Sag C-357/09 PPU

Said Shamilovich Kadzoev (Huchbarov)

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Sofia-grad)

»Visum, asyl, indvandring og andre politikker i forbindelse med den frie bevægelighed for personer — direktiv 2008/115/EF — tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold — artikel 15, stk. 4-6 — frist for frihedsberøvelse — hensyntagen til den periode, i løbet af hvilken fuldbyrdelsen af en afgørelse om udsendelse er blevet udsat — begrebet »rimelig udsigt til udsendelse««

Generaladvokat J. Mazáks stillingtagen af 10. november 2009 I ‐ 11193

Domstolens dom (Store Afdeling) af 30. november 2009 I ‐ 11219

Sammendrag af dom

Visum, asyl, indvandring – indvandringspolitik – tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold – frihedsberøvelse med henblik på udsendelse – den maksimale frist for frihedsberøvelse udløbet – mulighed for ikke straks at løslade den tilbageholdte person – foreligger ikke

Visum, asyl, indvandring – indvandringspolitik – tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold – frihedsberøvelse med henblik på udsendelse – maksimal varighed – beregning – afgørelse om tilbageførsel til grænsen, som er genstand for søgsmål – hensyntagen til den periode med frihedsberøvelse, som er tilbagelagt under søgsmålsproceduren

Artikel 15, stk. 5 og 6, i direktiv 2008/115 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold skal fortolkes således, at den deri fastsatte maksimale varighed af frihedsberøvelsen skal omfatte den periode med frihedsberøvelse, som er tilbagelagt inden for rammerne af en procedure om udsendelse, som er påbegyndt, inden ordningen i dette direktiv fandt anvendelse. (jf. præmis 39 og domskonkl. 1)

Den periode, i løbet af hvilken en person har været anbragt i en facilitet for midlertidig anbringelse på grundlag af en afgørelse truffet i henhold til nationale bestemmelser og fællesskabsbestemmelser om asylansøgere, skal ikke anses for en frihedsberøvelse med henblik på udsendelse som omhandlet i artikel 15 i direktiv 2008/115 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold. Den frihedsberøvelse med henblik på udsendelse, som er reguleret ved direktiv 2008/115, og den frihedsberøvelse, som er blevet foretaget over for en asylansøger, navnlig i medfør af direktiv 2003/9 om fastlæggelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne og 2005/85 om minimumsstandarder for procedurer for tildeling og fratagelse af flygtningestatus i medlemsstaterne og de anvendelige nationale bestemmelser, henhører således under forskellige regelsæt. Hvis en asylansøger imidlertid forbliver frihedsberøvet med henblik på udsendelse, mens der verserer asylprocedurer, som er indledt efter sidstnævntes ansøgninger om asyl, skal den periode med frihedsberøvelse, som svarer til den periode, i løbet af hvilken de nævnte asylprocedurer verserede, tages i betragtning ved beregningen af den periode, i løbet af hvilken vedkommende var frihedsberøvet med henblik på udsendelse som omhandlet i artikel 15, stk. 5 og 6, i direktiv 2008/115. (jf. præmis 45, 47 og 48 samt domskonkl. 2)

Artikel 15, stk. 5 og 6, i direktiv 2008/115 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold skal fortolkes således, at den periode, i løbet af hvilken fuldbyrdelsen af en afgørelse om tilbageførsel til grænsen er blevet udsat, fordi den pågældende har anlagt et søgsmål til prøvelse af denne afgørelse, skal tages i betragtning ved beregningen af perioden for frihedsberøvelse med henblik på udsendelse, når den pågældende, mens denne procedure verserede, fortsat har opholdt sig i en facilitet for midlertidig anbringelse. Hvis dette ikke var tilfældet, ville varigheden af frihedsberøvelsen med henblik på udsendelse kunne variere, i givet fald i betydeligt omfang, fra en sag til en anden i den samme medlemsstat eller fra en medlemsstat til en anden på grund af særegenheder i de nationale retslige procedurer, hvilket ville være i strid med formålet med artikel 15, stk. 5 og 6, i direktiv 2008/115, som er at sikre en maksimal varighed for frihedsberøvelse, som er fælles for medlemsstaterne. (jf. præmis 54 og 57 samt domskonkl. 3)

Artikel 15, stk. 4, i direktiv 2008/115 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold skal fortolkes således, at denne bestemmelse ikke finder anvendelse, når mulighederne for forlængelse af de frister for tilbageholdelse, som er fastsat i nævnte direktivs artikel 15, stk. 6, er udløbet på tidspunktet for domstolsprøvelsen af frihedsberøvelsen af den pågældende person. (jf. præmis 62 og domskonkl. 4)

Artikel 15, stk. 4, i direktiv 2008/115 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold skal fortolkes således, at kun en reel udsigt til, at der kan ske velgennemført udsendelse inden for de frister, som er fastsat i artikel 15, stk. 5 og 6, kan sidestilles med en rimelig udsigt til udsendelse, og der er ikke rimelig udsigt til udsendelse, når det forekommer lidet sandsynligt, at den pågældende vil blive modtaget i et tredjeland, henset til de nævnte frister. (jf. præmis 67 og domskonkl. 5)