DOMSTOLENS DOM AF 22. SEPTEMBER 1988. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD DEN HELLENSKE REPUBLIK. - RESTRIKTIONER FOR SAMHANDELEN MED OLIVENOLIE. - SAG 272/86.



Samling af Afgørelser 1988 side 04875



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Traktatbrudssag - bevis for traktatbruddet - Kommissionens bevisbyrde - fremlaeggelse af forhold der godtgoer traktatbruddet - gendrivelse heraf paahviler den paagaeldende medlemsstat

( EOEF-Traktaten, art . 169 )

2 . Medlemsstater - forpligtelser - den Kommissionen paahvilende kontrol hermed - medlemsstaternes pligt - samarbejde ved undersoegelserne og under traktatbrudssoegsmaalet

( EOEF-Traktaten, art . 5, 155, 164 og 169 )

Sammendrag

1 . Skoent det under en traktatbrudsprocedure i henhold til Traktatens artikel 169 paahviler Kommissionen at godtgoere, at det haevdede traktatbrud foreligger, kan den paagaeldende medlemsstat ikke, naar Kommissionen har fremfoert forhold, der er tilstraekkelige til at godtgoere overtraedelsen, blot noejes med at benaegte eksistensen heraf . Det paahviler medlemsstaten konkret og detaljeret at gendrive de forelagte forhold og de heraf foelgende virkninger . I mangel af en saadan gendrivelse maa de paaberaabte forhold anses for bevist .

2 . Medlemsstaterne skal i henhold til Traktatens artikel 5 lette Kommissionen gennemfoerelsen af dens opgave, som bl.a . i henhold til artikel 155 bestaar i at drage omsorg for gennemfoerelsen af de i Traktaten indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne traeffes af institutionerne . En medlemsstat har derfor ikke overholdt sine forpligtelser, saafremt den naegter at samarbejde med Kommissionen ved de undersoegelser, denne gennemfoerer for at afgoere, om gaeldende bestemmelser og praksis i medlemsstaten indebaerer overtraedelser af Faellesskabsretten . Denne manglende samarbejdsvilje er saa meget mere alvorlig, naar den fortsaetter ved Domstolen . Den forhindrer Domstolen i at gennemfoere den opgave, den er tillagt ved Traktatens artikel 164, og er derfor en alvorlig hindring for udoevelse af domsmyndighed .

Dommens præmisser

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 10 . november 1986, har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Den Hellenske Republik ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktatens artikler 30, 34 og 5 samt Raadets forordning nr . 136/66/EOEF af 22 . september 1966 om oprettelse af en faelles markedsordning for fedtstoffer ( EFT 1965-1966, s . 193 ), navnlig forordningens artikel 3, idet den forbyder import af olivenolie fra andre medlemsstater og tredjelande samt eksport af samme produkt, bortset fra ekstra og fin jomfruolie i beholdere paa hoejst 5 liter, og idet den ikke har meddelt Kommissionen de af denne kraevede oplysninger herom .

2 Efter at Kommissionen havde modtaget klager fra forskellige erhvervsdrivende, som paastod, at det var saerdeles vanskeligt at importere olivenolie til Den Hellenske Republik, fremsendte Kommissionen den 13 . august 1984 et telex til de graeske myndigheder, hvori den fastslog, at siden Den Hellenske Republiks tiltraedelse var der overhovedet ikke, hverken fra tredjelande eller fra andre medlemsstater, blevet indfoert olivenolie til Den Hellenske Republik . Under henvisning til en klage fra en italiensk erhvervsvirksomhed, som to gange havde forsoegt at indfoere olivenolie til Den Hellenske Republik, men ikke havde opnaaet tilladelse hertil fra vedkommende myndigheder, forespurgte Kommissionen, om import af olivenolie med oprindelse inden for Faellesskabet til Den Hellenske Republik frit kunne gennemfoeres som foreskrevet i faellesskabsbestemmelserne, og navnlig hvilke administrative foranstaltninger importen var undergivet . Efter to rykkerskrivelser fra Kommissionen svarede Den Hellenske Republik den 4 . april 1985, at import af olivenolie fra Faellesskabets lande var fri .

