Sag C-27/04

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

mod

Rådet for Den Europæiske Union

»Annullationssøgsmål – artikel 104 EF – forordning (EF) nr. 1467/97 – stabilitets- og vækstpagten – uforholdsmæssigt store offentlige underskud – Rådets beslutninger i henhold til artikel 104, stk. 8 og 9, EF – det krævede flertal ikke opnået – beslutninger ikke vedtaget – søgsmål til prøvelse af »beslutninger om ikke at vedtage de officielle instrumenter, der er indeholdt i Kommissionens henstillinger« – afvisning – søgsmål til prøvelse af »Rådets konklusioner««

Sammendrag af dom

1. Annullationssøgsmål – retsakter, der kan gøres til genstand for søgsmål – Rådets manglende vedtagelse af en beslutning, som Kommissionen har fremsat henstilling om – det krævede flertal ikke opnået – afvisning

(Art. 104, stk. 8 og 9, EF og art. 230 EF)

2. Annullationssøgsmål – retsakter, der kan gøres til genstand for søgsmål – retsakt, der har bindende retsvirkninger – Rådets konklusioner, der stiller procedurerne i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i bero og ændrer Kommissionens henstillinger – formaliteten

(Art. 104, stk. 7 og 9, EF og art. 230 EF)

3. Økonomisk og monetær politik – procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud – Rådets skønsbeføjelse – grænser

(Art. 104 EF; Rådets forordning nr. 1467/97)

4. Økonomisk og monetær politik – procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud – Rådets beslutning om at stille proceduren i bero – virkninger – begrænsning af Rådets beføjelse i henhold til artikel 104, stk. 9, EF – ulovlig

(Art. 104, stk. 7 og 9, EF; Rådets forordning nr. 1467/97, art. 9)

5. Økonomisk og monetær politik – procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud – Kommissionens initiativret – ændring af henstillinger, som Rådet tidligere har vedtaget – betingelser – ny henstilling fra Kommissionen – overholdelse af afstemningsreglerne i artikel 104, stk. 7, EF

(Art. 104, stk. 7, 9 og 13, EF)

1. Rådets manglende vedtagelse af de retsakter, der er omhandlet i artikel 104, stk. 8 og 9, EF, og som Kommissionen har fremsat henstilling om, kan ikke anses for at give anledning til retsakter, der kan anfægtes i henhold til artikel 230 EF. Når Kommissionen retter henstilling til Rådet om at vedtage beslutninger i henhold til artikel 104, stk. 8 og 9, EF, og når det krævede flertal ikke opnås i Rådet, vedtages der således ikke nogen beslutning i nævnte bestemmelses forstand.

(jf. præmis 29, 31 og 34)

2. Rådets konklusioner – hvorefter dette vedtager indtil videre at stille procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i bero og erklærer sig rede til at træffe beslutning i henhold til artikel 104, stk. 9, EF, hvis det skulle vise sig, at den berørte medlemsstat undlader at handle i overensstemmelse med sine forpligtelser ifølge disse konklusioner – tilsigter at skabe retsvirkninger, i det mindste for så vidt som de suspenderer de verserende procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud og i faktisk henseende ændrer de henstillinger, som Rådet tidligere har vedtaget i henhold til artikel 104, stk. 7, EF. Rådet gør således en eventuel beslutning, der skal vedtages i henhold til artikel 104, stk. 9, EF, betinget af en vurdering, der ikke længere som referencekriterium har indholdet af henstillinger vedtaget i henhold til denne bestemmelses stk. 7, med den berørte medlemsstats ensidigt påtagne forpligtelser.

(jf. præmis 46, 48 og 50)

3. Det følger af indholdet og opbygningen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er indført ved traktaten, at Rådet ikke kan frigøre sig fra de regler, der er indeholdt i artikel 104 EF, og de regler, som det har pålagt sig selv ved forordning nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Rådet kan således ikke følge en alternativ procedure, f.eks. til at vedtage en retsakt, som ikke er selve den beslutning, der er foreskrevet for en bestemt fase i denne procedure, eller som vedtages under andre betingelser end dem, som er foreskrevet i de bestemmelser, der finder anvendelse.

(jf. præmis 81)

4. Med sine konklusioner, hvorefter Rådet »vedtager at stille proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i bero […] for [den berørte medlemsstats] vedkommende«, og Rådet »er rede til at træffe beslutning i henhold til artikel 104, stk. 9, EF på grundlag af Kommissionens henstilling, hvis […] [den pågældende medlemsstat] undlader at handle i overensstemmelse med sine forpligtelser ifølge disse konklusioner«, begrænser Rådet sig ikke til at konstatere en faktisk suspension af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der følger af, at det var umuligt at vedtage en beslutning, som Kommissionen har fremsat henstilling om, hvilken umulighed når som helst vil kunne afhjælpes. En sådan beslutning om suspension tilsidesætter artikel 104 EF og artikel 9 i forordning nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

For så vidt som Rådets konklusioner betinger suspensionen af den berørte medlemsstats overholdelse af sine forpligtelser, begrænser de Rådets beføjelse til at fremsætte pålæg i henhold til artikel 104, stk. 9, EF på grundlag af en tidligere henstilling fra Kommissionen, så længe forpligtelserne anses for at være overholdt. Herved foreskriver konklusionerne desuden, at Rådets vurdering med henblik på en beslutning om at vedtage pålæg, dvs. med henblik på fortsættelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, heller ikke længere har indholdet af henstillinger, der allerede er blevet meddelt den pågældende medlemsstat i henhold til artikel 104, stk. 7, EF, som referencekriterium, men denne medlemsstats ensidigt påtagne forpligtelser.

(jf. præmis 87-89)

5. Når Rådet har vedtaget henstillinger i henhold til artikel 104, stk. 7, EF, kan det ikke senere ændre dem uden en ny henstilling fra Kommissionen, idet denne har en initiativret inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, eftersom henstillinger i henhold til artikel 104, stk. 7, EF ifølge artikel 104, stk. 13 EF kun kan vedtages på grundlag af en henstilling fra Kommissionen.

Beslutningen om vedtagelse af henstillinger fra Rådet, som er forskellige fra dem, der tidligere er vedtaget i henhold til artikel 104, stk. 7, EF, og som træffes, uden at Kommissionen forud har fremsat henstillinger om deres vedtagelse på grundlag af nævnte bestemmelse og efter de afstemningsregler, som er foreskrevet med hensyn til Rådets henstillinger i henhold til artikel 104, stk. 9, EF, dvs. ved en afstemning, hvori alene medlemsstaterne i euroområdet deltog, er ulovlig.

(jf. præmis 91, 92 og 94-96)