ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 234/3

Domstolens dom (Store Afdeling) af 29. juni 2010 — Europa-Kommissionen mod The Bavarian Lager Co. Ltd og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (EDPS)

(Sag C-28/08 P) (1)

(Appel - aktindsigt i institutionernes dokumenter - dokument vedrørende et møde, som blev afholdt i forbindelse med en traktatbrudsprocedure - beskyttelse af personoplysninger - forordning (EF) nr. 45/2001 - forordning (EF) nr. 1049/2001)

2010/C 234/04

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved C. Docksey og P. Aalto, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for appellanten: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved E. Jenkinson og V. Jackson, som befuldmægtigede, bistået af barrister J. Coppel) og Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen og C. Fekete, som befuldmægtigede)

De øvrige parter i appelsagen: The Bavarian Lager Co. Ltd (ved solicitors J. Webber og M. Readings) og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (EDPS) (ved H. Hijmans, A. Scirocco og H. Kranenborg, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Kongeriget Danmark (ved B. Weis Fogh, som befuldmægtiget), Republikken Finland (ved J. Heliskoski, som befuldmægtiget) og Kongeriget Sverige (ved K. Petkovska, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 8. november 2007 i sag T-194/04, Bavarian Lager mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning af 18. marts 2004 om afslag på sagsøgerens begæring om aktindsigt i et dokument vedrørende et møde, som blev afholdt i forbindelse med en traktatbrudsprocedure om britiske bestemmelser, som finder anvendelse på salg af øl hidrørende fra andre medlemsstater på udskænkningssteder i Det Forenede Kongerige — fortolkning af artikel 4, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EUT L 145, s. 43)

Konklusion

1) Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 8. november 2007 i sagen Bavarian Lager mod Kommissionen (sag T-194/04) ophæves, for så vidt som den annullerer Kommissionens beslutning af 18. marts 2004, hvorved der blev givet afslag på en begæring om fuld aktindsigt i referatet af mødet den 11. oktober 1996, hvoraf navnene på alle deltagere fremgår, og for så vidt den pålægger Europa-Kommissionen at bære de omkostninger, der er afholdt af The Bavarian Lager Co. Ltd.

2) Kommissionen frifindes i den af Bavarian Lager anlagte appelsag til prøvelse af Kommissionens beslutning af 18. marts 2004, hvorved der blev givet afslag på en begæring om fuld aktindsigt i referatet af mødet den 11. oktober 1996, hvoraf navnene på alle deltagere fremgår.

3) Bavarian Lager betaler Kommissionens omkostninger i appelsagen og i første instans.

4) Kongeriget Danmark, Republikken Finland, Kongeriget Sverige, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, Rådet for Den Europæiske Union og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 79 af 29.3.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 234/10

Domstolens dom (Store Afdeling) af 29. juni 2010 — Europa-Kommissionen mod Storhertugdømmet Luxembourg

(Sag C-526/08) (1)

(Traktatbrud - formaliteten - non bis in idem - retskraft - artikel 226 EF og 228 EF - procesreglementets artikel 29 - processprog - direktiv 91/676/EØF - beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget - nationale foranstaltninger, som er uforenelige med reglerne om perioder, betingelser og metoder for tilførsel af gødning - minimumskrav til kapaciteten for opbevaring af gylle - forbud mod tilførsel af gødning på stejle skråninger - metoder til at sikre en ensartet og effektiv spredning af gødning)

2010/C 234/14

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved S. Pardo Quintillán, N. von Lingen og B. Smulders, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg (ved C. Schiltz, som befuldmægtiget, og avocat P. Kinsch)

Sagens genstand

Traktatbrud — undladelse af at have truffet de lovgivningsmæssige og administrative foranstaltninger, der er nødvendige for fuldstændigt og korrekt at efterkomme artikel 4 og 5, sammenholdt med bilag II, A, punkt 1, og bilag III, punkt 1, nr. 1, bilag II, A, punkt 5, og bilag III, punkt 1, nr. 2, bilag II, A, punkt 2, og bilag II, A, punkt 6, i Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (EFT L 375, s. 1) — fremgangsmåder, betingelser og perioder for tilførsel af gødning til jorden — minimumskrav til kapaciteten for opbevaring af gylle — forbud mod tilførsel af gødning på stejle skråninger — metoder til at sikre en ensartet og effektiv spredning af gødning

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, idet det ikke har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivets artikel 4 og 5, sammenholdt med bilag II, afsnit A, punkt 1, 2, 5 og 6, og bilag III, punkt 1, nr. 1) og 2), til dette direktiv.

