Appel iværksat den 21. december 2018 af The Yokohama Rubber Co. Ltd til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Udvidede Afdeling) den 24. oktober 2018 i sag T-447/16, Pirelli Tyre mod EUIPO

(Sag C-818/18 P)

(2019/C 148/10)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: The Yokohama Rubber Co. Ltd (ved avvocati D. Martucci og F. Boscariol de Roberto)

De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) og Pirelli Tyre SpA

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Den appellerede dom ophæves.

— Om fornødent hjemvises sagen til Retten.

— Pirelli Tyre S.p.A. tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved appelkammeret.

Anbringender og væsentligste argumenter

Det første anbringendes første led: Udgør varemærket en udformning af varen som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra, e), nr. ii), i forordning nr. 40/94 (1)?

Retten fastslog, at selv om den grafiske gengivelse, som det omtvistede tegn består af, ikke har noget omrids, og dette tegn er ikke ledsaget af nogen yderligere beskrivelse, bestred Pirelli ikke, at slidlaget på nogle af dets dækmodeller indeholder en rille i den udformning, der gengives i det omtvistede tegn. Den kompetente myndigheds mulighed for at tage hensyn til elementer, der er nyttige for at identificere et anfægtet tredimensionalt tegns væsentlige kendetegn, er endvidere blevet udvidet til at omfatte undersøgelse af todimensionale tegn. Retten afsluttede sin udredning med følgende domskonklusion: »[d]et skal imidlertid konstateres, at det anfægtede varemærke på grundlag af en objektiv og konkret analyse ikke gengiver et slidbanemønster. Det gengiver højst en enkeltstående rille i en slidbane«. Domstolen har gentagne gange fastslået, at den retspraksis, der er blevet udviklet vedrørende tredimensionale varemærker, der består af selve varens eller dele af varens ydre, også finder anvendelse, når det ansøgte varemærke som i den foreliggende sag er et figurmærke, der består af en todimensional gengivelse af den pågældende vare eller dele af denne vare. I et sådant tilfælde består varemærket nemlig ikke af et tegn, som er uafhængigt af fremtrædelsesformen for de varer, det betegner. Den grafiske gengivelse, som det omtvistede tegn består af, gengiver præcist formen af den vare (dvs. et mønster), som varemærket omfatter, eller den vare, som gengivelsen af tekniske grunde er forbundet med. Rettens bemærkninger om, at tegnet ikke er en væsentlig del af nævnte vare, er vilkårlige og i strid med Domstolens og Rettens praksis. Spørgsmålet er ikke, om tegnet udgør en væsentlig del af varen, men om tegnet er en del af varen.

Det første anbringendes andet led: Tilføjede appelkammeret elementer til udformningen, som ikke indgår i tegnets bestanddele, og som derfor er udefrakommende i forhold til tegnet og er fremmede for dette?

Retten fastslog, at appelkammeret afveg fra den udformning, som det omtvistede tegn gengiver, og ændrede den. Apelkammeret har med andre ord ændret tegnets art, idet det har hævdet eller er gået ud fra, at der er tilføjet elementer til tegnet, som er udefrakommende i forhold til dette eller er fremmede for det. Appelkammeret tilføjede imidlertid ikke elementer til tegnet, men vurderede udformningen af en konkret vare, og ikke en abstrakt udformning. Såfremt tegnet som bekræftet af Retten er en korrekt gengivelse af en del af de varer, som er omfattet af tegnet, er det nødvendigt at foretage en analyse af dets kendetegn, således som de fremgår af den grafiske gengivelse, baseret på de pågældende vares funktion. Det er appellantens opfattelse, at Retten har bekræftet, at EUIPO forsøgte at finde skjulte kendetegn, som ikke er synlige i den gengivne udformning. Selv om denne vurdering umiddelbart bør begrænses til en analyse af udformningen, således som den er søgt registreret, kræver en undersøgelse af forholdet mellem denne udformning (rille) og varens funktion (dæk), at der tages hensyn til andre oplysninger. Ifølge appellantens opfattelse er analysen af tegnet, således som den er søgt registreret, ganske enkel, eftersom tegnet fremkommer på varemærket i form af en serieproduktion af tegnet. Dermed opstår spørgsmålet om, hvorvidt »beskrivelsen utvivlsomt udgør en gengivelse af en funktionel del af varen«, og ikke som hævdet af Retten, »om beskrivelsen utvivlsomt udgør en gengivelse af en væsentlig eller lille del af varen?«.

Andet anbringende vedrørende en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder

Retten begik en fejl i forbindelse med dens vurdering af de faktiske omstændigheder og de af Yokohama fremlagte dokumenter. I den foreliggende sag har appellanten præcist angivet, hvilke beviser der er gengivet urigtigt af Retten, og påvist de fejl i analysen, der ifølge appellanten har ført til denne urigtige gengivelse. Denne urigtige gengivelse af beviserne, fremgår åbenbart af Rettens sagsakter, uden at det er nødvendigt at foretage en ny bedømmelse af de faktiske omstændigheder og beviserne.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994, L 11, s. 1).