Forslag til afgørelse fra generaladvokat Van Gerven fremsat den 15. januar 1991. - STRAFFESAG MOD ROGER GUITARD. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: TRIBUNAL CORRECTIONNEL DE CARCASSONNE - FRANKRIG. - FAELLES MARKEDSORDNING FOR VIN - MINDSTEINDHOLD AF ALKOHOL I VIN - SALG AF ALKOHOLFRI VIN. - SAG C-75/90.



Samling af Afgørelser 1991 side I-04205



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hr. afdelingsformand,

De herrer dommere,

1. Roger Guitard er i egenskab af formand for andelsforeningen Union des caves coopératives de l' ouest audois et du Razès (herefter benaevnt "Uccoar"), tiltalt ved Tribunal correctionnel de Carcassonne for at have fremsat vildledende angivelser om en vares art samt foert vildledende reklame, idet Uccoar fra november maaned 1988 var begyndt at saelge en ikke-alkoholholdig drikkevare under betegnelsen "alkoholfri vin".

Da den forelaeggende ret fandt, at den strafferetlige bedoemmelse af sagens faktiske omstaendigheder kraevede en forudgaaende fortolkning af Faellesskabets definition af vin, har den forelagt Domstolen foelgende spoergsmaal:

"Kraever faellesskabsreglerne, at vin defineret under punkt 8 i bilag II til forordning nr. 337/79 og under punkt 10 i bilag I til forordning nr. 822/87 ved salg skal have et mindsteindhold af alkohol?"

2. Til at begynde med finder jeg det hensigtsmaessigt at fremsaette to bemaerkninger. Det fremgaar for det foerste af sagen og parternes indlaeg under retsmoedet, at den omhandlede drikkevare blev praesenteret for offentligheden som vaerende helt uden alkohol (med etiketten "0 alkoholfri vin"), og at der under straffesagen ikke har vaeret uenighed om alkoholindholdet. Jeg kan derfor begraense min bedoemmelse af spoergsmaalet til, om vin efter faellesskabsbestemmelserne skal eller ikke skal indeholde alkohol, uden i bekraeftende fald at skulle praecisere mindsteindholdet af alkohol for at en drikkevare er vin efter disse regler.

For det andet vedroerer hovedsagen benaevnelsen af et fransk produkt, som markedsfoeres paa det franske marked. Jeg skal derfor ikke komme ind paa de dele af faellesskabsretten, som vedroerer markedsfoeringen i Frankrig af produkter med oprindelse i de oevrige medlemsstater, under betegnelsen "alkoholfri vin".

3. Af bilag II, punkt 8, til Raadets forordning (EOEF) nr. 337/79 af 5. februar 1979 om den faelles markedsordning for vin (1), som den forelaeggende ret i foerste raekke henviser til i sit spoergsmaal, fremgik foelgende definition paa vin:

"8. Vin: det produkt, som fremstilles udelukkende ved alkoholisk, fuldstaendig eller delvis gaering af friske druer, persede eller upersede, eller af druemost."

Forordning nr. 337/79 blev fra den 1. april 1987 ophaevet ved Raadets forordning (EOEF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den faelles markedsordning for vin (2). Punkt 10 i bilag I til forordning nr. 822/87 giver en definition paa vin, som ord til andet (3), svarer til definitionen i bilag II, punkt 8, til den ophaevede forordning nr. 337/79. De faktiske omstaendigheder i hovedsagen (salg af "alkoholfri vin" fra november 1988) indtraf paa et tidspunkt, hvor forordning nr. 822/87 allerede gjaldt. Jeg vil derfor alene henvise til definitionen i forordning nr. 822/87, da dens indhold ikke er aendret i forhold til definitionen i forordning nr. 337/79.

4. Efter denne definition er vin et produkt paa grundlag af friske druer eller druemost, som har vaeret underkastet en alkoholisk gaering. Det fremgaar af ordbogen "Robert" (4), at ordet "gaering" betegner "en kemisk, molekylaer aendring af et af oprindelse organisk stof under paavirkning af et gaeringsmiddel, som ikke selv synes at aendres". Begrebet "alkoholisk gaering" er i samme ordbog defineret som en aendring "hvorved sukker omdannes til alkohol".

Da bilag I, punkt 10, i forordning nr. 822/87 alene henviser til alkoholisk gaering for at betegne det produkt, som opnaas paa grundlag af friske druer eller druemost (5), foelger det heraf, at det deri definerede produkt skal have et vist alkoholindhold.

