Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tilnaermelse af lovgivningerne ° ensartede lovgivninger ° industriel og kommerciel ejendomsret ° patentret ° indfoerelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for laegemidler ° Faellesskabets kompetence

(EOEF-traktaten, art. 36 og 222; Raadets forordning nr. 1768/92)

2. Tilnaermelse af lovgivningerne ° foranstaltninger med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked ° indfoerelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for laegemidler med henblik paa at undgaa en uensartet udvikling af de nationale lovgivninger, der vil kunne hindre de frie varebevaegelser ° hjemmel ° traktatens artikel 100 A

(EOEF-traktaten, art. 100, 100 A og 235; Raadets forordning nr. 1768/92)

Sammendrag

1. Hverken traktatens artikel 222 eller 36 forbeholder den nationale lovgiver kompetencen til at fastsaette de materielle patentretlige regler, og bestemmelserne er ikke til hinder for faellesskabslovgivning paa omraadet.

For det foerste kan artikel 222, hvorefter de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke beroeres af traktaten, ikke fortolkes paa en saadan maade, at den nationale lovgiver med hensyn til industriel og kommerciel ejendomsret er tillagt befoejelse til at vedtage bestemmelser, som er i strid med princippet om frie varebevaegelser inden for det faelles marked, saaledes som dette er fastsat og naermere reguleret i traktaten, eller paa en saadan maade, at bestemmelsen er til hinder for faellesskabslovgivning paa omraadet.

For det andet er formaalet med artikel 36, hvorefter bestemmelserne i artikel 30-34 ikke er til hinder for forbud eller restriktioner, som er begrundet i hensynet til beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret, ikke at forbeholde visse omraader for medlemsstaternes enekompetence, men artiklen tillader, at der ved national lovgivning goeres undtagelse fra princippet om fri bevaegelighed i det omfang, dette er og forbliver begrundet for at naa de i artiklen naevnte maal.

Faellesskabet havde saaledes kompetence til at udstede forordning nr. 1768/92, hvorved der indfoertes et supplerende beskyttelsescertifikat for laegemidler, og hvorved patentbeskyttelsesperioden i visse tilfaelde forlaenges.

2. Forordning nr. 1768/92 ° hvorved der indfoertes et supplerende beskyttelsescertifikat for laegemidler, og hvorefter der, henset til den tid, der kraeves for at faa markedsfoeringstilladelse, for laegemidler, for hvilke der er meddelt en saadan tilladelse, kan ske en forlaengelse af patentbeskyttelsesperioden ° er gyldigt blevet udstedt med hjemmel i traktatens artikel 100 A, og den skulle derfor ikke have vaeret udstedt med hjemmel i artikel 100 eller artikel 235.

Med indfoerelsen af det paagaeldende certifikat paa et tidspunkt, hvor flere medlemsstater var i gang med at forstaerke patentbeskyttelsen for laegemidler, tilsigtedes det at undgaa en uensartet udvikling af de nationale lovgivninger, som kunne foere til hindringer for den frie bevaegelighed for laegemidler i Faellesskabet og dermed paavirke det indre markeds oprettelse og funktion. Indfoerelsen faldt saaledes inden for de rammer, der er fastlagt ved artikel 100 A.

Naar indfoerelsen af det paagaeldende certifikat, som er resultatet af en afvejning af patenthavernes interesser mod forbrugernes interesser og interesserne hos de virksomheder, der fremstiller generiske laegemidler, henhoerte under artikel 100 A, henhoerte den hverken under artikel 100, som artikel 100 A udtrykkeligt er en undtagelsesbestemmelse i forhold til, og heller ikke under artikel 235, som kun kan vaere hjemmel for en retsakt, hvis ingen anden traktatbestemmelse giver faellesskabsinstitutionerne kompetence til at udstede den, hvilket kun ville have vaeret tilfaeldet, saafremt der havde vaeret tale om at indfoere en ny industriel ejendomsrettighed, hvilket det omtvistede supplerende certifikat ikke er.