ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/23

Rettens dom af 13. januar 2017 — Deza mod ECHA

(Sag T-189/14) (1)

((Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter, som ECHA er i besiddelse af, der indeholder oplysninger, som er indgivet inden for rammerne af proceduren vedrørende ansøgning om godkendelse af anvendelse af stoffet bis(2-ethylhexyl)phtalat (DEHP) - afgørelse om at udbrede visse oplysninger, som sagsøgeren anser for at være fortrolige - undtagelse vedrørende beskyttelsen af forretningsmæssige interesser - begrebet privatliv - ejendomsret - begrundelsespligt))

(2017/C 063/31)

Processprog: tjekkisk

Parter

Sagsøger: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Den Tjekkiske Republik) (ved advokat P. Dejl)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) (først ved A. Iber, T. Zbihlej og M. Heikkilä, som befuldmægtigede, derefter ved M. Heikkilä, C. Buchanan og W. Broere, som befuldmægtigede, bistået af advokat M. Mašková)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved F. Clotuche-Duvieusart, P. Ondrůšek og K. Talabér-Ritz, som befuldmægtigede) og ClientEarth, London (Det Forenede Kongerige), Det Europæiske Miljøkontor (EEB), (Bruxelles, Belgien) og Vereniging Health Care Without Harm Europe, (Rijswijk, Nederlandene) (ved advokat B. Kloostra)

Sagens genstand

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af ECHA’s afgørelser af 24. januar 2014 vedrørende udbredelse af visse oplysninger, som sagsøgeren har indgivet inden for rammerne af proceduren vedrørende ansøgning om godkendelse af at anvende stoffet bis(2-ethylhexyl)phtalat (DEHP)

Konklusion

1) Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) frifindes.

2) Deza, a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler de af ECHA afholdte omkostninger, herunder dem, der opstod i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

4) ClientEarth, Det Europæiske Miljøkontor (EEB) og Vereniging Health Care Without Harm Europe bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 194 af 24.6.2014.
1)

Den Europæiske Union, repræsenteret ved Den Europæiske Unions Domstol, tilpligtes at betale en erstatning på 47 064,33 EUR til Gascogne for den materielle skade, som dette selskab har lidt på grund af overskridelsen af den rimelige sagsbehandlingstid i de sager, der gav anledning til dom af 16. november 2011, Groupe Gascogne mod Kommissionen (T-72/06, ikke trykt i Sml., EU:T:2011:671), og af 16. november 2011, Sachsa Verpackung mod Kommissionen (T-79/06, ikke trykt i Sml., EU:T:2011:674). Denne erstatning revalueres ved en forrentning, der beregnes fra den 4. august 2014 og indtil afsigelsen af nærværende dom, med den af Eurostat (Den Europæiske Unions Statistiske Kontor) konstaterede årlige inflationsrate for den pågældende periode i den medlemsstat, hvor dette selskab er beliggende.
1)

Afgørelse truffet af direktionen for Den Europæiske Centralbank (ECB) den 20. maj 2014 om at begrænse den maksimale varighed af den periode, hvori en og samme vikaransat kan udføre sekretariats- og administrative opgaver hos ECB, til to år, annulleres.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 38/27

Rettens dom af 15. december 2016 — Spanien mod Kommissionen

(Sag T-808/14) (1)

((Statsstøtte - digital-tv - støtte til implementering af jordbaseret digital-tv i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder i Castilla-La Mancha - afgørelse, hvorved støtten erklæres uforenelig med det indre marked - begrebet virksomhed - økonomisk aktivitet - fordel - tjenesteydelse af almen økonomisk interesse - konkurrenceforvridning - artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF - pligt til at udvise omhu - rimelig frist - retssikkerhed - ligebehandling - proportionalitet - subsidiaritet - retten til oplysninger))

(2017/C 038/36)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (først ved abogado del Estado A. Rubio González, derefter ved abogado del Estado A. Gavela Llopis)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier, P. Němečková og B. Stromsky, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2014) 6846 final af 1. oktober 2014 om statsstøtte SA.27408 [(C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009)] tildelt af myndighederne i Castilla-La Mancha til implementering af jordbaseret digital-tv i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder i Castilla-La Mancha, som ændret ved afgørelse C(2015) 7193 final af 20. oktober 2015 om berigtigelse af visse fejl indeholdt i afgørelse C(2014) 6846 final.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 34 af 2.2.2015.
1)

Artikel 2 i Kommissionens afgørelse C(2014) 3007 final af 15. maj 2014, hvorved det fastslås, at fritagelse for importafgifter i et konkret tilfælde er berettiget for så vidt angår et bestemt beløb og ikke er berettiget for så vidt angår et andet beløb (REM 03/2013), annulleres.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 38/24

