ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sag anlagt den 31. marts 2021 — LF mod Kommissionen

(Sag T-178/21)

(2021/C 206/45)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: LF (ved advokat S. Orlandi)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Afgørelsen af 20. maj 2020 om ikke at tildele sagsøgeren udlandstillæg annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført et enkelt anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, idet han i den tiårige referenceperiode udelukkende delvis befandt sig i Belgien for at udøve sin tjeneste for de europæiske institutioner, idet han bevarede det varige centrum for sine interesser i Frankrig, hvor han har boet siden han var fire år, og hvor hans familie og svigerfamilie befinder sig.
1.

Første anbringende om, at sagsøgte ikke behandlede proceduremæssige uregelmæssigheder korrekt. Disse omfatter det forhold, at den lettiske FCMC (2) umiddelbart inden, at proceduren for inddragelse af tilladelse blev indledt, havde fastslået, at en inddragelse af tilladelse ikke var berettiget, og at denne faktiske omstændighed efterfølgende blev udeladt i FCMC’s anmodning om inddragelse af tilladelse. Sagsøgerne har endvidere kritiseret, at den engelske udgave af FCMC’s seneste afgørelse var manipuleret. Yderligere angivelige proceduremæssige uregelmæssigheder vedrører manglende effektiv håndtering af den potentielle korrupte adfærd udvist af lettiske embedsmænd og EU-ansatte i denne henseende.
C 228/31

Sag anlagt den 29. marts 2021 — Ubisoft Entertainment mod EUIPO — Huawei Technologies (FOR HONOR)

(Sag T-171/21)

(2021/C 228/42)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Ubisoft Entertainment (Carentoir, Frankrig) (ved advokat J. Bourgeois)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Ubisoft Entertainment

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket FOR HONOR — registreringsansøgning nr. 14 744 338

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 25. januar 2021 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1297/2020-4)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— EUIPO og intervenienten tilpligtes at betale alle sagsomkostningerne og at godtgøre sagsøgeren alle afholdte omkostninger forbundet med sagens behandling ved indsigelsesafdelingen og ved appelkammeret, herunder klagegebyrer.

Anbringender

— Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001
Sag anlagt den 22. marts 2021 — RG mod Rådet

(Sag T-157/21)

(2021/C 228/41)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: RG (ved solicitor R. Purcell)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Rådets afgørelse (EU) 2020/2252 af 29. december 2020 (1) om undertegnelse på Unionens vegne og om midlertidig anvendelse af handels- og samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab på den ene side og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland på den anden side og af aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om sikkerhedsprocedurer for udveksling og beskyttelse af klassificerede informationer (2) annulleres, for så vidt som afgørelsen midlertidigt anvender afsnit VII i tredje del af handels- og samarbejdsaftalen på Irland.

— Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat et anbringende om, at Rådet ved at træffe en afgørelse, som uden adgang til at vælge deltagelse i henhold til protokol nr. 21 tilsigtede at være bindende for Irland på området frihed, sikkerhed og retfærdighed (»OFSR«), handlede uden kompetence, idet det tilsidesatte en væsentlig formforskrift, og i strid med traktaterne.

— Protokollen er en del af den primære EU-ret. Den er også en vigtig demokratibestemmelse i irsk forfatningsret.

— Teksten til protokol nr. 21 og de tilsvarende bestemmelser i den irske forfatning viser, at Irland har bevaret sin enekompetence med hensyn til OFSR.

— Handels- og samarbejdsaftalen er en international aftale i protokollens forstand. Mulighed for at vælge deltagelse er derfor nødvendig, hvis foranstaltningerne vedrørende OFSR i aftalen skal være bindende for Irland.

— Domstolens praksis støtter den antagelse, at afsnittet om overgivelse er en ikke-sekundær foranstaltning, hvis korrekte retsgrundlag er OFSR.

(1) EUT 2020, L 444, s. 2.

(2) EUT 2020, L 444, s. 14.
3.

Med det tredje anbringende gøres gældende, at Kommissionen begik en fejl ved at henvise til forordningen om udvalgsprocedurer (3) som begrundelse for at give afslag på aktindsigt i de ønskede dokumenter.
1.

