ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/33

Sag anlagt den 22. november 2013 — BlackRock mod KHIM (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY)

(Sag T-609/13)

2014/C 24/61

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: BlackRock, Inc. (New York, De Forenede Stater) (ved barrister S. Malynicz samt solicitors K. Gilbert og M. Blair)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 11. september 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 572/2013-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY« for tjenesteydelser i klasse 35 og 36 — EF-varemærkeansøgning nr. 11 144 748

Undersøgerens afgørelse: Afviste EF-varemærkeansøgningen i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra b).
1)

Første anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, i forordning (EU) nr. 211/2011 (1) I forbindelse med det første anbringende har sagsøgerne gjort gældende, at deres forslag opfylder alle de betingelser, som kræves for at blive registreret. Sagsøgerne er i øvrigt af den opfattelse, at Kommissionens synspunkt om, at forslaget til borgerinitiativ ligger åbenlyst uden for rammerne af Kommissionens beføjelser til at forelægge et forslag til EU-retsakt i henhold til traktaterne, er ugrundet. Ifølge sagsøgerne henhører forslaget til initiativ under kompetenceområdet i artikel 4, stk. 2, litra c), TEUF (Økonomisk, social og territorial samhørighed).
—

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Effect Management & Holding GmbH — for så vidt som dette selskab intervenerer i sagen — tilpligtes at betale sagens omkostninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/25

Sag anlagt den 28. oktober 2013 — Bimbo mod KHIM — Cafe do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)

(Sag T-569/13)

2014/C 24/44

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Bimbo, SA (Barcelona, Spanien) (ved advokat N. Fernández Fernández-Pacheco)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Cafe do Brasil SpA (Melito di Napoli, Italien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 29. august 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1561/2012-4) annulleres.

— Intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Cafe do Brasil SpA

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket i farverne rød, guld, hvid og sort, der indeholder ordbestanddelene »Caffè KIMBO Espresso Napoletano«, for varer og tjenesteydelser i klasse 30, 32 og 43 — EF-varemærkeansøgning nr. 4 037 933

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Bimbo, SA

Det påberåbte varemærke eller tegn: Spansk varemærke nr. 291 655 for ordmærket »BIMBO« for varer i klasse 30 og det ældre, vitterligt kendte spanske varemærke »BIMBO« for varer i klasse 30

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist forkastet

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5.
2)

Det andet anbringende angår en tilsidesættelse af artikel 907 i forordning (EØF) nr. 2454/93 og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder navnlig artikel 41 vedrørende retten til god forvaltning. Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen ulovligt har gjort brug af sin mulighed for at anmode om oplysninger og således at forlænge denne frist på ni måneder for at undgå eller i hvert fald at udsætte den fremtidige anvendelse af artikel 909 i forordning (EØF) nr. 2454/93. Den omstændighed, at Kommissionen har tiltaget sig retten til i 2013 at indlede en fuldstændig behandling af en ansøgning om fritagelse, der blev indgivet i slutningen af 2007 og for import foretaget i 1999, udgør desuden en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/30

Sag anlagt den 18. november 2013 — Calida mod KHIM — Quanzhou Green Garments (dadida)

(Sag T-597/13)

2014/C 24/54

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Calida Holding AG (Sursee, Schweiz) (ved advokaterne R. Kaase og H. Dirksmeier)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Quanzhou Green Garments Co. Ltd (Quanzhou, Kina)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 16. september 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1190/2012-4 annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: International registrering med virkning i hele EU nr. 979 903 af figurmærket, der indeholder ordbestanddelen »dadida«, for varer i klasse 25

Indehaver af EF-varemærket: Quanzhou Green Garments Co. Ltd

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Calida Holding AG

Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Relative ugyldighedsgrunde i henhold til varemærkeforordningens artikel 53, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, litra b)

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på ugyldighedsbegæringen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b).
2)

Det andet anbringende vedrører for det første en tilsidesættelse af retten til forsvar, idet appellanten under sagen for Personaleretten, da denne fastslog, at ansættelsesmyndigheden baserede sig på en femte implicit begrundelse i sin afgørelse om afvisning af appellantens ansøgning, ikke har haft lejlighed til at udtale sig herom, og for det andet en retlig fejl, idet Personaleretten foretog en undersøgelse af betingelserne i artikel 12a, stk. 3, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, ved legalitetskontrollen af gennemførelsen af den nævnte vedtægts artikel 24 (jf. den appellerede doms præmis 94 ff.)
—

