DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2012 :6 1RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS DOM
(Anden Afdeling)
1. februar 2012
Sag F-123/10
Giovanni Bancale og Roberto Buc c heri
mod
Europa-Komm issionen
»Personalesag — midlertidigt ansatte — interne udvælgelsesprøver — adgangsbetingelser — 
erhvervserfaring efter opnåelsen af uddannelsesbevis — uddannelsesbevis — kvalifikationer opnået før 
opnåelsen af uddannelsesbevis — ækvivalens«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold t il ar tikel 270 T EUF, d er finder a nvendelse p å 
Euratom-traktaten i h enhold til denne traktats artikel 106a, hvorunder Giovanni Bancale 
og Roberto Buccheri, midlertidigt ansatte ve d Kommissionen i D et Europæiske K ontor 
for Bekæmpe lse af Svig (O LAF), i d et væsentlige har n edlagt påstand om annullation a f 
de af udvælgelseskomitéen for de interne udvælgelsesprøver KOM/INT/OLAF/09/AD 8 
og KOM/INT/OLAF/09/AD 10 t rufne afgørelser om ikke a t give sagsøgerne ad gang til 
udvælgelsesprøven.
Udfald: Europa-Kommissionen frifindes. Giovanni Bancale og Roberto Buccheri betaler sagens 
omkostninger.
Samm endrag
1. Retspleje — stævning — formkrav — fastlæggelse af søgsmålets genstand
[Personalerettens procesreglement, art. 35, stk. 1, litra e)]
2. Tjenestemænd — søgsmål — akt, der indeholder et klagepunkt — afgørelse truffet efter fornyet 
behandling af tidligere afgørelse — afgørelse truffet af en udvælgelseskomité efter fornyet behandling af 
en afvist ansøgers sag
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90, stk. 2, og art. 91, stk. 1)
3. Tjenestemænd — udvælgelsesprøve — adgangsbetingelser — strengere krav end de m, der er fastsat i 
vedtægten med h ensyn til klassificering af stillinger — lovlig
(Tjenestemandsvedtægten, art. 5 og 29; bilag III)
4. Tjenestemænd — udvælgelsesprøve — adgangsbetingelser — krav om e t vist a ntal års 
erhvervserfaring e rhvervet e fter o pnåelsen a f de t u ddannelsesbevis, som g iver a dgang t il 
udvælgelsesprøven — lovlig
(Tjenestemandsvedtægten, art. 27, stk. 1, og art. 29, stk. 1)
2 ECLI:EU:F:2012 :6SAMM ENDR AG–SAGF-123/10
BANCALEOG BUCCHERIMODKOMM ISSIONEN
1. I henhold til artikel 35, stk. 1, litra e), i Personalerettens procesreglement skal stævningen indeholde 
søgsmålsgrundene og de faktiske o g retlige anbringender, der gøres gældende. Disse angivelser skal 
være tilstrækkeligt kl are og p ræcise til, at sagsøgte ka n tilrettelægge sit forsvar, og til, at 
Personaleretten ka n tage stilling til sagen i g ivet fald alene på det foreliggende grundlag. Det er af 
retssikkerheds- o g r etsplejehensyn e n f orudsætning f or, at e t søgsmål ka n a ntages til 
realitetsbehandling, at de væsentlige faktiske o g retlige omstændigheder, som søgsmålet støttes på, 
fremgår på en samme nhængende og forståelig måde af selve stævningen.
(jf. præmis 38)
Henvisning til:
Personaleretten: 15. februar 2011 , sag F-76/09, AH m od Kommissionen, præmis 29
2. Når en ansøger til en udvælgelsesprøve anmoder om en fornyet vurdering af en afgørelse truffet af 
en udvælgelseskomité, er det den afgørelse, udvælgelseskomitéen har truffet efter en fornyet vurdering 
af ansøgerens situation, som er den akt, d er indeholder et klagepunkt.
