Forslag til afgørelse fra generaladvokat Van Gerven fremsat den 22. februar 1989. - KONGERIGET DANMARK MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - AFSLUTNING AF EUGFL-REGNSKABER - EKSPORTRESTITUTIONER GRANA PADANO-OST. - SAG 263/87.



Samling af Afgørelser 1989 side 01081



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . Den danske regering har i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173 anlagt sag med paastand om delvis annullation af Kommissionens beslutninger af 19 . juni og 18 . august 1987 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabsaarene 1983, 1984 og 1985, der er finansieret gennem Den Europaeiske Udviklings - og Garantifond for Landbruget ( herefter benaevnt "EUGFL "), Garantisektionen ( 1 ). Den danske regering har anfaegtet Kommissionens afvisning af at lade beloeb paa henholdsvis 4 710 776, 1 007 099 og 1 525 762 DKR, som Danmark har udbetalt som eksportrestitutioner for Grana Padano, finansiere af EUGFL .

2 . De omtvistede beloeb udgoer ikke hele det beloeb, som Danmark har ydet som eksportrestitutioner til Grana Padano . Det drejer sig blot om forskellen mellem satserne i henhold til Den Faelles Toldtarifs positioner 04.04 E.I . ex . a ) 1 ) ( Grana Padano, Parmigiano Reggiano ) og 04.04 E.I . ex . a ) 3 ) (( andre varer ( undtagen ost fremstillet af valle ) med et fedtindhold i toerstoffet paa 30 vaegtprocent og derover )). Kommissionen mener, at Danmark med urette har anvendt den hoejere sats for 04.04 E.I . ex . a ) 1 ). I den sammenfattende rapport om resultaterne af kontrollen i forbindelse med afslutningen af EUGFL-regnskaberne for 1983 udtaler Kommissionen herom :

"FTT-pos . 04.04 E.I . ex . a ) 1 ) er dog forbeholdt oste af typen Grana Padano og Parmigiano Reggiano, der opfylder saerlige produktions - og kvalitetskrav og er fremstillet i visse italienske provinser . De saerlige krav var tidligere blevet meddelt alle medlemsstaterne i forbindelse med et tilfaelde af uregelmaessighed . De fra Danmark eksporterede oste opfyldte ikke disse saerlige krav og burde have vaeret anmeldt under FTT-pos . 04.04 E.I . ex . a ) 3 )" ( 2 ).

3 . Parterne er enige om, at Dansk Grana, for hvilken der ifoelge Danmark kan ydes samme eksportrestitution som for Grana Padano, i det vaesentlige har samme karakteristika som den italienske Grana Padano, navnlig hvad angaar form, stoerrelse, skorpe og ostemasse, farve, ostens sammensaetning, konsistens og smag, dens fedt - og vandindhold samt dens modenhed . Kommissionen er indirekte naaet til samme resultat ( 3 ), idet den i sine skriftlige indlaeg anerkender, at den eneste afgoerende forskel beror paa den ifoelge Kommissionen eksisterende snaevre sammenhaeng mellem interventions - og restitutionsordningen ( jfr . nedenfor under punkterne 11 ff .), og yderligere betegner ostene som sammenlignelige . I besvarelse af et spoergsmaal fra Domstolen under den mundtlige forhandling har Kommissionen udtrykkeligt forklaret, at Dansk Grana ikke reelt adskiller sig fra Grana Padano .

4 . Den danske regering har i staevningen anfaegtet Kommissionens fortolkning ( ovenfor under punkt 2 ), for saa vidt angaar eksportrestitutioner, men ikke interventioner inden for Faellesskabet, selv om der udtrykkeligt sondres mellem italiensk Grana Padano, som har krav paa oprindelsesbetegnelsen ( 4 ), og andre lignende oste, idet der principielt kun kan foretages interventioner for foerstnaevnte ost ( nedenfor under punkt 5 ). Efter det af Kommissionens sagkyndige under den mundtlige forhandling oplyste, foretages der aldrig interventioner hverken i Italien, hvor producenterne opnaar en pris, der ligger over interventionsprisen, eller i Danmark, hvor osten naesten udelukkende fremstilles med henblik paa eksport til tredjelande . Under alle omstaendigheder tilsigter den danske regerings annullationssoegsmaal udelukkende godtgoerelse af eksportrestitutioner .

Den retlige baggrund

5 . Det centrale i tvisten er forordningerne om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter . Selv om parterne er enige om, at sagen kun vedroerer restitutioner, henviser begge i deres argumentation til interventionsordningen . Det er derfor noedvendigt kort at gennemgaa begge ordninger .

