Forslag til afgørelse fra generaladvokat Jacobs fremsat den 30. januar 2003. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien. - Traktatbrud - direktiv 91/271/EØF - artikel 5 - rensning af byspildevand - manglende kortlæggelse af følsomme områder. - Sag C-419/01.



Samling af Afgørelser 2003 side I-04947



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1. I den foreliggende sag har Kommissionen i medfør af artikel 226 EF nedlagt påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5 i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, eftersom det inden for hele sit område kun har kortlagt følsomme områder i visse regioner .

2. Artikel 5, stk. 1, i direktiv 91/271 krævede, at medlemsstaterne senest den 31. december 1993 havde kortlagt følsomme områder efter de kriterier, som er fastlagt i bilag II til direktivet. Artikel 5, stk. 2, krævede, at medlemsstaterne skulle sørge for, at byspildevand, der blev tilledt kloaknet, senest den 31. december 1998 skulle renses mere vidtgående end foreskrevet i andre tilfælde, før det blev udledt til disse områder, for så vidt angik alle udledninger fra byområder med over 10 000 PE (»personækvivalent«).

3. Ifølge Kommissionen udspringer sagsanlægget af oplysninger, der var videregivet af Kongeriget Spanien under den administrative procedure, hvoraf det fremgik, at den spanske stat havde udpeget de følsomme områder inden for vandområder henhørende under dennes kompetence, men at visse spanske selvstyrende regioner ikke havde foretaget sig noget tilsvarende inden for vandområder henhørende under deres kompetence. Mens særligt Andalucien, Galicien, Murcia og Cantabrien havde foretaget de pågældende udpegelser, offentliggjort dem i deres respektive lovtidender og underrettet Kommissionen herom, havde andre selvstyrende regioner tilsidesat deres pligt til at foretage de fornødne udpegelser. Kommissionen henviser her til Catalonien, Balearerne, Baskerlandet, Valencia, Asturien, De Kanariske Øer og de selvstyrende byer Ceuta og Melilla.

4. I sit svarskrift accepterer Kongeriget Spanien reelt, at flere af disse myndigheder ganske vist ikke har udpeget følsomme områder, sådan som det var påkrævet i henhold til direktivet, men det gør gældende, at disse myndigheder er i færd med endeligt at foretage de påkrævede udpegelser. Kun med hensyn til Melilla og Asturien har Kongeriget Spanien søgt helt at tilbagevise Kommissionens klage, i forhold til Melilla med den begrundelse, at dennes myndigheder ikke har nogen kompetence i forhold til de omstridte vandområder, og i forhold til Asturien med den begrundelse, at regionen ikke har noget følsomt område. Eftersom Kommissionen ikke er fremkommet med nogen replik i forhold til disse to anbringender, er det ikke muligt at slutte noget endeligt herom. Med hensyn til de øvrige forhold synes Kommissionens påstand imidlertid velbegrundet.

Forslag til afgørelse

5. Følgelig er jeg af den opfattelse, at Domstolen bør

1) fastslå, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5 i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, eftersom det inden for hele sit område kun har kortlagt følsomme områder i visse regioner

2) tilpligte Kongeriget Spanien at betale sagens omkostninger.