RETSMØDERAPPORT

i sag 385/85 ( *1 )

I — Faktiske omstændigheder og retsforhandlinger

1. a) Rådets forordning nr. 3570/83 af 16. december 1983 om anvendelse af generelle toldpræferencer i 1984 for industrivarer med oprindelse i udviklingslande (EFT L 362, s. 92) bestemmer i lighed med de tilsvarende forordninger for de foregående år i artikel 1, at satserne i den fælles toldtarif suspenderes fuldstændigt inden for rammerne af fællesskabstoldlofter og lofter for visse varer med oprindelse i bestemte lande. Ifølge bilag A til denne forordning gælder dette for »sejl« ex pos. 62.04 i den fælles toldtarif med oprindelse blandt andet i Hongkong. Denne forordnings artikel 1, stk. 3, bestemmer følgende: »Adgang til præferenceordningen i denne forordning er betinget af, at begrebet varer med oprindelsesstatus, som er fastsat ved fremgangsmåden i artikel 14 i forordning (EØF) nr. 802/68, er overholdt.« Med hjemmel i forordning nr. 3570/83 har Kommissionen udstedt forordning nr. 3749/83 af 23. december 1983 om definitionen af begrebet varer med oprindelsesstatus til brug ved anvendelsen af de toldpræferencer, der af Det europæiske økonomiske Fællesskab indrømmes visse varer fra udviklingslande (EFT L 372, s. 1). Artikel 1, stk. 1, i denne forordning bestemmer følgende : »For anvendelsen af bestemmelserne om toldpræference, som indrømmes af Fællesskabet for visse varer med oprindelse i udviklingslande, anses følgende varer som varer med oprindelsesstatus i et præferenceberettiget land, når de ifølge artikel 6 er forsendt direkte til Fællesskabet: a) varer, som er fuldt ud fremstillet i det pågældende land; b) varer, der er fremstillet i det pågældende land, og til hvis fremstilling der er medgået andre end de under litra a) nævnte varer på betingelse af, at disse varer er undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i henhold til artikel 3.« Artikel 3, stk. 1, bestemmer følgende: »For anvendelsen af bestemmelserne i artikel 1, litra b), anses følgende bearbejdninger eller forarbejdninger som tilstrækkelige: a) bearbejdninger eller forarbejdninger, der bevirker, at de fremstillede varer henhører under en anden toldposition end den, der gælder for de benyttede varer, dog med undtagelse af de bearbejdninger eller forarbejdninger, som er anført i liste A, og for hvilke de særlige bestemmelser i denne liste gælder; ...« I bilag A til denne forordning figurerer, i lighed med bilagene A til de tilsvarende forordninger, som Kommissionen havde udstedt på dette område hvert år siden forordning nr. 1371/71 af 30. juni 1971 om definitionen af begrebet varer med oprindelsesstatus til brug ved anvendelse af de toldpræferencer, der af Det europæiske økonomiske Fællesskab indrømmes visse varer fra udviklingslande (EFT L 146, s. 1), »sejl« ex pos. 62.04 i den fælles toldtarif med bemærkningen »fremstilling på basis af ubleget, enkelttrådet garn« som bearbejdning eller forarbejdning, som giver varerne oprindelsesstatus, når betingelserne herfor er opfyldt. Ifølge artikel 5 kan der gøres undtagelser fra bestemmelserne i forordningen til fordel for en række lande, som er opført på en liste over de mindst udviklede udviklingslande, som Hongkong ikke tilhører, når udviklingen af bestående industrier eller oprettelse af nye industrier berettiger det. b) Rådets forordning nr. 802/68 af 27. juni 1968 om den fælles definition af begrebet varers oprindelse (EFT 1968 I, s. 157) bestemmer i artikel 5: »En vare, ved hvis fremstilling to eller flere lande har deltaget, har oprindelse i det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, når denne er foretaget i en dertil udstyret virksomhed og har ført til fremstilling af et nyt produkt eller udgør et vigtigt trin i fremstillingen.« Ifølge forordningens artikel 14 kan Kommissionen efter en fremgangsmåde, som er fastsat i samme artikels stk. 2 og 3, vedtage de bestemmelser, som er nødvendige til gennemførelse af artikel 5. Ifølge artikel 2 i forordning nr. 802/68 som ændret ved Rådets forordning nr. 1318/71 af 21. juni 1971 om ændring af forordning nr. 802/68 (EFT 1971 II, s. 348) berører bestemmelserne i forordning nr. 802/68 »ikke de særlige regler: — ... — med hensyn til samhandelen på grundlag af præferencer, som Fællesskabet ensidigt indrømmer som afvigelse fra mestbegunstigelsesklausulen.« Med hjemmel i artikel 14 i forordning nr. 802/68 har Kommissionen udstedt forordning nr. 749/78 af 10. april 1978 om bestemmelse af oprindelse for tekstilvarer henhørende under kapitel 51 og 53-62 i den fælles toldtarif (EFT L 101, s. 7). Ifølge dens artikel 2 sammenholdt med dens bilag A var den bearbejdning eller forarbejdning, som gav »oprindelsesstatus« for forskellige varer — herunder »sejl« — ex pos. 62.04 i den fælles toldtarif »fremstilling på basis af garn«. Denne bestemmelse er blevet fraveget for »sejl« ved Kommissionens forordning nr. 1520/79 af 20. juli 1979 om ændring for så vidt angår sejl og telte af forordning nr. 749/78 (EFT L 185, s. 16). Ifølge den femte betragtning til denne forordning var ændringen motiveret af den betragtning, at »sejl og telte fremstillet ved tilskæring og konfektionering på basis af vævet stof anses for at have undergået en fuldstændig forarbejdning, der udgør et trin i fremstillingen...«

