Domstolens Dom (Første Afdeling) af 17. juli 1997. - Badische Erfrischungs-Getränke GmbH & Co. KG mod Land Baden-Württemberg. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Bundesverwaltungsgericht - Tyskland. - Naturligt mineralvand - Begreb - Vand med sundhedsbefordrende egenskaber. - Sag C-17/96.



Samling af Afgørelser 1997 side I-04617



Sammendrag

Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Tilnaermelse af lovgivningerne - naturligt mineralvand - direktiv 80/777 - anerkendelse som naturligt mineralvand - national lovgivning, hvorefter der stilles krav om sundhedsbefordrende egenskaber - ulovlig

(Raadets direktiv 80/777, art. 1, stk. 1, og bilag I, del I, nr. 1 og 2)

Sammendrag

Bestemmelserne i artikel 1, stk. 1, jf. bilag I, del I, nr. 1 og 2, i direktiv 80/777 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om udvinding og markedsfoering af naturligt mineralvand skal fortolkes saaledes, at de er til hinder for, at en medlemsstat kraever, at vand skal have sundhedsbefordrende egenskaber, for at det kan anerkendes som naturligt mineralvand.

Parter

I sag C-17/96,

angaaende en anmodning, som Bundesverwaltungsgericht i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende sag,

Badische Erfrischungs-Getraenke GmbH & Co. KG

mod

Land Baden-Wuerttemberg,

at opnaa en praejudiciel afgoerelse vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 80/777/EOEF af 15. juli 1980 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om udvinding og markedsfoering af naturligt mineralvand (EFT L 229, s. 1),

har

DOMSTOLEN

(Foerste Afdeling)

sammensat af afdelingsformanden, L. Sevón, og dommerne P. Jann og M. Wathelet (refererende dommer),

generaladvokat: M.B. Elmer

justitssekretaer: assisterende justitssekretaer H. von Holstein,

efter at der er indgivet skriftlige indlaeg af:

- Badische Erfrischungs-Getraenke GmbH & Co. KG ved advokat T. Schmidt-Koetters, Duesseldorf

- Land Baden-Wuerttemberg ved ekspeditionssekretaer H. Lauinger, regeringspraesidiet i Karlsruhe, som befuldmaegtiget

- den franske regering ved kontorchef C. de Salins, og fuldmaegtig R. Nadal, begge Juridisk Tjeneste, Udenrigsministeriet, som befuldmaegtigede

- den italienske regering ved afdelingschef, professor U. Leanza, Juridisk Tjeneste, Udenrigsministeriet, som befuldmaegtiget, bistaaet af statens advokat, O. Fiumara

- Det Forenede Kongeriges regering ved S. Ridley, Treasury Solicitor's Department, som befuldmaegtiget, og barrister D. Bethlehem

- Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved C. Schmidt, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtiget,

paa grundlag af retsmoederapporten,

efter at der i retsmoedet den 29. januar 1997 er afgivet mundtlige indlaeg af Badische Erfrischungs-Getraenke GmbH & Co. KG ved T. Schmidt-Koetters, af den franske regering ved R. Nadal, af den irske regering ved barrister-at-law P. O'Reilly, af den italienske regering ved O. Fiumara, af Det Forenede Kongeriges regering ved D. Bethlehem og af Kommissionen ved C. Schmidt,

og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 15. maj 1997,

afsagt foelgende

Dom

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 31. august 1995, indgaaet til Domstolen den 19. januar 1996, har Bundesverwaltungsgericht i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen tre spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 80/777/EOEF af 15. juli 1980 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om udvinding og markedsfoering af naturligt mineralvand (EFT L 229, s. 1, herefter »direktivet«).

2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag, som et selskab, der udvinder mineralvand, Badische Erfrischungs-Getraenke GmbH & Co. KG, har anlagt mod Land Baden-Wuerttemberg som foelge af, at delstaten har afslaaet at anerkende vandet fra en af selskabets kilder som naturligt mineralvand.

3 I slutningen af 1980'erne fandt Badische Erfrischungs-Getraenke en vandforekomst. En analyse af de ernaeringsfysiologiske virkninger af vandet viste et lavt indhold af natrium og klorid, hvilket ifoelge Badische Erfrischungs-Getraenke gjorde vandet saerligt egnet til at indgaa i en saltfattig diaet og som middel mod forhoejet blodtryk.

4 Badische Erfrischungs-Getraenke indgav en begaering til Land Baden-Wuerttemberg om anerkendelse af vandet som »naturligt mineralvand«.

5 Begaeringen blev afslaaet af Land Baden-Wuerttemberg ved afgoerelser truffet den 28. november 1989 og den 2. april 1990 under henvisning til, at vand ikke kan have de »ernaeringsfysiologiske virkninger«, som kraeves i henhold de tyske regler, uden et vist positivt indhold af vigtige bestanddele.

6 § 2, nr. 2, i Mineral- und Tafelwasser-Verordnung (den tyske bekendtgoerelse om mineral- og bordvand) har foelgende ordlyd:

»Ved 'naturligt mineralvand' forstaas vand, der opfylder foelgende krav ...

