Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Tilnærmelse af lovgivningerne - varemærker - direktiv 89/104 - konsumptionsprincippet i henhold til artikel 7 - anvendelse på varer, der er genindført efter ompakning og genanbringelse af det originale varemærke - anvendelse af traktatens artikel 30 og 36 (efter ændring nu artikel 28 EF og 30 EF) i tilfælde af udskiftning af varemærket med et andet mærke

(EF-traktaten, art. 30 og 36 (efter ændring nu art. 28 EF og 30 EF); Rådets direktiv 89/104, art. 7)

2 Frie varebevægelser - industriel og kommerciel ejendomsret - varemærkeret - produkt, der er bragt i omsætning i en medlemsstat af varemærkeindehaveren eller med dennes samtykke - indførsel efter ompakning og genanbringelse af varemærket eller efter udskiftning af varemærket med det, som varemærkeindehaveren benytter i importmedlemsstaten - indehaverens indsigelser - lovligt - betingelser - ingen kunstig opdeling af markederne mellem medlemsstaterne - samme anvendelse i begge situationer

(EF-traktaten, art. 36 (efter ændring nu art. 30 EF))

3 Frie varebevægelser - industriel og kommerciel ejendomsret - varemærkeret - produkt, der er bragt i omsætning i en medlemsstat af varemærkeindehaveren eller med dennes samtykke - indførsel efter udskiftning af varemærket med det mærke, som varemærkeindehaveren benytter i importmedlemsstaten - indehaverens indsigelser - lovligt - betingelser - ingen kunstig opdeling af markederne mellem medlemsstaterne - kriterier for bedømmelsen

(EF-traktaten, art. 36 (efter ændring nu art. 30 EF))

Sammendrag

1 Artikel 7 i første direktiv 89/104 om varemærker, hvis stk. 1 bestemmer, at der kun indtræder konsumption af de rettigheder, der er knyttet til varemærket, for varer, som er markedsført inden for Fællesskabet »under dette mærke« af indehaveren selv eller med dennes samtykke, finder anvendelse, såfremt det originale mærke genanbringes efter ompakning af varen. Derimod finder denne artikel ikke anvendelse, såfremt en parallelimportør udskifter det originale varemærke med et andet mærke. I dette sidste tilfælde er varemærkeindehaverens og parallelimportørens respektive rettigheder fastlagt i traktatens artikel 30 og 36 (efter ændring nu artikel 28 EF og 30 EF). Eftersom direktivets artikel 7, ligesom traktatens artikel 36, har til formål at forene de grundlæggende hensyn til beskyttelsen af varemærkerettigheder med de grundlæggende hensyn til de frie varebevægelser inden for det fælles marked, skal disse to bestemmelser, der tilsigter at nå det samme resultat, fortolkes på samme måde.

2 Varemærkeindehaverens beføjelse i medfør af national ret til at forbyde, at en importør forhandler varer, som er bragt i omsætning i eksportmedlemsstaten af varemærkeindehaveren selv eller med hans samtykke, og som er blevet ompakket med genanbringelse af det originale varemærke eller med udskiftning af dette mærke med det, som indehaveren benytter i importmedlemsstaten, anses for hjemlet i traktatens artikel 36 (efter ændring nu artikel 30 EF), medmindre det bl.a. bevises, at et sådant forbud bidrager til en kunstig opdeling af markederne mellem medlemsstaterne.

Denne betingelse om kunstig opdeling kan ikke anvendes forskelligt, alt efter om det originale varemærke genanbringes efter ompakning eller udskiftes, da der ikke er nogen objektiv forskel, som kan begrunde en forskellig ordning for disse to situationer. I det omfang, hvor varemærkeindehaveren i medfør af varemærkeretten i importmedlemsstaten kan modsætte sig, at mærket genanbringes efter ompakning af varen, eller at det udskiftes, og ompakningen med genanbringelse af varemærket eller udskiftningen af varemærket er nødvendig for, at varerne kan markedsføres af parallelimportøren i importmedlemsstaten, foreligger der hindringer for handelen inden for Fællesskabet, der medfører kunstige opdelinger af markederne mellem medlemsstaterne, og dette uanset om disse opdelinger har været tilsigtet af varemærkeindehaveren.

3 Betingelsen vedrørende kunstig opdeling af markederne mellem medlemsstaterne indebærer, at der ved afgørelsen af, om en varemærkeindehaver i medfør af national ret kan modsætte sig, at en parallelimportør af lægemidler udskifter det varemærke, som benyttes i eksportmedlemsstaten, med det, varemærkeindehaveren benytter i importmedlemsstaten, skal tages hensyn til de omstændigheder, der forelå på tidspunktet for markedsføringen i importmedlemsstaten, som gør det objektivt nødvendigt at udskifte det originale varemærke med det, der benyttes i importmedlemsstaten, for at den pågældende vare kan markedsføres i denne stat af parallelimportøren. Denne nødvendighedsbetingelse er opfyldt, såfremt forbuddet mod, at importøren udskifter varemærket, i det enkelte tilfælde hindrer hans effektive adgang til markedet i importmedlemsstaten. Derimod vil nødvendighedsbetingelsen ikke være opfyldt, hvis udskiftningen af mærket udelukkende kan forklares med, at parallelimportøren søger en kommerciel fordel.