Rettens dom af 15. december 2016 — Spanien mod Kommissionen

(Sag T-466/14) (1)

((Toldunion - indførsel af varer på basis af tun fra El Salvador - efteropkrævning af importafgifter - anmodning om undladelse af opkrævning af importafgifter - artikel 220, stk. 2, litra b), og artikel 236 i forordning (EØF) nr. 2913/92 - retten til en god forvaltning i henhold til artikel 872a i forordning (EØF) nr. 2454/93 - fejl fra de kompetente myndigheder, som ikke med rimelighed kunne opdages))

(2017/C 038/32)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved først ved advokat A. Rubio González, derefter ved advokat V. Ester Casas)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Arenas, A. Caerios og B.-R. Killmann, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelse C(2014) 2363 final af 14. april 2014, hvorved det fastslås, at fritagelse for importafgifter i et konkret tilfælde er berettiget for så vidt angår et bestemt beløb og ikke er berettiget for så vidt angår et andet beløb (REM 02/2013), for så vidt som det deri er fastslået, at fritagelsen for importafgifter af en størrelse på 14 417 193,41 EUR ikke er berettiget

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.

(1) EUT C 261 af 11.8.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 30/43

Rettens dom af 13. december 2016 — European Dynamics Luxembourg og Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen

(Sag T-764/14) (1)

((Offentlige tjenesteydelseskontrakter - udbudsprocedure - teknisk bistand, udvikling og gennemførelse af et system for toldmæssig forsendelse for ASEAN (ACTS) - afvisning af en tilbudsgivers bud - tildeling af kontrakten til en anden tilbudsgiver - udvælgelseskriterier - tildelingskriterier - begrundelsespligt - åbenbart urigtigt skøn - ligebehandling - gennemsigtighed))

(2017/C 030/46)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøgere: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luxembourg) og Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (først ved advokaterne M. Sfyri og I. Ampazis, derefter ved M. Sfyri)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved S. Bartelt og A. Marcoulli, som befuldmægtigede og derefter ved S. Bartelt og M. Konstantidis, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 5. september 2014 om afvisning af sagsøgernes bud afgivet som led i det begrænsede udbud, EuropeAid/135040/C/SER/MULTI, om udvikling af et automatiseret pilotsystem til forvaltning af toldmæssig forsendelse for ASEAN (ASEAN Customs Transit System) og om tildeling af denne kontrakt til en anden tilbudsgiver.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) European Dynamics Luxembourg SA og Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 26 af 26.1.2015.
1)

Rådets afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed, som ændret ved Rådets afgørelse 2014/508/FUSP af 30. juli 2014 og Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 af 17. marts 2014 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed, som gennemført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 826/2014 af 30. juli 2014, annulleres, for så vidt som de angår Arkady Romanovich Rotenberg.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 22/22

Rettens dom af 30. november 2016 — Export Development Bank of Iran mod Rådet

(Sag T-89/14) (1)

((Fælles udenrigs — og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran - indefrysningen af midler - sagsøgerens navn på ny opført på listen efter Rettens annullation af den oprindelige listeopførelse - retlig fejl - faktisk vildfarelse - begrundelsespligt - ret til forsvar - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - proportionalitet - ligebehandling))

(2017/C 022/28)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Export Development Bank of Iran (Teheran, Iran) (ved advokat J.-M. Thouvenin)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved V. Piessevaux og M. Bishop, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved A. Aresu og D. Gauci, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med principal påstand om annullation af Rådets afgørelse 2013/661/FUSP af 15. november 2013 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2013, L 306, s. 18), og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1154/2013 af 15. november 2013 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2013, L 306, s. 3), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren, subsidiært, annullation af afgørelse 2013/661 og af gennemførelsesforordning nr. 1154/2013, for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren, fra den 20. januar 2014.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Export Development Bank of Iran bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet for Den Europæiske Union.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 135 af 5.5.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 22/21

Rettens dom af 30. november 2016 — Bank Refah Kargaran mod Rådet

(Sag T-65/14) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran - indefrysning af midler - sagsøgerens navn på ny opført på listen efter Rettens annullation af den oprindelige listeopførelse - retlig fejl - faktisk vildfarelse - begrundelsespligt - ret til forsvar - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - proportionalitet))

(2017/C 022/27)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Bank Refah Kargaran (Teheran, Iran) (ved advokat J.-M. Thouvenin)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved V. Piessevaux, M. Bishop og B. Driessen, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved A. Aresu og D. Gauci, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med principal påstand om annullation af Rådets afgørelse 2013/661/FUSP af 15. november 2013 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2013, L 306, s. 18), og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1154/2013 af 15. november 2013 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2013, L 306, s. 3), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren, subsidiært, annullation af afgørelse 2013/661 og af gennemførelsesforordning nr. 1154/2013, for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren, fra den 20. januar 2014.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Bank Refah Kargaran bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet for Den Europæiske Union.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 135 af 5.5.2014.
Rettens dom af 20. oktober 2016 — August Wolff og Remedia mod Kommissionen