3 For saa vidt angaar eksport af olivenolie, fremsendte Kommissionen den 1 . februar 1985 et telex til den graeske landbrugsminister, hvori den anfoerte, at den var blevet oplyst om, at den graeske regering havde forbudt eksport af ekstra og fin jomfruolie "in bulk" til de oevrige medlemsstater og tredjelande, eller i hvert fald havde underlagt denne eksport visse betingelser . Ved skrivelse af 14 . februar 1985 meddelte den graeske landbrugsminister Kommissionen, at den lange toerkeperiode i det foregaaende aar havde medfoert en mangel paa ekstra og fin jomfruolie paa det graeske marked, hvilket direkte havde paavirket priserne . Den graeske regering havde under disse omstaendigheder besluttet foreloebig ikke at godkende eksport af disse to olivenoliekvaliteter . Ministeren anmodede om, at Kommissionens tjenestegrene i samarbejde med Graekenlands Landbrugsministerium forsoegte at finde frem til en loesning paa dette usaedvanlige problem .

4 Den 24 . april 1985 rettede Kommissionen en aabningsskrivelse til den graeske regering og anmodede denne om at fremsaette sine bemaerkninger til de af Kommissionen heri fremfoerte konstateringer, hvorefter saadanne hindringer for import og eksport samt undladelse af at meddele de kraevede oplysninger udgjorde overtraedelse af EOEF-Traktatens artikler 30, 34 og 5 samt af forordning nr . 136/66/EOEF . Da Kommissionen ikke modtog noget svar, fremsatte den den 21 . oktober 1981 en begrundet udtalelse, hvori den hovedsagelig fremfoerte den samme argumentation som i aabningsskrivelsen .

5 Ved skrivelse af 6 . marts 1986 svarede den graeske regering, at en usaedvanlig produktionsnedgang af ekstra og fin jomfruolie i perioden 1984/1985 havde medfoert betydelige prisstigninger . For at stabilisere markedet og beskytte forbrugernes koebekraft havde den graeske regering set sig noedsaget til foreloebig ikke at tillade eksport af de ovenfor naevnte olivenoliekvaliteter . Import af olivenolie forblev fri .

6 Kommissionen rettede den 10 . april 1986 yderligere en aabningsskrivelse til den graeske regering, hvori den paatalte, at Den Hellenske Republik ikke blot fortsat opretholdt forbudet mod eksport af ekstra og fin olivenolie, men ogsaa havde udvidet det til at gaelde for alle olivenspiseoliekvaliteter samt olie til industribrug . Kun eksport af ekstra og fin jomfruolie i beholdere paa hoejst 5 liter var tilladt .

7 Da denne skrivelse forblev ubesvaret, fremsatte Kommissionen den 26 . juni 1986 endnu en begrundet udtalelse . Ved skrivelse af 18 . juli 1986 meddelte de graeske myndigheder Kommissionen, at indenfor de seneste to maaneder havde private erhvervsdrivende samt kooperativer eksporteret 55 000 tons olivenspiseolie "in bulk ". Kommissionen anlagde derefter naervaerende sag .

8 Som svar paa et spoergsmaal fra Domstolen har den graeske regering anfoert, at den i tidsrummet 10 . januar - 10 . maj 1985 havde indfoert kontrol med eksport af ekstra og fin jomfruolie . Denne periode blev forlaenget til den 10 . juni 1985 .

9 I henhold til artikel 21 i statutten for Domstolen har Domstolen ved skrivelser af henholdsvis 23 . oktober 1987, 14 . og 27 . januar 1988, desuden opfordret den graeske regering til at redegoere for de administrative formaliteter og fremlaegge de siden 1984 gaeldende bestemmelser vedroerende import og eksport af olivenolie .

10 Ved skrivelse af 26 . november 1987 benaegtede den graeske regering at der, bortset fra de ovennaevnte midlertidige foranstaltninger vedroerende eksport, forelaa bestemmelser om restriktion af import og eksport af olivenolie . Ved skrivelse af 24 . januar 1988 erkendte den graeske regering, at der bestod en bankordning . I henhold til denne skal der indgives ansoegning til Graekenlands Nationalbank eller en af dennes filialer, og formaalet med ansoegningen er saavel at goere det muligt for de paagaeldende at gennemfoere importen eller eksporten samt at undgaa ulovlig valutaflugt . Ved telex af 3 . februar 1988 gav regeringen yderligere oplysninger om denne procedure . Den anfoerte heri, at behandlingen af ansoegningerne sker "ud fra de hermed forbundne valutamaessige problemer", og at det samtidig sikres, "at varens enhedspris ikke er maerkbart lavere end de gaengse priser ".

