Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende - forsikring mod alderdom og dødsfald - ydelser - ændring af beregningsreglerne ved forordning nr. 1248/92 - anvendelse af nye beregningsregler - overgangsbestemmelser - anvendelsesområde - vedkommende persons begæring om revision støttet på bestemmelserne i forordning nr. 1248/92

(Rådets forordning nr. 1408/71, art. 95a, stk. 4, 5 og 6, og nr. 1248/92)

2. Fællesskabsret - direkte virkning - forrang - national bestemmelse, hvorefter den dommer, som sagen er indbragt for, ikke kan udelukke anvendelsen af nationale bestemmelser, der er til hinder for fællesskabsrettens fulde virkning - de nationale domstoles og myndigheders forpligtelser og beføjelser

3. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende - forsikring mod alderdom og dødsfald - ydelser - nationale antikumulationsregler - kan ikke gøres gældende i henhold til en dom afsagt af Domstolen - begrænsning af virkningerne af en revision til skade for vedkommende persons rettigheder - kvalificeret tilsidesættelse af fællesskabsretten

(Rådets forordning nr. 1408/71, art. 95a, stk. 4, 5 og 6, og nr. 1248/92)

Sammendrag

1. For at retten til revision i henhold til artikel 95a i forordning nr. 1408/71, som ændret ved forordning nr. 1248/92, skal kunne anvendes på en bestemt situation, skal begæringen herom indgives i henhold til de nye bestemmelser, der er indført ved forordning nr. 1248/92. Artikel 95a, stk. 4, 5 og 6, i forordning nr. 1408/71, med senere ændringer, finder ikke anvendelse på en begæring om revision af en alderspension, hvis størrelse er blevet begrænset i medfør af en antikumulationsregel i en medlemsstat med den begrundelse, at pensionsmodtageren ligeledes modtager en sådan pension fra den kompetente institution i en anden medlemsstat, når begæringen om revision er støttet på andre bestemmelser end bestemmelserne i forordning nr. 1248/92.

( jf. præmis 28 og 32 samt domskonkl. 1 )

2. Enhver bestemmelse i en national retsorden eller enhver lovgivningsmæssig, administrativ eller retslig praksis, som har til følge, at fællesskabsrettens virkninger begrænses ved, at den dommer, der er kompetent til at anvende fællesskabsretten, frakendes mulighed for, når han anvender denne, at foretage, hvad der kræves for at udelukke nationale lovgivningsbestemmelser, der måtte udgøre en hindring for fællesskabsreglernes fulde virkning, derfor er uforenelig med de krav, der følger af selve fællesskabsrettens natur, endog selv om den pågældende hindring kun er midlertidig. Dette princip om fællesskabsrettens forrang medfører, ikke kun for domstolene, men for alle instanser i medlemsstaterne, en forpligtelse til at sikre, at fællesskabsretlige bestemmelser gennemføres fuldt ud.

( jf. præmis 51 og 52 )

3. Det forhold, at den kompetente institution i en medlemsstat anvender artikel 95a, stk. 4, 5 og 6, i forordning nr. 1408/71, som ændret ved forordning nr. 1248/92, på en begæring om revision af alderspension og derved, til skade for den pågældende, begrænser revisionens tilbagevirkende kraft, udgør en kvalificeret tilsidesættelse af fællesskabsretten, dels når de nævnte bestemmelser ikke finder anvendelse på den pågældende begæring, dels når det af en dom, afsagt af Domstolen inden den kompetente institutions afgørelse, fremgår, at institutionen har anvendt en antikumulationsregel i den pågældende medlemsstat forkert, uden at det af samme dom kan udledes, at revisionens tilbagevirkende kraft kunne begrænses.

( jf. præmis 55 og domskonkl. 2 )