2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 44 af 21.2.2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 234/6

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 1. juli 2010 — Knauf Gips KG, tidligere Gebr. Knauf Westdeutsche Gipswerke KG mod Europa-Kommissionen

(Sag C-407/08 P) (1)

(Appel - karteller - gipsplader - aktindsigt - belastende og diskulperende beviser - begrebet »virksomhed« - økonomisk enhed - selskab, der er ansvarligt for den økonomiske enheds handling - argument, der er fremsat for første gang under sagen)

2010/C 234/09

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Knauf Gips KG, tidligere Gebr. Knauf Westdeutsche Gipswerke KG (ved Rechtsanwälte M. Klusmann og S. Thomas)

Den/De anden/andre part/parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre og R. Sauer, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 8. juli 2008 i sag T-52/03, Knauf Gips mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen i en sag med påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2005/471/EF af 27. november 2002 om en procedure i henhold til artikel 81 EF mod BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA og Gyproc Benelux NV (sag COMP/E-1/37.152 — Gipsplader (EUT L 166, s. 8), eller subsidiært en påstand om nedsættelse af bøden, der er pålagt appellanten — kartel på gipsplademarkedet — manglende hensyntagen til tilsidesættelser af retten til forsvar under den administrative procedure — tilsidesættelse af »in dubio pro reo«-princippet — inddragelse af omsætningen hos andre selskaber, som ikke udgør en økonomisk enhed med appellanten, ved beregningen af bøden

Konklusion

1) Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 8. juli 2008, Knauf Gips mod Kommissionen (sag T-52/03), ophæves, i det omfang den pålægger Knauf Gips KG ansvaret for de overtrædelser, der er begået af de selskaber, som udgør Knauf-koncernen.

2) I øvrigt forkastes appellen.

3) Det af Knauf Gips KG anlagte søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2005/471/EF af 27. november 2002 om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 i en sag mod BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA og Gyproc Benelux NV (sag COMP/E-1/37.152 — Gipsplader) afvises.

4) Hver part bærer sine egne omkostninger i forbindelse med appelsagen, og sagens samlede omkostninger i første instans pålægges Knauf Gips KG.

(1) EUT C 313 af 6.12.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 234/4

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. juli 2010 — Susanne Gassmayr mod Bundesminister für Wissenschaft und Forschung (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)

(Sag C-194/08) (1)

(Socialpolitik - direktiv 92/85/EØF - iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer - artikel 5, stk. 3, og artikel 11, nr. 1)-3) - direkte virkning - gravid arbejdstager fritaget for at arbejde under sin graviditet - arbejdstager på barselsorlov - ret til udbetaling af et tillæg for journaltjeneste)

2010/C 234/06

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Susanne Gassmayr

Sagsøgt: Bundesminister für Wissenschaft und Forschung

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgerichtshof — fortolkning af artikel 11, nr. 1), 2) og 3), i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer (EFT L 348, s. 1) — direkte anvendelighed — en kvindelig arbejdstagers ret til betaling i perioden med forbud mod beskæftigelse af gravide kvinder og/eller under deres barselsorlov af et individuelt løntillæg for at udføre rådighedstjeneste uden for normal arbejdstid (»Journaldienstzulage«)

Konklusion

1) Artikel 11, nr. 1)-3), i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), har direkte virkning og giver borgerne rettigheder, som de kan gøre gældende over for en medlemsstat, der ikke har gennemført direktivet i national ret eller ikke har gennemført det korrekt, og som de nationale domstole skal beskytte.