11 Den graeske regering har dog ikke fremlagt nogen gaeldende lovtekst . Dens repraesentant var end ikke under retsmoedet i stand til at fremlaegge en saadan .

12 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

Restriktioner for eksport og import af olivenolie

13 Den Hellenske Republik har erkendt, at den forboed eksport af ekstra og fin jomfruolie i tidsrummet 10 . januar - 10 . juni 1985 . Den har herom anfoert, at restriktionerne var begrundet i en mangel paa de paagaeldende olivenoliekvaliteter .

14 For saa vidt angaar tidsrummet efter den 10 . juni 1985, har Kommissionen ikke blot haevdet, at Den Hellenske Republik opretholdt forbudet mod eksport af ekstra og fin jomfruolie, men udvidede dette til at omfatte alle olivenspiseoliekvaliteter, samt bomolie . Kun olivenspiseolie i beholdere paa hoejst 5 liter og olie af olivenrestprodukter i alle former kunne eksporteres .

15 Kommissionen har ligeledes foreholdt Den Hellenske Republik, at den forboed import af olivenolie . I tidsrummet 1981 - 1986 gennemfoerte Den Hellenske Republik kun import af 2 005 tons raffineret olivenolie fra Italien, som i oevrigt straks blev reeksporteret . Kommissionen er derfor af den opfattelse, at det graeske olivenmarked var lukket i et langt tidsrum .

16 Den Hellenske Republik har derimod anfoert, at bortset fra eksportrestriktionerne mellem januar og juni 1985 var eksport og import af olivenolie til Den Hellenske Republik fri . Den har herom anfoert, at der i det paagaeldende tidsrum blev udfoert betydelige partier . Vedroerende importen har Den Hellenske Republik anfoert, at de erhvervsdrivende ikke var interesseret heri, idet efterspoergslen kunne daekkes af den indenlandske produktion .

17 Det bemaerkes - som allerede statueret i domme af 25 . maj 1982 ( Kommissionen mod Nederlandene, 96/81 og 97/81, Sml . s . 1791 og 1819 ) - at det under en traktatbrudssag i henhold til Traktatens artikel 169 paahviler Kommissionen at godtgoere, at det haevdede traktatbrud foreligger . Det maa derfor undersoeges, om Kommissionen har foert bevis for, at den graeske regering har anvendt eksport - og importrestriktioner for olivenolie i strid med Traktaten .

18 Den graeske regering har i sin besvarelse af de gentagne spoergsmaal fra Domstolen herom anerkendt, at der anvendes en bankordning til kontrol af valutatransaktioner . Kommissionen har for Domstolen anfoert, at den ikke under naervaerende soegsmaal har anfaegtet denne ordning som saadan . Den har derimod gjort gaeldende, at anvendelsen heraf i praksis indebar restriktioner for samhandelen .

19 Den graeske regering har erkendt, at den i tidsrummet 10 . januar - 10 . juni 1985 har anvendt saadanne eksportrestriktioner for olivenolie . For saa vidt angaar tidsrummet herefter, har Kommissionen henvist til klager fra flere erhvervsdrivende inden for Faellesskabet samt fra den italienske regering, hvoraf det fremgaar, at der i dette tidsrum forgaeves blev foretaget flere forsoeg paa at eksportere og importere olivenolie "in bulk ". Under retsmoedet har den graeske regerings repraesentanter ikke konkret kunnet gendrive de forhold, som disse klager omhandler . Desuden fremgaar det af de statistikker, som Kommissionen har fremlagt, at bortset fra ekstra og fin jomfruolie i beholdere paa hoejst 5 liter, blev der kun undtagelsesvis gennemfoert eksport af olivenolie .

