ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 102/23

Appel iværksat den 14. februar 2009 af Enzo Reali til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2008 af Personaleretten i sag F-136/06, Reali mod Kommissionen

(Sag T-65/09 P)

2009/C 102/37

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Enzo Reali (Firenze, Italien) (ved lawyer S. Pappas)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellantens påstande

— Den appellerede dom ophæves og følgelig annulleres ansættelsesmyndighedens afgørelse

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger

Anbringender og væsentligste argumenter

Under denne appel har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af Personalerettens dom i sag F-136/06 (1), hvorved Personaleretten frifandt Kommissionen for appellantens påstand om annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om hans indplacering i lønklasse og på løntrin på det tidspunkt, hvor han tiltrådte tjenesten som kontraktansat.

Til støtte for appellen har appellanten fremsat fire anbringender.

Han har for det første gjort gældende, at Personaleretten begik en retlig fejl, da den fastslog, at den ulovlighedsindsigelse, der var rejst i stævningen mod visse bestemmelser i Kommissionens almindelige gennemførelsesbestemmelser, ikke kunne antages til realitetsbehandling, fordi denne indsigelse ikke først var rejst i den administrative klage. Appellanten anfører herved, at Personaleretten af egen drift burde have rejst det spørgsmål om kompetencemangel hos Kommissionen, som hans ulovlighedsindsigelse vedrørte. Subsidiært gør appellanten gældende, at selv om det antages, at Personaleretten ikke var forpligtet til at rejse spørgsmålet af egen drift, skulle indsigelsen alligevel have været antaget til realitetsbehandling, da lovligheden af det specifikke kriterium, der var lagt til grund for hans indplacering, allerede var anfægtet i den oprindelige klage.

For det andet gør appellanten gældende, at Perosnaleretten begik en retlig fejl ved dens bedømmelse af appellantens eksamensbeviser. Appellanten anfører herved, at fastlæggelsen af værdien af et eksamensbevis skal foretages under hensyn til den nationale lovgivning i den stat, hvori beviset blev opnået, eftersom dette henhører under medlemsstaternes enekompetence, og at Personaleretten vilkårligt begrænsede rækkevidden af og fordrejede den relevante italienske lovgivning.

Appellanten har for det tredje gjort gældende, at Personaleretten tilsidesatte ligebehandlingsprincippet, da den fastsatte værdien af appellantens eksamensbeviser og sammenlignede dem med dem, der udstedes til en person, der har gennemført en bacheloruddannelse.

For det fjerde har appellanten gjort gældende, at den appellerede dom indeholder et selvmodsigende argument, idet Personaleretten efter appellantens opfattelse har taget den italienske lovgivning i betragtningmen ikke har anvendt den på den konkrete sag.

(1) Endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 102/19

Sag anlagt den 9. februar 2009 — Alfastar Benelux mod Rådet

(Sag T-57/09)

2009/C 102/31

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Alfastar Benelux (Ixelles, Belgien) (ved lawyer N. Keramidas)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Rådets beslutning om ikke at antage sagsøgerens bud som svar på en åben udbudsrunde i forbindelse med UCA-218-07 om levering af tjenester vedrørende »Teknisk vedligeholdelse — help desk og intervention på stedet af PC×ere, printere og periferiudstyr i Rådets Generalsekretariat« (1), der blev sendt til sagsøgeren ved skrivelse af 1. december 2008, samt alle Rådets øvrige relaterede beslutninger, herunder beslutningen om at tildele kontrakten til den antagne tilbudsgiver, annulleres.

— Rådet tilpligtes at betale erstatning for det tab, sagsøgeren har lidt som følge af den pågældende udbudsprocedure, svarende til 2 937 902 EUR eller den andel af det pågældende beløb, der svarer til anullationstidspunktet for den pågældende rådsbeslutning.

— Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

I den foreliggende sag har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af sagsøgtes beslutning om ikke at antage sagsøgerens bud som svar på den åbne udbudsrunde UCA-218-07 vedrørende »Teknisk vedligeholdelse — help desk og intervention på stedet af PC×ere, printere og periferiudstyr i Rådets Generalsekretariat« og om tildeling af kontrakten til den antagne tilbudsgiver. Sagsøgeren har endvidere nedlagt påstand om erstatning for det påståede tab som følge af udbudsproceduren.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender:

For det første gør sagsøgeren gældende, at Rådet flere gange har anlagt et åbenbart urigtigt skøn: Manglende attestering af den antagne tilbudsgiver, manglende sikkerhedsgodkendelse fra NATO af den antagne tilbudsgivers ansatte, den omstændighed, at den antagne tilbudsgiver i modsætning til sagsøgeren ikke rådede over de ansatte, som blev foreslået, bedømmelsen af videnoverførelsen og det af tilbudsgiverne foreslåede antal ansatte.

