ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Afgørelse af 19. juni 2018 truffet af klagenævnet for Den Fælles Afviklingsinstans i sag 48/2017 annulleres, for så vidt som klagenævnet fandt, at Den Fælles Afviklingsinstans (SRB) kunne begrunde dets afslag på aktindsigt i de dokumenter, sagsøgerne har anmodet om i deres genfremsatte begæring af 23. august 2017 vedrørende vedtagelsen af en afviklingsordning for Banco Popular Español, med (i) artikel 4, stk. 1, litra a), fjerde led, (ii) artikel 4, stk. 2, første led, (iii) artikel 4, stk. 2, tredje led, og/eller (iv) artikel 4, stk. 3, i forordning nr. nr. 1049/2001 (1) (og/eller de tilsvarende bestemmelser i SRB Decision SRB/ES/2017/01 af 9. februar 2017 vedrørende aktindsigt i SRB’s dokumenter)
—

Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for det økonomiske tab, som sagsøgeren har lidt som følge af dels den toårige udelukkelsesperiode, dels offentliggørelsen af meddelelsen om udelukkelsen på Kommissionens hjemmeside, idet tabet kan opgøres til 434 889,82 EUR med tillæg af renter fra datoen for afgørelsens vedtagelse.
—

Kommissionen tilpligtes at stille de dokumenter, der er udarbejdet i forbindelse med ECOCERT SA’s aktiviteter ved den økologiske kontrol med Erenhot Jinguyuan Grain and Oil Co. Ltd., 2051 Youyi Road North, Ernehot City, Xilingol League, Inner Mongolia Autonomous Region, Peoples Republic of China, til rådighed for sagsøgeren ved meddelelse af aktindsigt, navnlig inspektionsrapporter og de dertilhørende bedømmelsesskrivelser fra 2016, 2017 og 2018, der hænger sammen med ECOCERT SA’s konklusioner, vurderinger og afgørelser, som udgjorde grundlaget for udstedelsen i henhold til bilag V i forordning (EF) nr. 1235/2008 af kontrolattest nr. 22904CN1700w13 af 19. september 2017 for 490 960 kg økologiske sesamfoderkager og for ECOCERT SA’s efterfølgende ophævelse af denne kontrolattest.
1.

Første anbringende dels om tilsidesættelse af artikel 30 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«) og af artikel 3 i bilag III hertil, dels om tilsidesættelse af de regler, der regulerer tilrettelæggelsen af udvælgelsesprøverne. I denne forbindelse har sagsøgeren bl.a. gjort gældende, at han kun blev hørt af to medlemmer af udvælgelseskomitéen i løbet af hans samtaler og ikke af udvælgelseskomitéen sammensat af formanden og seks medlemmer. I øvrigt har sagsøgeren anført, at formanden alene deltog i udvælgelseskomitéens arbejder som observatør, hvilket ligeledes er i strid med vedtægtens bestemmelser.
1.

Første anbringende om, at sagsøgerens fravær ikke var uberettiget og at EIB under alle omstændigheder skulle have reageret tidligere henset til den femårige periode med fravær. Sådanne beskyldninger ignorerer den mundtlige aftale mellem sagsøgeren og sagsøgte hvad angår udfyldning af time-management skemaer. Endvidere har arbejdsgiveren ingen retlig grund til at foretage modregning i eller reduktion af det påståede ubegrundede fravær hvad angår sagsøgerens ferierettigheder eller de beløb, der skal udbetales til ham ved fratrædelsen.
—

Annullation, jf. artikel 270 TEUF, af Europa-Parlamentets afgørelse af 6. juli 2018, vedtaget i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, hvorved Europa-Parlamentet afslog den af sagsøgeren indgivne klage med henblik på i hans bedømmelsesrapport for 2016 at få fjernet en udtalelse vedrørende hans angivelige undladelse af at underrette ansættelsesmyndigheden om hans intention om at udgive en bog i 2016 med titlen »L-Aqwa fl-Ewropa. Il-Panama papers u il-Poter« [»The best in Europe. The Panama Papers and Power«], og følgelig:
—