20 Vedroerende import bestaar der enighed mellem parterne om, at bortset fra en ganske lille maengde, der straks blev reeksporteret, er der ikke siden 1981 importeret olivenolie til Den Hellenske Republik, selv om der som anfoert af den graeske regering fortsat bestod mangel herpaa i 1984 og 1985 paa det graeske marked paa grund af en daarlig hoest . Den graeske regerings forklaring, hvorefter priserne paa olivenolie var hoejere i de oevrige medlemsstater, og navnlig Italien, end i Den Hellenske Republik, saaledes at olivenolie fra disse stater ikke kunne afsaettes paa det graeske marked, er ikke holdbar . De ansoegninger fra de forskellige erhvervsdrivende, som Kommissionen har fremlagt, viser nemlig, at der var interesse for import af olivenolie til Den Hellenske Republik . Den graeske regering har ikke kunnet angive, hvorfor disse ansoegninger ikke var blevet imoedekommet indenfor en rimelig frist .

21 Det maa derfor fastslaas, at Kommissionen har fremfoert forhold, der er tilstraekkelige til at godtgoere, at den graeske regering har anvendt restriktioner for eksport og import af olivenolie . Da Den Hellenske Republik uden forskel har anvendt denne administrative praksis saavel paa medlemsstaterne som paa tredjelande, maa det formodes, at restriktionerne ogsaa blev anvendt paa de sidstnaevnte . Herefter paahvilede det Den Hellenske Republik konkret og detaljeret at gendrive de forelagte forhold og de heraf foelgende virkninger . Dette har den graeske regering imidlertid ikke gjort, hvorfor de af Kommissionen haevdede forhold maa anses for beviste .

Overtraedelse af Traktatens artikler 30 og 34

22 I henhold til Traktatens artikler 30 og 34 er kvantitative indfoersels - og udfoerselsrestriktioner saavel som alle foranstaltninger med tilsvarende virkning forbudt mellem medlemsstaterne . I henhold til artikel 3, stk . 2, i forordning nr . 136/66/EOEF er de samme restriktioner forbudt i samhandelen med tredjelande . I denne sag udgoer de ovenfor naevnte restriktioner, som Den Hellenske Republik har anvendt, en overtraedelse af disse bestemmelser .

23 Det bemaerkes i oevrigt, som Domstolen gentagne gange har fastslaaet jfr . dom af 7 . februar 1984, Jongeneel Kaas, 237/83, Sml . s . 483 ), at medlemsstaterne, naar der er udstedt en forordning om oprettelse af en faelles markedsordning inden for en bestemt sektor, er forpligtet til ikke at goere undtagelser fra denne ordning eller i oevrigt tilsidesaette den . Forordning nr . 136/66/EOEF om oprettelse af en faelles markedsordning for fedtstoffer hjemler ikke medlemsstaterne ret til selvstaendigt at intervenere . Den Hellenske Republik har derfor ved at begraense eksport og import af olivenolie tilsidesat de regler og principper, der ligger til grund for den faelles markedsordning for fedtstoffer .

24 Hvis Den Hellenske Republik havde fundet, at oekonomiske vanskeligheder paa olivenoliemarkedet noedvendiggjorde gennemfoerelse af beskyttelsesforanstaltninger, havde den kunnet anvende den fremgangsmaade, som er hjemlet i forordning nr . 136/66/EOEF, navnlig i forordningens artikel 13 . Den omstaendighed, at Kommissionen ikke besvarede en skrivelse fra den graeske landbrugsminister, hvori denne anmodede om en loesning af disse problemer, kan ikke fritage Den Hellenske Republik fra at overholde de relevante faellesskabsretlige bestemmelser .

25 Det maa derfor fastslaas, at Den Hellenske Republik ikke har overholdt de forpligtelser, som paahviler den i henhold til EOEF-Traktatens artikler 30 og 34 og forordning nr . 136/66/EOEF, idet den forbyder import af olivenolie fra andre medlemsstater og tredjelande samt eksport af samme produkt bortset fra ekstra og fin jomfruolie i beholdere paa hoejst 5 liter .

