Netop med henblik på at overholde de forpligtelser, der var fastsat i ovennævnte bestemmelser i tiltrædelsesakten, vedtog den spanske lovgiver ovennævnte lov nr. 8/1991, hvorved de bestemmelser, der var gældende med hensyn til lokale afgifter i Ceuta og Melilla, blev ændret, idet den tidligere kommunale afgift på indførsel af varer (betegnet »aforo«) blev erstattet af en ny afgift, den såkaldte »arbitrio«. Herefter opkræves afgiften ikke, som tidligere, alene ved indførslen af varer til de pågældende områder, men også af den lokale produktion, idet formålet som udtrykkeligt fremhævet i forarbejderne til loven er at afskaffe enhver form for forskelsbehandling på grundlag af varernes oprindelse. På baggrund af de særlige problemer, som hæmmer den økonomiske udvikling i de pågældende områder, og som tidligere begrundede, at der gjaldt en anden afgiftsordning end den, der fandt anvendelse i resten af landet, indeholdt loven i øvrigt visse ganske vist midlertidige bestemmelser om beskyttelse af den lokale industri.

Lovens artikel 1 bestemmer: »Afgiften (’arbitrio’) på produktion og import er en indirekte kommunal afgift, som i byerne Ceuta og Melilla pålægges produktion, fremstilling og import af alle kategorier af varer mv., jf. bestemmelserne i denne lov«. I artikel 3 præciseres det i øvrigt, at de afgiftspligtige transaktioner omfatter virksomheders erhvervsmæssige produktion af goder samt import af sådanne goder til de områder, hvor loven finder anvendelse, og i henhold til lovens artikel 5, stk. 1, omfatter denne anden kategori også varer med oprindelse i andre spanske regioner. I henhold til lovens artikel 11 er den afgiftsudløsende begivenhed i førstnævnte henseende den omstændighed, at varen stilles til rådighed for køberen, og i sidstnævnte henseende indgivelsen af importanmeldelsen. For så vidt angår beskatningsgrundlaget udgøres det med hensyn til den lokale produktion det samlede beløb, der skal erlægges til sælgeren på det tidspunkt, hvor varen leveres, og for indførte varers vedkommende deres toldværdi (artikel 15 og 16). En nærmere fastsættelse af satserne for de forskellige varer er inden for de i loven fastsatte grænser (mellem 0,5% og 10%) overladt de kommunale myndigheder (artikel 18), idet de skal fastsætte dem i overensstemmelse med de gennemførelsesbestemmelser med hensyn til afgiften, der ligger inden for deres kompetence.

For så vidt angår byen Ceuta blev de pågældende gennemførelsesbestemmelser vedtaget ved bekendtgørelse af 24. september 1991 ( 3 ).

Endelig indeholder artikel 7 og 9 i lov nr. 8/1991 bestemmelser om, hvilke former for produktion og import, der er fritaget for betaling af afgiften. De kategorier af varer, som er omfattet af denne ordning, er i vidt omfang de samme i begge tilfælde. Imidlertid gælder der for den lokale industri en særlig ordning, idet lovens artikel 7, stk. 2, bestemmer: »Hel eller delvis fritagelse kan midlertidigt indrømmes med hensyn til varer, der fremstilles eller forarbejdes af industrivirksomheder, der er etableret på Ceuta's og Melilla's områder, og som henhører under de sektorer, der er beskyttet i henhold til lov nr. 50/1985 af 27. december 1985 om regionale foranstaltninger til fremme af den økonomiske udvikling med henblik på at udligne de økonomiske forskelle mellem de forskellige dele af det nationale område«.

Det skal i den forbindelse præciseres, at artikel 14 i ovennævnte kommunale bekendtgørelse af september 1991 bestemmer, at der på grundlag af en begrundet ansøgning fra de berørte virksomheder kan opnås fritagelse på de betingelser og for den periode, der er angivet i den retsakt, hvorved der meddeles fritagelse.