(Sag T-672/14) (1)

((»Humanmedicinske lægemidler - artikel 31 i direktiv 2001/83/EF - artikel 116 i direktiv 2001/83 - aktivstoffet estradiol - Kommissionens afgørelse, hvorved medlemsstaterne blev pålagt at tilbagekalde og ændre nationale markedsføringstilladelser for lægemidler til lokal anvendelse, der indeholder 0,01 % estradiol - bevisbyrden - proportionalitet - ligebehandling«))

(2016/C 454/40)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Tyskland) og Remedia d.o.o. (Zagreb, Kroatien) (ved advokaterne P. Klappich, C. Schmidt og P. Arbeiter)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved B.-R. Killmann, M. Šimerdová og A. Sipos, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand i henhold til artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse K(2014) 6030 endelig af 19. august 2014 om markedsføringstilladelser til humanmedicinske lægemidler til lokal anvendelse med høje estradiol-koncentrationer i henhold til artikel 31 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF, for så vidt som nævnte afgørelse forpligter medlemsstaterne til, for de i bilag I til gennemførelsesafgørelsen opførte og ikkeopførte lægemidler med en massefraktion af estradiol på 0,01 % for lokal anvendelse, at tage hensyn til de forpligtelser, der påhviler dem i medfør af gennemførelsesafgørelsen, med undtagelse af den begrænsning, at de i bilag I til gennemførelsesafgørelsen opførte lægemidler med en massefraktion på 0,01 % til lokal anvendelse kun må anvendes intravaginalt.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel og Remedia d.o.o. bærer sagens omkostninger såvel som omkostningerne i sagen om foreløbige forholdsregler.

(1) EUT C 439 af 8.12.2014.
1)

Den afgørelse fra Rådet for Den Europæiske Union, som fremgår af bekendtgørelsen af 15. marts 2014 til de personer og enheder, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger i Rådets afgørelse 2010/413/FUSP og i Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran, om at opretholde opførelsen af navnet på Sina Bank på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP, som ændret ved Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010, og i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010, annulleres.
2)

Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd et Csi Solar Power (China), Inc. bærer deres egne omkostninger og betaler Rådet for Den Europæiske Unions omkostninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 121/25

Rettens dom af 7. marts 2017 — Neka Novin mod Rådet

(Sag T-436/14) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran med henblik på at forhindre nuklear spredning - indefrysning af midler - opretholdelse af sagsøgerens navn på listen over de omfattede personer - retlig fejl - åbenbart urigtigt skøn - proportionalitet))

(2017/C 121/35)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Neka Novin Co., Private Joint Stock (Teheran, Iran) (ved advokat L. Vidal)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved A. Vitro og M. Bishop, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand nedlagt i henhold til artikel 263 TEUF om annullation af Rådets afgørelse om at opretholde opførelsen af sagsøgeren på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT 2010, L 195, s. 39), som ændret ved Rådets afgørelse 2011/299/FUSP af 23. maj 2011 (EUT 2011, L 136, s. 65), og på listen i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010 (EUT 2012, L 88, s. 1), som meddelt ved en meddelelse af 15. marts 2014.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Neka Novin Co., Private Joint Stock bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af de omkostninger, som Rådet har afholdt.

3) Rådet bærer halvdelen af sine egne omkostninger.

(1) EUT C 253 af 4.8.2014.
2)

JingAo Solar Co. Ltd og de øvrige sagsøgere, hvis navne er opført i bilaget, bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet for Den Europæiske Union.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 121/23

Rettens dom af 28. februar 2017 — Yingli Energy (China) m.fl. mod Rådet

(Sag T-160/14) (1)

((Dumping - import af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Kina - endelig antidumpingtold - tilsagn - annullationssøgsmål - søgsmålsinteresse - formaliteten - eksportlandet - undersøgelsens omfang - stikprøver - normal værdi - definitionen af den pågældende vare - frist for vedtagelse af en afgørelse vedrørende en anmodning om at blive tillagt status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår - den tidsmæssige anvendelse af nye regler - skade - årsagsforbindelse - ret til forsvar - beregning af skadesmargenen))