Det gøres i den forbindelse gældende, at resultaterne af MARE-, SENIOR- og ECNR-projekterne er blevet overgivet til Kommissionen inden for den fastsatte frist med Kommissionens fulde accept af de fremragende resultater, der er opnået, og med den for sektoren ansvarlige kommissærs godkendelse og underskrift, og at ECNR er blevet forlænget med yderligere seks måneder som følge af det udførte arbejdes prisværdighed. Afvisningen af de samlede projektudgifter er således i strid med retten til betaling for det udførte arbejde, som medfører et tilfælde med uberettiget berigelse af Kommissionen.
2)

Andet anbringende: Tilsidesættelse af artikel 107 TEUF og/eller artikel 108 TEUF, idet Kommissionen foretog en fejlagtig bedømmelse af de faktiske og/eller retlige omstændigheder og har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved at fastslå, at Nedalco ikke blev tildelt en (selektiv) fordel, som denne virksomhed ikke kunne have opnået under normale forretningsvilkår på markedet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 31/10

Sag anlagt den 1. oktober 2013 — Société européenne des chaux et liants mod ECHA

(Sag T-540/13)

2014/C 31/18

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Société européenne des chaux et liants (Bourgoin-Jallieu, Frankrig) (ved advokat J. Dezarnaud)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Sagsøgerens påstand

— Selskabet ECL’s anmodning om fuldstændig fritagelse for den administrationsafgift, som selskabet er blevet meddelt, imødekommes.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om fritagelse for den administrationsafgift, som er pålagt ved ECHA’s afgørelse SME (2013) 1665 af 21. maj 2013, der fastslår, at sagsøgeren ikke opfylder betingelserne for at opnå en fritagelse for afgiften for små virksomheder som følge af den berigtigelse, som sagsøgeren indgav efter, at Det Europæiske Kemikalieagentur indledte proceduren for verifikation af virksomhedens størrelse.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat en række klagepunkter vedrørende:

— den omstændighed, at den iværksatte sanktion er uforholdsmæssig i forhold til den fejl, selskabet kan bebrejdes

— den omstændighed, at selskabet har berigtiget sin erklæring ved første henvendelse ved en enkelt forespørgsel fra ECHA

— den omstændighed, at det er undskyldeligt, at selskabet har fejlfortolket et yderst teknisk dossier, der er udarbejdet på et for selskabet fremmed sprog
—

Det fastslås, at der foreligger en risiko for forveksling eller at der antages at være en forbindelse mellem det ansøgte varemærke NEWS+ og det ældre franske ordmærke ACTU+ nr. 063 457 667 som omhandlet i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, for så vidt angår de omtvistede tjenesteydelser.
—

Afgørelsen truffet af Harmoniseringskontoret annulleres og omgøres, for så vidt som den tog den af WRI Nominees Ltd indgivne klage eller appel til følge vedrørende slettelsen eller ugyldighedserklæringen af EF-varemærke nr. 7 241 862 HOSTELTOURISTWORLD.COM for klasse 39 og 43 i den internationale nomenklatur.
—

Under alle omstændigheder burde Kommissionen — såfremt den nærede tvivl om, hvorvidt sagsøgerne ville være i stand til at yde i overensstemmelse med de tilbudte vilkår (på grund af det, der blev opfattet som et utilstrækkeligt antal ansatte) — have søgt en afklaring, før den afviste et tilbud, der var 47 mio. EUR billigere end det antagne bud.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/27

Sag anlagt den 8. november 2013 — H.P. Gauff Ingenieure mod KHIM — Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)

(Sag T-586/13)

2014/C 24/49

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG — JBG (Nürnberg, Tyskland) (ved advokat G. Schneider-Rothhaar)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 5. september 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 118/2013-1) annulleres.

— Sagen hjemvises til Harmoniseringskontoret med anbefaling om, at begæringen om restitutio in integrum efterkommes.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt under sagen for appelkammeret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG — JBG

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW« for varer og tjenesteydelser i klasse 11, 19, 36, 37, 39, 40, 41 og 42 ‒ EF-varemærkeansøgning nr. 10 028 082

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Gauff GmbH & Co. Engineering KG

Det påberåbte varemærke eller tegn: Det tyske ordmærke og EF-ordmærket »Gauff« samt det tyske figurmærke og EF-figurmærket »GAUFF« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 42 og 44

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på anmodningen om restitutio in integrum og afvisning af klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 81 i forordning nr. 207/2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/36

Sag anlagt den 22. november 2013 — Marchi Industriale mod ECHA

(Sag T-620/13)

2014/C 24/68

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Marchi Industriale SpA (Firenze, Italien) (ved advokaterne M. Baldassarri og F. Donati)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Sagsøgerens påstande