2) Artikel 11, nr. 1), i direktiv 92/85 skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter en gravid arbejdstager, der midlertidigt er fritaget for at arbejde som følge af graviditeten, har ret til et vederlag, der er lig med den gennemsnitsindtægt, som hun har oppebåret i en referenceperiode forud for begyndelsen af graviditeten, uden at tillægget for journaltjeneste medregnes heri.

3) Artikel 11, nr. 2) og 3), i direktiv 92/85 skal fortolkes således, at den ikke til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter en arbejdstager på barselsorlov har ret til et vederlag, der er lig med den gennemsnitsindtægt, som hun har oppebåret i en referenceperiode forud for påbegyndelsen af nævnte orlov, uden at tillægget for journaltjeneste medregnes heri.

(1) EUT C 197 af 2.8.2008.
1)

Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, 6 og 9-11 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter og i henhold til de samme bestemmelser i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, idet den på trods af, at den havde modtaget en meddelelse om gensidig bistand, havde ladet en toldskyld blive forældet og for sent overførte de herfor skyldige egne indtægter, samt idet den har nægtet at betale de forfaldne morarenter.
2)

Artikel 63 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat, der fritager porteføljeudbytte, som et hjemmehørende selskab modtager fra et andet hjemmehørende selskab, for selskabsskat, mens det pålægger porteføljeudbytte, som et hjemmehørende selskab modtager fra et selskab med hjemsted i en anden medlemsstat eller i et tredjeland, som er part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992, denne skat, forudsat at den skat, der er betalt i sidstnævnte selskabs hjemstat, modregnes i den skat, der skal betales i det modtagende selskabs medlemsstat, og at de administrative byrder, der pålægges det modtagende selskab for at kunne være omfattet af denne modregning, ikke er for vidtgående. Oplysninger, som de nationale skattemyndigheder afkræver det udbyttemodtagende selskab om den skat, der faktisk har belastet overskuddet i det udbytteudloddende selskab i dettes hjemstat, er en naturlig konsekvens af creditmetodens anvendelse og kan ikke anses for en for vidtgående administrativ byrde.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/2

Domstolens dom (Store Afdeling) af 25. januar 2011 — Michael Neukirchinger mod Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Østrig)

(Sag C-382/08) (1)

(Luftfart - bevilling til at gennemføre erhvervsmæssige ballonfarter - artikel 12 EF - betingelse om bopæl eller hjemsted - administrative sanktioner)

2011/C 80/02

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Michael Neukirchinger

Sagsøgt: Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — fortolkning af artikel 49 EF ff — national lovgivning, der under trussel om straf indeholder et forbud mod at gennemføre erhvervsmæssige ballonfarter uden en national bevilling, hvis udstedelse er betinget af hjemsted eller bopæl i indlandet

Konklusion

Artikel 12 EF er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter der — under pålæggelse af administrative sanktioner, såfremt denne lovgivning ikke overholdes — for gennemførelse af ballonfarter i denne medlemsstat stilles krav om

— at en person, der er bosat eller etableret i en anden medlemsstat, og som i denne anden medlemsstat har bevilling til at gennemføre erhvervsmæssig ballonfart, enten etablerer bopæl eller hjemsted i den første medlemsstat, og

— at denne person skal opnå en ny bevilling, uden at der derved tages behørigt hensyn til den omstændighed, at udstedelsesbetingelserne indholdsmæssigt er de samme som for den bevilling, der allerede er meddelt vedkommende i den anden medlemsstat.