(2017/C 121/33)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Yingli Energy (China) Co. Ltd (Baoding, Kina) og de 14 andre sagsøgere, hvis navne er opført i bilaget til nærværende dom (først ved advokaterne A. Willems, S. De Knop og J. Charles, derefter ved advokaterne A. Willems og S. De Knop)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen, som befuldmægtiget, bistået af solicitor B. O’Connor og advokat S. Gubel)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (først ved J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche og A. Stobiecka Kuik, derefter ved J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche og A. Demeneix, som befuldmætigede)

Sagens genstand

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1238/2013 af 2. december 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina (EUT 2013, L 325, s. 1) for så vidt som forordningen vedrører sagsøgerne.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Yingli Energy (China) Co. Ltd og de andre sagsøgere, hvis navne er opført i bilaget til nærværende dom, bærer deres egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger

(1) EUT C 142 af 12.5.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 104/39

Rettens dom af 17. februar 2017 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines m.fl. mod Rådet

(Forenede sager T-14/14 og T-87/14) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at forhindre nuklear spredning - indefrysning af midler - ulovlighedsindsigelse - retsgrundlag - magtfordrejning - ret til forsvar - berettiget forventning - retssikkerhed - ne bis in idem - retskraft - proportionalitet - åbenbart urigtigt skøn - grundlæggende rettigheder))

(2017/C 104/54)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iran), og 10 øvrige sagsøgere (ved F. Randolph, QC, solicitor P. Pantelis, barrister M. Lester og solicitor M. Taher)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og V. Piessevaux, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte i sag T-87/14: Europa-Kommissionen (ved D. Gauci og T. Scharf, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

I sag T-14/14 en påstand baseret på artikel 263 TEUF om annullation af Rådets afgørelse 2013/497/FUSP af 10. oktober 2013 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2013, L 272, s. 46) og af Rådets forordning (EU) nr. 971/2013 af 10. oktober 2013 om ændring af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2013, L 272, s. 1), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgerne, og i sag T-87/14 dels en påstand baseret på artikel 277 TEUF om, at det fastslås, at afgørelse 2013/497 og forordning nr. 971/2013 ikke finder anvendelse, dels en påstand baseret på artikel 263 TEUF om annullation af Rådets afgørelse 2013/685/FUSP af 26. november 2013 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2013, L 316, s. 46) og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1203/2013 af 26. november 2013 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2013, L 316, s. 1), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgerne.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Islamic Republic of Iran Shipping Lines og de øvrige sagsøgere, hvis navne fremgår af bilaget til denne dom, bærer deres egne omkostninger og betaler de af Rådet afholdte omkostninger.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 71 af 8.3.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 104/43

Rettens dom af 16. februar 2017 — SolarWorld mod Kommissionen

(Sag T-783/14) (1)

((Dumping - subsidier - import af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina - godkendelse af en nedsættelse af minimumsimportprisen i henhold til et tilsagn, godtaget inden for rammerne af antidumping- og antisubsidieprocedurer - EU-erhvervsgrenen - artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1225/2009))

(2017/C 104/60)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: SolarWorld AG (Bonn, Tyskland) (ved advokat L. Ruessmann og solicitor J. Beck)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved T. Maxian Rusche og A. Stobiecka Kuik, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af den kommissionsafgørelse, der var indeholdt i en skrivelse af 15. september 2014 til det kinesiske handelskammer for import og eksport af maskiner og elektroniske produkter med referencen Trade/H4 (2014) 3328168 om at nedjustere minimumsimportprisen for importerede fotovoltaiske moduler og celler, der er fremstillet af kinesiske eksporterende producenter, og som er omfattet af et pristilsagn med virkning fra den 1. oktober 2014 for sidste kvartal af 2014.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) SolarWorld AG betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 73 af 2.3.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 104/42

Rettens dom af 17. februar 2017 — Novar mod EUIPO

(Sag T-726/14) (1)

((Ansvar uden for kontraktforhold - bevis for det ældre varemærkes eksistens, gyldighed og beskyttelsesomfang - international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret - afgørelse om at afvise indsigelsen som grundløs på grund af manglende godtgørelse af den ældre rettighed - regel 19, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 2868/95 - berigtigelse af afgørelsen - artikel 62, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 - tab, der består i advokatudgifter - årsagsforbindelse))

(2017/C 104/59)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Novar GmbH (Albstadt, Tyskland) (ved advokat R. Weede)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved S. Hanne, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Søgsmål på grundlag af artikel 268 TEUF vedrørende erstatning for et økonomisk tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt på grund af de advokatudgifter, som denne har afholdt i forbindelse med en klage over indsigelsesafdelingens afgørelse, der angiveligt blev truffet i strid med regel 19, stk. 2, litra a), i Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13. december 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker og generelle retsprincipper

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

2) Novar GmbH og EUIPO bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 7 af 12.1.2015.