Afgørelse SME (2013) 3747 truffet af Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) annulleres og erklæres derfor ugyldig, og følgelig ophæves enhver virkning af denne afgørelse, herunder annullation af de fakturaer, der er udstedt med henblik på opkrævning af forhøjede afgifter og de gebyrer, der angiveligt skyldes.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det foreliggende søgsmål er anlagt til prøvelse af afgørelse truffet af Det Europæiske Kemikalieagentur, hvorved agenturet fastslog, at sagsøgeren ikke opfylder betingelserne for at kunne anses for at være en lille eller mellemstor virksomhed som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT 396, s. 1), og hvorved sagsøgeren fratages de heri omhandlede fordele og tilpligtes at betale skyldige gebyrer og afgifter.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

1) Det første anbringende vedrører en fuldstændig mangel på begrundelse for så vidt som sagsøgte — til trods for de detaljerede og veldokumenterede bemærkninger, som sagsøgeren har fremsat til støtte for anfægtelsen af de beregningskriterier, der er anvendt ved fastlæggelsen af virksomhedens størrelse — på ingen måde har taget hensyn til de fremsatte argumenter.
—

Afgørelse truffet den 23. august 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 715/2012-5) ændres, således at indsigelsen fuldt ud tages til følge, og der gives afslag på EF-varemærkeansøgning nr. 9 599 416.
—

Afgørelse truffet den 25. september 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 905/2012-4) ændres således, at indsigelsen i det omfang, der blev gjort gældende under klagesagen, tages til følge, og EF-varemærkeansøgning nr. 9 207 085 afvises.
—

For så vidt som afvisningen af den gratis tildeling af certifikater til sagsøgerens anlæg er støttet på, at der af Tyskland blev ydet dem en yderligere foreløbig tildeling af gratis certifikater som godtgørelse for en urimelig byrde, gør sagsøgeren gældende, at afgørelse 2011/278 i modsætning til Kommissionens opfattelse ikke er til hinder for denne tildeling. Der kræves i hvert fald en særlig tildeling til tilfælde med urimelige byrder med henblik på udligningen af urimelige belastninger som følge af emissionshandelen i henhold til Den Europæiske Unions charters garantier, navnlig de grundlæggende rettigheder om friheden til at oprette og drive egen virksomhed og ejendomsretten samt proportionalitetsprincippet.
—

På dette sted gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede afgørelse griber ind i sagsøgerens grundlæggende rettigheder til frihed til at oprette og drive egen virksomhed, erhvervsfrihed og ejendom, uden at disse indgreb er begrundet i et af den Europæiske Unions anerkendte mål, der tjener almenvellet, eller med henblik på beskyttelsen af andres rettigheder og friheder.
—

Den anfægtede afgørelse 2011/278/EU er ikke til hinder for en yderligere foreløbig tildeling af gratis kvoter som kompensation i et tilfælde af en urimelig byrde (»Härtefall«).. De garantier, som følger af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — navnlig de grundlæggende rettigheder, der består i friheden til at oprette og drive egen virksomhed og ejendomsretten, samt proportionalitetsprincippet — kræver under alle omstændigheder en særlig tildeling i tilfælde af urimelige byrder som kompensation for urimelige byrder på grund af emissionshandelsordningen.
—

Sagsøgeren har på dette sted anført, at den kompetente nationale myndigheds afslag på den ansøgte tildelingsmængde tilsidesætter sagsøgerens grundlæggende rettigheder i henhold til artikel 17 og artikel 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder samt proportionalitetsprincippet. Den omstændighed, at sagsøgeren er blevet tildelt for få kvoter, fører i sagsøgerens tilfælde til en åbenbart uforholdsmæssig byrde, der ikke tilsigtes med direktiv 2003/87/EF. Det forhold, at virksomheder som sagsøgerens bringes i en situation, der truer deres eksistens, er hverken egnet, nødvendigt eller hensigtsmæssigt til at opfylde de formål, der er forankret i direktivet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 61/17

Sag anlagt den 30. december 2013 — 9Flats mod KHIM — Tibesoca (9flats.com)

(Sag T-713/13)

2014/C 61/30

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: 9Flats GmbH (Hamburg, Tyskland) (ved advokat H. Stoffregen)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Tibesoca, SL (Valencia, Spanien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 25. oktober 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1671/2012-2) annulleres.

— Indsigelsesafdelingens afgørelse af 13. juli 2012 i indsigelsessag nr. B 1 898 686 ophæves.

