Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Medlemsstater – forpligtelser – tilsidesættelse – begrundelse – princippet om beskyttelse af den berettigede forventning

(Art. 226 EF)

2. Internationale aftaler – medlemsstaternes aftaler – aftaler indgået forud for EF-traktaten – artikel 307 EF – anvendelsesområde

(Art. 307 EF)

3. Transport – lufttransport – billetpriser på luftruter inden for Fællesskabet samt edb-reservationssystemer, der anvendes i medlemsstaterne

(EF-traktaten, art. 5 (nu art. 10 EF); Rådets forordning nr. 2299/89 og nr. 2409/92)

4. Fri bevægelighed for personer – etableringsfrihed – bilateral aftale på luftfartsområdet mellem en medlemsstat og et tredjeland

(EF-traktaten, art. 52 (efter ændring nu art. 43 EF))

Sammendrag

1. En traktatbrudsprocedure er baseret på en objektiv konstatering af, at en medlemsstat har tilsidesat sine forpligtelser efter fællesskabsretten, og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning kan ikke påberåbes af en medlemsstat for at afværge den objektive konstatering af, at den ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten eller bestemmelser i den afledte ret, idet en anerkendelse af en sådan begrundelse ville modvirke det formål, som proceduren i henhold til artikel 226 EF forfølger.

(jf. præmis 28)

2. De ændringer, der efter en medlemsstats tiltrædelse af Det Europæiske Fællesskab er foretaget i en bilateral aftale på luftfartsområdet indgået mellem denne medlemsstat og et tredjeland, vidner om, at aftalen er blevet genforhandlet i sin helhed. Selv om visse af aftalens bestemmelser ikke formelt er blevet ændret gennem de nævnte ændringer eller kun har undergået marginale, redaktionelle ændringer, står det dog fast, at de forpligtelser, der følger af de pågældende bestemmelser, er blevet bekræftet i forbindelse med denne genforhandling. I en sådan situation er medlemsstaterne ikke alene afskåret fra at indgå nye internationale forpligtelser, men også fra at opretholde sådanne forpligtelser, såfremt medlemsstaterne herved tilsidesætter fællesskabsretten.

(jf. præmis 51)

3. Traktatens artikel 5 (nu artikel 10 EF) pålægger medlemsstaterne at lette Fællesskabet gennemførelsen af dets opgaver og at afholde sig fra at træffe foranstaltninger, der er egnede til at bringe virkeliggørelsen af traktatens målsætninger i fare. For så vidt angår forholdet til tredjelande kan gennemførelsen af Fællesskabets opgave og virkeliggørelsen af traktatens målsætninger blive bragt i fare, hvis medlemsstaterne kunne påtage sig internationale forpligtelser indeholdende bestemmelser, der kan berøre forskrifter, som Fællesskabet har udstedt, eller ændre deres rækkevidde.

En medlemsstat tilsidesætter sine forpligtelser efter traktatens artikel 5 samt forordning nr. 2409/92 om billetpriser og rater inden for luftfart og nr. 2299/89 om en adfærdskodeks for edb-reservationssystemer ved uanset genforhandlingen af en bilateral aftale på luftfartsområdet at opretholde internationale forpligtelser vedrørende priser på ruter inden for Fællesskabet, som anvendes af luftfartsselskaber udpeget af medlemsstaten, samt vedrørende de edb-reservationssystemer, der tilbydes til anvendelse eller anvendes på medlemsstatens område.

(jf. præmis 74-76)

4. En klausul i en bilateral aftale på luftfartsområdet mellem en medlemsstat og et tredjeland, som giver tredjelandet mulighed for at nægte at give eller tilbagekalde en koncession eller en tilladelse for et luftfartsselskab, der er udpeget af medlemsstaten, men hvor en væsentlig del af ejendomsretten og den effektive kontrol ikke ligger hos medlemsstaten eller medlemsstatens statsborgere, er i strid med traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF).

En sådan klausul berører nemlig ubestrideligt de luftfartsselskaber, der er etableret i medlemsstaten, men som i det væsentlige ejes og kontrolleres enten af en anden medlemsstat end værtsmedlemsstaten eller af statsborgere i en sådan medlemsstat. Sidstnævnte luftfartsselskaber, de såkaldte EF-luftfartsselskaber, kan altid udelukkes fra de rettigheder, der følger af den pågældende bilaterale aftale, hvilket derimod ikke er tilfældet for så vidt angår nationale luftfartsselskaber, hvor en væsentlig del af ejendomsretten og den effektive kontrol ligger hos denne medlemsstat eller dens statsborgere. EF-luftfartsselskaber er følgelig udsat for en forskelsbehandling, som afskærer dem fra national behandling i værtsmedlemsstaten.

(jf. præmis 86-90)