Første anbringende om en tilsidesættelse af bestemmelserne i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (2) (artikel 16, artikel 17, stk. 1, artikel 21, stk. 1, artikel 45, stk. 1, og artikel 48, stk. 1), idet der er sket en begrænsning af friheden til at iværksætte og udøve økonomiske aktiviteter i forbindelse med sportsskydning; idet der er er sket en begrænsning af ejendomsretten til, brug af og rådighed over et skydevåben, ammunition, der indeholder bly, og anlæg med skydebaner; idet sports-og jagtskytter forskelsbehandles; idet der er sket en begrænsning af muligheden for at bevæge sig med ammunition, der indeholder bly; og idet der er blevet indført en formodning om, at personer, der bevæger sig i »vådområder« med ammunition, der indeholder bly, er personer, der skyder med ammunition, der indeholder bly, i »vådområder«, og dermed overtræder forbuddet.
1.

Med det første anbringende gøres gældende, at Det Europæiske Kemikalieagentur har handlet ultra vires, og at det ikke havde kompetence til at træffe den anfægtede afgørelse, eftersom det hverken udtrykkeligt eller implicit havde kompetence til at handle inden for området for vurderinger af biocidaktivstoffer i henhold til EU-retten, eller inden for området for obligatorisk dataudveksling i mangel af en lovhjemmel. — Endvidere gøres det gældende, at Det Europæiske Kemikalieagentur som begrundelse for den anfægtede afgørelse har henvist til et dokument, der refererer til konsensus hos Europa-Kommissionen og de medlemsstater, som er med i Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkter, til trods for at dette dokument ikke udgør en begrundelse for afgørelsen og heller ikke er bindende for Det Europæiske Kemikalieagentur.
1.

Første anbringende, hvorved sagsøgeren har gjort gældende, at Rådets afgørelse (FUSP) 2021/142 (1) og Rådets gennemførelsesforordning 2021/138 (2) er ugyldige, for så vidt som de vedrører sagsøgeren, idet de er i strid med retssikkerhedsprincippet og/eller artikel 1, stk. 2, i Rådets fælles holdning 2001/931/FUSP (3) og/eller artikel 2, stk. 3, i Rådets forordning nr. 2580/2001 (4). Sagsøgeren har gjort gældende, at Rådet har undladt at angive en klar og præcis identifikation af konceptualiseringen af PKK.
—

Den anfægtede afgørelse omgøres således, at indsigelsen mod beskyttelse i Den Europæiske Union af international registrering nr. 1 346 271 forkastes i det hele og at den anden part i sagen for appelkammeret tilpligtes at betale omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling ved EUIPO.
—

EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten.
1.

Første anbringende om et utilstrækkeligt retsgrundlag. Sagsøgeren har gjort gældende, at en sanktion alene er begrundet, såfremt den er egnet til at virkeliggøre de formål, med henblik på hvilke den er vedtaget, og at den blotte konstatering af, at der foreligger en trussel mod freden, ikke er tilstrækkelig. I det foreliggende tilfælde har Rådet for Den Europæiske Union begrundet de bebyrdende foranstaltninger i formålet om en bæredygtig udvikling af Tunesiens økonomi og samfund. Den af Rådet anvendte sanktion har således ikke til formål at opretholde eller genoprette freden, men at udvikle det tunesiske samfund økonomisk og demokratisk. Denne sanktion skal følgelig ophæves eller ændres.
2.

Med det andet anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved at afslå at vedtage et lovgivningsforslag efter fremsættelsen af det succesrige europæiske borgerinitiativ »Minority SafePack — en million underskrifter for mangfoldighed i Europa«.
2.