For det andet gør sagsøgeren gældende, at sagsøgte har undladt at opfylde sin forpligtelse til ligebehandling af ansøgerne og gennemsigtighed.

For det tredje gør sagsøgeren gældende, at udbudsbekendtgørelsen indeholdt talrige selvmodsigelser og urigtige oplysninger.

Endelig gør sagsøgeren gældende, at Rådet har tilsidesat sine forpligtelser til at begrunde sine retsakter.

(1) EUT 2008/S 91-122796.
—

Tilsidesættelse af artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003 (1) og af princippet om straffens personalitet, idet Compagnie de Saint-Gobain var adressat for den anfægtede beslutning i sin egenskab af moderselskab for Saint-Gobain Glass France SA uden personlig og direkte at have deltaget i overtrædelsen.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 90/29

Sag anlagt den 30. januar 2009 — Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen

(Sag T-49/09)

2009/C 90/45

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved lawyers N. Korogiannakis og P. Katsimani)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning om ikke at vælge sagsøgerens bud i forbindelse med den åbne udbudsprocedure REGIO-A4-2008-01 om »Vedligeholdelse og udvikling af Generaldirektoratet for Regionalpolitiks informationssystem« (1), der blev meddelt sagsøgeren ved skrivelse af 21. november 2008 samt alle øvrige relaterede beslutninger, herunder beslutningen om at tildele kontrakten til den valgte bydende, annulleres.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af den omhandlede udbudsprocedure, svarende til et beløb på 4 520 845,05 EUR.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgerens udgifter til advokatbistand og andre omkostninger, der er afholdt i forbindelse med dette søgsmål, selv for det tilfælde, at sagsøgeren ikke skulle få medhold.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

I den foreliggende sag har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning om ikke at vælge sagsøgerens bud som svar på den åbne udbudsprocedure REGIO-A4-2008-01 om »Vedligeholdelse og udvikling af Generaldirektoratet for Regionalpolitiks informationssystem«, og om at tildele kontrakten til den valgte bydende. Sagsøgeren har endvidere nedlagt påstand om erstatning for påståede tab som følge af udbudsproceduren.

Sagsøgeren har gjort fire anbringender gældende til støtte for søgsmålet.

For det første har Kommissionen tilsidesat ligebehandlingsprincippet ved efterfølgende at indføre et kriterium, som de bydende ikke var bekendt med, og ved at anvende en diskriminerende vurderingsformel.

For det andet har sagsøgeren anført, at bedømmelsesudvalget ikke har givet en tilstrækkelig begrundelse for sin beslutning.

For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ikke har overholdt væsentlige formforskrifter, idet den har indført et alternativ bedømmelsesudvalg.

For det fjerde har sagsøgeren anført, at Kommissionen støttede sin bedømmelse af sagsøgerens bud på ugrundede betragtninger og formodninger og dermed foretog alvorlige og åbenbare fejlskøn og magtfordrejning.

(1) EUT 2008/S 117-155067.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 90/37

Sag anlagt den 10. marts 2009 — UCAPT mod Rådet

(Sag T-96/09)

2009/C 90/57

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Union de Coopératives Agricoles des Producteurs de Tabac de France (UCAPT) (Paris, Frankrig) (ved avocats B. Peignot og D. Garreau)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005, (EF) nr. 247/2006, (EF) nr. 378/2007 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1782/2003.

— Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale et beløb på 10 000 EUR.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har i denne sag nedlagt påstand om annullation af Rådets forordning nr. 73/2009 (1) om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere, hvis artikel 135 med virkning fra regnskabsåret 2011 fastsætter en nedsættelse af niveauet for direkte støtte til produktion af tobak til 50 % af niveauet for den gennemsnitsstøtte, som blev ydet i 2000, 2001 og 2002. En sådan nedsættelse var allerede fastsat i artikel 143e i forordning nr. 1782/2003 (2).

Sagsøgeren har gjort fire anbringender gældende til støtte for søgsmålet:

— en rettergangsfejl, idet der ikke før vedtagelsen af den anfægtede forordning blev foretaget en konsekvensanalyse af reformen af støtteordningen på tobakssektoren.

— tilsvarende magtfordrejning.

— en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, idet nedsættelsen af den direkte støtte til 50 % ikke er egnet til at opnå de to formål, som forfølges med reformen af støtteordningen for tobakssektoren, dvs. en tilpasning af priserne til priserne på verdensmarkedet og fremme af omstillingsforanstaltninger for tobaksproducerende områder i landdistriktsprogrammerne.

— en tilsidesættelse af artikel 33 EF, i det omfang den anfægtede forordning tilsidesætter visse af formålene med den fælles landbrugspolitik, dvs. at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard og at stabilisere markederne.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19.1.2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005, (EF) nr. 247/2006, (EF) nr. 378/2007 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1782/2003 (EUT L 30, s. 16).

