46

Med henblik på at begrunde opførelsen af sagsøgerens navn på de omhandlede lister har Rådet fremlagt dok. WK 1755/2020 INIT, der indeholder offentligt tilgængelige oplysninger, nemlig links, avisartikler og skærmbilleder fra: – webstedet »Aliqtisadi«, der blev tilgået den 24. september 2018, og hvorpå sagsøgeren præsenteres som direktør for Syrian-Turkish Businessmen Council, ejer af Sabra Maritime Agency og investor inden for turistsektoren; sagsøgeren beskrives her også som en af de 100 mest indflydelsesrige erhvervsmænd i Syrien, stiftende formand for det syriske søfartskammer samt stiftende medlem af Phoenicia Tourism Company, hvori han ejer 85% af kapitalen – webstedet »Syriandays«, som i en artikel offentliggjort den 10. februar 2015 med titlen »Abdelkader Sabra is the President of the Syrian Chamber of Shipping« (Abdelkader Sabra er formand for det syriske søfartskammer) oplyser, at formandskomitéen for det syriske søfartskammer har holdt sit første møde i den tredje valgrunde under overværelse af den syriske transportminister, som henviste til den vigtige rolle, som dette kammer spiller i landets tjeneste; desuden fremgår navnene på de personer, der vandt afstemningen om tildeling af forskellige stillinger, af artiklen, og sagsøgerens navn står opført som formand; endelig nævnes det, at dette kammer blev oprettet ved lov nr. 20 af 2006 og er kendetegnet ved sin støtte til søtransportsektoren – webstedet »The Syria Report«, der blev tilgået den 31. oktober 2018, og hvoraf det fremgår, at Phoenicia Tourism Company blev oprettet den 5. juli 2012 i Tartus (Syrien) inden for sektoren for udvikling af hotelprojekter, ligesom det endvidere oplyses, at sagsøgeren ejer 85% af aktierne i dette selskab, idet den samlede selskabskapital beløber sig til 1 mio. SYP (omkring 1313 EUR) – webstedet »The Syria Report«, der i en artikel offentliggjort den 26. november 2012 med titlen »Ministry of Tourism Awards New Contract to Manage Arwad Hotel« (Turistministeriet tildeler en ny kontrakt om forvaltning af hotellet på Arwad) oplyser, at det syriske turistministerium har tildelt Phoenicia Tourism Company en kontrakt om udvikling og forvaltning af et firestjernet hotel på øen Arwad (Syrien), idet kontraktens løbetid er fastsat til 60 år; det fremgår af artiklen, at hotellet vil få plads til 150 overnattende gæster, og udviklingsomkostningerne er skønsmæssigt anslået til 700 mio. SYP (919009 EUR); det fremgår ligeledes, at sagsøgeren, der beskrives som en kendt investor fra Tartus, driver virksomhed inden for flere forskellige sektorer, herunder søfart og handel – webstedet »The Syria Report«, der blev tilgået den 1. november 2018, og hvoraf det fremgår, at sagsøgeren er administrerende direktør for Sabra Group, der omfatter shippingselskabet Riamar Shipping, der ejer otte skibe, der ligger i havnen i Tartus; det oplyses ligeledes, at Sabra Group eksporterer olivenolie og beskæftiger 250 mennesker – nyhedsbureauet Reuters, som i en artikel offentliggjort den 15. november 2013 med titlen (Exclusive – [Bashar Al-]Assad allies profit from Syria’s lucrative food trade) (Eksklusivt – [Bashar Al-]Assads allierede nyder godt af Syriens lukrative fødevarehandel) oplyser, at et handels- og logistiknetværk er opstået ved at benytte stråmandsselskaber og søtransportselskaber, og at netværket ikke blot har til formål at skaffe fødevarer, men også at skabe store overskud til medlemmerne af den lukkede kreds tæt på Bashar Al-Assad; ifølge artiklen udgør Yass Marine, der er registreret i Tripoli (Libanon) og i Syrien, en del af disse virksomheder; det