Overtraedelse af Traktatens artikel 5

26 Kommissionen har desuden anfoert, at den graeske regering ved ikke at give Kommissionen de noedvendige oplysninger og ved at meddele dem med betydelig forsinkelse ikke har overholdt de forpligtelser, som paahviler den i henhold til Traktatens artikel 5 .

27 Den Hellenske Republik har anfoert, at den eventuelle forsinkelse med meddelelsen af de paagaeldende oplysninger ikke beroede paa manglende vilje til at samarbejde med Kommissionen, men paa kompetencefordelingen mellem de forskellige offentlige myndigheder .

28 Det fremgaar af sagen, at Kommissionen gentagne gange anmodede Den Hellenske Republik om at meddele, hvilke administrative formaliteter import af olivenolie var underlagt . Dette spoergsmaal forblev ubesvaret .

29 Foerst efter at Domstolen flere gange i henhold til artikel 21 i statutten for Domstolen havde anmodet Den Hellenske Republik om at oplyse den om de siden 1984 gaeldende administrative formaliteter og nationale bestemmeler for import og eksport af olivenolie, anerkendte Den Hellenske Republik endelig, at dette omraade var reguleret via en bankordning . Den Hellenske Republik har imidlertid ikke fremlagt nogen bestemmelser, end ikke rent interne, som denne ordning er baseret paa .

30 Det bemaerkes, at medlemsstaterne i henhold til EOEF-Traktatens artikel 5 skal lette Kommissionen gennemfoerelsen af dens opgave, som bl.a . i henhold til EOEF-Traktatens artikel 155 bestaar i at drage omsorg for gennemfoerelsen af de i Traktaten indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne traeffes af institutionerne . Kommissionen fremsatte sine spoergsmaal for at loese denne opgave .

31 Den graeske regerings manglende vilje til at samarbejde med Kommissionen hindrede denne i at faa kendskab til en administrativ ordning og i at afgoere, om denne ordning medfoerte hindringer for samhandelen med olivenolie . Denne manglende samarbejdsvilje er saa meget mere alvorlig, som den fortsatte ved Domstolen . Domstolen kan ikke gennemfoere den opgave, den er tillagt ved Traktatens artikel 164, nemlig at vaerne om lov og ret ved fortolkningen og anvendelsen af Traktaten, naar en regering ikke efterkommer dens anmodninger . Den graeske regerings adfaerd maa altsaa i denne sag anses for en alvorlig hindring for udoevelse af domsmyndighed .

32 Det maa derfor fastslaas, at Den Hellenske Republik ikke har overholdt de forpligtelser, som paahviler den i henhold til Traktatens artikel 5, idet den ikke meddelte Kommissionen de af denne kraevede oplysninger .

33 Det fremgaar af det ovenfor anfoerte, at foelgende maa statueres :

- Den Hellenske Republik har ikke overholdt de forpligtelser, som paahviler den i henhold til Traktatens artikler 30 og 34 samt Raadets forordning nr . 136/66/EOEF af 22 . september 1966 om oprettelse af en faelles markedsordning for fedtstoffer, navnlig forordningens artikel 3, idet den forbyder import af olivenolie fra andre medlemsstater og tredjelande samt eksport af samme produkt, bortset fra ekstra og fin jomfruolie i beholdere paa hoejst 5 liter;

- Den Hellenske Republik har ikke overholdt de forpligtelser, som paahviler den i henhold til Traktatens artikel 5, idet den ikke har meddelt Kommissionen de af denne herom kraevede oplysninger .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

34 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2 doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger . Den Hellenske Republik har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1 ) Den Hellenske Republik har ikke overholdt de forpligtelser, som paahviler den i henhold til Traktatens artikler 30 og 34 samt Raadets forordning nr 136/66/EOEF af 22 . september 1966 om oprettelse af en faelles markedsordning for fedtstoffer, navnlig forordningens artikel 3, idet den forbyder import af olivenolie fra andre medlemsstater og tredjelande samt eksport af samme produkt, bortset fra ekstra og fin jomfruolie i beholdere paa hoejst 5 liter .

2 ) Den Hellenske Republik har ikke overholdt de forpligtelser, som paahviler den i henhold til Traktatens artikel 5, idet den ikke har meddelt Kommissionen de af denne herom kraevede oplysninger .

3 ) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger .