4.

Ifølge sagsøgeren skal udtrykket »grundløn« tillægges forskellig betydning afhængig af den bestemmelse, hvori det forekommer; specielt skal grundlønnen som nævnt i artikel 12, litra c), i bilag VIII ikke være den samme som den grundløn, der er henvist til i artikel 3, stk. 3, i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11, stk. 2, i samme bilag. Efter min mening er denne opfattelse vilkårlig, så meget mere som de nævnte bestemmelser begge indgår i pensionsordningen, og princippet om ensartet fortolkning kræver, at et udtryk, som anvendes i flere, indbyrdes sammenhængende bestemmelser, tillægges samme betydning. Det skal desuden bemærkes, at Domstolen i ovennævnte Jacquemart-dom udtalte, at »artikel 12, litra c), i vedtægtens bilag VIII [ikke] kan ... fortolkes som udtryk for Rådets vilje om at beregne udtrædelsespengene ud fra et andet grundlag end den månedlige grundløn, sådan som Rådet har besluttet og fastsat denne i medfør af de metoder for tilpasning af lønningsniveauet, der er omhandlet i artikel 65«, og derefter understregede, at »en herfra afvigende fortolkning vil føre til den konklusion, at artikel 12, litra c), i vedtægtens bilag VIII er ulovlig, fordi den er i strid med princippet om tjenestemænds ligestilling derved, at der kan anvendes to forskellige grundlønsbegreber, henholdsvis i vedtægtens artikel 66 og i artikel 12 i bilag VIII, uden at der er noget objektivt grundlag for en sådan forskel« (præmisserne 23 og 24). Efter min opfattelse gælder dette ræsonnement ligeledes med hensyn til grundlønsbegrebet i gennemførelsesbestemmelserne til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII. Sagsøgeren har anført, at der i nærværende sag findes et objektivt grundlag for et andet grundlønsbegreb, hvor der ikke tages hensyn til den justeringskoefficient, der omhandles i artikel 65. Sagsøgeren har henledt opmærksomheden på, at Domstolen i Jacquemart-dommen fastslog, at beregningen af udtrædelsesgodtgørelsen skulle foretages på grundlag af grundlønnen, som anført i artikel 66, korrigeret med justeringskoefficienten, idet grundlaget for denne godtgørelse er det vederlag, som den ansatte ved tjenestens ophør har oppebåret, hvorfor godtgørelsen skal afspejle det reelle beløb. Situationen er en ganske anden i nærværende sag: her skal der ikke lægges et reelt oppebåret vederlag til grund, men udelukkende foretages en matematisk beregning af en fiktiv, tilbagelagt tjenesteperiode under hensyn til de bidragsydelser, som er indbetalt under det tidligere tjenesteforhold. Denne opfattelse er efter min mening ikke overbevisende. Først og fremmest beror denne matematiske beregning på to præcise og konkrete faktorer, nemlig dels det overførte beløb (som afspejler den pågældendes tidligere indbetalte bidrag), dels den til den stillingsmæssige indplacering svarende grundløn. Det er derfor rimeligt, at der også i denne sag — ligesom med hensyn til udtrædelses-pengene — tages hensyn til grundlønnens reelle beløb, efter at den er korrigeret med justeringskoefficienten. Jeg anser det ligeledes for udelukket, at der til støtte for Benassi's opfattelse kan henvises til den ordning vedrørende sygesikring for tjenestemænd, som blev vedtaget af de forskellige institutioner i 1974 (og specielt af Kommissionen den 26. september 1974). Sagsøgeren har fremhævet, at bidragsbeløbet i henhold til sygesikringsordningens artikel 23, stk. 2, er fastsat til en procentdel af grundlønnen, og at det udtrykkeligt fastslås, at beløbet skal korrigeres med den justeringskoefficient, som finder anvendelse på tjenestemænd, som gør tjeneste i Belgien. Den omstændighed, at der her udtrykkeligt tages hensyn til justeringskoefficientens indvirkning ved fastsættelsen af grundlønnen, hævdes af sagsøgeren at tale for, at grundlønnen — i mangel af en udtrykkelig henvisning af dette indhold — må antages at være den, som fremgår af tabellen i vedtægtens artikel 66. Domstolen har imidlertid allerede afvist denne opfattelse i Jacquemart-dommen, hvor den — under henvisning til to bestemmelser, vedtægtens artikel 66 og artikel 12, litra c), i bilag VIII, hvori justeringskoefficienten ikke er nævnt — fastslog, at der skal tages hensyn til justeringskoefficienten ved bestemmelsen af grundlønsbegrebet.