Sag T-12/08 P-RENV-RX-AJ

M

mod

Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA)

»Retshjælp«

Sammendrag af kendelse

Retspleje – søgsmålsfrister – begæring om fri proces

(Rettens procesreglement, art. 96, stk. 4, og art. 121c, stk. 1)

Artikel 96, stk. 4, i Rettens procesreglement, hvorefter indgivelsen af en ansøgning om retshjælp medfører, at fristen for anlæggelse af søgsmålet udsættes indtil datoen for meddelelsen af den kendelse, hvorved der træffes afgørelse om ansøgningen, bør anvendes analogt på sagen for Retten efter fornyet prøvelse ved Domstolen og hjemvisning, således at den i procesreglementets artikel 121c, stk. 1, fastsatte frist udsættes ved indgivelsen af en ansøgning om retshjælp, der er indleveret uden advokatbistand, indtil datoen for meddelelsen af kendelsen, hvorved der træffes afgørelse om ansøgningen, med henblik på at sikre dennes effektive virkning.

(jf. præmis 15-17)

RETTENS KENDELSE (Appelafdelingen)

11. marts 2010 ( )

»Retshjælp«

I sag T-12/08 P-RENV-RX-AJ,

M, tidligere midlertidigt ansat ved Det Europæiske Lægemiddelagentur, med bopæl i Broxbourne, Hertfordshire (Det Forenede Kongerige), ved advokat Jean-Noël Louis,

appellant,

den anden part i appelsagen:

Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMEA) ved V. Salvatore og N. Rampal Olmedo, som befuldmægtigede,

sagsøgt i første instans,

angående en ansøgning om retshjælp i medfør af artikel 95 i Rettens procesreglement,

har

RETTEN (Appelafdelingen)

sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger (refererende dommer), og dommerne J. Azizi, N.J. Forwood, O. Czúcz og I. Pelikánová,

justitssekretær: E. Coulon,

afsagt følgende

Kendelse

1 Ved processkrift indgivet til Rettens Justitskontor den 8. januar 2010 har sagsøgeren, M, ansøgt om bevilling af retshjælp i medfør af artikel 95 i Rettens procesreglement med henblik på sagens behandling ved Retten efter Domstolens dom af 17. december 2009 i en sag om fornyet prøvelse, M mod EMEA (sag C-197/09 RX-II, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), hvorved denne efter at have konstateret, at Rettens dom af 6. maj 2009, M mod EMEA (sag T-12/08 P, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), påvirkede fællesskabsrettens ensartethed og sammenhæng, annullerede punkt 3 og 5 i domskonklusionen i dommen i sagen M mod EMEA og hjemviste sagen til Retten.

2 Til støtte for ansøgningen gør sagsøgeren gældende, at han siden den 31. oktober 2009, der var slutdatoen på den periode, hvori han har modtaget månedlige arbejdsløshedsydelser, ikke har nogen anden indkomst end sin kones indtægt [fortroligt] ( ). Sagsøgeren bemærker, at den nævnte indtægt bruges til dækning af husholdningens behov [fortroligt].

3 Bestemmelserne vedrørende retshjælp som indeholdt i procesreglementets artikel 94-97 finder i medfør af samme reglements artikel 144 anvendelse i appelsager.

4 I medfør af procesreglementets artikel 96, stk. 1, er Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) blevet anmodet om at fremsætte sine bemærkninger til sagsøgerens ansøgning for Retten. Agenturet har ikke svaret inden for den fastsatte frist.

5 Ifølge procesreglementets artikel 96, stk. 2, træffes afgørelsen om bevilling af retshjælp ved kendelse, afsagt af retsformanden, som kan henvise spørgsmålet til Retten.

6 I nærværende sag har formanden for Rettens Appelafdeling besluttet at gøre brug af denne mulighed.

7 I henhold til procesreglementets artikel 94, stk. 2 og 3, forudsætter bevilling af retshjælp, at to betingelser er opfyldt, nemlig dels at sagsøgeren på grund af sin økonomiske situation helt eller delvist er ude af stand til at betale omkostningerne til juridisk bistand og repræsentation ved Retten, dels at det ikke synes åbenbart, at hans sag ikke kan antages til realitetsbehandling eller er ugrundet.