Annullation af de afgørelser, som er bebyrdende for de forskellige sagsøgere, og som består i ansættelsesmyndighedens afgørelser om ikke at tildele dem godtgørelse af skoleudgifter for 2017/2018, som kom til udtryk på forskellig måde alt efter omstændighederne for den enkelte sagsøger: — enten ved en individuel afgørelse (og nærmere bestemt en e-mail), hvori afslaget på godtgørelse det nærmere bestemt anføres. — eller ved benævnelsen »processed« i Sysper, der af sagsøgeren anses for at være en afgørelse om afslag, når den efterfølgende lønseddel, den følgende måned (tidligst den 10., når der er tale om datoen for fremsendelse af lønsedler) ikke indeholder nogen godtgørelse elle alene en godtgørelse af transportudgifter.
1.

Første anbringende om, at tilbagetrækningen af en retsakt, som tillagde subjektive rettigheder, er ulovlig, for så vidt som sagsøgerens rettigheder blev fastsat ved hans indtræden i EASE’s tjeneste den 1. oktober 2011 i henhold til artikel 15, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union. Sagsøgeren er derfor af den opfattelse, enten at denne afgørelse var lovlig og ikke kunne trækkes tilbage, eller at afgørelsen var ulovlig og kun kunne tilbagetrækkes inden for en rimelig frist.
Sag anlagt den 9. oktober 2018 — Pharmaceutical Works Polpharma mod EMA

(Sag T-611/18)

(2018/C 455/38)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Pharmaceutical Works Polpharma S.A. (Starogard Gdański, Polen) (ved advokaterne M. Martens og N. Carbonnelle samt solicitor S. Faircliffe)

Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA)

Sagsøgerens påstande

— EMA’s afgørelse af 30. juli 2018 om ikke at godkende sagsøgerens ansøgning om markedsføringstilladelse for Dimethyl Fumarate Polpharma, en generisk udgave af lægemidlet Tacfidera, annulleres.

— EMA tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et enkelt anbringende.

Den anfægtede afgørelse meddeler afslag på at godkende sagsøgerens ansøgning om markedsføringstilladelse for Dimethyl Fumarate Polpharma i betragtning af den omstændighed, at referenceproduktet angiveligt nyder godt af lovgivningsmæssig databeskyttelse.

Der er rejst indsigelse om ulovlighed i henhold til artikel 277 TEUF mod afgørelsen om markedsføringstilladelse til referencelægemidlet, for så vidt som den er udtryk for en åbenbar fejlagtig konklusion vedrørende produktets forskel fra Fumaderm med hensyn til en samlet markedsføringstilladelse. Med et enkelt anbringende har sagsøgeren, idet indsigelsen om ulovlighed kan antages til realitetsbehandling og er begrundet, gjort gældende, at den anfægtede afgørelses begrundelse for ikke at godkende sagsøgerens ansøgning om markedsføringstilladelse, ikke lovligt kan påberåbes i henhold til artikel 296 TEUF.
Sag anlagt den 15. oktober 2018 — ZI mod Europa-Kommissionen

(Sag T-618/18)

(2018/C 455/40)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: ZI (ved advokat J.-N. Louis)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens afgørelse om afslag på at optage sagsøgerens mand i EU-institutionernes fælles sygeforsikringsordning annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren påberåbt et enkelt anbringende om, at artikel 13 i den fælles ordning vedrørende sygesikring for tjenestemænd i Den Europæiske Union er ulovlig, for så vidt som denne artikel er i strid med artikel 72 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, eftersom den indskrænker rækkevidden heraf.
4.

Fjerde anbringende om anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, tilsidesættelse af begrundelsespligten og manglende gennemsigtighed. — Sagsøgeren har gjort gældende, at udvælgelseskomitéen udelod visse faktiske omstændigheder, idet der i denne henseende henvises til udvælgelseskomitéens bedømmelse af kompetencer som beskrevet i meddelelsen om udvælgelsesprøven. — Sagsøgeren har gjort gældende, at visse resultater, der er specificeret i kompetencepasset, ikke var i overensstemmelse med meddelelsen om udvælgelsesprøven og at der i denne henseende ikke forelå gennemsigtighed. — Sagsøgeren har ligeledes anført, at kompetencepasset indeholdt modstridende udtalelser.
3.

