Rettens dom (Første Afdeling) af 10. april 2019 –

Tyskland mod Kommissionen

(Sag T-229/17)

»Tilnærmelse af lovgivningerne – forordning (EU) nr. 305/2011 – forordning (EU) nr. 1025/2012 – byggevarer – harmoniserede standarder EN 14342:2013 og EN 14904:2006 – begrundelsespligt«

1. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – begreb – harmoniseret teknisk standard, der er vedtaget på grundlag af en forordning og offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende – omfattet (Art. 263 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 305/2011, art. 8, stk. 3 og 4) (jf. præmis 41)

2. Annullationssøgsmål – Unionens retsinstansers kompetence – påstand om, at en institution meddeles et påbud – afvisning (Art. 263 TEUF og 266 TEUF) (jf. præmis 46)

3. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – begreb – akter, der fremkalder bindende retsvirkninger – Kommissionens meddelelser, der henviser til harmoniserede standarder – udelukket (Art. 263 TEUF) (jf. præmis 48-50)

4. Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde (Art. 296, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 62 og 63)

5. Tilnærmelse af lovgivningerne – byggevarer – forordning nr. 305/2011 – harmoniserede standarder – sikring af overholdelsen af tekniske standarder for bygværker – Kommissionens kontrolforpligtelse – foreligger ikke (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 305/2011, art. 17, stk. 3) (jf. præmis 69, 95 og 96)

6. Tilnærmelse af lovgivningerne – byggevarer – forordning nr. 305/2011 – harmoniserede standarder – formel indsigelse – beføjelse hos den komite, der er omhandlet i artikel 22 i forordning nr. 1025/2012 – standardiseringsemne – omfattet – spørgsmål vedrørende tekniske forskrifter – ikke omfattet (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 305/2011, art. 18, stk. 2, og forordning nr. 1025/2012, art. 22; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34, art. 5) (jf. præmis 75-82)

7. Tilnærmelse af lovgivningerne – byggevarer – forordning nr. 305/2011 – væsentlige krav – iværksættelse gennem harmoniserede standarder – varer, der bærer CE-mærkningen – formodning om egnethed til sit formål – forpligtelse til at overholde de i direktivet fastsatte procedurer for anfægtelse af harmoniserede standarder – en medlemsstats vedtagelse af ensidige nationale foranstaltninger, der begrænser den frie bevægelighed for byggevarer, der er i overensstemmelse med den harmoniserede standard – undladelse (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 305/2011, art. 8, stk. 4, og art. 18, stk. 2) (jf. præmis 98, 99, 102 og 105)

8. EU-ret – medlemsstaternes gennemførelse – bedømmelseskriterier – område, der er genstand for en udtømmende harmonisering ved en retsakt i den afledte ret – vurdering udelukkende på grundlag af harmoniseringsforanstaltningen (jf. præmis 100)

Angående

Søgsmål støttet på artikel 263 TEUF med påstand om annullation af for det første Kommissionens afgørelse (EU) 2017/133 af 25. januar 2017 om opretholdelse, med en begrænsning, i Den Europæiske Unions Tidende af referencen for den harmoniserede standard EN 14342:2013 »Trægulve: Karakteristika, overensstemmelsesvurdering og mærkning« i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011 (EUT 2017, L 21, s. 113), for det andet Kommissionens afgørelse (EU) 2017/145 af 25. januar 2017 om opretholdelse, med en begrænsning, i Den Europæiske Unions Tidende af referencen for den harmoniserede standard EN 14904:2006 »Belægninger til sportsarealer – Specifikation af indendørsbelægninger til forskellig sportsanvendelse« i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011 (EUT 2017, L 22, s. 62), for det tredje Kommissionens meddelelse af 10. marts 2017 i forbindelse med gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011 af 9. marts 2011 om fastlæggelse af harmoniserede betingelser for markedsføring af byggevarer og om ophævelse af Rådets direktiv 89/106/EØF (EUT 2017, C 76, s. 32), for så vidt som den henviser til de harmoniserede standarder EN 14342:2013 og EN 14904:2006, for det fjerde Kommissionens meddelelse af 11. august 2017 i forbindelse med gennemførelsen af forordning nr. 305/2011 (EUT 2017, C 267, s. 16), for så vidt som den henviser til de harmoniserede standarder EN 14342:2013 og EN 14904:2006, for det femte Kommissionens meddelelse af 15. december 2017 i forbindelse med gennemførelsen af forordning nr. 305/2011 (EUT 2017, C 435, s. 41), for så vidt som den vedrører de harmoniserede standarder EN 14342:2013 og EN 14904:2006, og for det sjette Kommissionens meddelelse af 9. marts 2018 i forbindelse med gennemførelsen af forordning nr. 305/2011 (EUT 2018, C 92, s. 139), for så vidt som den henviser til de harmoniserede standarder EN 14342:2013 og EN 14904:2006.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.