Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . Landbrug - faelles markedsordninger - forskelsbehandling af producenter eller forbrugere - forbud - raekkevidde - faellesskabslovgivers skoensmaessige befoejelser med hensyn til den faelles landbrugspolitik - Domstolens proevelsesret - graenser

( EOEF-Traktaten, art . 40 og 43 )

2 . Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift for maelk - medlemsstaternes valgmulighed mellem formel A og formel B - forskellige oekonomiske foelger for producenterne - korrektionsmekanismer indeholdt i gennemfoerelsesreglerne - forskelsbehandling - ingen

( EOEF-Traktaten, art . 40, stk . 3, andet afsnit; Raadets forordninger nr . 804/68, art . 5c, stk . 1, og nr . 857/84, art . 1, stk . 1, og art . 4a )

3 . Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift for maelk - gennemfoerelsesregler - saerregler for visse medlemsstater med saerlige forhold for maelkeproduktionen - forskelsbehandling - ingen

( EOEF-Traktaten, art . 40, stk . 3, andet afsnit; Raadets forordning nr . 857/84, art . 3, nr . 3, som aendret, og art . 10, andet afsnit )

4 . Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift for maelk - omraadevis gennemfoerelse - begrebet "omraade" - en medlemsstats territoriums status som et omraade - lovlighed - opfyldelse af forpligtelsen til at tage hensyn til strukturelle og naturbetingede forskelle mellem omraaderne - ingen sammenhaeng med den for ugunstigt stillede landbrugsomraader gaeldende ordning

(( EOEF-Traktaten, art . 39, stk . 2, litra a ); Raadets forordninger nr . 804/68, art . 5c, stk . 1, og nr . 857/84, art . 1, stk . 2; Raadets direktiver 75/268 og 75/269 ))

Sammendrag

1 . Forbuddet mod forskelsbehandling i Traktatens artikel 40, stk . 3, er blot en konkretisering af den almindelige lighedsgrundsaetning, der hoerer til faellesskabsrettens grundlaeggende principper, og det foelger af denne grundsaetning, at forhold, som maa sidestilles, ikke maa reguleres forskelligt, medmindre en saadan forskellig regulering er objektivt begrundet .

Ved proevelsen af, om lighedsgrundsaetningen er blevet overholdt, maa Domstolen dog laegge vaegt paa, at faellesskabslovgiver med hensyn til den faelles landbrugspolitik raader over vide skoensmaessige befoejelser i overensstemmelse med det politiske ansvar, som faellesskabslovgiver er tillagt ved Traktatens artikler 40 og 43 .

Naar faellesskabslovgiver ved fastlaeggelsen af en ordning maa vurdere dennes fremtidige virkninger, og disse ikke kan forudses med noejagtighed, kan det af faellesskabslovgiver udoevede skoen kun tilsidesaettes, saafremt det er aabenbart fejlagtigt, naar henses til de oplysninger, som faellesskabslovgiver raadede over paa tidspunktet for ordningens vedtagelse .

2 . Faellesskabslovgiver har ikke handlet i strid med forbuddet mod forskelsbehandling af producenterne i Faellesskabet ved at indfoere bestemmelse om, at medlemsstaterne ved gennemfoerelsen af tillaegsafgiftsordningen for maelk kan vaelge mellem en formel A, hvorefter afgiften opkraeves hos producenterne, og en formel B, hvorefter den opkraeves hos opkoeberne . Raadet kunne saaledes med rette antage, at naar der indfoertes denne valgmulighed - der som udgangspunkt maa anses for tilstraekkeligt begrundet i hensynet til at sikre afgiftsordningens fulde gennemslagskraft i hele Faellesskabet, uanset de strukturforskelle med hensyn til produktion og indsamling af maelk, der eksisterer i de forskellige omraader i Faellesskabet - og afgiftssatsen i forbindelse med formel B blev fastsat til 100% af indikativprisen for maelk mod 75% i forbindelse med formel A, ville dette kunne opveje den fordel, som de producenter, der er underlagt formel B, ville drage af muligheden for en udligning inden for mejeriet, og dermed skabe en lighed med hensyn til det faktiske afgiftsniveau i forbindelse med de to ordninger .

Hvad endvidere angaar hjemlen for medlemsstaterne til i forbindelse med begge formler at tildele de referencemaengder, som producenter eller opkoebere ikke har udnyttet, til producenter eller opkoebere i samme omraade samt i givet fald i andre omraader, begraenser dette ogsaa de fordele, som producenterne i tilfaelde af en anvendelse af formel B har i form af muligheden for en udligning inden for mejeriet .

3 . Italiens og Graekenlands oekonomiske struktur, bl.a . med hensyn til fremstilling af og handel med maelk, er anderledes end de oevrige medlemsstaters . De saerlige bestemmelser om tilpasning af de individuelle referencemaengder i tilfaelde af usaedvanlige begivenheder, der finder anvendelse i Italien, og de saerlige bestemmelser om den naermere gennemfoerelse af formel B i Graekenland er tilstraekkeligt begrundede i de saerlige forhold i disse medlemsstater, som er relevante for anvendelsen af tillaegsafgiftsordningen for maelk . De forskellige vilkaar for henholdsvis producenterne i Italien og Graekenland og producenterne i de oevrige medlemsstater er saaledes objektivt begrundede og udgoer derfor ikke en retsstridig forskelsbehandling af producenter i Faellesskabet .

4 . Artikel 1, stk . 2, i forordning nr . 857/84 skal fortolkes saaledes, at en medlemsstat kan anse hele sit territorium for et enkelt omraade, jfr . artikel 5c, stk . 1, i forordning nr . 804/68, ogsaa selv om territoriet ikke udgoer en geografisk enhed, hvori naturbetingelserne, produktionsstrukturerne og bestandens gennemsnitsydelse er sammenlignelig, medmindre denne loesning aabenbart strider mod, hvad de strukturelle forhold i medlemsstaten tilsiger .

Bestemmelsen, saaledes fortolket, strider ikke mod Traktatens artikel 39, stk . 2, hvorefter der skal tages hensyn til strukturelle og naturbetingede forskelle mellem de forskellige landbrugsomraader, da den gennemfoerelsesordning til tillaegsafgiftsordningen for maelk, som bestemmelsen er et led i, er tilstraekkelig smidig til, at medlemsstaterne ved anvendelsen af den kan tage behoerigt hensyn til saadanne forskelle .

Der er heller ikke ved bestemmelsen sket nogen tilsidesaettelse af direktiverne 75/268 og 75/269, der tjener et saerligt formaal, nemlig at skabe hjemmel for ydelse af statsstoette til landbrugsbedrifter i visse ugunstigt stillede omraader, som er opregnet i en liste, der vedtages paa grundlag af faellesskabskriterier og efter en faellesskabsprocedure, idet dette formaal er et andet end formaalet med den faellesskabsretlige tillaegsafgiftsordning for maelk . Direktiverne kan derfor ikke fortolkes saaledes, at de omraader, hvori de finder anvendelse, skal anses for selvstaendige omraader efter artikel 1, stk . 2, i forordning nr . 857/84 .