Med hensyn til interventionspriser henvises der i Raadets forordninger om maelk og mejeriprodukter helt klart til italiensk lovgivning om oprindelsesbetegnelse . Det gaelder navnlig artikel 5, stk . 2, i grundforordningen, dvs . forordning ( EOEF ) nr . 804/68 af 27 . juni 1968 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter ( 5 ), hvor der tales om "de omraader af Faellesskabet, i hvilke disse ostesorter ( Grana Padano og Parmigiano Reggiano ) fremstilles og har krav paa oprindelsesbetegnelsen"; i forordningens artikel 8, stk . 1, henvises til "det interventionsorgan, der er blevet udpeget af den medlemsstat, i hvilken ostesorterne Grana Padano og Parmigiano Reggiano fremstilles og har krav paa oprindelsesbetegnelsen ". Herefter udstedtes Raadets forordning ( EOEF ) nr . 971/68 af 15 . juli 1968 om fastsaettelse af de almindelige regler for interventioner paa markedet for Grana Padano og Parmigiano Reggiano-ost ( 6 ). I forordningens artikel 1 saavel som i artikel 10 naevnes interventionsorganet, hvilket helt klart betyder det italienske interventionsorgan . I overensstemmelse hermed henvises der ogsaa i artikel 2, stk . 2, litra a ) og b ), i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1107/68 af 27 . juli 1968 om gennemfoerelsesbestemmelser angaaende interventioner paa markederne for ostene Grana Padano og Parmigiano Reggiano ( 7 ) til en kvalitetsklasse (" scelto 0/1 ") for Grana Padano, som er fastsat i den i 1968 gaeldende italienske lovgivning ( 8 ).

6 . Formaalet med den saerlige interventionsordning for Grana Padano fremgaar af artikel 5, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 804/68, hvorefter "interventionspriserne for de i stk . 1, litra c ), naevnte ostesorter fastsaettes paa et niveau, der er i stand til med hensyn til producentprisen for maelk at give maelkeproducenterne i de omraader af Faellesskabet, i hvilke disse ostesorter fremstilles og har krav paa oprindelsesbetegnelsen, den samme varige sikkerhed, som interventionsforanstaltningerne for skummetmaelk og smoer frembyder ."

Baggrunden for, at der for Italiens vedkommende anerkendes bestemte ostesorter ( Grana Padano og Parmigiano Reggiano ) som interventionsberettigede foelgeprodukter, ved siden af smoer og skummetmaelkspulver, er den lavere produktion af sidstnaevnte produkter i Italien, hvorfor man har fundet det noedvendigt for dette land at tilfoeje et repraesentativt produkt, der udelukkende fremstilles af maelk, og som produceres i bestemte omraader i Italien ( 9 ). Saaledes modtager de italienske maelkeproducenter, for saa vidt angaar maelkeprisen, den samme "varige garanti" som andre producenter inden for Faellesskabet .

7 . Jeg skal herefter gennemgaa restitutionsforordningerne . Medens der, som ovenfor anfoert, i Raadets grundforordning ( EOEF ) nr . 804/68 i artikel 5 under afsnit I - prisregler - og i artikel 8 under afsnit II - interventionsregler - udtrykkeligt henvises til Grana Padano, som "har krav paa oprindelsesbetegnelsen", omtales Grana Padano ikke i bestemmelserne under afsnit III, regler for samhandelen med tredje lande ( og saaledes for restitutioner ) ( det samme gaelder i oevrigt afsnit IV vedroerende almindelige bestemmelser ). Heller ikke Raadets forordning ( EOEF ) nr . 876/68 af 28 . juni 1968 om fastsaettelse af de almindelige regler for ydelse af eksportrestitutioner for maelk og mejeriprodukter og om kriterierne for fastsaettelse af restitutionsbeloebet ( 10 ) indeholder bestemmelser om Grana Padano eller om oprindelsesbetegnelser .