Andet anbringende om, at Kommissionen misbrugte sine beføjelser og foretog en urigtig anvendelse af artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF og af sine midlertidige rammebestemmelser, idet den (i) fastslog, at støtten afhjælper en alvorlig forstyrrelse i den franske økonomi; (ii) undlod at foretage en korrekt vurdering af, om støttemodtageren befandt sig i finansielle vanskeligheder; (iii) fastslog, at aktionærlånet var foreneligt med de dagældende midlertidige rammebestemmelser og bedømte det som en gældsforanstaltning i stedet for egenkapital; (iv) tilsidesatte forpligtelsen til at afveje støttens gunstige virkninger og dens negative indvirkning på samhandelsvilkårene og konkurrencen (dvs. »afvejningstesten«).
Sag anlagt den 3. maj 2021 — FJ m.fl. mod EU-Udenrigstjenesten

(Sag T-246/21)

(2021/C 242/79)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: FJ og seks andre sagsøgere (ved advokat J.-N. Louis)

Sagsøgt: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil

Sagsøgernes påstande

— Kommissionens afgørelse om udarbejdelse af sagsøgernes lønseddel for juli 2020 annulleres, for så vidt som der heri for første gang sker anvendelse af de nye justeringskoefficienter på deres løn med tilbagevirkende kraft fra den 1. oktober 2019 og den 1. januar 2020.

— Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne gjort gældende, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 64 og 65 samt af ligebehandlingsprincippet for så vidt angår købekraftækvivalens, at der er anlagt et åbenbart urigtigt skøn, og at der sket tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet og af princippet om omsorgspligt.

Eurostat skal ved fastsættelsen af den justeringskoefficient, der finder anvendelse på lønnen for de sagsøgere, som gør tjeneste uden for Unionen, foretage en indsamling af data, som specifikt vedrører disses tjenestested, i overensstemmelse med de gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 64 og 65, som er fastsat i bilag XI til vedtægten. Indsamlingen af de data, der skal tages hensyn til for at fastsætte justeringskoefficienten, skal ske inden for rammerne af en international samarbejdsaftale mellem EUROSTAT, OECD og FN.

De koefficienter, der er fastsat på grundlag af disse data, faldt fra januar 2018 til januar 2019 fra 239,7 til 94,0, mens de koefficienter, der anvendes på lønnen til ansatte i FN, i samme periode blev forhøjet for at tage hensyn til inflationen.

Ifølge IMF’s analyse skete der i 2017 en kraftig devaluering af den congolesiske franc (CDF) i forhold til dollaren (USD) og euroen, og samtidig indtraf en stærk inflation, der kom til udtryk ved en kraftig prisstigning i USD. Endvidere viser statistikker fra såvel Congos centralbank som fra FN og IMF, at der er sket en tilsvarende udvikling i USD og CDF i forhold til euroen.
—

Rådets afgørelse (FUSP) 2021/353 af 25. februar 2021 om ændring af afgørelse 2012/642/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Hviderusland og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/339 af 25. februar 2021 om gennemførelse af artikel 8a i forordning (EF) nr. 765/2006 om restriktive foranstaltninger over for Belarus annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.
1.

Første anbringende om, at Kommissionen foretog en urigtig anvendelse af de Midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud og af artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF, idet den fandt, at SAS AB var berettiget til statsstøtte, og idet den ikke vurderede, om der var bedre egnede og mindre konkurrenceforvridende, tilgængelige foranstaltninger end rekapitalisering. Sagsøgeren har ligeledes anført, at Kommissionen tilsidesatte de Midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud og artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF, idet den fandt, at kapitaliseringens størrelse var passende, idet den ikke anvendte de korrekte betingelser for statens udtræden, idet den ikke foretog en korrekt vurdering af støttemodtagerens betydelige markedsmagt og pålæggelse af den nødvendige afhjælpning, idet den ikke forebyggede aggressive forretningsmæssige udvidelser, idet den tilsidesatte sin pligt til at afveje støttens gunstige virkninger og dens negative indvirkning på samhandelsvilkårene og på opretholdelsen af en ufordrejet konkurrence (dvs. »afvejningstesten«), og idet den endelig krævede en sen fremlæggelse af en omstruktureringsplan.
Sag anlagt den 3. maj 2021 — FZ m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-236/21)

(2021/C 242/76)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: FZ og 15 andre sagsøgere (ved advokat J.-N. Louis)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

— Kommissionens afgørelse om udarbejdelse af sagsøgernes lønseddel for juli 2020 annulleres, for så vidt som der heri for første gang sker anvendelse af de nye justeringskoefficienter på deres løn med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2020.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne gjort gældende, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 64 og 65 samt af ligebehandlingsprincippet for så vidt angår købekraftækvivalens, at der er anlagt et åbenbart urigtigt skøn, og at der sket tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet og af princippet om omsorgspligt.