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 90/34

Sag anlagt den 17. februar 2009 — hofherr communikation mod KHIM (NATURE WATCH)

(Sag T-77/09)

2009/C 90/53

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: hofherr communikation GmbH (Innsbruck, Østrig) (ved lawyer S. Warbek)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 4. december 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1410/2008-1) annulleres, og det ansøgte varemærke registreres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »NATURE WATCH« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 39, 41 og 43 — international registrering nr. WOO 957 541

Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering af det ansøgte varemærke som EF-varemærke

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret fejlagtigt konkluderede, at det ansøgte varemærke er beskrivende, og at det ansøgte varemærke desuden mangler fornødent særpræg.
—

Tilsidesættelse af artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003 og utilstrækkelig begrundelse, for så vidt som Kommissionen ikke var berettiget til at støtte sig på to gentagelsestilfælde som relevante i forhold til den anfægtede beslutning, idet sagsøgerne ikke var adressater for nogen af disse to beslutninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 90/29

Sag anlagt den 3. februar 2009 — Ifemy’s mod KHIM — Dada & Co Kids (Dada & Co. kids)

(Sag T-50/09)

2009/C 90/46

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Ifemy’s Holding GmbH (München, Tyskland) (ved lawyer H.G. Augustinowski)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Dada & Co Kids Srl (Prato, Italien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 27. november 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 911/2008-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Dada & Co Kids Srl

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »Dada & Co. kids« for varer i klasse 25

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ifemy’s Holding GmbH

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Tysk varemærkeregistrering nr. 30 114 449 af ordmærket »DADA« for varer i klasse 25

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på indsigelsen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af principperne om ligebehandling og loyal konkurrence samt retsstatsprincippet, som fastsat i artikel 2 EF og 3 EF samt i artikel 43 og artikel 80, stk. 1, i Rådets forordning nr. 40/94 og regel 50, stk. 2, og regel 80, stk. 2, i Kommissionens forordning nr. 2868/95 (1), idet appelkammeret ikke annullerede Indsigelsesafdelingens afgørelse, som udpegede den forkerte ansøger, og desuden fordi appelkammeret med urette anså, at sagsøgeren for Indsigelsesafdelingen havde fået fuld adgang til at fremlægge de relevante beviser.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT L 303, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 113/38

Sag anlagt den 25. februar 2009 — Gråhundbus v/Jørgen Andersen mod Kommissionen

(Sag T-87/09)

2009/C 113/77

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Gråhundbus v/Jørgen Andersen (Ballerup, Danmark) (ved lawyers M. Nissen, J. Rivas de Andrés og J. Gutiérrez Gisbert)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Annullation af Kommissionens endelige beslutning vedrørende København-Ystad-ruten, som anført i stk. 75, 76 og 145 i Kommissionens beslutning af 10. september 2008 vedrørende statsstøtte i sag C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner

— Subsidiært, annullation af Kommissionens beslutning af 10. september 2008 vedrørende statsstøtte i sag C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 10. september 2008 om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, i forbindelse med den statsstøtte, der er blevet ydet af Danmark til Danske Statsbaner (»DSB«) for passagertransport med jernbane mellem København og Ystad gennem kontrakter om offentlig tjeneste, som det danske trafikministerium og den statsejede virksomhed DSB har indgået (sag C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner). Interesserede parter blev opfordret til at fremkomme med deres bemærkninger (1).

Sagsøgeren udfører passagertransport med bus på København-Ystad-ruten.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort tre anbringender gældende.

Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at Kommissionen begik en retlig fejl, da den fastslog, at den danske regering ikke gjorde sig skyldig i et åbenbart urigtigt skøn ved vurderingen af, at København-Ystad-ruten udgjorde en offentlig tjeneste eller en tjeneste af almindelig økonomisk interesse.

Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at Kommissionen begik en retlig fejl, da den på baggrund af de oplysninger, den havde til rådighed, ikke rejste tvivl om den omstændighed, at København-Ystad-ruten blev kvalificeret som en tjeneste af almindelig økonomisk interesse eller en offentlig tjeneste. Sagsøgeren har anført, at Kommissionen ikke burde have godtaget den danske regerings argumenter uden yderligere drøftelse eller undersøgelse.

Sagsøgeren har for det tredje anført, at Kommissionen ikke fremkom med en passende begrundelse for beslutningen, hvorved den tilsidesatte sine forpligtelser i henhold til artikel 253 EF, eftersom Kommissionens begrundelse blot bestod i at gentage den danske regerings argumenter.