8 Hvad i den foreliggende sag angår den første betingelse fremgår det af de oplysninger, der er fremlagt til støtte for ansøgningen om retshjælp, at M i det mindste delvist er ude af stand til at afholde de omkostninger, der er forbundet med juridisk bistand og repræsentation ved Retten ved en advokat med henblik på sagen for Retten efter dommen i sagen om fornyet prøvelse, M mod EMEA.

9 Der skal endvidere mindes om, at Retten i dommen i sagen M mod EMEA, uden at blive modsagt af Domstolen i forbindelse med sagen om fornyet prøvelse, ikke fandt, at den af M iværksatte appel åbenbart ikke kunne antages til realitetsbehandling eller var ugrundet.

10 Da M ikke søger om retshjælp med henblik på at indlede et nyt søgsmål, men udelukkende for at gøre sin opfattelse gældende i forbindelse med sagen for Retten efter dommen i sagen om fornyet prøvelse, M mod EMEA, er den anden betingelse for at bevilge retshjælp opfyldt.

11 Det fremgår af procesreglementets artikel 96, stk. 3, første og andet afsnit, at hvis den pågældende i ansøgningen om retshjælp selv foreslår en advokat, udpeges denne advokat til at repræsentere den pågældende i kendelsen, der tager stilling til ansøgningen, medmindre der ikke er grundlag for at godkende hans valg.

12 I den foreliggende sag har M foreslået, at advokat Jean-Noël Louis udpeges til at repræsentere ham. Der er efter Rettens opfattelse intet til hinder for denne udpegelse.

13 I overensstemmelse med procesreglementets artikel 96, stk. 3, tredje afsnit, kan kendelsen, hvorved der bevilges retshjælp, fastsætte størrelsen af det beløb, der udbetales til den advokat, som er udpeget til at repræsentere ansøgeren, eller en øvre grænse for advokatens udlæg og salær, der som udgangspunkt ikke kan overskrides.

14 I den foreliggende sag bør M bevilges retshjælp op til et maksimum på 2 000 EUR på grundlag af dokumenterede oplysninger.

15 Ifølge procesreglementets artikel 96, stk. 4, medfører indgivelsen af en ansøgning om retshjælp, at fristen for anlæggelse af søgsmålet udsættes indtil datoen for meddelelsen af den kendelse, hvorved der træffes afgørelse om ansøgningen.

16 Det bemærkes, at før denne sidstnævnte bestemmelse blev indsat i procesreglementet, havde Retten med henblik på at sikre den effektive virkning af en ansøgning om retshjælp, der var indgivet uden advokatbistand, allerede fastslået, at den omstændighed, at ansøgningen var indgivet før sagens anlæg og før søgsmålsfristens udløb, bevirkede, at søgsmålsfristen var blevet suspenderet, indtil ansøgeren fik meddelelse om kendelsen, der indeholdt afgørelsen om ansøgningen om retshjælp (Rettens kendelse af 14.1.1993, sag T-92/92 AJ, Lallemand-Zeller mod Kommissionen, Sml. II, s. 31).

17 Det følger heraf, at procesreglementets artikel 96, stk. 4, i nærværende sag bør anvendes analogt på sagen for Retten efter fornyet prøvelse ved Domstolen og hjemvisning, således at den i procesreglementets artikel 121c, stk. 1, fastsatte frist udsættes ved indgivelsen af ansøgningen om retshjælp indtil datoen for meddelelsen af nærværende kendelse.

Af disse grunde

bestemmer

RETTEN (Appelafdelingen):

1) M bevilges retshjælp.

2) Advokat Jean-Noël Louis udpeges som advokat med henblik på at repræsentere M i sag T-12/08 P-RENV-RX.

3) Et beløb svarende til omkostningerne ved at bistå og repræsentere M udbetales til advokat Louis på grundlag af dokumentation herfor og inden for et maksimum på 2 000 EUR.

Således bestemt i Luxembourg den 11. marts 2010.

E. Coulon M. Jaeger