Tredje anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 12 i forordning (EF) nr. 726/2004 og princippet om ligebehandling. — Sagsøgeren har anført, at Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn og fejlagtigt konkluderede, at virkningen af Aplidin ikke er dokumenteret på passende og tilstrækkelig vis, og derfor tilsidesætter den nævnte artikel 12. — I undersøgelsesproceduren ved EMA blev der på grund af de af sagsøgeren anvendte metoder set bort fra en del af den videnskabelige dokumentation, som er indgivet til støtte for virkningen af Aplidin, hvilket ikke er i overensstemmelse med en udtalelse fra en ekspertarbejdsgruppe under EMA. — De metoder, der er anvendt i nærværende sag, er de samme som dem, som EMA anerkendte i en lignende sag vedrørende proceduren for markedsføringstilladelse for et andet lægemiddel, hvilket indikerer, at princippet om ligebehandling er blevet tilsidesat.
2.

Med det andet anbringende gøres gældende, (i) at sagsøgerens grundlæggende ret til god forvaltning og aktindsigt (artikel 41 og 42 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 15 TEUF, artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 1049/2001 (1)) og det horisontale princip om gennemsigtighed, er blevet tilsidesat, idet ansættelsesmyndigheden afslog at give sagsøgeren adgang til de omtvistede multiple-choice-spørgsmål i de computerbaserede prøver i verbalt ræsonnement med den begrundelse, at sagsøgerens argument om, at de nævnte spørgsmål ikke var relevante og gyldige, var for generelt, men uden at ansættelsesmyndigheden angav de konkrete grunde til, at sagsøgeren ikke opfyldte de i retspraksis fastsatte betingelser for ikke at give adgang til dem; og (ii), at sagsøgerens ret til forsvar er blevet tilsidesat, idet ansættelsesmyndighedens anmodning om, at de omtvistede spørgsmål anfægtes på en mere detaljeret måde, ikke er praktisk mulig for sagsøgeren, hvilket har skabt en særlig sårbarhed i forhold til at skulle fremlægge et umuligt bevis.
—

EUIPO og de øvrige parter i sagen for Retten og for appelkammeret tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
4.

Fjerde anbringende om, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at det var udtryk for misbrug, at Google gjorde licenser til Plays og Googles søgeapplikationer betinget af antifragmenteringsaftalens antifragmenteringsforpligtelser. — Sagsøgerne har i denne henseende anført, at den anfægtede afgørelse er fejlbehæftet på grund af vurderingen af, at antifragmenteringsforpligtelserne sandsynligvis vil begrænse konkurrencen. — Sagsøgerne har endvidere anført, at der ikke i den anfægtede afgørelse er taget hensyn til, at antifragmenteringsforpligtelserne er objektivt begrundede, fordi de sikrer kompatibilitet.
—

Subsidiært afsiges mellemdom om, at sagsøgte er forpligtet til at erstatte det lidte tab, og det pålægges parterne inden for rimelig tid efter denne doms afsigelse at fremlægge tal for Retten vedrørende størrelsen af den kompensation, der aftales mellem parterne, eller — i tilfælde af at en sådan aftale ikke kan indgås — parterne pålægges inden for den samme periode at fremlægge deres indlæg med disse detaljerede tal som støtte herfor.
—

Subsidiært afsiges mellemdom om, at sagsøgte er forpligtet til at erstatte det lidte tab, og det pålægges parterne inden for rimelig tid efter denne doms afsigelse at fremlægge tal for Retten vedrørende størrelsen af den kompensation, der aftales mellem parterne, eller — i tilfælde af, at en sådan aftale ikke kan indgås — parterne pålægges inden for den samme periode at fremlægge deres indlæg med disse detaljerede tal som støtte herfor.
—

Afgørelse ESMA41-137-1154 truffet af den administrerende direktør for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) af 9. august 2018, hvorved ESMA kræver tilbagebetaling af et beløb af 12 000 EUR for omkostninger afholdt af ESMA i sag F-39/14, annulleres.
—

EEAS tilpligtes at betale sagsomkostningerne samt at betale et beløb på 10 000 EUR for det lidte ikke-økonomiske tab.
3.