2. I løbet af 1984 indførte S. R. Industries i Béthune, som fremstiller sejlbrætter, sejl henhørende under den fælles toldtarifs position 62.04 til Frankrig fra Hongkong. Disse sejl var fremstillet af stof, som blev indført fra Japan og tilskåret og syet sammen i Hongkong. Ved en toldkontrol konstaterede Administration des douanes (toldvæsenet), at indførslerne var ledsaget af oprindelsescertifikater fra Hongkong af den type, der anvendes i forbindelse med den fælles toldordning, og ikke af den type, der er fastsat i forordning nr. 3479/83 (formular A), og toldvæsenet nægtede at anvende de i forordning nr. 3570/83 fastsatte generelle toldpræferencer på disse indførsler, fordi sejlene ikke opfyldte betingelserne i forordning nr. 3749/83 for at blive anset for at have oprindelse i Hongkong, da de ikke var fremstillet dér af ubleget, enkelttrådet garn. Toldvæsenet beregnede derefter told på 15% af et samlet beløb på 2066245 FF og opkrævede efterfølgende dette beløb.

3. S.R. Industries indstævnede toldvæsenet for Tribunal d'instance de Béthune og nedlagde påstand om tilbagebetaling af denne told og gjorde gældende, at forordning nr. 3749/83 var ugyldig. Ved dom af 21. november 1985 har Tribunal d'instance de Béthune i medfør af EØF-traktatens artikel 177 stillet Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål: »Må Kommissionens forordning nr. 3749/83 antages at være ugyldig under hensyn til 1) at det i artikel 5 i Rådets forordning nr. 802/68 bestemmes, at en vare, ved hvis fremstilling to eller flere lande har deltaget, har oprindelse i det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, når denne er foretaget i en dertil udstyret virksomhed og har ført til fremstilling af et nyt produkt eller udgør et vigtigt trin i fremstillingen, 2) at sejl, der er importeret fra Hongkong, i henhold til den førnævnte bestemmelse anses for at have oprindelse i Hongkong, 3) at Kommissionen i betragtningerne til forordning nr. 3749/83 selv har anført, at for så vidt angår varer fra udviklingslande bør definitionen af oprindelsesbegrebet i henhold til oprindelsesreglerne i grundforordningen nr. 802/68 fraviges til fordel for de nævnte lande ved en i dette øjemed fastlagt undtagelsesprocedure, og 4) at Kommissionen tværtimod ved forordning nr. 3749/83 har fraveget den fælles definition af oprindelsesbegrebet således, at sejl, der importeres fra Hongkong, skal være fremstillet af ubleget garn for at kunne opnå den toldfrihed, der gælder til fordel for udviklingslandene?«