— Indsigelsen mod registrering af mærket »9flats.com« — EF-varemærkeansøgning nr. 9 832 635 afvises.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: 9Flats GmbH

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »9flats.com« for tjenesteydelser i klasse 36, 38, 39 og 43 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 832 635

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Tibesoca, SL

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Spanske figurmærker, der indeholder cifrene og ordbestanddelene »40 flats apartments«, for tjenesteydelser i klasse 43, spanske figurmærker, der indeholder cifrene og ordbestanddelene »11 flats apartments«, for tjenesteydelser i klasse 43 og spanske figurmærker, der indeholder cifrene og ordbestanddelene »50 flats«, for tjenesteydelser i klasse 43

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Delvis ophævelse af indsigelsesafdelingens afgørelse

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009.
1)

Første anbringende om krav på aktindsigt i de omtvistede dokumenter og manglende udelukkelsesgrunde i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) — Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 3, første punktum, i forordning nr. 1367/2006 (2), sammenholdt med artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 1049/2001, da sagsøgeren har et krav på aktindsigt i de dokumenter, der er blevet anmodet om, og der ikke foreligger udelukkelsesgrunde, som kan begrunde, at sagsøgeren gives afslag på aktindsigt. — Sagsøgeren gør gældende, at de dokumenter, der er blevet anmodet om, ikke indeholder forretningsfølsomme oplysninger som omhandlet i artikel 4, stk. 2, første led, i forordning nr. 1049/2001, og at der under alle omstændigheder er en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af dokumenterne. — Sagsøgeren gør endvidere gældende, at heller ikke begrundelsen for afslag i henhold til artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001 finder anvendelse, da den beslutningsproces, som Kommissionen påberåber sig, var afsluttet på tidspunktet for den anfægtede afgørelse. Kommissionens afgørelse herom (2013/448/EU) blev truffet allerede den 5. september 2013. — Sagsøgeren gør også gældende, at Kommissionen i hvert fald burde have givet delvis aktindsigt, og i givet fald i anonymiseret form. Kommissionens afgørelse er dermed også i strid med artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001 og med proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5, stk. 4 TEU.
—

Subsidiært fastslås det, at der ikke foreligger en hensigt til unddragelse og kunstig underinddeling af de aktiviteter, der var genstand for medfinansiering, hvorfor TEN-T EA’s beslutning af 23. oktober 2013 og alle de anførte forudgående retsakter annulleres, for så vidt som de ved at bekræfte beslutningen af 18. marts 2013 har fastslået, at de eksterne omkostninger til aktiviteterne 1, 2.1, 4, 5, 6 og 7 ikke var støtteberettigede, og således har nedsat den skyldige medfinansiering og anordnet tilbagebetaling af 158 517,54 EUR, med de deraf følgende retsvirkninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/39

Sag anlagt den 29. november 2013 — Watch TV mod Rådet

(Sag T-639/13)

2014/C 45/68

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Watch TV (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne F. de Visscher og M. von Kuegelgen)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Afgørelsen, der blev truffet af Rådet for Den Europæiske Union den 30. september 2013, annulleres.

— Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med søgsmålet har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet af Rådet for Den Europæiske Union om ikke at antage det bud, som sagsøgeren havde indgivet inden for rammerne af parti 1 i udbud UCA 190/11 »Av- og multimedietjenester til Rådet for Den Europæiske Union/Det Europæiske Råd« (EUT 2012/S-26-041228).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren påberåbt sig et enkelt anbringende om en tilsidesættelse af artikel 89, stk. 1, i finansforordningen (1) og artikel 131, stk. 5, artikel 135, stk. 2, og artikel 146, stk. 3, i gennemførelsesforordningen til finansforordningen (2), idet Rådet har tildelt kontrakten til en tilbudsgiver, hvis bud ikke opfylder de obligatoriske mindstekrav til ansøgernes kapacitet, som kræves i de tekniske specifikationer i udbudsbetingelserne. Sagsøgeren gør gældende, at Rådet derfor automatisk burde have afslået det antagne bud.

(1) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248, s. 1).

(2) Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23.12.2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 357, s. 1).
—

Sagsøgeren har herved navnlig gjort gældende, at sagsøgeren ikke har forstået grunden til, at sagsøgte i det foreliggende tilfælde har fundet, at sagsøgerens projekt ikke kunne antages. Den anfægtede afgørelse giver nemlig en anden begrundelse for afslaget end den, der er indeholdt i en tidligere skrivelse af 7. august 2013, der anfægter den manglende overholdelse af et udvælgelseskriterium i retningslinjerne, som afveg fra kriteriet i den fortrykte tekst i nævnte skrivelse (at sagsøgeren ikke selv havde distribueret filmen til biografer). Den anfægtede afgørelse gav derimod afslag på projektet med henvisning til retningslinjernes artikel 5.1, femte afsnit, som tillader brug af underleverandører i begrænset omfang.