Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . Landbrug - faelles markedsordning - korn - medansvarsafgift - hjemmel

( EOEF-Traktaten, art . 39, 40 og 43; Raadets forordning nr . 2727/75, art . 4, stk . 4, som aendret ved forordning nr . 1579/86 )

2 . De Europaeiske Faellesskabers egne indtaegter - Traktatens artikel 201 - anvendelsesomraade - afgifter der opkraeves inden for en landbrugssektor til finansiering af udgifterne inden for sektoren - ikke omfattet - Raadets afgoerelse af 21 . april 1970 - raekkevidde

( EOEF-Traktaten, art . 201; Raadets afgoerelse af 21 . april 1970, art . 2, stk . 2 )

3 . Faellesskabsret - principper - grundrettigheder - ejendomsret - fri erhvervsudoevelse - begraensninger - lovlighed - betingelser - medansvarsafgift for korn - lovlighed

4 . Faellesskabsret - principper - proportionalitetsprincippet - oekonomiske byrder - forholdsmaessighed - kriterier for bedoemmelsen - Faellesskabets lovgivers skoen inden for den faelles landbrugspolitiks omraade - Domstolens kontrol - graenser

( EOEF-Traktaten, art . 40 og 43 )

5 . Landbrug - faelles markedsordning - korn - medansvarsafgift - foranstaltning udformet under hensyn til den faelles markedsordnings funktion - tilsidesaettelse af proportionalitetsprincippet - foreligger ikke

(( EOEF-Traktaten, art . 39, stk . 1, litra c ); Raadets forordning nr . 2727/75, art . 4, som aendret ved forordning nr . 1579/86 ))

6 . Landbrug - faelles markedsordning - forskelsbehandling af producenter eller forbrugere - medansvarsafgift for korn - fritagelse saafremt kornet efter forarbejdning anvendes paa producentens bedrift - fritagelse betinget af at forarbejdningen foretages paa bedriften - ulovlig betingelse - retsvirkninger - foreloebig opretholdelse af de omtvistede bestemmelser, men uden de diskriminerende elementer

( EOEF-Traktaten, art . 40, stk . 3, andet afsnit, og art . 177; Kommissionens forordning nr . 2040/86, art . 1, stk . 2, andet afsnit, som aendret ved forordning nr . 2572/86 )

Sammendrag

1 . En foranstaltning som medansvarsafgiften for korn, der skal medvirke til at stabilisere et marked, der er praeget af strukturelt betingede overskud, og dermed har en lignende funktion som andre interventionsforanstaltninger inden for kornsektoren, er omfattet af Traktatens artikler 39 og 40 og har foelgelig behoerig og tilstraekkelig hjemmel i Traktatens artikel 43, hvorved afgiftens stoerrelse er uden betydning .

2 . Traktatens artikel 201 omfatter kun de indtaegter, der indgaar i den almindelige finansiering af Faellesskabets budget, men ikke afgifter inden for landbruget, der vedroerer en bestemt landbrugssektor og alene anvendes til finansieringen af udgifterne inden for denne sektor . Dette gaelder ogsaa uanset artikel 2, stk . 2, i Raadets afgoerelse af 21 . april 1970 om udskiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Faellesskabets egne indtaegter . Denne bestemmelse skal alene aabne mulighed for, at der inden for rammerne af en faelles politik kan skabes nye egne indtaegter, hvilket forudsaetter, at proceduren efter artikel 201 er iagttaget, og bestemmelsen kan ikke fortolkes saaledes, at den naevnte procedure skal finde anvendelse med henblik paa vedtagelsen af en foranstaltning inden for rammerne af en faelles politik, blot fordi der i forbindelse med foranstaltningen oppebaeres indtaegter .

