KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT

21. december 1995

Sag T-220/95 R

Christophe Giménez

mod

Regionsudvalget for Den Europæiske Union

»Tjenestemænd — udvælgelsesprøve — afslag på at deltage i prøverne — særlige rettergangsformer — udsættelse af udvælgelsesprøverne«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-921

Angående:

Begæring om udsættelse af udvælgelsesprøven og eventuelle udnævnelser som følge af denne udvælgelsesprøve.

Udfald:

Begæringen ikke taget til følge.

Resumé af kendelse

Ved den i hovedsagen anfægtede afgørelse havde udvælgelseskomiteen for en udvælgelssprøve, der var arrangeret af Regionsudvalget, og som i meddelelsen om udvælgelsesprøve var betegnet som en intern udvælgelsesprøve, afslået en ansøgning fra sagsøgeren, der var ansat ved Det Økonomiske og Sociale Udvalg, med den begrundelse, at han ildce var tilknyttet den fælles organisationsstruktur for de to udvalg oprettet ved protokol nr. 16 til traktaten om Den Europæiske Union.

Rettens bemærkninger

Det fandtes at fremgå af sagsøgerens argumentation, at han med sin begæring ønskede at bevare sin mulighed for at deltage i den omtvistede udvælgelsesprøve på lige vilkår med de øvrige ansøgere, når han fik medhold i hovedsagen (præmis 35).

Retten fastslog, at det påhvilede den at undersøge, om betingelsen om uopsættelighed var opfyldt under hensyntagen til udvælgelseskomiteens og ansættelsesmyndighedens forpligtelse til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at opfylde en sådan dom (præmis 38).

Henvisning til: Domstolen, 15. december 1995, sag C-254/95P-R, Parlamentet mod Innamorati, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 18.

Retten fastslog, at der ildce kunne antages at foreligge en risiko for, at sagsøgeren ville lide et uopretteligt tab - hvilket er en nødvendig betingelse for, at der kan siges at foreligge uopsættelighed - uanset hvilket resultat Retten måtte nå til i dommen, selv om sagsøgte lovligt skulle vælge ildce at lade det få konsekvenser for det samlede resultat af udvælgelsesprøven og eventuelle udnævnelser som følge af heraf. Sagsøgte ville da sioille finde en rimelig løsning på sagsøgerens situation, således at han kunne genindsættes i sine rettigheder. Under alle omstændigheder ville sagsøgte, såfremt betingelserne i EF-traktatens artikel 215, stk. 2, var opfyldt, være forpligtet til at erstatte det yderligere tab, der kunne være opstået på grund af den ulovlige retsakt, der var annulleret (præmis 38).

Henvisning til: Retten, 11. marts 1994, sag T-589/93 R, Ryan-Sheridan mod DBIFLA, Sml. Pers. II, s. 257, præmis 10; Domstolen, 6. juli 1993, sag C-242/90P, Kommissionen mod Albani m.fl., Sml. I, s. 3839, præmis 13 og 17; Domstolen, 9. august 1994, sag C-412/92P, Parlamentet mod Meskens, Sml. I, s. 3757, præmis 24.

Retten undersøgte derefter, om der, fordi udvælgelseskomiteen havde begået en åbenbar fejl, var en sådan vished for, at der skulle gives sagsøgeren medhold i hovedsagen, at dette forhold alene gjorde det berettiget at træffe den begærede foreløbige forholdsregel, selv om den eventuelle skade, som sagsøgeren kunne have lidt, ikke var alvorlig og uoprettelig (præmis 39).

Henvisning til: Retten, 25. august 1994, sag T-156/94 R, Aristrain mod Kommissionen, Sml. II, s. 715, præmis 28 ff.

Retten fastslog, at udvælgelseskomiteen ikke havde begået en sådan fejl, da den afslog sagsøgerens ansøgning med den anførte begrundelse, hverken med hensyn til fortolkningen af begrebet »fælles organisationsstruktur« eller anvendelsen deraf på det foreliggende tilfælde, eller da den fandt, at kun ansøgere, der hørte ind under denne struktur, kunne få adgang til prøven (præmis 40-44).

Konklusion:

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til folge.