Eurostat skal ved fastsættelsen af den justeringskoefficient, der finder anvendelse på lønnen for de sagsøgere, som gør tjeneste uden for Unionen, foretage en indsamling af data, som specifikt vedrører disses tjenestested, i overensstemmelse med de gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 64 og 65, som er fastsat i bilag XI til vedtægten. Indsamlingen af de data, der skal tages hensyn til for at fastsætte justeringskoefficienten, skal ske inden for rammerne af en international samarbejdsaftale mellem EUROSTAT, OECD og FN.

De koefficienter, der er fastsat på grundlag af disse data, faldt fra januar 2018 til januar 2019 fra 239,7 til 94,0, mens de koefficienter, der anvendes på lønnen til ansatte i FN, i samme periode blev forhøjet for at tage hensyn til inflationen.

Ifølge IMF’s analyse skete der i 2017 en kraftig devaluering af den congolesiske franc (CDF) i forhold til dollaren (USD) og euroen, og samtidig indtraf en stærk inflation, der kom til udtryk ved en kraftig prisstigning i USD. Endvidere viser statistikker fra såvel Congos centralbank som fra FN og IMF, at der er sket en tilsvarende udvikling i den congolesiske franc (CDF) og dollaren (USD) i forhold til euroen.
1.

Første anbringende om en ulovlighedsindsigelse med hensyn til artikel 32 i meddelelse nr. 0011/2019 af 19. november 2019. Sagsøgeren er af den opfattelse, at det forhold, at et medlem ikke kan tage en kopi af sagsakterne, gør det muligt at manipulere disse, før de sendes til medlemmerne af Europa-Parlamentets Retsudvalg (herefter »JURI-udvalget«). Denne bestemmelse udgør ifølge sagsøgeren en åbenbar tilsidesættelse af retten til forsvar, retten til en retfærdig rettergang, det almindelige princip om processuel ligestilling og det processuelle loyalitetsprincip.
5.

Femte anbringende om tilsidesættelse af pligten til at vise omsorg for personalet og af artikel 84 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, idet sagsøgeren blev opfordret til i væsentlig grad at forbedre sig i slutningen af hans prøvetid, så han kunne beholde sin stilling, for derefter at meddele ham, at forbedringen skete for sent, selv om myndigheden havde været forsinket med iværksættelsen af procedurerne. I samme forbindelse foreholder sagsøgeren sagsøgte, at den ikke forlængede hans prøvetid, hvilket havde givet mulighed for at »måle« hans forbedring under samtidig hensyntagen til de begrænsninger, der fulgte af sundhedskrisen.
—

Den anden part tilpligtes at betale omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling for EUIPO og EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling for Retten.
3.

Tredje anbringende om, at Klageudvalget ikke anvendte det korrekte retlige kriterium og ikke undersøgte sagsøgerens argumenter, vendte bevisbyrden for så vidt angik kravene i punkt 8.7.3., kolonne 2, i bilag X til REACH-forordningen og undlod at behandle klagerens argumenter for så vidt angik konklusionerne i WHO’s Concise International Chemical Assessment Document 75.
—

Subsidiært annulleres samme afgørelse, for så vidt som den anvender en fast korrektion på 67 368 272,99 EUR for revisionsundersøgelsen AA/2017/013 (Arealstøtte — TUTTI OP — Regnskabsåret 2018 — 67 368 272,99 EUR), i stedet for en engangskorrektion, som AGEA har opgjort til 27 848 824,26 EUR.
4.