fremgår af artiklen, at ifølge oplysninger om søfarten fra selskabet Windward, der analyserer maritime data, har Yass Maritimes flåde af tørbulkskibe foretaget leverancer i Syrien i løbet af de seneste måneder fra havne i Ukraine, Rusland og Libanon; desuden fremgår det af artiklen, at sagsøgeren, der er en af de førende søfartsmagnater i Syrien, skulle være indblandet i søfartshandlen til Syrien; endelig fremgår det af artiklen, at oppositionens websteder og en oversigt over sagerne viser, at sagsøgeren var aktionær i Cham Holding, et selskab, der er omfattet af »sanktioner«, og som har tilknytning til Rami Makhlouf – avisen Le Monde, som i en artikel offentliggjort den 30. maj 2014 med titlen »Ces oligarques syriens qui tiennent à bout de bras le régime [de Bashar Al-]Assad« (De syriske oligarker, der holder [Bashar Al-]Assads regime i strakt arm) oplyste, at Rami Makhlouf sammen med tre andre personer, herunder sagsøgeren, har investeret i import af fødevarer, herunder hvede, ris, sukker og te, der ikke er omfattet af den europæiske embargo, i modsætning til olie – webstedet »World Crunch«, der i en artikel offentliggjort den 3. juni 2014 med titlen »The Shady Syrian Oligarchs Who Keep The Regime Afloat« (De mistænkelige syriske oligarker, der holder hånden under det syriske regime) genfremsætter vedrørende sagsøgeren de samme oplysninger som dem, der fremgik af den i ovennævnte præmis omhandlede artikel i Le Monde – webstedet »Eqtsad«, der i en artikel offentliggjort den 27. januar 2019 med titlen »Abdelkader Sabra, partner of Rami Makhlouf, who is still raising the Turkish flag in the office« (Abdelkader Sabra, der er partner med Rami Makhlouf, hejser stadig det tyrkiske flag på kontoret) beskriver sagsøgeren som en person, der har nydt godt af Bashar Al-Assads politik, der siden 2002 har gjort det muligt for en »stor social klasse« at investere i Syrien; det fremgår af artiklen, at han stiftede søfartsagenturet Abdul Kader Sabra (herefter »AKSSA«) i 2002, som nu har 350 skibe; det fremgår ligeledes af artiklen, at han siden stiftelsen i 2006 har været formand for det syriske søfartskammer, ligesom han er direktør for Syrian-Turkish Businessmen Council og næstformand for Syrian-Russian Businessmen Council; han beskrives også som en tæt forretningsforbindelse til Rami Makhlouf; ifølge artiklen har sagsøgerens virksomhed inden for søfartssektoren gjort det muligt for ham at etablere handelsforbindelser med adskillige lande, herunder navnlig Italien, Grækenland, Tyrkiet og Cypern; i denne henseende fremgår det af artiklen, at sagsøgeren er blevet udnævnt som direktør for Syrian-Turkish Businessmen Council, der spiller en vigtig rolle i udviklingen af handelsforbindelser og politiske forbindelser med Tyrkiet; det oplyses ligeledes i artiklen, at sagsøgeren har investeret i »Assad-systemet« på bedst mulig måde, eftersom han er blevet en vigtig person inden for flere sektorer; desuden fremgår det af artiklen, at han fra 2005 begyndte at udvide sin virksomhed og investerede i ejendomme og fødevarehandel sammen med Rami Makhlouf; det oplyses ligeledes i artiklen, at han har grundlagt en fabrik til fremstilling af olivenolie, et produkt, som han eksporterer i store mængder, samt en anden fabrik til fremstilling af glas-, plast- og metalbeholdere; det fremgår af artiklen, at sagsøgeren efter revolutionen i 2011 og vedtagelsen af sanktioner over for Cham Holding og de erhvervsfolk, der var involveret i dette selskab, hurtigt trak sig ud af dette selskab og proklamerede sin uskyld; videre fremgår det af artiklen, at han fra 2012 