4. Dommen af 21. november 1985 er registreret på Domstolens justitskontor den 29. november s.a. I henhold til artikel 20 i protokollen vedrørende statutten for EØF-Domstolen er der indgivet skriftlige indlæg af S. R. Industries ved advokat Jean-Pierre Spitzer, Paris, af den franske regering ved dens befuldmægtigede Régis de Gouttes og af Kommissionen for De europæiske Fællesskaber ved Jörn Sack, Kommissionens juridiske tjeneste. På grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten har Domstolen besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgående bevisførelse og har i henhold til procesreglementets artikel 95, stk. 1, henvist sagen til tredje afdeling.

II — Skriftlige indlæg

1. S.R. Industries' indlag

S. R. Industries har fremhævet, at fordelen ved præferenceordningen for udviklingslande nægtes i det foreliggende tilfælde, alene fordi sejl figurerer i liste A i forordning nr. 3749/83. Ifølge den almindelige regel i artikel 5 i forordning nr. 802/68, som den fremgår af forordning nr. 1520/79, har sejlene oprindelse i Hongkong, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede bearbejdning har fundet sted. Tilskæring og sammensyning af stof for at fremstille sejl deraf svarer fuldt ud til definitionen i denne bestemmelse. Ved forordning nr. 3749/83 har Kommissionen følgelig tilsidesat Rådets grundforordning nr. 802/68, navnlig dennes artikel 5.

S.R. Industries har i øvrigt henvist til den tredje betragtning til forordning nr. 3749/83, hvori det hedder:

»I de resolutioner, der blev vedtaget af GATT-ministerkonferencen i november 1982 og af UNCTAD VI i juni 1983 henstilles det, at de mindst udviklede lande indrømmes en særstilling, således at oprindelsesreglerne kan anvendes mere smidigt; der bør derfor fastlægges en procedure for undtagelse fra oprindelsesreglerne til fordel for disse lande.«

S.. Industries har heraf udledt, at Kommissionen har sat sig som mål til fordel for udviklingslande at fastsætte endog endnu smidigere bestemmelser end dem, der følger af artikel 5 i grundforordning nr. 802/68, mens den i det foreliggende tilfælde er gået frem på modsat måde ved at fastsætte en strengere betingelse for, at sejl kan anses for at have oprindelse i Hongkong. Kommissionen har således handlet i strid med grundforordningen og GATT- og UNCTAD-resolutionerne.

Subsidiært har S. R. Industries påberåbt sig, at Kommissionen har tilsidesat retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning; begrebet den sidste væsentlige og økonomisk berettigede bearbejdning eller forarbejdning i den i artikel 5 i forordning nr. 802/68 forudsatte betydning har nemlig længe været veletableret i fællesskabsretten og i Domstolens praksis, og denne retstilstand er kendt af fællesskabsimportørerne (jfr. dom af 14. juli 1983, Meiko, 224/82, Sml. s. 2539).

S.R. Industries har derefter påberåbt sig, at det franske toldvæsen har tilsidesat principperne om retssikkerhed og om beskyttelse af den berettigede forventning, og har herved henvist til den situation, som selskabet befandt sig i, da det startede sin virksomhed i 1982, og til de råd, som det havde fået af sin toldspeditør. En række samtaler med embedsmænd fra toldvæsenet og den omstændighed, at sidstnævnte indtil december 1984 i mere end 14 måneder uden indsigelse havde accepteret S. R. Industries' toldangivelser, havde bekræftet selskabets indtryk af, at sejlene kunne indføres toldfrit. Ved påny at opkræve told for hele den foregående periode har toldvæsenet bragt selskabets overlevelese i fare. Kommissionens adfærd er årsag til denne tilsidesættelse af de ovennævnte fællesskabsretlige principper.

S.R. Industries foreslår derfor, at det stillede spørgsmål besvares således, at artikel 3, stk. 1, litra a), i forordning nr. 3749/83 er ugyldig.

