DOMSTOLENS DOM AF 14 JULI 1983. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD DEN ITALIENSKE REPUBLIK. - TRAKTATBRUD - SKATTEFINANSIERING AF EN DEL AF ARBEJDSGIVERBIDRAGENE TIL SYGESIKRINGSORDNING. - SAG 203/82.



Samling af Afgørelser 1983 side 02525



Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Dommens præmisser

1 Ved staevning , indleveret til Domstolens justitskontor den 9 . august 1982 , har Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 93 , stk . 2 , 2 . afsnit , anlagt sag med paastand om , at det statueres , at Den italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser , som paahviler den i henhold til traktaten , idet den ikke inden for den fastsatte frist har efterkommet Kommissionens beslutning 80/932 af 15 . september 1980 om ordningen vedroerende skattefinansiering af en del af arbejdsgiverbidragene til sygesikringsordningen i Italien ( EFT L 264 , s . 28 ).

2 Ved lovdekret nr . 353 af 6 . juli 1978 ( lovtidende nr . 192 ), stadfaestet som lov nr . 502 af 5 . august 1978 ( lovtidende nr . 246 ), indfoerte den italienske regering en ordning med skattefinansiering af en del af de arbejdsgiverbidrag , som industrivirksomheder og visse virksomheder inden for servicesektoren skal betale for deres loenmodtagere i henhold til sygesikringsordningen . Ordningen skulle foerst gaelde i en overgangsperiode paa seks maaneder , men dens gyldighed blev flere gange forlaenget . Den blev endeligt indfoert ved lovdekret nr . 663 af 30 . december 1979 ( lovtidende nr . 355 ).

3 Lovdekretets artikel 22 , stk . 1 , bestemmer foelgende :

»Fra den bidragsperiode , der foelger efter den pr . 31 . december 1979 loebende periode , nedsaettes det samlede arbejdsgiverbidrag til den lovpligtige sygesikring med fire points for maend og ti points for kvinder« .

4 Kommissionen ansaa denne ordning for at vaere en med faellesmarkedet uforenelig stoette efter betydningen i traktatens artikel 92 , idet skattefinansieringen medfoerte en stoerre nedsaettelse af arbejdsgiverbidragene til kvindelige loenmodtageres sygesikring end mandliges og dermed fremmede visse dele af produktionen i Italien , i hvilke der i saerlig grad anvendes kvindelig arbejdskraft , saasom tekstil- , beklaednings- , skotoejs- og laedersektoren . Som foelge heraf vedtog Kommissionen den 15 . september 1980 en beslutning , som bestemmer foelgende ( beslutningen blev meddelt den italienske regering den 17 . september 1980 ):

»Artikel 1

Den italienske Republik skal inden for en frist paa seks maaneder ophaeve den i artikel 22 i decreto-legge nr . 663 af 30 . december 1979 fastsatte forskel mellem nedsaettelsessatserne for arbejdsgiverbidragene til sygesikringsordningen , alt efter som det drejer sig om mandlig eller kvindelig arbejdskraft« .

»Artikel 2

Den italienske Republik meddeler Kommissionen de love eller administrative bestemmelser , den vedtager for at efterkomme denne beslutning , senest inden udloebet af den i artikel 1 fastsatte frist« .

5 Den italienske regering har ikke rejst indsigelse mod beslutningen . Derimod meddelte den ved skrivelse af 18 . februar 1981 Kommissionen , at den havde taget beslutningen til efterretning og var indstillet paa at efterkomme den i forbindelse med aendringen af bestemmelserne i den italienske lovgivning vedroerende arbejdsgiverbidrag til sygesikringen .

6 Ved skrivelse af 12 . maj 1981 godkendte Kommissionen undtagelsesvis en forlaengelse indtil den 30 . juni 1981 af Italiens frist at efterkomme beslutningen , »forudsat at enhver forskel mellem maend og kvinder med hensyn til nedsaettelsessatsen ophaeves« .

7 Ved en raekke lovdekreter _ der senere blev stadfaestet som lov _ og senest ved lovdekret nr . 17 af 29 . januar 1983 , jfr . nu lov nr . 79 af 25 . marts 1983 , har Italien flere gange udskudt fristen for at bringe de anfaegtede foranstaltninger til ophoer . Den italienske regering har begrundet dette med , at udsaettelsen var noedvendig af hensyn til den gennemgribende aendring af de paagaeldende bestemmelser , som er under udarbejdelse .

8 Den italienske regerings forklaringer aendrer intet ved den omstaendighed , at den paatalte stoetteforanstaltning paa trods af Kommissionens beslutning er blevet opretholdt ogsaa efter den 30 . juni 1981 og endog indtil de mundtlige forhandlinger ved Domstolen .

9 Det maa derfor konstateres , at Den italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser , som paahviler den i henhold til EOEF-traktaten , idet den ikke inden for den herfor fastsatte frist har efterkommet Kommissionens beslutning 80/932 af 15 . september 1980 om ordningen vedroerende skattefinansiering af en del af arbejdsgiverbidragene til sygesikringsordningen i Italien ( EFT L 264 , s . 28 ).

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

10 Ifoelge procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at afholde sagens omkostninger . Da Den italienske Republik har tabt sagen , maa den afholde sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og betemmer

DOMSTOLEN

1 . Den italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser , som paahviler den i henhold til EOEF-traktaten , idet den ikke inden for den herfor fastsatte frist har efterkommet Kommissionens beslutning 80/932 af 15 . september 1980 om ordningen vedroerende skattefinansiering af en del af arbejdsgiverbidragene til sygesikringsordningen i Italien ( EFT L 264 , s . 28 ).

2.Den italienske Republik betaler sagens omkostninger .