5. Faellesskabets definition paa vin fastsaetter ganske vist ikke udtrykkeligt et mindsteindhold af alkohol, hvilket er i modsaetning til det, som gaelder for visse typer vin, bl.a. "vin egnet til bordvin" (6), for "bordvin" (7) og for "kvalitetsvin" (8). At et alkoholindhold generelt ikke indgaar som et led i definitionen paa vin, goer det dog ikke muligt at anse en drikkevare uden alkohol, der er produceret paa grundlag af druer, for omfattet af denne definition. Som anfoert ovenfor er et af de vaesentligste kendetegn for vin nemlig alkoholindholdet.

6. Det er ogsaa korrekt, at den "alkoholfrie vin", som hovedsagen omfatter, er en drikkevare paa grundlag af vin, hvorfra alkoholen ved en saerlig fremgangsmaade er blevet fjernet. Jeg mener dog, at det produkt, som bliver tilbage, efter at alkoholen er fjernet fra vinen, dvs. efter at vinen har mistet et af sine vaesentlige kendetegn, ikke laengere efter faellesskabsreglerne kan betegnes som vin. Dette gaelder navnlig, fordi fremgangsmaaden med at fjerne alkoholen ikke er en oenologisk fremgangsmaade, som er tilladt efter bilag II til forordning nr. 822/87. En vin, som har faaet fjernet alkoholen, kan derfor ikke laengere anses for omfattet af forordning nr. 822/87.

7. Faellesskabslovgivningen indeholder dog visse bestemmelser om anvendelsen af benaevnelsen "vin", som, for at forbrugeren ikke skal kunne forveksle produkterne (9), ogsaa finder anvendelse paa andre drikkevarer end vin efter betydningen i faellesskabsdefinitionen. Selv om den nationale retsinstans ikke henviser til bestemmelserne i forelaeggelsesdommen, forekommer det mig at vaere paa sin plads ogsaa at undersoege deres anvendelsesomraade, dels i betragtning af de i sagen indeholdte oplysninger, dels for at give den nationale retsinstans alle de oplysninger om faellesskabsretten, som kan vaere nyttige ved afgoerelsen af hovedsagen.

8. I henhold til artikel 45, stk. 1, litra a), i Raadets forordning (EOEF) nr. 355/79 af 5. februar 1979 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af vin og druemost (10), som gjaldt paa tidspunktet for hovedsagens faktiske omstaendigheder (11) forbeholdes benaevnelsen "vin" produkter, der opfylder definitionen under punkt 8 i bilag II til forordning nr. 337/79 og dermed paa det tidspunkt, hvor hovedsagens faktiske omstaendigheder indtraf, ogsaa definitionen under punkt 10 i bilag I til forordning nr. 822/87. Artikel 45, stk. 2, i forordning nr. 355/79 indeholder imidlertid foelgende afsvaekkelse:

"2. Med forbehold af bestemmelserne vedroerende harmonisering af lovgivningerne indskraenker bestemmelserne i stk. 1 dog ikke medlemsstaternes adgang til at tillade

- anvendelse af ordet 'vin' sammen med et navn paa en frugt og i sammensatte benaevnelser til betegnelse af produkter, der er fremstillet ved gaering af andre frugter end druer

- andre sammensatte benaevnelser, der indeholder ordet 'vin' .

Anvendes de i foerste afsnit sammensatte benaevnelser, maa enhver forveksling med de produkter, der omhandles i stk. 1, vaere udelukket."

9. Anvendelsesomraadet for artikel 45, stk. 2, i forordning nr. 355/79 praeciseres i artikel 20 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 997/81 af 26. marts 1981 om gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende betegnelse og praesentation af vin og druemost (12). Ifoelge denne bestemmelses stk. 1, litra b), kan medlemsstaterne samtidig tillade anvendelse af ordet "vin" for drikkevarer fra deres egen produktion, for drikkevarer med oprindelse i andre medlemsstater og for indfoerte drikkevarer i sammensatte betegnelser, bl.a. "British wine" eller "Irish wine". Artikel 20, stk. 2, indeholder desuden foelgende praecisering:

"2. For at undgaa forveksling af de i stk. 1, naevnte udtryk med ordene 'vin' og 'bordvin' soerger medlemsstaterne for, at

- ordet 'vin' kun anvendes i sammensatte betegnelser og aldrig isoleret

- de i foerste led omhandlede sammensatte betegnelser angives paa etiketten med bogstaver af samme type, samme farve og i en stoerrelse, der bevirker, at de skiller sig klart ud fra de oevrige angivelser."

10. Som Kommissionen naermere har forklaret i retsmoedet, og uden at de oevrige procesdeltagere har bestridt dette, er ordene "alkoholfri vin" en sammensat betegnelse. Betegnelsen "alkoholfri vin" kan derfor anvendes til at betegne en drikkevarer, som er fremstillet ved at fjerne alkoholen fra vin, for saa vidt som medlemsstaten har gjort brug af den mulighed, som er givet ved artikel 45 i den ophaevede forordning nr. 355/79, nu artikel 43 i forordning nr. 2392/89. Det paahviler medlemsstaterne, naar de anvender denne mulighed, at sikre, at ordet "vin" anvendes under hensyn til de betingelser, som er fastsat i bestemmelsen og i artikel 20 i forordning nr. 997/81, for at undgaa, at forbrugerne kan forveksle produkterne.