For saa vidt angaar Kommissionens forordninger, kan man konstatere en udvikling . I de aarlige restitutionsfastsaettelsesforordninger til og med 1979 ( 11 ) omtales pos . 04.04 E.I . ex . a ) 1 ) uden videre som "Grana ". Foerst fra begyndelsen af 1980 blev betegnelsen i bilagene aendret til "Grana Padano", og der blev fastsat forskellige restitutionsbeloeb for pos . 04.04 E.I . ex . a ) 1 ) ( Grana Padano ) og 04.04 E.I . ex . a ) 3 ) ( andre oste ) ( 12 ). Heller ikke i de foelgende restitutionsfastsaettelsesforordninger, bl.a . i forordning ( EOEF ) nr . 33/82 af 7 . januar 1982 ( 13 ) - dvs . den forordning, der fandt anvendelse ved begyndelsen af den periode, den foreliggende sag vedroerer - omtales Grana Padano eller oprindelsesbetegnelser, hverken i betragtningerne eller i selve bestemmelserne, og stadig fremgik forskelsbehandlingen af bilagene, idet der fastsattes forskellige restitutionsbeloeb for de to foernaevnte positioner . I Nimexe-nomenklaturen er der i oevrigt fortsat kun tale om "Grana" ( 14 ), hvilket har bidraget til uklarheden vedroerende artikel 19 i den allerede naevnte grundforordning ( EOEF ) nr . 804/68 ( 15 ). I Kommissionens forklarende bemaerkninger til toldtariffen betegnes "Grana" i punkt 04.04 E som en ostesort, der omfatter saavel "Parmigiano Reggiano" som "Grana Padano", mens "Grana" i punkt 04.04 E.II.a ) blot naevnes som en haard ost ved siden af "Parmigiano Reggiano ".

8 . Selv om reglerne vedroerende restitutioner saaledes er praeget af en vis tvetydighed, er aendringen i loebet af 1979 af beskrivelsen af pos . 04.04 E.I . ex . a ) 1 ) samt fastsaettelsen af forskellige restitutionsbeloeb for pos . 04.04 E.I . ex . a ) 1 ) og pos . 04.04 E.I . ex . a ) 3 ) dog et umiskendeligt bevis paa, at Kommissionen havde til hensigt kun at henfoere Grana Padano med italiensk oprindelsesbetegnelse under foerstnaevnte position og derved sikre denne ost en fortrinsstilling .

Under den mundtlige forhandling har Kommissionen givet en handelspolitisk begrundelse herfor . I loebet af 1979 havde Kommissionen nemlig konstateret, at belgiske producenter fremstillede en ost af den omtvistede type og udfoerte den til USA . Da produktionen af denne ( belgiske ) ost ikke var omfattet af forpligtelsen til at anvende maelk fra et bestemt ( italiensk ) omraade, kunne producenterne fremstille osten billigere og underbyde de italienske produkter paa det amerikanske marked, hvilket skabte utilfredshed hos de amerikanske handelspartnere . For at bevare det gode forhold til USA og dog yderligere stoette maelkeproduktionen i Italien via restitutioner ( 16 ), fandt Kommissionen det noedvendigt med virkning fra 1 . januar 1980 at sondre mellem italiensk Grana Padano og andre Grana-oste ( 17 ). Kommissionen gennemfoerte denne politiske beslutning ved i restitutionsfastsaettelsesforordningen at indsaette ordet "Padano" i beskrivelsen af pos . 04.04 E.I . ex . a ) 1 ).

Tilbagevisning af modsaetningsslutningen

9 . Paa grundlag af de netop gennemgaaede forskelle mellem interventions - og restitutionsordningen kommer den danske regering til en modsaetningsslutning . En saadan slutning maa ifoelge regeringen indebaere, at der for alle oste, som ifoelge gaeldende nationale regler kan betegnes som "Grana Padano", ( siden 1 . januar 1980 ) kan ydes den for pos . 04.04 E.I . ex . a ) 1 ) gaeldende hoejere restitutionssats .

Den danske regering argumenterer som foelger for sit standpunkt . Hverken i bestemmelserne vedroerende restitutioner i grundforordning ( EOEF ) nr . 804/68, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 876/68 om fastsaettelse af de almindelige regler for restitutioner, eller i betragtningerne til eller selve bestemmelserne i Kommissionens restitutionsfastsaettelsesforordninger forekommer betegnelsen "Grana Padano" og da slet ikke ordene "har krav paa oprindelsesbetegnelsen ". Det forholder sig klart anderledes, for saa vidt angaar interventionsordningen, hvor utvetydige forskrifter tydeligt og med angivelse af formaalet indfoerer en fortrinsstilling for "Grana Padano, som har krav paa oprindelsesbetegnelsen ". Det skulle af denne modsaetning fremgaa, at ikke blot Raadet, men ogsaa Kommissionen, i det mindste i begyndelsen, for saa vidt angaar restitutioner, ikke ville indfoere nogen fortrinsstilling for Grana Padano med oprindelsesbetegnelse . Dette bekraeftes ifoelge den danske regering af det forhold, at Kommissionen foerst med virkning fra 1 . januar 1980 tilfoejede ordet "Padano" - og da tilmed uden tilfoejelse af ordene "som har krav paa oprindelsesbetegnelsen" - i bilaget til forordningerne om fastsaettelse af restitutioner ( 18 ).