2. vandet er karakteriseret ved sin naturlige renhed og har bestemte ernaeringsfysiologiske virkninger som foelge af sit indhold af mineraler, mikronaeringsstoffer eller andre bestanddele ...«

7 Badische Erfrischungs-Getraenke anlagde sag ved Verwaltungsgericht Karlsruhe, som ved dom afsagt den 8. november 1991 frifandt sagsoegte. Denne dom blev stadfaestet af Verwaltungsgerichtshof Baden-Wuerttemberg ved dom af 30. november 1993 med den begrundelse, at selskabet ikke havde godtgjort, at vandet havde ernaeringsfysiologiske virkninger som foelge af bestanddele i vandet, saaledes som det kraeves efter de tyske bestemmelser. Appelretten fandt, at et manglende eller et ringe indhold af visse bestanddele i vandet ikke var tilstraekkeligt til, at det kunne betegnes som naturligt mineralvand.

8 Ogsaa Bundesverwaltungsgericht, hvortil der blev indgivet revisionsanke, fandt, at de tyske bestemmelser skulle fortolkes saaledes, at der skal bestaa en aarsagsforbindelse mellem et positivt indhold af bestanddele i vandet og dets ernaeringsfysiologiske virkninger.

9 Bundesverwaltungsgericht naerede imidlertid tvivl om, hvorvidt disse krav er i overensstemmelse med direktivet, der harmoniserer saavel definitionen af naturligt mineralvand som bestemmelserne vedroerende udnyttelse og markedsfoering.

10 I direktivets artikel 1, stk. 1, bestemmes:

»Dette direktiv vedroerer vand, der udvindes af jorden i en medlemsstat, og som af den paagaeldende medlemsstats ansvarlige myndighed anerkendes som naturligt mineralvand, der opfylder bestemmelserne i bilag I, del I.«

Af bilag I, del I (»Definition«), nr. 1 og 2, fremgaar foelgende:

»1. Ved 'naturligt mineralvand' forstaas i henhold til artikel 5 bakteriologisk sundt vand, der hidroerer fra et underjordisk grundvandsspejl eller vandlag, og som kommer fra en kilde, der udnyttes ved et eller flere naturlige eller kunstige udspring.

Naturligt mineralvand adskiller sig klart fra almindeligt drikkevand:

a) ved sin naturlige beskaffenhed, der er kendetegnet ved dets indhold af mineraler, mikronaeringsstoffer eller andre bestanddele samt i givet fald ved at have visse virkninger

b) ved sin naturlige renhed,

idet begge karakteristika er bevaret som foelge af den underjordiske oprindelse af dette vand, som har vaeret beskyttet imod enhver risiko for forurening.

2. Disse karakteristika, der kan give det naturlige mineralvand dets sundhedsbefordrende egenskaber, skal vaere bedoemt:

a) 1. geologisk og hydrologisk

2. fysisk, kemisk og fysisk-kemisk

3. mikrobiologisk

4. om noedvendigt, farmakologisk, fysiologisk og klinisk

b) efter de i del II anfoerte kriterier,

c) efter metoder, der er videnskabeligt godkendt af den ansvarlige myndighed.

...«

11 Bundesverwaltungsgericht fandt det tvivlsomt, om det efter direktivet er en betingelse for anerkendelse af vand som naturligt mineralvand, at vandet har sundhedsbefordrende egenskaber, og i givet fald, om disse egenskaber skal paavises. I bekraeftende fald opstod spoergsmaalet om, hvorvidt de sundhedsbefordrende egenskaber kan vise sig ved, at det paagaeldende vand mangler en bestanddel, eller at det har et lavt indhold af en bestemt bestanddel. Endelig naerede Bundesverwaltungsgericht, under hensyn til at de tyske bestemmelser anvender begrebet »ernaeringsfysiologiske virkninger«, tvivl om raekkevidden af begreberne »visse virkninger« og »sundhedsbefordrende egenskaber«, der anvendes i henholdsvis nr. 1 og 2 i direktivets bilag I, del I.

12 Bundesverwaltungsgericht har herefter udsat sagen og forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:

»1) Skal artikel 1, stk. 1, jf. bilag I (I. Definition), i Raadets direktiv 80/777/EOEF af 15. juli 1980 fortolkes saaledes, at vand - bortset fra den kategori af kildevand ('Altwaesser'), som er omhandlet i bilag I, I. Definition, nr. 2, stk. 2 - kun kan anerkendes som naturligt mineralvand, naar det besidder sundhedsbefordrende egenskaber, og i bekraeftende fald, naar disse egenskaber kan paavises?

2) Kan de i paakommende tilfaelde kraevede sundhedsbefordrende egenskaber ogsaa vise sig ved manglende eller ringe indhold af de i bilag I, del I, nr. 1, litra a), naevnte bestanddele (f.eks. natriumfattigt vand)?

