Med henblik på at illustrere den anvendte metode skal jeg give en detaljeret redegørelse for de faktiske omstændigheder i den mest enlde af de to sager, nemlig sag C-351/93. Den drejer sig om indførsel af et enkelt parti på 1500 kasser a 12,5 kg rosiner med betegnelsen »sultanas — special clean« — dvs. en samlet nettovægt på 18750 kg — som blev sendt fra Tyrkiet til Rotterdam med skibet »Karaman«. I de sagsakter, som den nationale ret har tilstillet Domstolen, findes følgende dokumenter:

— 11. januar 1989: tilbud eller bekræftelse af salg sendt af selskabet Stolp International BV (herefter benævnt »Stolp«), Bunschoten, til selskabet Verkade Kon. BV, Zaandam. Aftalen drejer sig om 1500 kasser til en pris af 2,15 HFL pr. kg.

— 12. januar 1989: bekræftelse af køb af flere partier rosiner sendt af Stolp til Izmir Fig Packers, et selskab med hjemsted i Izmir, Tyrkiet. Den aftalte pris er 1050 USD pr. ton (dvs. under minimumsimportprisen), »free declared, duty paid, fot (free on truck) Rotterdam«.

— 17. januar 1989: faktura vedrørende salg fra Izmir Fig Packers til Stolp af 1500 kasser tørrede druer om bord på skibet »Karaman« til den aftalte pris af 1050 USD pr. ton (under minimumsimportprisen), »ex terminal Rotterdam«.

— 17. januar 1989, dvs. samme dag: faktura vedrørende salg af rosiner i samme mængde og af samme kvalitet (stadig om bord på skibet Karaman), udfærdiget af Alpaslan Besikcioglu (Izmir, Tyrkiet) til et selskab ved navn Fitmay Ltd, London. Den aftalte pris er 1200 USD pr. ton, dvs. over minimumsimportprisen, »cf Rotterdam« (cost and freight Rotterdam).

— 25. januar 1989: faktura fra Fitmay til Izmir Fig Packers vedrørende 18750 kg Turkish sultanas til en pris af 1212 USD pr. ton, »cf Rotterdam«.

— 15. februar 1989: angivelse om overgang til fri omsætning vedrørende 1500 kasser rosiner om bord på Karaman, udfærdiget af toldklarerer Van der Linde, Rotterdam, på vegne af Fitmay. Den angivne importpris er 2544 HFL pr. ton.

— 15. februar 1989, dvs. samme dag: faktura vedrørende salg af 1500 kasser, »ex Karaman«, fra Stolp til Verkade, til den aftalte pris af 2,15 HFL pr. kg, dvs. 2150 HFL pr. ton.

— 21. februar 1989: verifikationen afsluttes, og toldklarerer Van der Linde pålægges at betale en udligningsafgift.

Kort sagt sælger Alpaslan Besikcioglu (Izmir), til en pris over minimumsprisen, til Fitmay (London), som opfylder importformaliteterne og videresælger til Izmir Fig Packers (Izmir). Dette selskab sælger, til en pris under importprisen, til Stolp (Nederlandene), som videresælger til Verkade.

Det fremgår af den af Fiscale Inlichtingen-en Opsporingsdienst foretagne undersøgelse, at Alpaslan Besikcioglu ejer 99% af selskabet Izmir Fig Packers, idet den sidste procent tilhører en vis Kemal Besikcioglu. Alpaslan Besikcioglu's virksomhed og Izmir Fig Packers har hjemsted på samme adresse i Izmir. Alpaslan Besikcioglu indbetaler regelmæssigt beløb på Izmir Fig Packers' bankkonto i London for at dække det underskud, der opstår ved videresalget med tab (i det konkrete tilfælde købte Izmir Fig Packers varerne af Fitmay for 1212 USD pr. ton og videresolgte dem til Stolp for 1050 USD). I forbindelse med en afhøring har ejeren af og direktøren for Fitmay, som er tyrkisk statsborger, forklaret, at han havde påtaget sig at opfylde formaliteterne i forbindelse med indførsel af rosiner til Fællesskabet, ved hjælp af toldklarerer Van der Linde, mod et vederlag på 1% af varernes nettopris.

Ved afgørelse af 21. februar 1989 fastsatte Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen (told- og forbrugsafgiftsmyndigheden, herefter benævnt »Inspecteur«), Rotterdam, den udligningsafgift, som toldklarerer Van der Linde skulle betale, til 8329,80 HFL. På begæring af College van Beroep voor het Bedrijfsleven har Inspecteur begrundet sin beregning (skrivelse af 23.3.1989 til retsformanden) og forklaret, at der blev taget udgangspunkt i den mellem Izmir Fig Packers og Stolp aftalte pris, omregnet til gylden i henhold til kursen den 15. februar 1989. For at tage hensyn til salgsvilkåret »ex terminal Rotterdam« blev der fra prisen trukket afladningsomkostninger fastsat skønsmæssigt til et bestemt beløb pr. container. Det resterende beløb, omregnet til ecu, giver grundlag for at fastlægge den udligningsafgift, der skal betales pr. ton, jf. forordning (EØF) nr. 3519/88 ( 1 ), som indeholder de gældende satser på tidspunktet for varernes overgang til fri omsætning. Inspecteur foretager således en kompliceret beregning, som gør det muligt at bestemme importprisen før udligningsafgift.