DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2012 :8 1RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS DOM
(Første Afdeling)
8. februar 2012
Sag F-11/11
Vincent Bouillez m. fl.
mod
Rådet f or De n Europæiske Un ion
»Personalesag — tjenestemænd — forfremme lse — forfremme lsesåret 2010 — afslag på 
forfremme lse — samme nligning af fortjenesterne for tjenestemænd i a nsættelsesgruppe AS T efter 
deres karri ereforløb — en institutions forpligtelse til ikke a t anvende en ulovlig 
gennemførelsesbestemme lse i ve dtægten«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold t il ar tikel 270 T EUF, d er finder a nvendelse p å 
Euratom-traktaten i h enhold til denne traktats artikel 106a me d påstand om annullation 
af de afgørelser, hvorved Rådet afviste at forfremme s agsøgerne til en højere lønklasse i 
forfremme lsesåret 2010 .
Udfald: Rådet for Den Europæiske U nion frifindes. Rådet for Den Europæiske U nion b ærer sine 
egne omkostninger og betaler sagsøgernes omkostninger.
Samm endrag
1. Tjenestemænd — forfremmelse — klage fra en ikke-forfremmet ansøger — beslutning om a fslag — 
begrundelsespligt — rækkevidde
(Tjenestemandsvedtægten, art. 25 o g 45)
2. Tjenestemænd — forfremmelse — sammenlignende b edømmelse a f fortjenester — betingelser — 
tjenestemænd i a nsættelsesgruppe AST — særlig bedømmelse for forskellige karriereforløb
(Tjenestemandsvedtægten, art. 45; bilag XIII, art. 10)
3. Tjenestemænd — forfremmelse — sammenlignende b edømmelse a f f ortjenester — 
administrationens skønsbeføjelse — elementer, der vil kunne tages i b etragtning — hvor stort et ansvar 
tjenestemanden har
(Tjenestemandsvedtægten, art. 45, stk. 1)
4. Tjenestemænd — vedtægt — almindelige ge nnemførelsesbestemmelser — institutionernes beføjelser — 
grænser — ulovlig fravigelse af trinhøjere bestemmelser — ulovlig
(Tjenestemandsvedtægten, art. 110)
2 ECLI:EU:F:2012 :8SAMM ENDR AG–SAGF-11/11
BOUILLEZM.FL.MOD RÅDET
1. Selv om ansættelsesmyndigheden ikke h ar pligt til at begrunde afgørelser om forfremme lse i forhold 
til ikke-forfremme de ansøgere, har d en derimod pligt til at begrunde en afgørelse om afslag på en 
ikke-forfremme t ansøgers klage.
Med henblik på at vurdere, om begrundelsen er tilstrækkelig, er det nødvendigt at placere den i d en 
faktuelle og retlige samme nhæng, hvori ve dtagelsen af den anfægtede retsakt indgår. Da forfremme lser 
i henhold til ve dtægtens ar tikel 45 s ker på grundlag af en udvælgelse, er det tilstrækkeligt, at 
begrundelsen for afslaget på klagen henviser til den anvendelse af de retlige og ve dtægtsmæssige 
betingelser for forfremme lse, som er foretaget i tjenestemandens individuelle tilfælde.
Hvad d esuden angår b egrundelsen for en afgørelse ve dtaget i f orbindelse me d en procedure, der 
vedrører e t stort antal tjenestemænd e ller m idlertidigt ansatte, ka n d et ikke kr æves a f 
ansættelsesmyndigheden, at den begrunder sin afgørelse i f orbindelse me d afslaget på klagen ud over 
de kl agepunkter, der er påberåbt i n ævnte kl age, bl.a. ved at redegøre for, hvorfor hver af de 
forfremme lsesværdige tjenestemænd havde fortjenester, der var b edre end fortjenesterne hos klagens 
ophavsmand.