(1) EUT 2008 C 309, s. 14.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 113/41

Sag anlagt den 17. marts 2009 — Rintisch mod KHIM — Valfeuri Pates Alimentaires (PROTIVITAL)

(Sag T-109/09)

2009/C 113/82

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Bernhard Rintisch (Bottrop, Tyskland) (lawyer A. Dreyer)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Valfeuri Pates Alimentaires SA (Wittenheim, Frankrig)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 21. januar 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1660/2007-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Valfeuri Pates Alimentaires SA

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »PROTIVITAL« for varer i klasse 5, 29 og 30 — ansøgning nr. 4 843 331

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Bernhard Rintisch

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den tyske varemærkeregistrering af ordmærket »PROTI« for varer i klasse 29 og 32, den tyske varemærkeregistrering af figurmærket »PROTIPOWER« for varer i klasse 5, 29 og 32, den tyske varemærkeregistrering af ordmærket »PROTIPLUS« for varer i klasse 5, 29 og 32, den tyske varemærkeregistrering af ordmærket »PROTITOP« for varer i klasse 5, 29, 30 og 32, EF-varemærkeregistrering af ordmærket »PROTI« for varer i klasse 5 og 29

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på indsigelsen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret undlod at vurdere indsigelsens berettigelse i realiteten, tilsidesættelse af artikel 74, stk. 2, i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret undlod at foretage et skøn eller i det mindste undlod at angive begrundelsen for hvordan det foretog et skøn, magtmisbrug idet appelkammeret begik en fejl ved ikke at tage hensyn til dokumenter og beviser fremlagt af sagsøgeren.
—

Den anfægtede beslutning annulleres i sin helhed, da en eller flere af de (kumulative) betingelser i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder ikke er opfyldt, eller da Kommissionen under alle omstændigheder har undladt i fornødent omfang at sikre sig, at hver enkelt af disse betingelser er opfyldt.
—

Pernod Ricards søgsmål havde ikke til formål at beskytte dets intellektuelle ejendomsrettigheder for mærket »WILD TURKEY« mod sagsøgeren, idet der ikke er en risiko for sammenblanding af de pågældende mærker, men at fjerne sagsøgeren som Pernod Ricards konkurrent på markedet for irsk whisky.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 113/40

Sag anlagt den 12. marts 2009 — Det Forenede Kongerige mod Kommissionen

(Sag T-107/09)

2009/C 113/81

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved V. Jackson, som befuldmægtiget, og barrister T. Eicke)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning 2008/960/EF af 8. december 2008 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (EUGFL) og Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) (1), annulleres, dels navnlig for så vidt som den bevirker, at der anvendes en korrektion på frugt- og grøntordningen mod Det Forenede Kongerige for påståede svagheder i kontrolordningen for anerkendelsen af producentorganisationer oprettet før 2002 (ingen tekniske midler).

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2008/960/EF af 8. december 2008 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (EUGFL) og Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), på grund af Kommissionens urigtige fortolkning og anvendelse af artikel 11, stk. 2, litra d), i Rådets forordning nr. 2200/96 (2), idet den antog, at Det Forenede Kongeriges regering ikke havde overholdt de i denne bestemmelse fastsatte betingelser for at anerkende frugt- og grøntsagsproducentorganisationer.

Sagsøgeren har anført, at Kommissionens indskrænkende fortolkning af artikel 11, stk. 2, litra d), i Rådets forordning nr. 2200/96, der ligger til grund for de relevante forhold i den anfægtede beslutning, strider imod såvel formuleringen og genstanden for og formålet med denne bestemmelse.

(1) Anmeldt under dokumentnummer K (2008) 7820, EUT 2008 L 340, s. 99.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28.10.1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager, EFT 1996 L 297, s. 1.
—

Det fastslås, at EF-varemærkeansøgning nr. 4 290 227 for varer i klasse 9 og 28 falder ind under forbuddet i artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 113/41

Sag anlagt den 19. marts 2009 — Icebreaker mod KHIM — Gilmar (ICEBREAKER)

(Sag T-112/09)

2009/C 113/83

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Icebreaker Ltd (Wellington, New Zealand) (ved lawyer L. Prehn)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Gilmar SpA (San Giovanni in Marignano (Rimini), Italien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 15. januar 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1536/2007-4) omstødes, og registreringen af det omhandlede EF-varemærke for varer i klasse 25 godkendes.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Icebreaker Ltd

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ICEBREAKER« for varer i klasse 9, 24 og 25 — ansøgning nr. 3 205 523

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Gilmar SpA

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Italiensk varemærkeregistrering af ordmærket »ICEBERG« for varer i klasse 25; international varemærkeregistrering af ordmærket »ICEBERG« for varer i klasse 25; spansk varemærkeregistrering af ordmærket »ICEBERG« for varer i klasse 25; italiensk varemærkeregistrering af ordmærket »ICE« for varer i klasse 25; international varemærkeregistrering af ordmærket »ICE« for varer i klasse 25.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen tages delvis til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, da appelkammeret med urette konkluderede, at der var risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker.