Forslag til afgørelse fra generaladvokat Darmon fremsat den 5. februar 1987. - COOPERATIVE AGRICOLE D'APPROVISIONNEMENT DES AVIRONS MOD RECEVEUR DES DOUANES DE SAINT-DENIS OG DIRECTEUR REGIONAL DES DOUANES DE LA REUNION. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF TRIBUNAL D'INSTANCE DE SAINT-DENIS (ILE DE LA REUNION). - LANDBRUGSIMPORTAFGIFTER - FORBUD MOD FORSKELSBEHANDLING - FORAELDELSE AF KRAV OM GODTGOERELSE. - SAG 58/86.



Samling af Afgørelser 1987 side 01525



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . Berettiger prisen paa majs, saaledes som den er aftalt i de tredjelande, den importeres fra, eller oeen Réunion' s saerlige situation en fravigelse af faellesskabsordningen for landbrugsafgifter ifoelge Raadets forordning nr . 2727/75 om den faelles markedsordning for korn? Det er i det vaesentlige det spoergsmaal, der skal afgoeres i denne sag .

For at besvare det oensker den forelaeggende ret for det foerste at vide, om stoerrelsen af afgifterne af indfoersler fra tredjelande skal afpasses efter de individuelle omstaendigheder ved hver transaktion, saaledes at den kun opkraeves, hvis der konkret bestaar en positiv forskel mellem prisen i Faellesskabet og prisen udenfor .

Svaret kan kun vaere benaegtende, da selve formaalet med den paagaeldende ordning paa omraadet samt gennemfoerelsesbestemmelserne hertil er til hinder for en saadan "individualisering" af afgiftssystemet .

Den faelles markedsordning for korn er baseret paa et "enhedsprissystem", som bl.a . omfatter

"en taerskelpris, hvortil prisen paa de importerede varer skal tilpasses ved opkraevning af en variabel importafgift" ( 1 ).

Det hedder videre, at

"virkeliggoerelsen af et enhedsmarked for korn inden for Faellesskabet indebaerer, foruden et ensartet prissystem, at der indfoeres ensartede regler for samhandelen over Faellesskabets ydre graenser" ( 2 ).

Prisordningens saavel ydre som indre enhed, som er en conditio sine qua non for markedets enhed, er det eneste, der kan sikre, at formaalene med EOEF-Traktatens artikel 39 opnaas . En enhedsordning tjener navnlig til

"at stabilisere faellesskabsmarkedet, idet det ved en saadan regulering af samhandelen isaer undgaas, at prissvingningerne paa verdensmarkedet virker tilbage paa priserne inden for Faellesskabet" 2,

og goer det netop derved muligt at sikre de erhvervsdrivende en rimelig indtaegt ved at garantere faellesskabspraeferencen .

I denne forbindelse har afgifterne paa indfoerslerne fra tredjelande til formaal generelt

"at udligne forskellen mellem priserne inden for og uden for Faellesskabet" ( 2 ).

Saaledes forstaaet har importafgiftssystemet noedvendigvis, som Kommissionen har anfoert, "abstrakt" eller snarere generel og upersonlig karakter, fordi det skal anvendes uafhaengigt af de prisvilkaar, der er aftalt i forbindelse med en bestemt transaktion .

Det bekraeftes af Domstolens Neumann-dom :

"importafgiften (( maa )) ..., da dens formaal er at regulere markedet, ikke paa det nationale plan men i forbindelse med en faelles ordning, og da den defineres ved henvisning til et prisniveau, som er fastsat under hensyn til faellesmarkedets maal ..., ... anses for en afgift til regulering af udenrigshandelen, som er knyttet til en faelles prispolitik ..." ( 3 ).

Beregningsmaaderne for afgiften er, som Kommissionen med vaegt har fremhaevet, en afspejling af selve disse karakteristika . Afgiftens stoerrelse defineres ved forskellen mellem :

- en fiktiv pris, taerskelprisen, beregnet paa grundlag af indikativprisen, som fastsaettes for Rotterdam og bestemmes hvert aar for et hoestaar ( 4 ),

og

- en reel gennemsnitspris, cif-prisen, dvs . varens pris paa verdensmarkedet, som ligeledes fastsaettes for Rotterdam, paa grundlag af

"de gunstigste indkoebsmuligheder paa verdensmarkedet ...; disse indkoebsmuligheder bestemmes for hvert produkt paa grundlag verdensmarkedets noteringer eller priser" ( 5 ).

Denne sidste pris er altsaa udtryk for et gennemsnit, der er repraesentativt for den faktiske tendens paa markedet ( 6 ). Importafgiftens stoerrelse, som fastsaettes hver dag af Kommissionen, aendres kun i tilfaelde af en aendring paa 0,60 regningsenheder pr . ton eller derover sammenlignet med den forudgaaende fastsaettelse ( 7 ).

Importafgifterne gaelder altsaa for alle indfoersler, uafhaengigt af de saerlige prisbetingelser, som gaelder i den tredjestat, hvorfra udfoerslen finder sted . I betragtning af, at de afgifter, der saaledes opkraeves, noedvendigvis har karakter af faste afgifter, kan det forekomme, at den konkret betalte pris er hoejere end den cif-pris, som Kommissionen laegger til grund som repraesentativ . Der er i saa fald kun tale om et isoleret tilfaelde uden betydning for den generelle pristendens paa verdensmarkedet . I modsat fald vil det paahvile Kommissionen at korrigere den tidligere fastsatte afgift .

Den pris, der faktisk er aftalt af faellesskabsimportoeren i et tredjeland, er saaledes uden betydning med hensyn til paalaeggelsen af afgiften . De erhvervsdrivende i Faellesskabet maa foelgelig afpasse deres indfoerselspolitik efter det generelle og upersonlige system, som saaledes er indfoert, og hvis bestemmelser de ikke kan vaere uvidende om . Afgiften, som er indfoert paa faellesskabsbasis, skal altsaa forstaas som en afgift, som sikrer den faste regulering af prisen paa varer, der indfoeres fra tredjelande til Faellesskabet .

3 . For det andet spoerger retten i Saint-Denis Domstolen, om anvendelse af afgiftsordningen paa indfoersler af majs til Réunion er i strid med forbudet mod forskelsbehandling i EOEF-Traktatens artikel 40, stk . 3, da Réunion befinder sig i en objektivt forskellig situation i forhold til det oevrige Faellesskab .

Réunion' s fjerne beliggenhed i forhold til det europaeiske kontinent, som indebaerer hoeje transportomkostninger, og den omstaendighed, at behovet for majs langt overgaar den lokale produktionskapacitet, udgoer ifoelge sagsoegeren i hovedsagen et tilfaelde af force majeure for importoererne paa Réunion, som er tvunget til fra Sydafrika at importere den maengde majs, som er noedvendig af hensyn til den lokale husdyravl .

I denne forbindelse maa det bemaerkes med hensyn til gennemfoerelsesbestemmelserne for importafgiftsordningen for de franske oversoeiske departementer, at EOEF-Traktatens artikel 227, stk . 2, bestemmer foelgende :

"(( For Algeriet og de oversoeiske franske departementer )) gaelder fra denne Traktats ikrafttraeden dens saerlige og almindelige bestemmelser vedroerende :

...

- landbruget, med undtagelse af artikel 40, stk . 4;

..."

Det er foelgelig, bortset fra det i artikel 40, stk . 4, omhandlede tilfaelde, som ikke er relevant her, samtlige bestemmelser om den faelles markedsordning for korn, naermere bestemt reglerne om importafgifter, som har vaeret gaeldende i fuldt omfang paa hele Den franske Republiks omraade, herunder det oversoeiske departement Réunion, siden forordning nr . 2727/75 traadte i kraft .