(1) EUT C 285 af 8.11.2008.
1)

Den Slovakiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 249, stk. 4, EF og artikel 2 i Kommissionens beslutning 2007/254/EF af 7. juni 2006 om Den Slovakiske Republiks statsstøtte C-25/05 (ex NN 21/05) til Frucona Košice a.s., idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet alle nødvendige foranstaltninger for hos støttemodtageren at tilbagesøge den ulovlige støtte, som er omfattet af denne beslutning.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/2

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. december 2010 — Bavaria NV mod Bayerischer Brauerbund eV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-120/08) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - forordning (EØF) nr. 2081/92 og (EF) nr. 510/2006 - tidsmæssig anvendelse - artikel 14 - registrering efter den forenklede procedure - forholdet mellem varemærker og beskyttede geografiske betegnelser)

2011/C 63/02

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Bavaria NV

Sagsøgt: Bayerischer Brauerbund eV

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesgerichtshof — fortolkning af artikel 13, stk. 1, litra b), og artikel 14, stk. 1 og 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 93, s. 12), samt artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 208, s. 1) — gyldigheden af Rådets forordning (EF) nr. 1347/2001 af 28. juni 2001 om supplering af bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 1107/96 om registrering af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proceduren i artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 (EFT L, 182, s. 3) — konflikt mellem en beskyttet geografisk betegnelse, som er registreret i henhold til den forenklede procedure efter artikel 17 i forordning (EF) nr. 2081/92 (her »Bayerisches Bier«), og et internationalt varemærke (her et varemærke, der indeholder ordet »Bavaria«)

Konklusion

Artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler finder anvendelse med henblik på at regulere en konflikt mellem en betegnelse, som gyldigt er blevet registreret som en beskyttet geografisk betegnelse efter den forenklede procedure i forordningens artikel 17, og et varemærke, som svarer til en af situationerne i forordningens artikel 13, og som vedrører samme type produkt, og for hvilket ansøgningen om registrering er indgivet såvel før registreringen af betegnelsen som før ikrafttrædelsen af Rådets forordning (EF) nr. 692/2003 af 8. april 2003 om ændring af forordning nr. 2081/92. Den dato, hvor registreringen af betegnelsen får gyldighed, skal anvendes som referencedato inden for rammerne af nævnte artikel 14, stk. 1.

(1) EUT C 197 af 2.8.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/2

Domstolens dom (Store Afdeling) af 7. december 2010 — VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers »VEBIC« VZW mod Raad voor de Mededinging og Minister van Economie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van beroep te Brussel — Belgien)

(Sag C-439/08) (1)

(Konkurrencepolitik - national procedure - nationale konkurrencemyndigheders deltagelse i retssager - national konkurrencemyndighed af blandet retslig og administrativ karakter - sag til prøvelse af en beslutning truffet af en sådan myndighed - forordning (EF) nr. 1/2003)

2011/C 55/03

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hof van beroep te Brussel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers »VEBIC« VZW

Sagsøgte: Raad voor de Mededinging og Minister van Economie

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hof van Beroep te Brussels — fortolkning af artikel 2 og 5 samt artikel 15, stk. 1, og artikel 35, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne (i traktatens artikel 81 og 82) (EFT 2003 L 1, s. 1) — de nationale konkurrencemyndigheders indgivelse af skriftlige indlæg og fremførelse af faktiske og retlige anbringender i forbindelse med en sag om prøvelse af disse myndigheders afgørelse — flerhed af myndigheder i medlemsstaten

Konklusion

Artikel 35 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 skal fortolkes således, at den er til hinder for nationale retsforskrifter, som ikke giver en national konkurrencemyndighed mulighed for at deltage som sagsøgt i en retssag til prøvelse af en afgørelse, som denne myndighed har truffet. Det tilkommer de nationale konkurrencemyndigheder at afveje nødvendigheden og nytten af deres indgriben i forhold til den effektive anvendelse af EU-konkurrenceretten. Disse myndigheders systematiske udeblivelse kan imidlertid bringe den effektive anvendelse af artikel 101 TEUF og 102 TEUF i fare.

I mangel af EU-retlig regulering forbliver medlemsstaterne kompetente i overensstemmelse med princippet om national procesautonomi til at udpege det eller de organer under den nationale konkurrencemyndighed, der skal have mulighed for at deltage som sagsøgt i en procedure ved en national ret til prøvelse af en afgørelse, som denne myndighed har truffet, idet overholdelsen af de grundlæggende rettigheder og EU-konkurrencerettens fulde effektivitet skal sikres.