Det henhoerer derfor under den nationale retsinstans at bedoemme, om de franske bestemmelser tillader, at ordene "alkoholfri vin" anvendes for at betegne et produkt, som ikke er vin efter betydningen i faellesskabsbestemmelserne. Herom har den franske regering anfoert i sine bemaerkninger for Domstolen, at denne mulighed ikke er anvendt i fransk lovgivning.

11. Sluttelig skal jeg komme ind paa et forhold, som ifoelge forelaeggelsesdommen er gjort gaeldende til tiltaltes forsvar, nemlig at franske vinproducenter forskelsbehandles, idet en drikkevarer kan markedsfoeres under betegnelsen "alkoholfri vin" i de oevrige medlemsstater. Herom skal jeg bemaerke, at de franske vinproducenters saerlige situation foelger af, at faellesskabsreglerne giver mulighed for, men ikke pligt til, at medlemsstaterne tillader anvendelsen af ordet "vin" paa andre produkter end vin. Heraf foelger, at ved ikke at anvende den mulighed kan en medlemsstat paa sit omraade undergive markedsfoeringen af drikkevarer, som har oprindelse dér, strengere regler end dem, som gaelder i de oevrige medlemsstater (13). Ifoelge Domstolens praksis (14) er faellesskabsretten ikke til hinder for en saadan form for forskelsbehandling.

Sammenfatning

12. Jeg foreslaar derfor Domstolen at besvare den nationale retsinstans' spoergsmaal saaledes:

"Punkt 10 i bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den faelles markedsordning for vin skal fortolkes saaledes, at den deri definerede vin skal have et vist alkoholindhold. Selv om artikel 45, stk. 1, litra a), i Raadets forordning (EOEF) nr. 355/79 af 5. februar 1979 - om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af vin og druemost - forbeholder benaevnelsen 'vin' for produkter, der opfylder betingelserne i definitionen under ovennaevnte punkt 10, giver artiklens stk. 2 medlemsstaterne adgang til at tillade anvendelsen af den sammensatte benaevnelse 'alkoholfri vin' for produkter fremstillet af vin, der har gennemgaaet en fuldstaendig afalkoholiseringsproces."

(*) Originalsprog: nederlandsk.

(1) EFT L 54, s. 1.

(2) EFT L 84, s. 1.

(3) Jeg vil dog goere opmaerksom paa en forskel i den franske version, nemlig ordet "foulée", som grammatisk set ikke laengere knytter sig til friske druer som i forordning nr. 337/79, men til den alkoholiske gaering. Under henvisning til de oevrige versioner og i betragtning af sammenhaengen er der klart tale om en faktisk fejl.

(4) Robert, P.: Dictionnaire alphabétique et analogique de la langue française, 1975.

(5) I henhold til punkt 2 i samme bilag I til forordning nr. 822/87 tillades et virkeligt alkoholindhold i druemosten paa hoejst 1%-volumen.

(6) Bilag I, punkt 12, til forordning nr. 822/87.

(7) Bilag I, punkt 13, til forordning nr. 822/87.

(8) Artikel 7 i Raadets forordning (EOEF) nr. 823/87 af 16.3.1987 om fastlaeggelse af saerlige regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader (EFT L 84, s. 59).

(9) Jf. dom af 25.2.1981 (sag 66/80, Weigand, Sml. s. 583).

(10) EFT L 54, s. 99.

(11) Forordning nr. 355/79 blev ophaevet ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2392/89 af 24.7.1989 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af vin og druemost (EFT L 232, s. 13), som traadte i kraft den 4.9.1989, og dermed senere end det tidspunkt,hvor hovedsagens faktiske omstaendigheder indtraf. Bestemmelsen, som svarer til artikel 45 i forordning nr. 355/79, findes nu i artikel 43 i forordning nr. 2392/89.

(12) EFT L 106, s. 1. Artikel 20 i forordning nr. 997/81 fandt fortsat anvendelse, efter at forordning nr. 2392/89, som ophaevede forordning nr. 355/79, traadte i kraft.

(13) Som anfoert i afsnit 2 begrunder sagens oplysninger ikke, at der foretages en bedoemmelse af faellesskabsbestemmelserne om handelen med produkter, som saelges under betegnelsen "alkoholfri vin", mellem medlemsstaterne.

(14) Jf. bl.a. dom af 14.2.1990 (sag C-350/88, Delacre mod Kommissionen, Sml. I, s. 395, praemis 40).