2. Den franske regerings indlag

Den franske regering har bemærket, at der må gælde forskellige principper for bestemmelse af oprindelsen, alt efter om der er tale om indførsel under den fælles toldordning eller inden for rammerne af de generelle præferencer.

For indførsler under den fælles ordning findes de gældende regler i forordning nr. 802/68. Ifølge denne forordnings artikel 5 og gennemførelsesforordning nr. 749/78 som ændret ved forordning nr. 1520/79 har sejl fremstillet i Hongkong af japansk stof oprindelse i Hongkong.

For indførsler inden for rammerne af de generelle præferencer findes de gældende regler i forordning nr. 3749/83, som kræver, at der skal være nået et yderligere trin i forarbejdningen i forhold til den fælles ordning, og som er baseret på strengere kriterier. Artikel 2 i forordning nr. 802/68 tillader udtrykkeligt dette. Fællesskabet kan for varer indført fra tredjelande i henhold til toldpræferencer opstille strengere betingelser med hensyn til varernes oprindelse end efter den fælles ordning. Forordning nr. 3749/83, som er vedtaget i henhold til fremgangsmåden i artikel 14 i forordning nr. 802/68, er følgelig fuldt ud forenelig med dennes bestemmelser.

Undtagelserne fra artikel 5 i forordning nr. 3749/83 kan følgelig ikke gælde for varer fra Hongkong.

Sammenfattende har den franske regering foreslået, at spørgsmålet besvares med, at forordning nr. 3749/83 er gyldig.

3. Kommissionens indlæg

Kommissionen har ikke bestridt, at bestemmelserne i forordning nr. 3749/83 for sejl er strengere end artikel 5 i forordning nr. 802/68. Forbeholdet i denne forordnings artikel 2 om de generelle præferencer tillader at gøre anvendelsen af disse betinget af overholdelse af særlige regler om begrebet oprindelse, som det påhviler Kommissionen at fastsætte i henhold til artikel 1, stk. 2, i forordning nr. 3570/83.

Den tredje betragtning til forordning nr. 3749/83 angår »de mindst udviklede lande«, som ikke omfatter Hongkong, som det fremgår af bilag E til forordning nr. 3570/83, og den henviser til den mulighed, der er nævnt i artikel 5 i forordning nr. 3749/83, for at anmode om undtagelser fra oprindelsesreglerne i denne forordning, en mulighed, som ikke er aktuel i det foreliggende tilfælde.

Selv for det ekstreme tilfælde, at den særlige regel for sejl med oprindelse i Hongkong måtte anses for at være en forskelsbehandling over for dette land, hvilket ikke er tilfældet, giver dette ikke den afgiftspligtige nogen ret til at påberåbe sig denne situation (jfr. Domstolens domme af 28. oktober 1982, Faust, 52/81, Sml. s. 3745; og af 15. juli 1982, Edeka, 245/81, Sml. s. 2745).

Det stillede spørgsmål må derfor besvares således, at gennemgangen deraf intet har frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af forordning nr. 3749/83.

U. Everling

Refererende dommer

( *1 ) – Processprog: Fransk.

DOMSTOLENS DOM (TREDJE AFDELING)

8. oktober 1986 ( *1 )

I sag 385/85

angående en anmodning, som Tribunal d'instance de Béthune i medfør af EØF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag

S. R. Industries, Béthune,

mod

Administration des Douanes

at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende gyldigheden af Kommissionens forordning nr. 3749/83 af 23. december 1983 om definitionen af begrebet varer med oprindelsesstatus til brug ved anvendelsen af de toldpræferencer, der af Det europæiske økonomiske Fællesskab indrømmes visse varer fra udviklingslande (EFT L 372, s. 1), for så vidt angår sejl henhørende under pos. 62.04 i den fælles toldtarif,

har

DOMSTOLEN (tredje afdeling)

sammensat af afdelingsformanden Y. Galmot, dommerne U. Everling og J. C. Moitinho de Almeida

generaladvokat: Sir Gordon Slynn justitssekretær: ekspeditionssekretær H. A. Rühi

efter at der er afgivet indlæg af

— S. R. Industries ved advokat Jean-Pierre Spitzer, Paris, skriftligt og mundtligt;

— Den franske Republiks regering ved sin befuldmægtigede Régis de Gouttes skriftligt;