Fjerde anbringende om, at sagsøgte har undladt at indlede en formel undersøgelsesprocedure på trods af alvorlige vanskeligheder, og at den har tilsidesat sagsøgerens processuelle rettigheder.
—

Klagen indgivet af de andre parter i sagen for Andet Appelkammer ved EUIPO over annullationsafdelingens afgørelse af 6. februar 2020 (ugyldighedssag nr.: 000034203 C) forkastes.
—

Rådets afgørelse (FUSP) 2021/394 af 4. marts 2021 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (1) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/391 af 4. marts 2021 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (2) annulleres, for så vidt som denne afgørelse og denne gennemførelsesforordning finder anvendelse på sagsøgeren.
4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, fordi ordlyden af den anfægtede forordning er usammenhængende, for så vidt som den for det første henviser til ordet »præparater«, selv om dette ord ikke er defineret i noget dokument, og for det andet fordi visse HAD-stoffer på én gang er forbudte og tilladte, men kontrolleres, og endelige fordi Standing Committee on Plants, Animals, Food and Feed (Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder) skulle have indført forklaringer i teksten
4.

Fjerde anbringende vedrører en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, idet affattelsen af den anfægtede forordning er usammenhængende, for så vidt som den for det første henviser til ordet »præparater«, selv om dette ord ikke defineres i nogen tekst, og visse stoffer vedrørende hydroxyantracenderivater for det andet fremstår som både forbudte og tilladte, men under kontrol, og endelig skulle Standing Committee on Plants, Animals, Food and Feed (Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder) have præciseret forordningens ordlyd.
—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2021/261 af 17. februar 2021 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (1) annulleres, for så vidt som dens budgetpost 6200 udelukker udgifter, der er afholdt af Republikken Bulgarien, fra EU-finansiering fra EGFL vedrørende et beløb på 7 656 848,97 EUR.
Sag anlagt den 14. maj 2021 — Basaglia mod Kommissionen

(Sag T-257/21)

(2021/C 252/43)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Giorgio Basaglia (Milano, Italien) (ved advokaterne G. Balossi, F. Fimmanò og G. Borriello)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at Retten tilpligter Kommissionen at erstatte det tab, som han har lidt, af de grunde, der er anført i stævningen, og på grundlag af erstatningsansvar uden for kontraktforhold, til et beløb af mindst 5 013 328,64 EUR.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et anbringende og redegjort for omfanget af det lidte tab.

Med hensyn til ansvaret uden for kontraktforhold i det foreliggende tilfælde har sagsøgeren bemærket følgende:

— Ved dom af 23. september 2020, Basaglia mod Kommissionen (T-727/19, ikke trykt i Sml., EU:T:2020:446), annullerede Retten Kommissionens afgørelse om afslag på sagsøgerens begæring om aktindsigt.

— Ved denne dom bekræftede Retten bl.a., at Kommissionens adfærd var ulovlig, for så vidt som Kommissionen ensidigt havde begrænset sagsøgerens ret til aktindsigt i de ønskede dokumenter.

— Af denne ulovlige adfærd fulgte et åbenbart tab, både i forbindelse med de verserende straffeprocedurer mod sagsøgeren og i forbindelse med afgiftsproceduren for Revisionsretten, eftersom sagsøgeren ikke fuldt ud har kunnet tilrettelægge sit forsvar i nogen af disse tre procedurer.
—

Det fastslås, at Europa-Kommissionen har undladt at handle med henblik på at have en offentliggjort politik eller instruktioner om, at Europa-Kommissionen udvikler og offentliggør en politik om de omstændigheder, hvorunder Kommissionen vil udløse artikel 16 i protokollen om Nordirland, jf. artikel 265 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
—

Det fastslås, at EUIPO forskriftsmæssigt skal registrere EU-varemærkeansøgning nr. 18 162 188 for alle de varer, som nævnte varemærke er ansøgt for i klasse 19.
1.

Første anbringende om, at Europa-Parlamentet tilsidesatte sin forpligtelse til at sikre, at dets tjenestemænd og de af dem valgte personer har mulighed for frit og under overholdelse af de fastsatte regler at udpege deres repræsentanter. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 4 i personaleudvalgets forretningsorden og af forpligtelsen til at udvise omhu.