Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Retligt samarbejde i civile sager – retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område – forordning nr. 44/2001 – bestemmelser i denne forordning, der kan sidestilles med bestemmelserne i Bruxelleskonventionen – fortolkning heraf i overensstemmelse med Domstolens praksis vedrørende konventionen

(Overenskomsten af 27. september 1968; Rådets forordning nr. 44/2001)

2. Retligt samarbejde i civile sager – retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område – forordning nr. 44/2001 – begrebet kontraktforhold – begrebet aftale om retternes kompetence – selvstændig fortolkning

(Rådets forordning nr. 44/2001, art. 23)

3. Retligt samarbejde i civile sager – retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område – forordning nr. 44/2001 – aftaler om kompetence – værnetingsaftale – værnetingsaftale i en kontrakt indgået mellem en producent af en vare og den oprindelige køber heraf – spørgsmålet, om denne aftale om værneting kan gøres gældende over for tredjemand, der har købt denne vare ved en kontrakt, der indgår i en række af på hinanden følgende salgskontrakter – tilladt – betingelse – tredjemands samtykke til nævnte værnetingsaftale

(Rådets forordning nr. 44/2001, art. 23)

Sammendrag

1. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 18-20)

2. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 21, 22, 39 og 40)

3. Artikel 23 i forordning nr. 44/2001 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at en aftale om værneting, der er indeholdt i en kontrakt indgået mellem en producent af en vare og varens køber, ikke kan gøres gældende over for en senere køber, der som den seneste i en række af på hinanden følgende salgskontrakter, som er indgået mellem parter med hjemsted i forskellige medlemsstater, har købt nævnte vare og ønsker at anlægge erstatningssag mod producenten, medmindre det er godtgjort, at denne tredjemand faktisk har givet samtykke til nævnte værnetingsaftale på de betingelser, der er anført i nævnte artikel.

En aftale om værneting i en kontrakt kan nemlig i princippet kun have virkning på forholdet mellem de parter, som har givet deres samtykke hertil ved indgåelsen af kontrakten. For at værnetingsaftalen skal kunne gøres gældende over for tredjemand, er det i princippet nødvendigt, at denne har givet samtykke hertil.

I forbindelse med en erstatningssag, der er anlagt af den senere køber af en vare mod denne vares producent, består der ikke noget kontraktforhold mellem den senere køber og producenten, idet denne ikke har påtaget sig nogen kontraktlig forpligtelse over for den senere køber. De kan følgelig ikke anses for at have »aftalt« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i forordningens artikel 23, stk. 1, hvilken ret der skal være kompetent med hensyn til den kontrakt, der oprindeligt er blevet indgået mellem producenten og den første køber.

Til forskel fra konnossementet, der er et instrument inden for international handel, som anvendes vedrørende søtransportkontrakter, forstås overdragelsesforholdet i en kæde af salgskontrakter mellem den oprindelige køber og den senere køber endvidere ikke på baggrund af overdragelsen af en enkelt kontrakt eller de rettigheder og forpligtelser, som er fastsat heri. I et sådant tilfælde kan parternes kontraktlige forpligtelser være forskellige fra den ene kontrakt til den anden, således at de rettigheder, som den senere køber kan gøre gældende over for sin sælger, ikke nødvendigvis er de samme som dem, producenten har påtaget sig at overholde i forholdet til den første køber.

(jf. præmis 29, 32-34, 37 og 41 samt domskonkl.)