(jf. præmis 42)
Henvisning til:
Retten i F ørste Instans: 31. januar 2006 , sag T-293/03, Giulietti mod Kommissionen, præmis 27; 13. december 2006 , 
sag T-173/05, Heus mod Kommissionen, præmis 19
3. Bestemme lserne i ve dtægtens ar tikel 5 tilsigter generelt, efter ar ten af de opgaver, stillingerne 
vedrører, at fastlægge de kr ævede minimumsniveauer for universitetsuddannelser eller videregående 
uddannelser og erhvervsuddannelser, endog i v isse tilfælde den krævede minimale erhvervserfaring, for 
hver ansættelsesgruppe o g de forskellige lønklasser og vedrører ikke b etingelserne for ansættelse, som 
er reguleret ved bestemme lserne i ve dtægtens artikel 29 o g i b ilag III til vedtægten. Det følger heraf, 
at intet er til hinder for, at der for visse stillinger eller bestemte ka tegorier af stillinger i me ddelelsen 
om u dvælgelsesprøven f astsættes b etingelser, der e r strengere e nd d em, som s varer til 
mindstebetingelserne som følge af inddelingen af stillingerne, uanset om der skal besættes en bestemt 
ledig stilling eller oprettes en ansættelsesreserve me d henblik på at besætte stillingerne i e n bestemt 
kategori.
(jf. præmis 52)
Henvisning til:
Retten i F ørste Instans: 16. marts 2005 , sag T-329/03, Ricci mod Kommissionen, præmis 70
4. Vedtægten indrømme r institutionerne et vidt skøn me d hensyn til afholdelsen af udvælgelsesprøver. 
Et sådant skøn f inder anvendelse, når a nsættelsesmyndigheden f astsætter me ddelelsen o m 
udvælgelsesprøve o g bl.a. præciserer ad gangsbetingelserne til udvælgelsesprøven. Udøvelsen af denne 
vide skønsbeføjelse skal imidlertid v ære forenelig me d de præceptive b estemme lser i ve dtægtens 
artikel 27, stk. 1, samt i n ævnte vedtægts artikel 29, stk. 1.
Det valg, der styrer den vide skønsbeføjelse, som ansættelsesmyndigheden er tillagt på dette område, 
skal følgelig altid foretages på grundlag af de kra v, der stilles til de stillinger, der skal besættes, og, me re 
generelt, under hensyntagen til tjenestens interesse.
ECLI:EU:F:2012 :6 3SAMM ENDR AG–SAGF-123/10
BANCALEOG BUCCHERIMODKOMM ISSIONEN
Det fremgår af vedtægtens artikel 5, stk. 2, samme nholdt me d samme ar tikels stk. 3, at lønklasserne 
AD 8 og AD 10 e r høje lønklasser i a nsættelsesgruppen for ad ministratorer, som skal varetage bl.a. 
ledelses-, kon ciperings- og analyseopgaver.
I tilfælde, hvor en udvælgelsesprøve omhandler besættelsen af tjenestemandsstillinger i di sse lønklasser, 
synes kra vet om et vist antal års erhvervserfaring erhvervet efter opnåelsen af det uddannelsesbevis, 
som g iver ad gang til udvælgelsesprøven, at være en passende m åde, hvorpå institutionen sikrer et 
samarbejde me d tjenestemænd, som har de kvalifikationer, der er fastsat i ve dtægtens artikel 27, første 
afsnit, og følgelig sikrer tjenestens interesse.
Den erhvervserfaring, der er erhvervet efter opnåelsen af et uddannelsesbevis og i r elation t il dette, er 
nemlig bedre i s tand til at give a nsøgerne en dybere forståelse af anvendelsen af de videnskabelige 
tilgange til de praktiske p roblemer end en erhvervserfaring, der er erhvervet inden opnåelsen af 
uddannelsesbeviset. Den førstnævnte erhvervserfaring er i p rincippet me re berigende end den, der er 
erhvervet inden opnåelsen af uddannelsesbeviset, i d et omfang den gør det muligt i p raksis at anvende 
de tidligere erhvervede akademiske b egreber og dermed udvide de faglige ko mpe tencer. Endvidere øger 
denne erhvervserfaring sandsynligheden for, at ansøgerne har e n reel erhvervserfaring ve drørende 
udøvelsen af opgaver på ad ministratorniveau. Den udgør således et pålideligt tegn på, at ansøgerne er 
i besiddelse af de forventede kvalifikationer.
(jf. præmis 66, 76 o g 79-81)
Henvisning til:
Retten i F ørste Instans: 21. november 2000 , sag T-214/99, Carrasco Benítez mod Kommissionen, præmis 52 o g 53