(jf. præmis 21-23)
Henvisning til:
Retten i F ørste Instans: 2. juni 2005 , sag T-177/03, Strohm m od Kommissionen, præmis 54
Personaleretten: 10. november 2011 , sag F-18/09, Merhzaoui mod Rådet, præmis 60; 10. november 2011 , sag F-20/09, 
Juvyns mod Rådet, præmis 70
2. Hvad a ngår tjenestemænd i a nsættelsesgruppe AS T fastsætter artikel 10 i b ilag XIII til vedtægten 
vejledende m ultiplikationsfaktorer me d henblik på at fastsætte antallet af ledige stillinger i h ver 
lønklasse, idet dette antal er forskelligt alt efter de forskellige karri ereforløb. Administrationen skal 
overholde disse multiplikationsfaktorer, og det er derfor me d rette, at ansættelsesmyndigheden foretog 
forskellige samme nligninger af fortjenesterne for tjenestemænd i a nsættelsesgruppe AS T på baggrund 
af karri ereforløbet.
I denne forbindelse tilsidesætter samme nligningen af fortjenester, til brug for forfremme lsesåret, hos 
tjenestemænd i a nsættelsesgruppe AS T efter karri ereforløb ikke ve dtægtens artikel 45, idet artikel 10 i 
bilag XIII til vedtægten i s in egenskab af lex specialis fraviger de almindelige bestemme lser i ve dtægten.
(jf. præmis 31, 32 o g 34)
Henvisning til:
Personaleretten: Juvyns mod Rådet, præmis 42 o g 43
3. Det følger således af bestemme lserne i ve dtægtens artikel 45, stk. 1, at kriteriet om, hvor stort ansvar 
de forfremme lsesværdige tjenestemænd har, udgør et af de tre relevante forhold, som forvaltningen 
skal tage hensyn til ved den samme nlignende bedømme lse af de forfremme lsesværdige tjenestemænds 
fortjenester.
(jf. præmis 38)
Henvisning til:
Personaleretten: 5. maj 2010 , sag F-53/08, Bouillez m.fl. mod Rådet, præmis 52
ECLI:EU:F:2012 :8 3SAMM ENDR AG–SAGF-11/11
BOUILLEZM.FL.MOD RÅDET
4. Selv om det tilkomme r institutionerne ved afgørelse at fastlægge retningslinjerne for gennemførelse 
af en i ve dtægten fastlagt procedure, navnlig n år d et i s tatutten er foreskrevet, at sådanne 
gennemførelsesbestemme lser skal ve dtages, ka n di sse b estemme lser imidlertid u nder ingen 
omstændigheder lovligt opstille regler, som fraviger overordnede bestemme lser, såsom de almindelige 
retsprincipper eller bestemme lserne i ve dtægten eller de almindelige retsprincipper.
Såfremt en afgørelse, der finder generel anvendelse, og som e r ve dtaget af en institution, ulovligt 
fraviger trinhøjere bestemme lser, skal den pågældende institution a fstå fra at anvende denne generelle 
afgørelse. Dette er bl.a. tilfældet, når institutionen skal udtale sig om en tjenestemands individuelle 
situation, og der foreligger en almindelige gennemførelsesbestemme lse, som e r uforenelig me d en 
trinhøjere bestemme lse. I d ette tilfælde skal institutionen udtale sig om tjenestemandens individuelle 
situation o g undlade at anvende den ulovlige almindelige gennemførelsesbestemme lse.
Da d er er tale o m e n a lmindelig g ennemførelsesbestemme lse, hvorefter det kr æves, at en 
AST-tjenestemand, som h ar o pnået den i ar tikel 10, stk. 3, i b ilag XIII t il vedtægten omhandlede 
attestation, for at ku nne forfremme s, faktisk skal have ar bejdet som assistent, hvilket institutionen i 
strid me d ve dtægtens ar tikel 7, stk. 1, forbeholder en særlig ka tegori af AS T-tjenestemænd, og 
eftersom der desuden ikke e r opstillet en sådan betingelse i ve dtægtens artikel 45, begår institutionen 
ikke no gen fejl, såfremt den iagttager trinhøjere bestemme lser i ve dtægten og afstår fra at anvende 
denne ulovlige almindelige gennemførelsesbestemme lse.
(jf. præmis 45, 46, 50 o g 51)
Henvisning til:
Domstolen: 28. april 2011 , sag C-61/11 PPU , El Dridi, præmis 61
Retten i F ørste Instans: 20. november 2007 , sag T-308/04, Ianniello mod Kommissionen, præmis 38