Denne modsaetningsslutning forekommer mig ikke saerlig overbevisende . Man kan, efter min mening, ikke af det forhold, at man nu i restitutionsordningen for maelk og mejeriprodukter begynder at henvise til Grana Padano med oprindelsesbetegnelse, drage nogen konklusioner af den ene eller den anden art . Raadets forordninger indeholder helt klart ikke en saadan henvisning i forbindelse med restitutioner . Betyder det imidlertid, at Kommissionen, som det senere skete, ikke - i analogi med interventionsreglerne - kunne overfoere henvisningen til restitutionsordningen? Da Raadet ikke i sine forordninger udtrykkeligt udelukker en saadan analog anvendelse, mener jeg, at den maa vaere omfattet af Kommissionens gennemfoerelsesbefoejelser . Det skal imidlertid afgoeres, om Kommissionen ved at handle saaledes ikke har tilsidesat en eller flere af de ufravigelige bestemmelser i Traktaten eller i grundforordning ( EOEF ) nr . 804/68 . Det anser jeg for det egentlige problem, som jeg nu skal behandle .

Artikel 17, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 804/68

10 . Ovennaevnte problem indtager ogsaa en central plads i den danske regerings argumentation . Den henviser netop til artikel 17, stk . 2, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 804/68, hvorefter restitutionerne skal vaere ens for hele Faellesskabet, men kan differentieres alt efter destinationen . I virkeligheden drejer det sig her om at anvende lighedsprincippet, som gaelder generelt for Faellesskabets landbrugspolitik . Den danske regering har, ikke med urette ( 19 ), anfoert, at princippet maa gaelde som udgangspunkt for en fortolkning, naar forordningens bestemmelser kan give anledning til to forskellige fortolkninger . Dette anvendes i den foreliggende sag som argument til stoette for den danske regerings foernaevnte modsaetningsslutning : Da det er uklart, om Raadet oenskede at anvende forskellen mellem Grana Padano med italiensk oprindelsesbetegnelse og andre Grana-oste i forbindelse med restitutionsordningen, maa man, naar henses til artikel 17, stk . 2, ifoelge den danske regering vaelge den fortolkning, som sikrer alle Grana-oste inden for Faellesskabet ens behandling med hensyn til eksportrestitutioner .

Det er et tungtvejende argument, saa meget mere som det er af en saadan art, saafremt det anerkendes generelt - dvs . saafremt sondringen mellem Grana-oste maa antages at vaere i strid med det generelle lighedsprincip ( nedenfor under punkt 13 ) - at der kan rejses tvivl om hele ordningen, herunder interventionsordningen, en konsekvens, som heller ikke den danske regering ville ( eller kunne ) drage ( 20 ), og som heller ikke er omtvistet ( nedenfor under punkt 14 ).

11 . Kommissionen har bestridt den danske regerings argument og anfoert, at Grana Padano med italiensk oprindelsesbetegnelse er et andet produkt end andre lignende ostesorter . Kommissionen henviser ikke specielt til faktiske forskelle, som helt klart ikke bestaar ( ovenfor under punkt 3 ), men derimod til det forhold, at Grana Padano med italiensk oprindelsesbetegnelse er undergivet saerlige lovbestemmelser . Der taenkes her navnlig paa kravet om, at der ved fremstillingen af den italienske ost skal anvendes maelk fra bestemte italienske omraader, hvorved osten bliver dyrere end eksempelvis Dansk Grana, som kan fremstilles af billigere maelk . Prisforskellen, der skyldes en forskel i produktionsomkostningerne, indebaerer, at Grana Padano med italiensk oprindelsesbetegnelse faar saerbehandling ifoelge Faellesskabets interventionsordning, hvilket ifoelge Kommissionen medfoerer, at osten, paa grund af den snaevre sammenhaeng mellem interne interventioner og eksportrestitutioner, ogsaa maa have saerbehandling i henhold til restitutionsordningen .

12 . Jeg kan tilslutte mig Kommissionens argumenter . Naar foerst det er fastslaaet, at den omhandlede Grana Padano boer beskyttes inden for den interne markedsordning, boer den ogsaa modtage stoette med henblik paa eksport fra Faellesskabet for at vaere konkurrencedygtig ( 21 ). Det gaelder dog ikke i den foreliggende sag paa grund af de foretagne interventioner, der var noedvendige for at sikre producenterne af osten en hoejere pris . Som allerede antydet ( ovenfor under punkt 4 ), har det endnu ikke vaeret noedvendigt at indfoere saadanne interventioner, fordi den pris, som de italienske producenter opnaar, ligger over interventionsprisen . Dette beror imidlertid paa, at produktionsomkostningerne er hoejere, og at forbrugerne er villige til at betale en hoej pris for Grana Padano med oprindelsesbetegnelse .