(1) EUT C 313 af 6.12.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/3

Domstolens dom (Første Afdeling) af 16. december 2010 — Kahla/Thüringen Porzellan GmbH mod Freistaat Thüringen, Forbundsrepublikken Tyskland og Europa-Kommissionen

(Sag C-537/08 P) (1)

(Appel - statsstøtte - Kommissionens beslutning, der erklærer støtten uforenelig med fællesmarkedet og kræver tilbagesøgning heraf - principperne om retssikkerhed og om beskyttelse af den berettigede forventning)

2011/C 55/04

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (ved Rechtsanwälte M. Schütte, S. Zühlke og P. Werner)

De andre parter i appelsagen: Freistaat Thüringen (ved Rechtsanwälte A. Weitbrecht og M. Núñez-Müller), Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og W.-D. Plessing, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen (ved V. Kreuschitz og K. Gross, som befuldmægtigede, samt professor C. Koenig)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 24. september 2008 i sag T-20/03, Kahla/Thüringen Porzellan mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen i sagen med påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2003/643/EF af 13. maj 2003 om Tysklands statsstøtte til fordel for Kahla Porzellan GmbH og Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (EFT L 227, s. 12), for så vidt som den vedrører de finansielle foranstaltninger til fordel for Kahla/Thüringen Porzellan GmbH — tilsidesættelse af principperne om retssikkerhed og om beskyttelse af den berettigede forventning

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Kahla Thüringen Porzellan GmbH betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 44 af 21.2.2009.
3)

For så vidt angår statens ansvar for tab, som er forvoldt borgerne på grund af tilsidesættelser af EU-retten, der må tilregnes staten, har skadelidte borgere en ret til erstatning, såfremt den EU-retlige bestemmelse, der er tilsidesat, har til formål at tillægge dem rettigheder, at tilsidesættelsen af denne bestemmelse er tilstrækkeligt kvalificeret, og at der er en direkte årsagsforbindelse mellem denne tilsidesættelse og borgernes tab. I fravær af EU-retlige bestemmelser på området tilkommer det den enkelte medlemsstat i sit retssystem, når disse betingelser er opfyldt, at fastsætte de kriterier, hvorefter erstatning for tilsidesættelse af de EU-retlige udbudsbestemmelser skal fastsættes og vurderes, for så vidt som ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet er iagttaget.
3)

Følgende elementer, der ikke er udtømmende, kan udgøre holdepunkter for at fastslå, at den erhvervsdrivendes virksomhed er rettet mod forbrugerens bopælsmedlemsstat, nemlig virksomhedens internationale beskaffenhed, beskrivelsen af ruter fra andre medlemsstater til stedet, hvor den erhvervsdrivende er etableret, anvendelsen af et sprog eller en valuta, der er forskellig fra det sprog eller den valuta, der normalt anvendes i medlemsstaten, hvor den erhvervsdrivende er etableret, med mulighed for at reservere og bekræfte reservationen på dette andet sprog, oplysning om telefonnummer med angivelse af international landekode, udgifter til en søge- og annonceringsydelse på internettet med henblik på at give forbrugere, der har bopæl i andre medlemsstater, adgang til den erhvervsdrivendes eller det formidlende selskabs netsted, anvendelsen af et andet topdomænenavn end det, der anvendes i den medlemsstat, hvor den erhvervsdrivende er etableret, og omtale af et internationalt klientel sammensat af kunder med bopæl i forskellige medlemsstater. Det tilkommer den nationale ret at efterprøve, om der foreligger sådanne holdepunkter. Derimod er almindelig adgang til den erhvervsdrivendes eller det formidlende selskabs netsted på internettet i den medlemsstat, på hvis område forbrugeren har bopæl, ikke tilstrækkelig. Det samme gør sig gældende for oplysning om en e-mail-adresse eller en anden adresse eller anvendelse af et sprog eller en valuta, som er det sprog og/eller den valuta, der normalt anvendes i medlemsstaten, hvor den erhvervsdrivende er etableret.