3 . Ejendomsretten og retten til fri erhvervsudoevelse hoerer til de almindelige retsgrundsaetninger i faellesskabsretten, som Domstolen skal beskytte . Disse grundsaetninger har imidlertid ikke absolut forrang, men skal saettes i sammenhaeng med deres funktion i samfundet . Udoevelsen af ejendomsretten og af retten til fri erhvervsudoevelse kan foelgelig underkastes begraensninger, navnlig inden for rammerne af en faelles markedsordning, forudsat at saadanne begraensninger er i virkelig overensstemmelse med de formaal, som Faellesskabet forfoelger i almenhedens interesse, og ikke, naar henses til det forfulgte formaal, indebaerer et uforholdsmaessigt og uacceptabelt indgreb, som kraenker selve kerneomraadet for de saaledes sikrede rettigheder .

I lyset af de naevnte kriterier kan medansvarsafgiften for korn ikke antages at kraenke de kornforarbejdende virksomheders grundrettigheder .

4 . Det foelger af proportionalitetsprincippet, at lovligheden af foranstaltninger, hvorved de erhvervsdrivende paalaegges oekonomiske byrder, er betinget af, at byrderne er egnede til og noedvendige for at gennemfoere de maal, der lovligt forfoelges med de paagaeldende bestemmelser . Saafremt der herved kan vaelges mellem flere egnede foranstaltninger, skal den mindst restriktive foranstaltning anvendes, og de paalagte byrder maa ikke vaere uforholdsmaessige i forhold til de forfulgte maal . Ved Domstolens kontrol med overholdelsen af disse betingelser maa der imidlertid tages hensyn til, at Faellesskabets lovgiver inden for den faelles landbrugspolitik har en skoensfrihed, der modsvarer det politiske ansvar, som lovgiver er tillagt ved Traktatens artikler 40 og 43 . En foranstaltning, som vedtages paa dette omraade, kan derfor kun anses for ulovlig, saafremt den er aabenbart uhensigtsmaessig i forhold til det maal, som vedkommende institution forfoelger .

5 . I forbindelse med indfoerelsen af medansvarsafgiften for korn samt ved fastsaettelsen af gennemfoerelsesbestemmelserne herfor har Faellesskabets lovgiver mellem flere mulige ordninger valgt den, som man har fundet bedst egnet med henblik paa at nedbringe de strukturbestemte overskud paa kornmarkedet, og som bestaar i en direkte, men moderat paavirkning i nedadgaaende retning af den pris, der udbetales kornproducenterne . En saadan foranstaltning, hvormed man soeger at begraense udbuddet via en nedsaettelse af producentprisen, maa principielt betragtes som egnet til at naa det maal at stabilisere landbrugsmarkederne, jfr . Traktatens artikel 39, stk . 1, litra c ), selv om foranstaltningen paa grund af en raekke fritagelser ikke omfatter samtlige produkter paa omraadet . Faellesskabets lovgiver har ikke herved overskredet graenserne for sit skoen paa landbrugsomraadet og har heller ikke tilsidesat proportionalitetsprincippet .

6 . Artikel 1, stk . 2, afsnit 2, i forordning nr . 2040/86, som aendret ved forordning nr . 2572/86, er ugyldig, for saa vidt som den hjemler fritagelse for medansvarsafgiften ved foerste forarbejdning af korn, saafremt denne foretages paa producentens bedrift og paa bedriftens forarbejdningsanlaeg, og saafremt det fremstillede produkt anvendes paa samme bedrift, men ikke hjemler saadan fritagelse ved en foerste forarbejdning, der foretages uden for producentens bedrift eller paa et forarbejdningsanlaeg, der ikke udgoer en del af bedriftens udstyr, selv om det fremstillede produkt anvendes paa vedkommende bedrift . Indtil Faellesskabets lovgiver har truffet de fornoedne foranstaltninger til sikring af, at de erhvervsdrivende stilles lige, skal de kompetente myndigheder fortsat anvende den anfaegtede fritagelsesbestemmelse og herved tillige anvende fritagelsen paa de erhvervsdrivende, der rammes af den statuerede forskelsbehandling .