KENDELSE AFSAGT AF DOMSTOLENS PRÆSIDENT

AF 3. APRIL 1974 ( 1 )

Kali-Chemie-Aktiengesellschaft

mod Kommissionen for De europæiske Fællesskaber

Sag 20/74 R

I sag nr. 20/74 R

KALI-CHEMIE AG, et tysk selskab med hjemsted i Hannover, Hans-Böckler-Allee 20, repræsenteret af direktørerne Philip von Bismarck med flere, bistået af advokaterne Rolf C. Galler, Joachim Meyer-Landrut og Fritz Georg Miller, Düsseldorf, med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Jacques Loesch, 2, rue Goethe,

som sagsøger

mod

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER, repræsenteret af dennes juridiske rådgiver, Rolf Wägenbaur, med valgt adresse i Luxembourg hos Pierre Lamoureux, juridisk rådgiver, 4, boulevard Royal,

som sagsøgt,

afsiger

PRÆSIDENTEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS DOMSTOL

følgende

KENDELSE

Sagsfremstilling

Som resultat af en procedure, der var indledt på grundlag af EØF-traktatens artikel 85, traf Kommissionen ved beslutning af 21. december 1973 (IV/795-Kali und Salz/Kali Chemie — EFT nr. L 19 af 23. januar 1974, s. 22) bestemmelse om, at virksomhederne Kali und Salz AG (i det følgende KS) og Kali-Chemie AG (i det følgende KC) skulle ophøre med den traktatovertrædelse, som lå i aftalen af 6. juli 1970 mellem disse to foretagender om KS's salg af ren kaligødning, fremstillet af KG;

de to virksomheder har mod denne beslutning fra Kommissionen anlagt to annullationssøgsmål, der den 12. marts 1974 er registreret på Domstolens justitskontor under numrerne 19 og 20/74;

den 27. marts fremsatte KC i et særskilt processkrift en begæring om en foreløbig forholdsregel med henblik på at få udsat fuldbyrdelsen af den anfægtede beslutnings artikel 3, i hvilken Kommissionen pålagde virksomhederne at ophøre med den overtrædelse, som Kommissionen havde fastslået;

denne begæring er ledsaget af tre anbringender, hvoraf det første er en fremstilling af de »uberegnelige« risici, KC løber ved fortsat at sælge til KS med fare for eventuelle sanktioner fra Fællesskabets side;

KC har videre redegjort for det farlige alternativ, virksomheden står over for, og som tvinger den til enten helt eller i det mindste for en del at standse sin kaliproduktion eller selv at skabe de nødvendige betingelser for egen markedsføring af sine produkter, til hvilket formål der kræves investeringer af en størrelsesorden, der ikke står i forhold til det tilsigtede resultat;

KC står således over for nødvendigheden af at vælge og træffe beslutninger, der indebærer risiko for uoprettelig skade som følge af minernes lukning, visse problemer med arbejdskraften, der nu må afskediges og eventuelt senere genantages, uforholdsmæssige investeringer, uomgængelige beslutninger, der først får virkning langt ud i fremtiden, og tabet af en sikker kundekreds;

KC har endelig påberåbt sig det usikkerhedsmoment, der ligger i, at minen, hvis produktion er genstand for nærværende sag, holdes igang;

efter således at have søgt at påvise det helt ekstraordinære ved den situation, virksomheden nu befinder sig i, har KC redegjort for nødvendigheden af at udsætte fuldbyrdelsen, idet en øjeblikke lig iværksættelse af Kommissionens beslutning kan bevirke, at alle de oven for nævnte mulige farer realiseres.

Ved indlæg indgivet den 2. april 1974 har Kommissionen svaret, at mulighederne for at indrømme udsættelse er blevet undersøgt grundigt på grundlag af Domstolens praksis;

i nærværende tilfælde forekommer det Kommissionen højst tvivlsomt, om sagsøgeren har godtgjort nødvendigheden og uopsætteligheden af den begærede foreløbige forholdsregel;

Kommissionen har først fremhævet, at den trufne beslutning har et klart indhold og ikke på nogen måde lader sagsøgeren være i tvivl om sin retsstilling;

ifølge Kommissionens opfattelse havde sagsøgeren efter den nævnte beslutning andre muligheder end at opgive produktionen eller opsøge nye markeder, idet afsætningen af denne produktion kan ske parallelt med den afsætning af andre produkter, som sagsøgeren i øjeblikket selv foretager:

hvad angår forholdene omkring den omhandlede mine har sagsøgerens nye anbringende ikke kunnet tages i betragtning ved Kommissionens beslutning, og rigtigheden af de sagkyndige vurderinger har ikke kunnet undersøges før nu, hvorfor Kommissionen henskyder dette spørgsmål til Domstolens afgørelse, idet den fremhæver, at dette anbringende ikke berører lovligheden af dens beslutning og ikke umiddelbart synes relevant.

Domstolen har hørt parterne i retsmødet den 3. april 1974.

KC har særlig fremhævet, at det er umuligt på én gang at sælge ren kali og forarbejdet gødning, at den omhandlede kali ikke kan sammenlignes med et kvalitetsprodukt, der kan udbydes på markedet, og at det i betragtning af produktionens og salgets svingende karakter er umuligt at fremskaffe tilstrækkelige oplagringsmuligheder.

Kommissionen har anført, at det såvel i Fællesskabet som i tredjelande er muligt at sælge ren kali særskilt; tilvejebringelsen af oplagringsmuligheder udgør et problem, der kan løses i praksis uden investeringer af betydning; imidlertid har Kommissionen indrømmet, at de nødvendige investeringer ikke for tiden kan opgøres præcist.

Grunde

1 KC's fremtidsudsigter kan skades ubodeligt, såfremt den trufne beslutning straks fuldbyrdes, idet hverken den fare, som truer udnyttelsen af minen, eller risikoen ved den pludselige omstilling af virksomheden straks kan dækkes ind ved forsikring;

2 det er sandsynligt, at en sådan omstilling ikke kan gøres om

3 De gældende procesregler for Domstolen gør det muligt at antage, at der vil blive truffet afgørelse i hovedsagen inden længe. Angående sagsomkostningerne.

4 På sagens nuværende stadium tages der forbehold for spørgsmålet om sagsomkostningerne. Ud fra disse grunde afsiger Domstolen vedrørende spørgsmålet om en foreløbig forholdsregel sålydende

KENDELSE:

1. Fulbyrdelsen af artikel 3 i Kommissionens beslutning af 21. december 1973 (IV/795 — EFT 23. januar 1974, s. 22) udsættes indtil den 15. juli.

2. Der tages forbehold for spørgsmålet om sagsomkostningerne.

Luxembourg den 3. april 1974 A. Van Houtte Justitssekretær R. Lecourt Præsident

( 1 ) – Processprog: Tysk.