Dette udelukker ganske vist ikke, at faellesskabslovgiver har mulighed for at fastsaette undtagelser paa grund af et oversoeisk departements saerlige oekonomiske, geografiske eller sociale forhold ( 8 ). I artikel 227, stk . 2, bestemmes foelgende :

"Inden for rammerne af de i denne Traktat fastsatte fremgangsmaade ... drager Faellesskabets institutioner omsorg for, at den oekonomiske og sociale udvikling af disse omraader muliggoeres ."

Derfor har Raadet ved forordning nr . 594/78 af 20 . marts 1978 ( 9 fritaget ris, som importeres til Réunion, fra enhver importafgift, idet omfang det har vist sig

"noedvendigt at forbedre forsyningssituationen ved, at der indfoeres en saerordning for ris bestemt til konsum det paagaeldende sted" ( 10 ).

Raadet konstaterede ved den lejlighed, at dette omraade er "helt afhaengigt af indfoersler", fordi ris ikke dyrkes dér . Det tog desuden hensyn til, at dette produkt "danner ernaeringsgrundlaget for de mest ugunstigt stillede befolkningsgrupper", hvis forbrug langt overstiger forbruget i Faellesskabet ( 11 ). De naevnte faktorer berettiger ifoelge faellesskabslovgiver en forskellig behandling, for saa vidt angaar importafgiftsordningen, naar de objektivt karakteriserer Réunion' s situation i Faellesskabet med hensyn til forsyning med ris til konsum .

Indtil nu er der ikke blevet indfoert bestemmelser af denne type for import af majs bestemt til husdyropdraet . Det tilkommer faellesskabslovgiver, navnlig paa baggrund af eventuelle forslag fra den arbejdsgruppe, som netop skal foelge situationen i de oversoeiske departementer, at foretage de oekonomiske og sociale vurderinger, som kan berettige, at der indfoeres en undtagelsesordning . I mangel af praecise og afgoerende oplysninger herom paa det nuvaerende udviklingstrin er der intet grundlag for at fastslaa, at forholdene paa Réunion har en saa speciel karakter, at den objektivt adskiller sig fra andre faellesskabsregioner med henblik paa import af majs .

Det fremgaar desuden af en sammenlignende undersoegelse af tallene for dels indfoerslerne, dels samhandelen inden for Faellesskabet mellem 1980 og 1983, at Faellesskabet med hensyn til import af majs fra tredjelande selv befinder sig i et afhaengighedsforhold af samme art som Réunion' s . Navnlig hidroerer 90% af den importerede majs fra USA, og i betragtning heraf maa argumentet om, at omfanget af transportomkostningerne udgoer et specielt forhold, forkastes .

For oevrigt kan man ligesom Kommissionen henvise til, at artikel 21 i Raadets forordning nr . 435/80 af 18 . februar 1980 om den ordning, der skal gaelde for landbrugsprodukter og visse varer fremstillet af landbrugsprodukter med oprindelse i staterne Afrika, Vestindien og Stillehavet ( herefter benaevnt "AVS ") ( 12 ), bestemmer, at der ikke skal betales importafgift ved direkte indfoersel til de oversoeiske departementer af majs med oprindelse i de paagaeldende stater . Som Kommissionen med rette har bemaerket, er der her tale om et privilegium til AVS-staterne og ikke om en undtagelse til fordel for de oversoeiske departementer . Hvordan det end forholder sig hermed, giver det enhver importoer paa Réunion mulighed for at importere uden afgift . Selv om stoerstedelen af leverandoerlandene ikke har en tilstraekkelig eller regelmaessig produktion, byder Zimbabwe aabenbart importoererne paa Réunion forsyningsmuligheder, som opfylder disse to kriterier for hvert af de paagaeldende aar .

Disse havde saaledes valget mellem at forsyne sig enten fra Faellesskabet, idet befordringsomkostningerne i saa fald paa en maade er modstykket til den manglende importafgift, eller med fritagelse for enhver afgift fra de eksporterende AVS-stater, der var naermest geografisk, eller endelig fra enhver anden tredjestat, bl.a . Sydafrika, men med betaling af afgifterne . Det sidste valg synes i virkeligheden at have vaeret dikteret af denne forsyningskildes geografiske naerhed og af de emballeringsfaciliteter, som den kan tilbyde .