— Kommissionen for De europæiske Fællesskaber ved Jørn Sack, Kommissionens juridiske tjeneste, skriftligt, og ved Guerrin mundtligt,

på grundlag af retsmøderapporten og efter mundtlig forhandling den 26. juni 1986,

og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse samme dag,

afsagt følgende

DOM

1 Ved dom af 21. november 1985, indgået til Domstolen den 29. november s.a., har Tribunal D'instance de Béthune i medfør af EØF-traktatens artikel 177 stillet et præjudicielt spørgsmål vedrørende gyldigheden af Kommissionens forordning nr. 3749/83 af 23. december 1983 om definitionen af begrebet varer med oprindelsesstatus til brug ved anvendelsen af de toldpræferencer, der af Det europæiske økonomiske Fællesskab indrømmes visse varer fra udviklingslande (EFT L 372, s. 1), for så vidt denne forordning i bilag A sammenholdt med artikel 1, stk. 1, og artikel 3, stk. 1, bestemmer, at »sejl« ex pos. 62.04 i den fælles toldtarif anses for at have oprindelse i et land, der er omfattet af disse præferencer, når de i dette land er fremstillet »på basis af ubleget, enkelttrådet garn«.

2 Dette spørgsmål er blevet rejst under en sag mellem S. R. Industries, som fremstiller sejlbrætter i Frankrig, og toldvæsenet vedrørende sidstnævntes opkrævning af told på 15% på indførsler til Frankrig i 1984 af sejl ex pos. 62.04 i den fælles toldtarif hidrørende fra Hongkong.

3 Det fremgår af sagen, at de pågældende sejl er fremstillet i Hongkong af stof indført fra Japan, som er blevet tilskåret og sammensyet i Hongkong. Under en toldkontrol fandt toldvæsenet, at disse sejl ikke opfyldte betingelsen i forordning nr. 3749/83, nemlig »fremstilling på basis af ubleget, enkelttrådet garn«, for at kunne anses for at have oprindelse i Hongkong. Toldvæsenet nægtede på de omtvistede indførsler at anvende den fuldstændige suspension af satserne i den fælles toldtarif, som er foreskrevet for »sejl« ex pos. 62.04 i den fælles toldtarif med oprindelse i Hongkong i Rådets forordning nr. 3570/83 af 16. december 1983 om anvendelse af generelle toldpræferencer i 1984 for tekstilvarer med oprindelse i udviklingslande (EFT L 362, s. 92).

4 Toldvæsenet efteropkrævede derfor et beløb på 2066245 FF i told på indførslerne i løbet af 1984, et beløb, som S. R. Industries har krævet tilbagebetalt for Tribunal d'instance de Béthune, idet selskabet har gjort gældende, at forordning nr. 3749/83 er ugyldig, fordi den kræver, at sejlene skal være fremstillet i Hongkong på basis af ubleget, enkelttrådet garn.

5 For at kunne afgøre denne sag har Tribunal d'instance de Béthune stillet Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål: »Må Kommissionens forordning nr. 3749/83 antages at være ugyldig under hensyn til 1) at det i artikel 5 i Rådets forordning nr. 802/68 bestemmes, at en vare, ved hvis fremstilling to eller flere lande har deltaget, har oprindelse i det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, når denne er foretaget i en dertil udstyret virksomhed og har ført til fremstilling af et nyt produkt eller udgør et vigtigt trin i fremstillingen, 2) at sejl, der er importeret fra Hongkong, i henhold til den førnævnte bestemmelse anses for at have oprindelse i Hongkong, 3) at Kommissionen i betragtningerne til forordning nr. 3749/83 selv har anført, at for så vidt angår varer fra udviklingslande bør definitionen af oprindelsesbegrebet i henhold til oprindelsesreglerne i grundforordningen nr. 802/68 fraviges til fordel for de nævnte lande ved en i dette øjemed fastlagt undtagelsesprocedure, og 4) at Kommissionen tværtimod ved forordning nr. 3749/83 har fraveget den fælles definition af oprindelsesbegrebet således, at sejl, der importeres fra Hongkong, skal være fremstillet af ubleget garn for at kunne opnå den toldfrihed, der gælder til fordel for udviklingslandene?«

