DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2010 :158 1PERSONALERETTENS DOM
(Anden Afdeling)
9. december 2010
Sag F-83/05
Kristine E z erniece Liljeberg m. fl.
mod
Europa-Komm issionen
»Personalesag — tjenestemænd — udnævnelse — juristlingvister, der er opført på en liste over egnede 
ansøgere før ikrafttrædelsen af den nye vedtægt — vedtægten — forskelsbehandling i forhold til 
juristlingvister, der ansættes ved andre unionsinstitutioner eller -organer«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved K ristine Ezerniece 
Liljeberg o g n i andre tjenestemænd, der alle er ansat som j uristlingvister ve d 
Kommissionen, principalt har n edlagt påstand o m a nnullation a f de afgørelser af 
6. oktober 2004 , hvorved de blev u dnævnt som tjenestemænd, for så vidt som de derved 
blev indplaceret i lønklasse A*6 , selv om de burde have været indplaceret i lønklasse A*7 .
Udfald: Kommissionen frifindes. Kommissionen b ærer sine egne omkostninger og b etaler 
halvdelen af sagsøgernes omkostninger. Sagsøgerne bærer halvdelen af deres egne 
omkostninger.
Samm endrag
1. Tjenestemænd — ansættelse — udnævnelse i l ønklasse — indførelse af en ny karrierestruktur ved 
forordning nr. 723/2004 — overgangsbestemmelser om i ndplacering i lønklasse
(Tjenestemandsvedtægten, bilag XIII, art. 13, stk. 2; Rådets forordning nr. 723/2004 )
2. Tjenestemænd — ansættelse — udnævnelse i l ønklasse — indplacering i h øjere lønklasse i nden for 
stillingsgruppen — ansættelsesmyndighedens skøn — domstolsprøvelse — grænser
(Tjenestemandsvedtægten, bilag XIII, art. 13, stk. 2; Rådets forordning nr. 723/2004 )
3. Tjenestemænd — placering — sammenhæng mellem lønklasse o g stilling — ansættelse i e n stilling 
svarende til en højere lønklasse — ret til om placering — foreligger ikke
(Tjenestemandsvedtægten, art. 7, stk. 1)
4. Tjenestemænd — ligebehandling — forskellig behandling af de f orskellige grupper af ansatte med 
hensyn til vedtægtsmæssige garantier — forskelsbehandling foreligger ikke
5. Tjenestemænd — principper — beskyttelse af den berettigede f orventning — betingelser
2 ECLI:EU:F:2010 :158SAMM ENDR AG—SAGF-83/05
EZERNIECELILJEBERGM.FL.MODKOMM ISSIONEN
6. Tjenestemænd — administrationens om sorgspligt — rækkevidde — grænser
(Tjenestemandsvedtægten, bilag XIII, art. 13, stk. 2)
1. Afgørelser om indplacering i l ønklasser, der er truffet af andre institutioner end Kommissionen i 
henhold til artikel 13, stk. 2, i bilag XIII til vedtægten, udgør foranstaltninger, som ikke ka n påberåbes 
til støtte for et anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat ligebehandlingsprincippet.
Hvad a ngår ar gumentet om, at juristlingvister, som K ommissionen har indplaceret i l ønklasse A*6 , 
udsættes for forskelsbehandling i f orhold t il de a nsøgere, der h ar b estået d en s amme 
udvælgelsesprøve, og som andre institutioner har indplaceret i lønklasse A*7 , fremgår det af artikel 13, 
stk. 2, i bilag XIII til vedtægten, at hver enkelt institution ka n beslutte at indplacere en juristlingvist i 
lønklasse A*7 . Det følger heraf, at de tjenestemænd, der er ansat af en institution o g indplaceret på 
grundlag af denne bestemme lse, skal anses for at befinde sig i e n anden situation e nd den, som d e 
tjenestemænd, der er ansat ve d en anden institution, der ikke h ar v algt at anvende denne 
bestemme lse, befinder sig i.
Den omstændighed, at flere pe rsoner er opført på den samme r eserveliste, er ikke r elevant for 
anvendelsen af artikel 13, stk. 2, i bilag XIII til vedtægten, eftersom det som nævnt ovenfor tilkomme r 
hver enkelt institution a t beslutte, om d enne bestemme lse skal finde anvendelse me d henblik på at 
indplacere en juristlingvist i lønklasse A*7 . Dertil komme r, at den retspraksis, hvorefter alle ansøgere 
til den samme u dvælgelsesprøve b efinder sig i d en samme s ituation, vedrører tjenestemænd, der 
ansættes ve d den samme i nstitution, og ikke ve d forskellige institutioner. Selv om d et følger af 
princippet om ad ministrationens enhed, som fastsat i A msterdamtraktatens artikel 9, stk. 3, at alle 
tjenestemænd i a lle Unionens institutioner er underlagt den samme ve dtægt, indebærer et sådant 
princip endelig ikke, at institutionerne skal udøve d en skønsbeføjelse, som d e er tillagt i me dfør af 
vedtægten, på samme m åde, me n at institutionerne derimod i p rincippet ka n varetage deres 
personaleadministration »selvstændigt«.