gradvist flyttede til Libanon og styrede sin virksomhed herfra, hvilket foranledigede regimet til at beslaglægge hans faste ejendom og løsøre, idet det anklagede ham for at have indført smuglervarer i Syrien; en lang række observatører har ifølge artiklen beskrevet dette som et forsøg på at beskytte ham, navnlig mod »sanktioner«, mod at han leverer visse tjenester til det syriske regime fra et andet sted; det tilføjes i artiklen, at ingen nyheder om sagsøgeren slap ud før i 2018, hvor denne og en række andre syriske erhvervsfolk opnåede libanesisk statsborgerskab; endelig oplyser artiklen i denne henseende, dels at de libanesiske medier har lanceret en kampagne mod ham, idet de anklager den libanesiske stat for at have indgået et komplot med erhvervsmændene for at finde frem til en metode til at omgå de restriktive foranstaltninger, de er pålagt, dels at sagsøgeren opnåede libanesisk statsborgerskab takket være hans samarbejde med Hizbollah, der omfattede alt fra hvidvaskning af penge til handelsforsyninger til partiet, og i denne forbindelse benyttede han sin skibsflåde – webstedet »The Syria Report«, der i en artikel offentliggjort den 5. juni 2018 med titlen »Dozens of Syrian Investors to be Granted Lebanese Citizenship« (Dusinvis af syriske investorer tildeles libanesisk statsborgerskab) oplyser, at sagsøgeren er en indflydelsesrig investor fra Tartus, som driver virksomhed inden for søfartssektoren, at et stort antal syriske investorer har problemer med at åbne og bruge en bankkonto i Libanon, og at tildelingen af et libanesisk identitetskort vil bidrage til at omgå dette problem, og at dette kunne være grunden til, at de har anmodet herom – webstedet »al Arabiya News«, der i en artikel offentliggjort den 8. juni 2018 med titlen »Lebanese nationality to Syria involved in smuggling… Know it!« (Libanesisk statsborgerskab til syrere, der er indblandet i smugling... Kend sandheden!) henviser til den kontrovers, som tildelingen af libanesisk statsborgerskab til en lang række personer fra flere lande, herunder Syrien, har skabt; sagsøgeren er ifølge artiklen blandt de personer, der er blevet naturaliseret; han beskrives heri som en person, der har »tvivlsomme« økonomiske forbindelser til Bashar Al-Assads regime, og navnlig til Rami Makhlouf; i denne henseende nævner artiklen oplysninger om partnerskabet mellem sidstnævnte og sagsøgeren, således som de fremgår af ovennævnte artikel af 30. maj 2014 offentliggjort i Le Monde; i artiklen nævnes det, at sagsøgeren er »kontormand«, at han var Tyrkiets æresambassadør i Syrien, at han også har været direktør for Syrian-Turkish Businessmen Council i 2012, og at han har været næstformand for Syrian-Russian Businessmen Council siden dets oprettelse; det tilføjes, at sagsøgeren er formand for det syriske søfartskammer, at han er aktionær i Cham Holding, men at opførelsen af dette selskab på listerne over Unionens og USA’s restriktive foranstaltninger foranledigede ham til at træde ud af mediernes søgelys og fremstille sig selv således, at han ikke længere deltog heri; i artiklen tilføjes det, at AKSSA, et søfartsselskab, der er specialiseret i forvaltning og ejerskab af fartøjer, har to datterselskaber i Italien og Grækenland og i øvrigt ejer OVO (Olive Virgin Oil Company), der eksporterer olivenolie; artiklen nævner ligeledes en af de største fabrikker i regionen, der fremstiller glas-, plast- og metalbeholdere; ifølge artiklen er sagsøgeren leder af Abdelkader Sabra Group, hvis hovedsæde er beliggende i kystprovinsen Tartus; endelig nævnes det i artiklen, at AKSSA’s faste ejendom og