6 Det må først konstateres, at artikel 1, stk. 3, i Rådets forordning nr. 3570/83, som forordning nr. 3749/83 er udstedt i henhold til, bestemmer, at adgang til præferenceordningen er betinget af, at begrebet varer med oprindelsesstatus er overholdt. Skønt denne bestemmelse indeholder en udtrykkelig henvisning til den fremgangsmåde, der er fastsat i artikel 14 i Rådets forordning nr. 802/68 af 27. juni 1968 om den fælles definition af begrebet varers oprindelse (EFT 1968 I, s. 157), henviser den ikke til artikel 5 i denne forordning, som opstiller generelle kriterier for definitionen af oprindelse inden for rammerne af den fælles ordning. Artikel 2 i forordning nr. 802/68, som ændret ved Rådets forordning nr. 1318/71 af 21. juni 1971 (EFT 1971 II, s. 348) bestemmer i øvrigt udtrykkeligt, at sidstnævnte forordning ikke berører de særlige regler med hensyn til samhandelen på grundlag af præferencer, som Fællesskabet ensidigt indrømmer som afvigelse fra mestbegunstigelsesklausulen.

7 I modsætning til, hvad S. R. Industries har gjort gældende, kan Kommissionen følgelig i givet fald anvende begrebet varer med oprindelsesstatus på en anden og strengere måde på området for de generelle toldpræferencer end inden for rammerne af den fælles ordning, for hvilken reglerne findes i forordning nr. 802/68. Det kan være nødvendigt for at opnå formålet med de generelle toldpræferencer at sikre, at disse kun begunstiger industrier oprettet i udviklingslande, som dér udfører væsentlig fremstillingsvirksomhed. Ved at fastsætte den pågældende definition på oprindelse har Kommissionen følgelig ikke overskredet grænserne for det skøn, som den har i henhold til Rådets forordning nr. 3570/83.

8 Det er med urette, at S. R. Industries har bestridt dette skøn under henvisning til den tredje betragtning i forordning nr. 3749/83, som ligeledes er nævnt i den nationale rets spørgsmål. Denne betragtning omhandler kun de undtagelser, som denne sag ikke vedrører, og som ifølge artikel 5 i forordning nr. 3749/83 kan indrømmes til fordel for de mindst udviklede lande, som Hongkong i øvrigt ikke tilhører.

9 Endelig kan det ikke antages, som S. R. Industries har gjort gældende, at kravet om »fremstilling på basis af ubleget, enkelttrådet garn«, som stilles i forordning nr. 3749/83 for »sejl« ex pos. 62.04 i den fælles toldtarif, er i strid med princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, når samme krav har været fastsat siden 1971 ide årlige forordninger vedrørende definitionen af begrebet varer med oprindelsesstatus til brug ved anvendelsen af de generelle toldpræferencer.

10 Hvad angår S. R. Industries' argument om, at toldvæsenets adfærd har kunnet give sagsøgeren anledning til at antage, at sagsøgeren var omfattet af præferencerne, er det tilstrækkeligt at bemærke, at en national myndigheds adfærd ikke kan have betydning for gyldigheden af en forordning, der er fastsat af Kommissionen.

11 Der må derfor gives det svar, at gennemgangen af det stillede spørgsmål intet har frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning nr. 3749/83 af 23. december 1983, for så vidt angår sejl ex pos. 62.04 i den fælles toldtarif.

Sagens omkostninger

12 De udgifter, der er afholdt af den franske regering og af Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, som har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke godtgøres. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.

På grundlag af disse præmisser kender DOMSTOLEN (tredje afdeling) vedrørende det spørgsmål, som er forelagt af Tribunal d'instance de Béthune ved dom af 21. november 1985, for ret:

Gennemgangen af det stillede spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning nr. 3749/83 af 23. december 1983, for så vidt angår sejl ex. pos. 62.04 i den fælles toldtarif.

Galmot Everling Moitinho de Almeida Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 8. oktober 1986. P. Heim Justitssekretær Y. Galmot Formand for tredje afdeling

( *1 ) – Processprog: Fransk.