(jf. præmis 55, 58 o g 59)
Henvisning til:
Retten: 16. september 1997 , sag T-220/95, 16. september 1997 , Gimenez mod Regionsudvalget, Sml. Pers. I-A, s. 275, 
og II, s. 775, præmis 72
2. Når ansættelsesmyndigheden har et vidt skøn me d hensyn til at afgøre, om en bestemme lse skal 
finde anvendelse, skal administrationen, for at bestemme lsen ikke s kal fratages sin effektive v irkning, 
på baggrund af de særlige omstændigheder, som er fremført for administrationen, foretage en kon kret 
vurdering af, om den pågældende bestemme lse skal anvendes.
I henhold til ordlyden af artikel 13, stk. 2, i b ilag XIII t il vedtægten ka n institutionerne ikke d esto 
mindre ansætte tjenestemænd me d juristlingvistfunktioner i l ønklasse A*7 e ller A D 7, hvilket 
indebærer, at ansættelsesmyndigheden ikke h ar p ligt til at anvende denne bestemme lse, og at 
nyansatte tjenestemænd ikke h ar en individuel ret til en sådan indplacering.
Eftersom ansættelsesmyndigheden har et vidt skøn me d hensyn til at afgøre, om d en skal anvende 
artikel 13, stk. 2, i b ilag XIII til vedtægten, kan prøvelsen af en afgørelse om indplacering i l ønklasse 
ikke e rstatte ansættelsesmyndighedens vurdering. Unionens retsinstanser må derfor begrænse sig til at 
efterprøve, om der foreligger tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, om ansættelsesmyndigheden
ECLI:EU:F:2010 :158 3SAMM ENDR AG—SAGF-83/05
EZERNIECELILJEBERGM.FL.MODKOMM ISSIONEN
 har lagt ukorrekte eller ufuldstændige faktiske o plysninger til grund for sin afgørelse, eller om 
afgørelsen er behæftet me d magtfordrejning, en retlig mangel eller utilstrækkelig begrundelse, eller om 
ansættelsesmyndigheden har anlagt et åbenbart urigtigt skøn.
(jf. præmis 75-77)
Henvisning til:
Retten: 5. oktober 1995 , sag T-17/95, Alexopoulou m od K ommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 227, og II, s. 683; 
26. oktober 2004 , sag T-55/33, Brendel mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 311, og II, s. 1437 , præmis 60; 
15. november 2005 , sag T-145/04, Righini mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 349, og II, s. 1547 , præmis 53
Personaleretten: 26. april 2006 , sag F16/05, Falcione m od Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 3, og II-A-1, s. 7, 
præmis 49; 20. september 2007 , sag F-111/06, Giannopoulos mod Rådet, Sml. Pers. I-A-1, s. 253, og II-A-1, s. 1415 , 
præmis 52
3. Selv om en tjenestemand accepterer at varetage en stilling, der svarer til en højere lønklasse end 
hans egen, giver princippet om samme nhæng me llem l ønklasse og stilling ikke t jenestemanden en ret 
til omplacering i e n højere lønklasse.
Vedtægten eller ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte indeholder under alle omstændigheder ikke 
bestemme lser, der indebærer en pligt for ad ministrationen til at tage hensyn til den situation, som 
ansøgere til en udvælgelsesprøve tidligere befandt sig i, me d henblik på at indplacere dem i l ønklasser.
(jf. præmis 89 o g 90)
Henvisning til:
Domstolen: 12. juli 1973 , sag 28/72, Tontodonati mod Kommissionen, Sml. s. 779, præmis 8
Retten: 7. maj 1991 , sag T-18/90, Jon gen mod Kommissionen, Sml. II, s. 187, præmis 27; 6. juli 1991 , forenede sager 
T-112/96 o g T-115/96, Séché mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 115, og II, s. 623, præmis 182
Personaleretten: 12. marts 2009 , sag F-104/06, Arpaillange m .fl. mod K ommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 57, 
og II-A-1, s. 273, præmis 106
4. Der kan ikke r ejses tvivl om, at forskellige kategorier af ansatte ved Unionen har forskellig status, alt 
efter om de er egentlige tjenestemænd eller falder ind under de forskellige kategorier af ansatte, der er 
omfattet af ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte. Definitionen af hver enkelt af de pågældende 
kategorier svarer n emlig til unionsadministrationens ve lbegrundede b ehov o g ar ten a f de 
arbejdsopgaver, vedvarende eller midlertidige, som den pågældende kategori af ansatte skal udføre.