løsøre blev beslaglagt i 2012 i henhold til det syriske finansministeriums afgørelse nr. 932 på grund af en overtrædelse af importreglerne bestående i smugling af varer i sag nr. 208 af 2012; i artiklen tilføjes det, at sagsøgeren har besluttet at bilægge tvisten i mindelighed, således at beslaglæggelsen blev ophævet efter betaling af en bøde – webstedet »Asharq Al-Awsat«, der i en artikel offentliggjort den 8. juni 2018 med overskriften »Exclusive – 4 »Suspicious« Names behind Freezing of Lebanon’s Naturalization Decree« (Eksklusivt – 4 »Mistænkelige« navne bag suspenderingen af Libanons naturaliseringsdekret) redegør nærmere for de libanesiske myndigheders offentliggørelse af 400 navne på personer, der har opnået libanesisk statsborgerskab i henhold til et kontroversielt regeringsdekret, og endvidere udpeger sagsøgeren som formand for det syriske søfartskammer – webstedet »Enab Baladi«, der i en artikel af 10. juni 2018 med titlen »The establishment of companies and naturalization… Lebanon ride [Bashar Al-]Assad to circumvent sanctions« (Oprettelse af virksomheder og naturalisation... Libanon hjælper [Bashar Al-]Assad til at omgå sanktionerne) oplyser, at sagsøgerens navn findes blandt navnene på de personer, der er omfattet af de libanesiske naturalisationsdekret, og han beskrives som en af de 100 mest fremtrædende erhvervsmænd i Syrien; ifølge artiklen ejer han Sabra Maritime Agency, han er direktør for Syrian-Turkish Businessmen Council og »første« formand for det syriske søfartskammer; i artiklen nævnes ligeledes Cham Holding, der ejes af Rami Makhlouf, og som sagsøgeren har lagt afstand til, efter at USA pålagde dette selskab »sanktioner«; endelig tilføjes det i artiklen, at de syriske erhvervsmænd ifølge en analytiker ønsker at frigøre sig fra de »sanktioner«, de er blevet pålagt; i denne henseende gør libanesisk statsborgerskab ifølge artiklen det muligt for dem at åbne konti og foretage indskud i libanesiske banker – webstedet »Al Janoubia«, der i en artikel offentliggjort den 8. juni 2018 med titlen »Abdelkader Sabra became Lebanese« (Abdelkader Sabra er blevet libaneser) præciserer, at sagsøgerens navn for nylig er blevet berømt på grund af det naturalisationsdekret, som Libanon har offentliggjort, at han er tæt på Bashar Al-Assad og er en vigtig aktionær i Cham Holding, som ejes af Rami Makhlouf – webstedet for Middle East Institute for Research and Strategic Studies (MEIRSS), der i en artikel offentliggjort den 20. juni 2018 med titlen »Lebanese Nationalization Decree: Sanction Evasion & Shady Business?« (Det libanesiske naturalisationsdekret: omgåelse af sanktioner og tvivlsomme forretninger?) nævner det præsidentielle dekret, hvormed 407 udlændinge fra forskellige lande fik tildelt libanesisk statsborgerskab; artiklen henviser også til den politiske kontrovers og mediekontrovers, som dette dekret gav anledning til; det præciseres heri, at adskillige syriske erhvervsmænd tæt på Bashar Al-Assad har fået tildelt libanesisk statsborgerskab, at en række naturaliserede personer har finansielle og politiske forbindelser til det syriske regime og er genstand for konstant overvågning og restriktive foranstaltninger fra EU’s og USA’s side, og at sagsøgeren, der har fået tildelt libanesisk statsborgerskab, er medlem af bestyrelsen for Cham Holding, et selskab, der er omfattet af restriktive foranstaltninger fra EU’s og USA’s side, endelig oplyses det i artiklen, at han har bidraget til oprettelsen af et selskab i Libanon, kaldet Yass Marine Group, der har været indblandet i en skandale i Syrien vedrørende fødevaresikkerhed.