Tredje anbringende vedrører sagsøgtes tilsidesættelse af EU-direktivet om offentlige udbud ved at undlade at angive klagefristerne og derved begrænse muligheden for at klage (3).
—

Annullation af afgørelsen af 12. december 2017 truffet af udvælgelseskomitéen for den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AD/323/16 — Efterforskere (AD 7) til følgende jobprofiler: 1. Efterforskere: EU-udgifter og korruptionsbekæmpelse; 2. Efterforskere: told og handel, tobak og varemærkeforfalskning, om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten for den nævnte udvælgelsesprøves første profil.
1.

Første anbringende vedrørende Kommissionens vedtagelse af en afgørelse, der udgør en åbenbar tilsidesættelse af artikel 9 i forordning nr. 1/2003, sammenholdt med artikel 102 TEUF, og af proportionalitetsprincippet, idet Kommissionen foretog et åbenbart fejlskøn af de indsamlede beviser og fastslog, at de klagepunkter, der var blevet fremført under procedure AT.39816, og som vedrørte den omstændighed, at Gazprom havde gjort gasleveringen til Polen betinget af opnåelse af kontrol med gasinfrastrukturen i Polen, ikke var begrundede, og på grund af denne fejl accepterede tilsagn fra Gazprom, som ikke tog hensyn til de klagepunkter, der var blevet fremført i denne henseende.
—

Subsidiært har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen under alle omstændigheder skulle have foretaget en omhyggelig undersøgelse af spørgsmålet under hensyn til i) den åbenbart utilstrækkelige analyse af den fælles stærke markedsposition, der blev foretaget af de nederlandske tilsynsmyndigheder, hvis den holdes op mod den bedømmelsesramme for den fælles stærke markedsposition, som Kommissionen har fastsat i sine retningslinjer (åbenbart urigtigt skøn), og ii) Kommissionens egne tidligere afgørelser, der viser, at der ikke er grundlag for at konstatere, at der foreligger en fælles stærk markedsposition på de relevante markeder (uoverensstemmelse).
—

EUIPO og den anden part tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale de af Nissin Foods Holdings Co. Ltd afholdte omkostninger.
2.

Andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af de grundlæggende EU-retlige principper, for så vidt som sagsøgte undlod at begrunde sin afgørelse, handlede i uoverensstemmelse med princippet om en ensartet anvendelse af EU-retten eller undlod at rette sig efter proportionalitetsprincippet.
2.

Andet anbringende om, at ECB tilsidesatte sagsøgerens væsentlige, processuelle rettigheder i henhold til forordningen om den fælles tilsynsmekanisme, Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og lovgivningen, navnlig retten til afgang til sagsakterne, retten til at gøre brug af retsmidler, retten til at være repræsenteret af en ekstern advokat og retten til fortrolig kommunikation med advokaten.
—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de omkostninger, som sagsøgeren har afholdt under sagen for undersøgeren og Andet Appelkammer ved EUIPO.
—

Den anfægtede afgørelse annulleres for så vidt som (a) det ældre franske varemærke nr. 3 366 460 havde været genstand for reel brug for »software og computerprogrammer« henhørende under klasse 9, og (b) der ikke foreligger en risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 42, 42 og 45.
C 25/62

Sag anlagt den 26. november 2018 — Kalypso Media Group mod EUIPO — Wizards of the Coast (DUNGEONS)

(Sag T-700/18)

(2019/C 25/81)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Kalypso Media Group GmbH (Worms, Tyskland) (ved advokat T. Boddien)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Wizards of the Coast LLC (Pawtucket, Rhode Island, De Forenede Stater)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Kalypso Media Group GmbH

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket DUNGEONS — registreringsansøgning nr. 13 271 838

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 21. september 2018 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 599/2018-4)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende
C 25/61

Sag anlagt den 26. november 2018 — Aldi mod EUIPO — Titlbach (ALTISPORT)

(Sag T-697/18)

(2019/C 25/80)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Tyskland) (ved advokaterne N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen og M. Minkner)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Aleš Titlbach (Meziboří, Den Tjekkiske Republik)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Aleš Titlbach

Det omtvistede varemærke: International registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret, af varemærket ALTISPORT — International registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret, nr. 1 226 617