Kommissionen henviser faktisk i sin argumentation til de italienske bestemmelser om kvalitet og oprindelsesbetegnelse for italiensk Grana Padano, der allerede eksisterede forud for EOEF-Traktaten . Som allerede anfoert ( ovenfor under punkt 5 ), stammer de italienske producenters forpligtelse til kun at anvende maelk fra bestemte italienske omraader ved fremstillingen af denne ost fra italienske bestemmelser fra 1955 . Denne forpligtelse medfoerer faktisk en forskel i produktionsomkostningerne - ifoelge en uanfaegtet oplysning fra Kommissionen skulle ekstraomkostningerne andrage 4-6 ECU pr . 100 kg ost - hvorfor Kommissionen maa fastslaa, at Grana Padano med italiensk oprindelsesbetegnelse er et saerligt produkt, og at osten derfor, paa trods af artikel 17 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 804/68, som "andre varer" maa have en anden og mere fordelagtig behandling, for saa vidt angaar eksportrestitutioner .

Da der ikke findes faellesskabsregler vedroerende kvalitetskrav og/eller oprindelsesbetegnelser for ost ( 22 ), men derimod for vin ( 23 ), kunne der, ifoelge Domstolens faste praksis, saavel paa omraadet for kvalitetskrav ( 24 ) som paa omraadet for betegnelser ( 25 ), eksistere nationale regler inden for de i Traktatens artikler 30-36 fastsatte graenser ( 26 ). Jeg mener derfor ogsaa, at Kommissionens argumentation kan laegges til grund, skoent jeg ikke er helt overbevist, hvilket fremgaar af det foelgende .

Lighedsprincippet

13 . Min toeven skal ses i relation til Domstolens faste praksis vedroerende forbuddet mod forskelsbehandling af Faellesskabets producenter, jfr . EOEF-Traktatens artikel 40, stk . 3 . Domstolen har fastslaaet :

"under denne synsvinkel kan de forskellige led i en faelles ordning af markederne, saasom bl.a . beskyttelsesforanstaltninger, tilskud og stoette, kun varieres regionalt eller efter andre produktions - eller forbrugsvilkaar paa grundlag af objektive kriterier, som sikrer en rimelig fordeling af fordele og ulemper mellem de heraf beroerte, uden sondring mellem de forskellige medlemsstaters landomraader" ( 27 ). ( Min fremhaevelse ).

Man kan rejse det spoergsmaal, om det dengang - mange aar efter indfoerelsen af den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter og efter tiltraedelsen af nye medlemsstater, der maaske ogsaa har omraader, hvor maelk og ost fremstilles under tilsvarende forhold - var i overensstemmelse med lighedsprincippet at opretholde en fortrinsbehandling, der beror paa én medlemsstats nationale lovgivning vedroerende oprindelsesbetegnelse for bestemte ostesorter, uden at der gives tilsvarende muligheder for produkter fra andre omraader inden for Faellesskabet, der maaske har tilsvarende produktions - eller forbrugsvilkaar . Jeg er saa meget mere i tvivl, nu da dommen i en dom for nylig har understreget, at de vide skoensbefoejelser, der i henhold til en tidligere dom tillaegges faellesskabsinstitutionerne med henblik paa gennemfoerelse af Faellesskabets landbrugspolitik, begraenses, efterhaanden som markedet integreres ( 28 ).

14 . Uanset min toeven vil jeg ikke foreslaa, at Domstolen gaar videre paa dette punkt . Argumentet gaar imidlertid ud over den foreliggende sags rammer, idet det ikke blot vedroerer eksportrestitutionsordningen, men ogsaa interventionsordningen, som den er fastsat i Raadets forordninger . Naar henses til, at parterne - navnlig den danske regering i staevningen ( ovenfor under punkt 4 ) - har begraenset sagen til bestemmelserne vedroerende godtgoerelse af eksportrestitutioner, og til, at dette argument, rent generelt, hverken er blevet behandlet under skriftvekslingen eller den mundtlige forhandling, mener jeg, at Domstolen ikke boer tage stilling til dette punkt i den foreliggende sag . Saafremt Domstolen alligevel oensker at behandle dette punkt, boer den mundtlige forhandling efter min mening genaabnes .

Sammenfatning

15 . Jeg skal herefter sammenfattende foreslaa, at Kommissionen frifindes, og at Kongeriget Danmark tilpligtes at betale sagens omkostninger .