3) Hvorledes skal begrebet 'sundhedsbefordrende egenskaber' i bilag I, del I, nr. 2, afgraenses over for begrebet 'visse virkninger' i del I, nr. 1, litra a) (jf. del II, 1.4.1 i bilag I)?«

Det foerste spoergsmaal

13 Land Baden-Wuerttemberg har med stoette fra den franske og den italienske regering anfoert, at vand kun kan anerkendes som naturligt mineralvand, hvis det har sundhedsbefordrende egenskaber. Naturligt mineralvand er ikke kun defineret ved dets oprindelse, indhold og tilstand, men ogsaa ved dets ernaeringsfysiologiske virkninger, idet saadanne virkninger foelger af indholdet af mineraler, mikronaeringsstoffer eller andre bestanddele, der bestemmer vandets natur. Det foelger efter delstatens opfattelse af bilag I, del I, nr. 2, at vandets sundhedsbefordrende egenskaber skal paavises, og bestemmelsen i nr. 2 kompletterer og tydeliggoer nr. 1 ved at stille krav om en bedoemmelse af de i nr. 1 anfoerte karakteristika med henblik paa konkret at paavise de sundhedsbefordrende egenskaber.

14 Kommissionen har anfoert, at bestemmelserne i bilag I, del I, nr. 1 og 2, der begge indgaar i definitionen af naturligt mineralvand, skal laeses i sammenhaeng. Den tyske, engelske, nederlandske og danske version af nr. 2 svarer til hinanden og er tvetydige i henseende til det stillede spoergsmaal. Hverken den franske, italienske eller spanske version af nr. 2 efterlader derimod tvivl om, at mineralvand altid skal have saadanne egenskaber.

15 Det maa foerst fastslaas, at bestemmelsen i bilag I, del I, nr. 1, der definerer, hvad der skal forstaas ved naturligt mineralvand, ikke naevner »sundhedsbefordrende egenskaber«. I nr. 1, stk. 1, defineres naturligt mineralvand som bakteriologisk sundt vand med underjordisk oprindelse. I stk. 2 praeciseres det kun, at naturligt mineralvand adskiller sig fra almindeligt drikkevand ved to karakteristika, dels dets naturlige beskaffenhed, der er kendetegnet ved dets indhold af mineraler og mikronaeringsstoffer eller andre bestanddele samt i givet fald ved at have visse virkninger, dels dets naturlige renhed, idet det tilfoejes, at det er dets underjordiske oprindelse, der bevirker, at disse karakteristika er bevaret. Begrebet »sundhedsbefordrende egenskaber« optraeder foerst i bilag I, del I, nr. 2.

16 For saa vidt angaar kravet om sundhedsbefordrende egenskaber fraveg Raadet Kommissionens oprindelige forslag til direktiv (EFT 1970 C 69, s. 14), hvori kravet fremgik af nr. 1. Den aendrede placering synes at vaere udtryk for, at Raadet ikke oenskede, at der skulle stilles krav om sundhedsbefordrende egenskaber for at godkende vand som naturligt mineralvand.

17 Denne fortolkning bestyrkes af det forhold, at direktivet ikke indeholder en definition af begrebet sundhedsbefordrende egenskaber. Saafremt det havde vaeret Raadets mening, at der skulle stilles krav om sundhedsbefordrende egenskaber for at godkende vand som naturligt mineralvand, kunne direktivet, der i oevrigt er udformet meget praecist og detaljeret, have indeholdt regler herom, saaledes som det med rette er blevet anfoert af generaladvokaten i forslaget til afgoerelse, punkt 18.

18 Endelig er ordene, »der kan give det naturlige mineralvand dets sundhedsbefordrende egenskaber« kun udtryk for, at de omtalte karakteristika kan have den virkning. Denne rent beskrivende formulering staar klart i modsaetning til saetningens hovedindhold, som er, at det naturlige mineralvands karakteristika, som omtalt i nr. 1, »skal« vaere bedoemt paa forskellige maader, efter bestemte kriterier og efter metoder, der er videnskabeligt godkendt af den ansvarlige myndighed (jf. bilag I, del I, nr. 2, foerste led).

19 Herefter maa det foerste spoergsmaal besvares med, at bestemmelserne i direktivets artikel 1, stk. 1, jf. bilag I, del I, nr. 1 og 2, skal fortolkes saaledes, at de er til hinder for, at en medlemsstat kraever, at vand skal have sundhedsbefordrende egenskaber, for at det kan anerkendes som naturligt mineralvand.

Det andet og tredje spoergsmaal

20 Naar henses til svaret paa det foerste spoergsmaal, er det ikke noedvendigt at besvare det andet og det tredje spoergsmaal.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

21 De udgifter, der er afholdt af den franske, den irske og den italienske regering samt af Det Forenede Kongeriges regering og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN

(Foerste Afdeling)

vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Bundesverwaltungsgericht ved kendelse af 31. august 1995, for ret:

Bestemmelserne i artikel 1, stk. 1, jf. bilag I, del I, nr. 1 og 2, i Raadets direktiv 80/777/EOEF af 15. juli 1980 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om udvinding og markedsfoering af naturligt mineralvand skal fortolkes saaledes, at de er til hinder for, at en medlemsstat kraever, at vand skal have sundhedsbefordrende egenskaber for, at det kan anerkendes som naturligt mineralvand.