40

Endelig har PGNiG Supply i sine bemærkninger af 10. marts 2017 til Forbundsrepublikken Tysklands interventionsindlæg og i sit supplerende processkrift af 13. marts 2017 henvist til den omstændighed, at OPAL-gasrørledningen til trods for kendelsen af 23. december 2016, PGNiG Supply & Trading mod Kommissionen (T-849/16 R), er blevet udnyttet på en måde, der viser, at kapacitetsudnyttelsen er blevet tilrettelagt før udsættelsen af gennemførelsen af den anfægtede afgørelse og ifølge de i denne afgørelse fastsatte betingelser. Det er i denne forbindelse tilstrækkeligt at bemærke, for det første, at selv om det med føje er muligt at stille spørgsmålstegn ved den udnyttelse af OPAL-gasrørledningens overførselskapacitet, der er indført med afsigelsen af kendelsen af samme dato, fremgår det af sagsakterne, herunder af Forbundsrepublikken Tysklands interventionsindlæg, at den aktuelle udnyttelse af denne gasrørledning allerede er reguleret af de betingelser, der fandt anvendelse før vedtagelsen af den anfægtede afgørelse, og, for det andet, at selv om Forbundsrepublikken Tyskland allerede under retsmødet den 5. juli 2017 bekræftede, at visse aftaler, der vedrørte auktioner, som var afholdt før afsigelsen af kendelse af 23. december 2016, PGNiG Supply & Trading mod Kommissionen (T-849/16 R), var blevet gennemført i strid med virkningerne af den udsættelse, som dommeren i sagen om foreløbige forholdsregler havde fastslået i sin kendelse, har denne medlemsstat imidlertid anført, at der herskede forvirring om denne situation. Efter afsigelsen af den nævnte kendelse blev der nemlig anlagt sag ved Oberlandesgericht (den regionale ret i første instans i Düsseldorf, Tyskland), som førte til, at der blev truffet en afgørelse den 30. december 2016, hvorved den aftale, der var indgået mellem OGT og BNetzA den 28. november 2016, blev suspenderet. Forbundsrepublikken Tyskland har således med urette, således som denne medlemsstat medgav under retsmødet, anført, at det alene var afholdelsen af fremtidige auktioner, der var berørt, hvilket indebar, at afgørelsen ikke havde nogen virkninger for de aftaler, der var indgået i forbindelse med tidligere auktioner. Som det fremgår af den skriftveksling, der efterfølgende har fundet sted inden for rammerne af denne sag, er Forbundsrepublikken Tyskland af den opfattelse, at en sådan urigtig fortolkning hverken vil kunne gentage sig i tilfælde af, at dommeren i en sag om foreløbige forholdsregler måtte træffe bestemmelse om på ny at udsætte gennemførelsen, eller i det tilfælde, hvor Retten måtte annullere den anfægtede afgørelse. Forbundsrepublikken Tyskland har i denne forbindelse præciseret, at denne medlemsstat i henhold til tysk lovgivning har beføjelse til at udstede påbud over for BNetzA, som er tilstrækkelige til at sikre den effektive virkning af de afgørelser, der træffes af Retten og dommeren i en sag om foreløbige forholdsregler. Der er således ikke holdepunkter for at antage, at en ny afgørelse om udsættelse, der måtte blive truffet i den situation, hvor der til dommeren i sagen om foreløbige forholdsregler er indgivet en anmodning i henhold til procesreglementets artikel 160, og afgørelsen om annullation af den anfægtede afgørelse, ikke vil få de retsvirkninger, der er knyttet til sådanne retsafgørelser.