givet udtryk for.