Inden for rammerne af et traktatbrudssøgsmål har den administrative procedure til formål at give den berørte medlemsstat lejlighed til dels at opfylde sine EU-retlige forpligtelser, dels virkningsfuldt at tage til genmæle over for Kommissionens klagepunkter. Genstanden for et søgsmål i henhold til artikel 258 TEUF fastlægges følgelig under den administrative procedure i henhold til denne traktatbestemmelse. Stævningen kan derfor ikke støttes på andre klagepunkter end dem, der er nævnt i den begrundede udtalelse.

Hvad angår områder, der kan udpeges som lokaliteter af fællesskabsbetydning, som er opført på de nationale lister, der tilsendes Kommissionen, og navnlig lokaliteter med prioriterede naturtyper eller prioriterede arter, er medlemsstaterne i medfør af direktiv 92/43 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, som ændret ved direktiv 2006/105, forpligtet til at træffe beskyttelsesforanstaltninger, der under hensyn til det bevaringsformål, der forfølges med dette direktiv, er egnede til at sikre den økologiske interesse, som disse lokaliteter har på nationalt plan.

Ordningen for en passende beskyttelse, der finder anvendelse på lokaliteter, som er opført på en national liste, der er sendt til Kommissionen i henhold til dette direktivs artikel 4, stk. 1, kræver, at medlemsstaterne ikke giver tilladelse til indgreb, der kan bringe disse lokaliteters økologiske kendetegn i alvorlig fare. Dette vil bl.a. være tilfældet, når et indgreb medfører risiko for enten at formindske en lokalitets areal betydeligt eller ved at prioriterede arter, der findes på denne lokalitet, forsvinder, eller endelig ved, at lokaliteten ødelægges, eller dens repræsentative kendetegn tilintetgøres.

Hvis det ikke var tilfældet, ville Unionens beslutningsprocedure – som ikke alene er baseret på integriteten af de lokaliteter, som medlemsstaterne har anmeldt, men som også er kendetegnet ved økologiske sammenligninger mellem de forskellige lokaliteter, som medlemsstaterne har foreslået – nemlig risikere at blive fordrejet, og Kommissionen ville ikke længere være i stand til at udøve sine funktioner inden for det omhandlede område, nemlig bl.a. at vedtage en liste over lokaliteter, der er udvalgt som lokaliteter af fællesskabsbetydning med henblik på at oprette et sammenhængende europæisk økologisk net af særlige bevaringsområder.

De forudgående betragtninger gælder desuden tilsvarende for lokaliteter, hvis opfyldelse af miljøkriterierne i direktiv 92/43’s artikel 4, stk. 1, ikke er bestridt af den pågældende medlemsstat, og som derfor burde have været opført på den liste over foreslåede lokaliteter af fællesskabsbetydning, der er sendt til Kommissionen. Det kan således ikke accepteres i henhold til dette direktiv og dets målsætninger, at en lokalitet, hvis opførelse på denne liste ikke bestrides af den pågældende medlemsstat, ikke nyder nogen form for beskyttelse.

En medlemsstat, der tolererer aktiviteter, som udgør en alvorlig fare for en sådan lokalitets økologiske kendetegn, og som ikke har vedtaget de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger for at opretholde bestanden af den pågældende art, der udgør denne lokalitets økologiske interesse, har dermed tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 92/43.

(jf. præmis 43-47 og 69 samt domskonkl.)