(*) Oversat fra nederlandsk .

( 1 ) Den foerste af de naevnte beslutninger vedroerer ogsaa enkelte udgifter i 1982, men Kommissionen havde i 1982 taget forbehold vedroerende disse udgifter . Der bestaar ikke mellem parterne nogen uenighed om dette punkt .

( 2 ) Punkt 3.1.16 i den sammenfattende rapport for 1983, dok.I/165/86; i den sammenfattende rapport for 1984 og 1985 henviser Kommissionen til begrundelsen i det naevnte punkt 3.1.16 .

( 3 ) Det kan navnlig ikke haevdes, at forskellen mellem de to oste beror paa den enkle kendsgerning, at "Padano" henviser til en del af Po-sletten i Italien . Lige saa vel som Padano henviser til Po-sletten, henviser Edam eller Gouda til en nederlandsk by; alligevel har Domstolen i dom af 22 . september 1988 ( 286/86, Deserbais, Sml . s . 4907 ) fastslaaet, at andre medlemsstater end Nederlandene, og altsaa ogsaa andre byer end Edam, naturligvis kan fremstille Edam-oste .

( 4 ) Parmigiano Reggiano, en anden ostesort med oprindelsesbetegnelse i Italien, tillaegges i faellesskabsforordningerne samme status som Grana Padano . Det er uden betydning for sagen og vil herefter ( bortset fra enkelte citater fra forordningerne ) lades ude af betragtning . En forskel i retsstillingen, som Domstolen ikke behoever at gaa ind paa i den foreliggende sag, er det forhold, at Parmigiano Reggiano i modsaetning til Grana Padano som ostesort med oprindelsesbetegnelse nyder beskyttelse i henhold til den af en raekke medlemsstater, herunder Italien og Danmark, undertegnede Stresa-konvention af 1 . juni 1951 ( vedroerende denne konvention henvises til Domstolens seneste dom af 22 . september 1988, 286/86, Deserbais, Sml . s . 4907, praemis 18 ).

( 5 ) EFT 1968 I, s . 169 .

( 6 ) EFT 1968 I, s . 242 .

( 7 ) EFT 1968 II, s . 378 .

( 8 ) Med hensyn til den seneste udvikling i den italienske lovgivning henvises til La Villa, Cohen Jehoram ( ed .), Protection of Geographic Denominations of Goods and Services ( 1980 ), s . 37, navnlig s . 53; ligesom Kommissionen i den foreliggende sag henvises der her til "Decreto del Presidente della Repubblica" nr . 1269 af 30 . oktober 1955, offentliggjort i "GURI", 1955, nr . 295, s . 4401 . Ifoelge dette dekret forbeholdes betegnelsen "Grana Padano" inden for rammerne af lov nr . 125 af 10 . april 1954 om "Tutela delle denominazioni di origine e tipiche dei formaggi" ( offentliggjort i "GURI", 1954, nr . 99, s . 1294 ) og paa initiativ af det ifoelge artikel 4 nedsatte udvalg "Comitato nazionale per la tutela delle denominazioni di origine e tipiche dei formaggi" ( jfr . "GURI", 1955, nr . 187, s . 2896 ) ostesorter fremstillet i foelgende provinser : Allessandria, Asti, Cuneo, Novara, Torino, Vercelli, Bergamo, Brescia, Como, Cremona, Mantova, paa Pos venstre bred, Milano, Pavia, Sondrio, Varese, Trento, Padova, Rovigo, Treviso, Venezia, Verona, Vicenza, Bologna, paa Renos hoejre bred, Ferrara, Forli, Piacenza og Ravenna .

