Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker – klagesag

(Rettens procesreglement, art. 133, stk. 2)

2. EF-varemærker – bemærkninger fra tredjemand og indsigelse – behandling af indsigelsen – bevis for brugen af det ældre varemærke

(Rådets forordning nr. 40/94, art. 43, stk. 2 og 3)

3. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse rejst af indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

1. I en retssag vedrørende en afgørelse, der er truffet af et af appelkamrene ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) inden for rammerne af en indsigelsessag, er der intet til hinder for, at Harmoniseringskontoret tilslutter sig sagsøgerens påstand eller endog nøjes med at overlade afgørelsen til Rettens skøn, samtidig med at alle de argumenter, som Harmoniseringskontoret finder relevante, anføres til Rettens oplysning. Til gengæld kan Harmoniseringskontoret ikke nedlægge påstand om ophævelse eller omgørelse af appelkammerets afgørelse på et punkt, der ikke er nævnt i stævningen, eller gøre anbringender gældende, der ikke nævnt i stævningen.

(jf. præmis 13)

2. Artikel 43, stk. 2, sidste punktum, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker og samme forordnings artikel 43, stk. 3, hvorefter artikel 43, stk. 2, finder anvendelse på ældre nationale varemærker, skal fortolkes således, at når et varemærke er blevet registreret for en kategori af varer og tjenesteydelser, der er tilstrækkelig bred til, at der inden for denne kategori kan foretages en opdeling i flere underkategorier, der kan betragtes selvstændigt, følger det, at beviset for, at en reel brug af varemærket for en del af disse varer eller tjenesteydelser har fundet sted, i en indsigelsessag kun medfører en beskyttelse for den eller de underkategorier, som de varer eller tjenesteydelser, for hvilke varemærket rent faktisk er blevet brugt, tilhører. Er et varemærke derimod blevet registreret for varer eller tjenesteydelser, der er defineret på en så præcis og afgrænset måde, at det ikke er muligt at opdele den pågældende kategori i underkategorier af betydning, må beviset for, at der er gjort reel brug af varemærket for de nævnte varer eller tjenesteydelser, nødvendigvis omfatte hele denne kategori med henblik på indsigelsen.

(jf. præmis 26 og 27)

3. For den franske kundekreds, der består af medicinske fagfolk og patienter i kraft af endelige forbrugere, er der en risiko for forveksling mellem ordmærket GALZIN, som er ansøgt registreret som EF-varemærke for »farmaceutiske præparater til behandling af Wilsons sygdom« henhørende under klasse 5 i Nice-arrangementet, og ordmærket CALSYN, der tidligere er registreret i Frankrig for »farmaceutiske og medicinske præparater og særligt præparater på grundlag af kalcium« henhørende under samme klasse. De umiddelbare forskelle mellem varemærkerne – ud fra en helhedsvurdering og henset til, at de pågældende varer er af lignende art, og til de to varemærkers visuelle og fonetiske ligheder – er nemlig ikke tilstrækkelige til at udelukke, at der i den relevante kundekreds’ opfattelse er en risiko for forveksling.

(jf. præmis 65, 66 og 81)