Rent praktiske betragtninger og oensket om rentabilitet kan dog ikke alene give Réunion en saerstilling inden for Faellesskabet . Man kan herved henvise til, at forordning nr . 594/78 om ris specifikt karakteriserer denne region inden for Faellesskabet med henvisning til exceptionelle omstaendigheder, herunder en absolut foedevaremaessig afhaengighed og tvingende oekonomiske og sociale behov .

Foelgelig udgoer anvendelse paa det franske departement Réunion af en EF-ordningen for importafgifter ikke paa faellesskabslovgivningens nuvaerende udviklingstrin en tilsidesaettelse af forbudet mod forskelsbehandling i EOEF-Traktatens artikel 40, stk . 3, andet afsnit .

5 . Den forelaeggende ret spoerger til sidst Domstolen om betingelserne for at anvende den ret til godtgoerelse, som er fastsat i Raadets forordning nr . 1430/79 . Disse spoergsmaal stilles kun for det tilfaelde, at afgifterne paa importeret majs er opkraevet i strid med grundforordningen eller forbudet mod forskelsbehandling i traktatens artikel 40, stk . 3 . I betragtning af, hvad jeg har sagt i det foregaaende, mener jeg, at det ikke er noedvendigt at besvare dem .

Det er derfor ikke noedvendigt at imoedegaa sagsoegeren i hovedsagens indlaeg vedroerende de "saerlige forhold", der er omhandlet i artikel 13 i forordning nr . 1430/79, og som kun skal korrigere fejl indtraadt under anvendelsen af en lovlig ordning, dvs . i et tilfaelde, der er det modsatte af det, som har givet anledning til den forelaeggende rets spoergsmaal .

6 . De spoergsmaal, der er forelagt af tribunal d' instance de Saint-Denis, kan derfor besvares saaledes .

1 ) de ved forordning nr . 2727/75 om den faelles markedsordning for korn indfoerte importafgifter opkraeves uafhaengigt af de betingelser, der er aftalt i forbindelse med en bestemt import, naar og i det omfang Kommissionen har konstateret en forskel mellem taerskelprisen og cif-prisen paa korn;

2 ) anvendelse paa majs, der importeres til det oversoeiske departement Réunion, af den ved forordning nr . 2727/75 indfoerte landbrugsafgiftsordning er ikke i strid med forbudet mod forskelsbehandling i EOEF-Traktatens artikel 40, stk . 3, andet afsnit .

(*) Oversat fra fransk .

( 1 ) Tredje betragtning til forordning nr . 2727/75 .

( 2 ) Tiende betragtning til forordning nr . 2727/75 .

( 2 ) Tiende betragtning til forordning nr . 2727/75 .

( 3 ) Dom af 13 . december 1967 i sag 17/67, Sml . s . 436, min udhaevning .

( 4 ) Artiklerne 2, 3 og 5 i forordning nr . 2727/75 .

( 5 ) Artikel 13 i forordning nr . 2727/75 .

( 6 ) Anden betragtning og artikel 1, stk . 2, i Kommissionens forordning nr . 156/67 af 23 . juni 1967 om fastsaettelse af enkelthederne ved bestemmelsen af cif-priser og importafgifter for korn, mel, grove gryn og fine gryn ( EFT 1967, s . 101 ).

( 7 ) Artikel 6 i forordning nr . 156/67 .

( 8 ) Dom af 10 . oktober i sag 148/77, Hansen, Sml . s . 1787, praemisserne 9 og 10 .

( 9 ) EFT 1978 L 82, s . 10 .

( 10 ) Tredje betragtning til forordning nr . 594/78 .

( 11 ) Anden og tredje betragtning til forordning nr . 594/78 .

( 12 ) EFT 1980 L 55, s . 4 .