Sag C-484/10

Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor) og Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac)

mod

Administración del Estado m.fl.

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo)

»Frie varebevægelser — kvantitative restriktioner og foranstaltninger med tilsvarende virkning — direktiv 89/106/EØF — byggevarer — ikke harmoniserede standarder — kvalitetsmærker — krav til certificeringsorganerne«

Sammendrag af dom

Frie varebevægelser — kvantitative restriktioner — foranstaltninger med tilsvarende virkning — national lovgivning, hvorefter det til konstruktion alene er tilladt at anvende armeret stål, der opfylder et vist antal tekniske specifikationer — ikke tilladt — begrundelse — beskyttelse af menneskers sundhed

(Art. 34 TEUF og 36 TEUF; Rådets direktiv 89/106)

Artikel 34 TEUF og 36 TEUF skal fortolkes således, at de krav, som er fastsat i en national lovgivning, hvorefter det til konstruktion alene er tilladt at anvende armeret stål, der opfylder et vist antal tekniske specifikationer – nemlig enten at det armerede ståls overensstemmelse med de tekniske specifikationer fastslås efter afprøvning og kontrol, som foretages ved modtagelsen af enhver sending af varen, eller at det armerede stål har et kvalitetsmærke, der er officielt anerkendt, hvilket vil sige, at det er konstateret, at producenten allerede har undergivet produktionen de begrænsninger, som er fastsat i denne lovgivning – udgør en hindring for de frie varebevægelser. En sådan hindring kan begrundes i formålet om beskyttelse af menneskers liv og sundhed, for så vidt som de fastsatte krav ikke er højere end de mindstestandarder, som kræves for anvendelsen af armeret stål til beton i den pågældende medlemsstat. Er dette tilfældet, og er den enhed, som udsteder det certifikat, der skal gøres til genstand for officiel anerkendelse i denne medlemsstat, et autoriseret organ i henhold til direktiv 89/106 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer, som ændret ved direktiv 93/68, tilkommer det den forelæggende ret at efterprøve, hvilke af disse krav der går ud over, hvad der er nødvendigt med henblik på at virkeliggøre formålet om beskyttelse af menneskers liv og sundhed.

(jf. præmis 23, 24 og 71 samt domskonkl.)

Sag C-484/10

Asociación para la Calidad de los Forjados (Ascafor) og Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (Asidac)

mod

Administración del Estado m.fl.

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo)

»Frie varebevægelser — kvantitative restriktioner og foranstaltninger med tilsvarende virkning — direktiv 89/106/EØF — byggevarer — ikke harmoniserede standarder — kvalitetsmærker — krav til certificeringsorganerne«

Sammendrag af dom

Frie varebevægelser – kvantitative restriktioner – foranstaltninger med tilsvarende virkning – national lovgivning, hvorefter det til konstruktion alene er tilladt at anvende armeret stål, der opfylder et vist antal tekniske specifikationer – ikke tilladt – begrundelse – beskyttelse af menneskers sundhed

(Art. 34 TEUF og 36 TEUF; Rådets direktiv 89/106)

Artikel 34 TEUF og 36 TEUF skal fortolkes således, at de krav, som er fastsat i en national lovgivning, hvorefter det til konstruktion alene er tilladt at anvende armeret stål, der opfylder et vist antal tekniske specifikationer – nemlig enten at det armerede ståls overensstemmelse med de tekniske specifikationer fastslås efter afprøvning og kontrol, som foretages ved modtagelsen af enhver sending af varen, eller at det armerede stål har et kvalitetsmærke, der er officielt anerkendt, hvilket vil sige, at det er konstateret, at producenten allerede har undergivet produktionen de begrænsninger, som er fastsat i denne lovgivning – udgør en hindring for de frie varebevægelser. En sådan hindring kan begrundes i formålet om beskyttelse af menneskers liv og sundhed, for så vidt som de fastsatte krav ikke er højere end de mindstestandarder, som kræves for anvendelsen af armeret stål til beton i den pågældende medlemsstat. Er dette tilfældet, og er den enhed, som udsteder det certifikat, der skal gøres til genstand for officiel anerkendelse i denne medlemsstat, et autoriseret organ i henhold til direktiv 89/106 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer, som ændret ved direktiv 93/68, tilkommer det den forelæggende ret at efterprøve, hvilke af disse krav der går ud over, hvad der er nødvendigt med henblik på at virkeliggøre formålet om beskyttelse af menneskers liv og sundhed.

(jf. præmis 23, 24 og 71 samt domskonkl.)