( 9 ) Artikel 2, stk . 1, litra b ), foerste led, i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1107/68 af 27 . juli 1968 om gennemfoerelsesbestemmelser angaaende interventioner paa markederne for ostene Grana Padano og Parmigiano Reggiano bestemmer, at medlemsstaten traeffer alle noedvendige foranstaltninger for at sikre, at ostene "udelukkende af produktionsvirksomhederne fremstilles af maelk fra disses normale forsyningsomraade ". Ifoelge Kommissionens ubestridte udsagn henvises der herved til det i ovenstaaende fodnote citerede "Decreto del Presidente della Repubblica" nr . 1269 af 30 . oktober 1955, hvori der findes en oversigt over de omraader, hvor Grana Padano maa fremstilles; i samme dekret fastsaettes ligeledes et kvalitetskriterium for den anvendte maelk (" maelk fra koeer, hvis grundfoder bestaar af friskt eller konserveret foder, og som malkes to gange om dagen; efter at maelken er faldet til ro, fjernes floeden delvis manuelt "). Det kan af eksistensen af denne bestemmelse om den anvendte maelk og af definitionen paa oprindelsesbetegnelser (" denominazioni di origine ") i dekretets artikel 1 henholdsvis paa "typebetegnelser" i artikel 2 (" denominazioni tipiche "), hvorefter den eneste forskel bestaar i den indflydelse, som "produktionsomraaderne" (" le zone di produzione ") maa antages at have paa kravene til oprindelsesbetegnelserne, udledes, at den anvendte maelk faktisk skal hidroere fra de opregnede omraader . Dette resultat bekraeftes af definitionerne paa "denominazioni di origine" og "denominazioni tipiche" i artikel 2 i den i ovennaevnte fodnote naevnte lov nr . 125, hvori det bestemmes, at de paagaeldende ostesorters saerlige karakteristika, for saa vidt angaar oprindelsesbetegnelserne, "fortrinsvis bestemmes paa grundlag af produktionsomraadets saerlige beskaffenhed", og for saa vidt angaar typebetegnelserne, paa grundlag af "den anvendte produktionsteknik ".

( 10 ) EFT 1968 I, s . 226 .

( 11 ) De seneste to er Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1654/78 af 14 . juli 1978 om fastsaettelse af restitutioner for maelk og mejeriprodukter, der udfoeres i uaendret stand, EFT 1978 L 192, s . 5, og den tilsvarende forordning nr . 2033/79 af 18 . september 1979, EFT 1979 L 235, s . 5 .

( 12 ) Forordning nr . 2822/79 af 14 . december 1979, EFT 1979 L 320, s . 20 .

( 13 ) EFT 1982 L 4, s . 15 .

( 14 ) Bilag til Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 3631/85 af 23 . december 1985 om aendring af statistisk varefortegnelse for Faellesskabets udenrigshandel og for samhandelen mellem dets medlemsstater ( Nimexe ), EFT 1985 L 353, s . 1, s . 36 .

( 15 ) Forordningens artikel 19, stk . 1, bestemmer : "Ved tariferingen af de af denne forordning omfattede produkter gaelder de almindelige regler for fortolkningen af Den Faelles Toldtarif og de saerlige regler for dens anvendelse; den nomenklatur, der foelger af denne forordnings anvendelse, optages i Den Faelles Toldtarif ."

( 16 ) Via interventioner ydes der rent faktisk ikke nogen stoette, jfr . ovenfor under punkt 4 .

( 17 ) Fra samme dato kunne der for andre italienske Grana-oste, nemlig Grana Veneziano og Grana Lombardo ( som ifoelge det under den mundtlige forhandling oplyste udgoer ca . 5% af den italienske produktion ), fortsat kun ydes restitutioner til den lave sats, som gjaldt for ikke-italienske Grana-oste .

( 18 ) Til stoette for sin modsaetningsslutning har Danmark henvist til "Prosciutto di Parma" og "Prosciutto di San Daniele", to skinketyper, der i Italien er beskyttet af en oprindelsesbetegnelse, og for hvilke der bestaar en saerlig restitutionsordning i henhold til Kommissionens udtrykkelige retsanordnende bestemmelser og ikke alene paa grundlag af forskellige toldpositioner i et bilag ( jfr . Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 3037/87 af 9 . oktober 1987 om fastsaettelse af eksportrestitutioner inden for svinekoedssektoren, EFT 1987 L 288, s . 13 ). Denne sammenligning har imidlertid ikke megen vaerdi, da der for disse produkter kun gaelder en restitutionsordning, men derimod ikke en interventionsordning .

( 19 ) Der henvises til Domstolens dom af 25 . november 1986 ( 201 og 202/85, Klensch, Sml . s . 3477, praemis 21 ): "En bestemmelse i den afledte faellesskabsret skal i videst muligt omfang fortolkes i overensstemmelse med Traktatens bestemmelser, dvs . i det foreliggende tilfaelde navnlig i overensstemmelse med det forbud mod forskelsbehandling af Faellesskabets producenter, som er indeholdt i Traktatens artikel 40, stk . 3 ."

( 20 ) Som den danske regering selv har anfoert i staevningen, spiller det maaske her en rolle, at Danmark inden for mejerisektoren for en bestemt type smoer (" lurmaerket ") har en interventionsordning, der stoettes paa en national kvalitets - og godkendelsesordning .