(jf. præmis 93)
Henvisning til:
Personaleretten: 17. november 2009 , sag F-57/08, Palazzo m od Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 437, og I-A-1, 
s. 2371 o g den deri nævnte retspraksis
5. Enhver privatperson, som befinder sig i e n situation, hvor administrationen har givet anledning til at 
nære begrundede forventninger ve d at have a fgivet præcise løfter over for ham, kan påberåbe sig 
princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
Retten til at påberåbe sig en berettiget forventning er betinget af, at tre betingelser er opfyldt. Der skal 
for det første foreligge præcise, ubetingede og samstemme nde forsikringer fra en hertil bemyndiget og 
ansvarlig kilde, og som ad ministrationen har me ddelt den berørte. For det andet skal disse forsikringer
4 ECLI:EU:F:2010 :158SAMM ENDR AG—SAGF-83/05
EZERNIECELILJEBERGM.FL.MODKOMM ISSIONEN
 være af en sådan ar t, at de er egnede til at skabe en berettiget forventning hos den, til hvem d e er 
rettet. For det tredje skal forsikringerne være i o verensstemme lse me d ve dtægten og alment gældende 
bestemme lser, eller en sædvanlig omhyggelig tjenestemand burde i d et mindste have o pdaget den 
eventuelle ulovlighed, hvorved h enses til tjenestemandens ev ne til at foretage de nødvendige 
efterprøvelser, uden at han således kan dispenseres for enhver overvejelse og kon trol.
Hvad a ngår afgørelser om indplacering i l ønklasser ka n de eve ntuelle udtalelser, som en kon torchef 
fremsætter, ikke a nses for oplysninger, der hidrører fra en bemyndiget og ansvarlig kilde, eftersom 
disse afgørelser udelukkende kan træffes af ansættelsesmyndigheden.
(jf. præmis 98, 99 o g 101)
Henvisning til:
Retten: 6. juli 1999 , sag T-203/97, Forvass m od Kommissionen Sml. Pers. I-A-1, s. 129, og II, s. 705, præmis 70; 
11. juli 2002 , sag T-381/00, Wasmeier mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 125, og II, s. 677, præmis 106, Righini 
mod K ommissionen, præmis 130 o g 131; 8. december 2005 , sag T-237/00, Reynolds m od P arlamentet, 
Sml. Pers. I-A, s. 385, og II, s. 1731 , præmis 146
Personaleretten: 11. september 2008 , sag F-51/07, Bui Van m od Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 289, og II-A-1, 
s. 1533 , præmis 55; 11. maj 2010 , sag F-55/09, Maxwell m od Kommissionen, Sml. Pers. I-A.1, s. 0000 , og II-A-1, 
s. 0000 , præmis 87
6. Omsorgspligten er udtryk for den balance me llem g ensidige rettigheder og forpligtelser, som 
vedtægten har skabt me llem d en offentlige myndighed og de ansatte i d en offentlige tjeneste. Denne 
pligt indebærer bl.a., at myndigheden, når den træffer afgørelse vedrørende en tjenestemands eller en 
ansats situation, skal tage samtlige omstændigheder i b etragtning, der kan være bestemme nde for dens 
afgørelse, og at den herved skal tage hensyn til ikke b lot tjenestens interesse, me n tillige til den berørte 
tjenestemands interesse. Beskyttelsen af tjenestemændenes rettigheder og interesser skal dog altid ske 
inden for ramme rne af de gældende bestemme lser.
Omsorgspligten ka n ikke i ndebære, at den mulighed, der foreskrives i ar tikel 13, stk. 2, i bilag XIII til 
vedtægten, ændres til en pligt for ad ministrationen. Den omstændighed, at ansættelsesmyndigheden 
ikke h ar anvendt den nævnte artikel 13, stk. 2, udgør således ikke e n tilsidesættelse af omsorgspligten.
(jf. præmis 110 o g 111)
Henvisning til:
Retten: Forvass m od Kommissionen, præmis 53 o g 54 o g den deri nævnte retspraksis
Pesonaleretten: 28. juni 2006 , sag F-101/05, Grünheid m od Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 55, og II-A-1, s. 199, 
præmis 149