( 21 ) I denne forbindelse skal jeg henvise til artikel 33 i forordning nr . 804/68, hvori det ved en generel bestemmelse ( der saaledes ogsaa gaelder eksportrestitutioner ) fastslaas, at der skal tages hensyn til de i Traktaten naevnte maal, for saa vidt angaar baade landbrugspolitikken og handelspolitikken . Jeg finder imidlertid, at Domstolens praksis indeholder lidet eller intet til stoette for Kommissionens fremhaevelse af, at der bestaar en "snaever" sammenhaeng mellem interventioner og restitutioner . Med henblik paa bekaempelse af misbrug har Domstolen fastslaaet, at der bestaar en forbindelse mellem eksportrestitutioner og importafgifter ( dom af 7 . juli 1981, 158/80, Rewe, Sml . s . 1805, praemis 22 ). Derimod anerkender Domstolen ikke, at der bestaar en tilsvarende forbindelse mellem restitutioner og monetaere udligningsbeloeb ( dom af 5 . marts 1980, 38/79, Butter - und Eierzentrale Nordmark, Sml . s . 643, praemis 7-9 ). At der bestaar en forbindelse mellem interventioner og restitutioner finder i en vis grad stoette i foelgende praemis i Domstolens dom af 4 . narts 1980, 49/79, Pool, Sml . s . 569, praemis 10 : "Ganske vist bestemmes de priser, der opnaas af de enkelte producenter, indirekte af samspillet mellem markedsintervention og ordningen for Faellesskabets eksterne handel ...".

( 22 ) Trods det forberedende vaerk, som blev udarbejdet for Kommissionen ( Eugen Ulmer, "Das Recht des unlauteren Wettbewerbs in den Mitgliedstaaten der Europaeischen Wirtschaftsgemeinschaft, Band I : Vergleichende Darstellung mit Vorschlaegen zur Rechtsangleichung" ( 1965 ), Gutachten erstattet im Auftrag der Kommission der Europaeischen Wirtschaftsgemeinschaft vom Institut fuer auslaendisches und internationales Patent -, Urheber - und Markenrecht der Universitaet Muenchen, navnlig nr . 432 ), har der ikke paa omraadet for oprindelsesbetegnelser m.m . fundet nogen harmonisering sted ( jfr . skriftlig forespoergsel nr . 250/86, EFT 1986 C 290, s . 36 ). Retssystemet i visse medlemsstater anerkender begrebet oprindelsesbetegnelse, i andre medlemsstater i mindre omfang eller slet ikke; jeg skal her henvise til : Jean Pierre Cochet, "La notion d' appellation d' origine en droit communautaire", 1985, og Klaus-Juergen Kraatz, "Der Schutz geographischer Weinbezeichnungen im Recht der Europaeischen Gemeinschaften", 1980 .

( 23 ) For saa vidt angaar den manglende harmonisering vedroerende oprindelsesbetegnelser, udgoer vin en undtagelse . Til gennemfoerelse af den faelles markedsordning for vin (( senest reguleret i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 337/79 af 5 . februar 1979, EFT 1979 L 54, s . 1 ), som omfatter pris - og interventionsregler for bordvin, udstedte Raadet samme dag forordning nr . 338/79 om fastlaeggelse af saerlige regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader ( EFT 1979 L 54, s . 48 ), hvorefter der ifoelge artikel 16 indroemmes saerlig faellesskabsretlig beskyttelse for traditionelt anvendte betegnelser, saasom - for Italiens vedkommende - "denominazione di origine controllata" og "denominazione di origine controllata e garantita ". For saa vidt angaar forskellen mellem de ifoelge disse to forordninger indfoerte ordninger henvises til Domstolens dom af 12 . juli 1984 ( 49/83, Luxembourg mod Kommissionen, Sml . s . 2931, praemis 13 ).

( 24 ) Dom af 7 . februar 1984 ( 237/82, Jongeneel, Sml . s . 483, praemis 13 ).

( 25 ) Dom af 22 . september 1988 ( 268/86, Deserbais, Sml . s . 4907, praemis 11 ).

( 26 ) Foruden de i de to foregaaende fodnoter naevnte domme maa der i denne forbindelse henvises til dommen af 20 . februar 1975 ( 12/74, Kommissionen mod Tyskland, Sml . s . 181 ).

( 27 ) Domme af 13 . juli 1978, 8/78, Milac, Sml . s . 1721, praemis 18, 2 . afsnit, 13 . december 1984, 106/83, Sermide, Sml . s . 4209, praemis 28, og 20 . september 1988, 203/86, Spanien mod Raadet, Sml . s . 0000, praemis 25 .

( 28 ) Dom af 2 . februar 1988, 61/86, Det Forenede Kongerige mod Kommissionen, Sml . s . 431, praemis 14 .