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 19. september 2018 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2683/2017-4)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende
2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af retten. Sagsøgeren har i denne henseende gjort gældende: a) Anvendelse af et forkert begreb vedrørende chikane, som indbefatter betingelsen om forsæt om at skade (animus nocendi) fra ophavsmandens side. b) Anvendelsen af en bevisstandard, som ikke svarer til den, der kræves i gældende ret (princippet om bevis), men som derimod indebærer et bevis ud over rimelig tvivl på, at der foreligger de faktiske forhold og på deres utvetydige retlige kvalifikation. c) Anvendelsen af en bevisstandard, som er åbenbart fejlagtig for så vidt angår bedømmelsen af troværdigheden af anmeldelserne i forhold til den forløbne tid. d) Tilsidesættelse af forpligtelsen til at foretage en undersøgelse ex officio stillet over for troværdige anmeldelser.
—

Annullation af afgørelsen truffet af chefen for Career Management & Mobility Unit i direktorat HR.B i Kommissionens Generaldirektorat for Menneskelige Ressourcer (GD HR), vedtaget den 12. oktober 2018, om at overføre sagsøgeren tilbage til GD OLAF.
—

Den anfægtede afgørelse truffet den 27. august 2018 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2626/2017-2) annulleres, for så vidt som Andet Appelkammer hermed har afslået ansøgning nr. 13752522 om EU-varemærket REAKTOR for visse varer og tjenesteydelser i klasse 9, 41 og 42 i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning 2017/1001, og ansøgningen om registrering af varemærket REAKTOR tillades i fuldt omfang offentliggjort og registreret.
1.

Første anbringende vedrører, at Kommissionen begik en åbenbar fejl i forbindelse med sin definition af markedet for premiumbetalings-tv-kanaler med sports- og filmindhold. — I denne forbindelse har sagsøgeren anført, at selskabet under den administrative procedure gjorde gældende, at Ziggo Sport Totaal (»ZST«) er nødvendig for, at leverandører af detail-TV-, bredbånds- og mobiltjenester samt pakker, der omfatter en eller flere af disse tjenester, kan konkurrere på detailmarkedet. Dette bekræftede Kommissionen angiveligt i en markedsundersøgelse. De to premiumbetalings-sportskanaler, ZST og FOX Sports, er derfor ikke substituerbare. — Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at Kommissionen ikke desto mindre konkluderede, at der var et engrosmarked for levering og erhvervelse af premiumbetalings-sportskanaler, som omfattede ZST og FOX Sports, og at der ikke var behov for at segmentere markedet yderligere. — Ifølge sagsøgeren påvirkede disse fejl i forbindelse med markedsdefinitionen Kommissionens efterfølgende vurderinger og følgelig dennes konklusion om at tillade fusionen.
—

Subsidiært annulleres Kommissionens afgørelse SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) af 28. maj 2018 med j.nr. C(2018) 3166, for så vidt som den for 2012 og 2013 for forbrugere af basisbelastning med mindst 7 000 årlige driftstimer anordner en tilbagebetaling på mere end 20 % af de offentliggjorte netafgifter, for forbrugere af basisbelastning med mindst 7 500 årlige driftstimer anordner tilbagebetaling på mere end 15 % af de offentliggjorte netafgifter og for forbrugere af basisbelastning med mindst 8 000 årlige driftstimer anordner en tilbagebetaling på mere end 10 % af de offentliggjorte netafgifter.
1.

Første anbringende om magtfordrejning og procedurefordrejning. Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at meddelelse om ledig stilling COM/2017/1739 ikke gjorde det muligt at sikre, at den valgte kandidat faktisk råder over de uddannelser og den erfaring, der er nødvendig for at bestride den ledige stilling. Sagsøgeren har i øvrigt anført, at den valgte ansøger ikke rådede over alle de krævede kvalifikationer, bl.a. erfaring med mægling og et indgående juridisk kendskab til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union.
—

Kommissionens afgørelse C(2018) 4947 final af 30. juli 2018, sag SA.50152 annulleres, for så vidt som Kommissionen besluttede ikke at fremsætte indsigelser i forhold til støtteordningen for den nye Metavatiko Michanismo Apozimiosis Evelixias (»Neos MMAE«), som Grækenland har anmeldt, idet Kommissionen konkluderede, at denne ordning var forenelig med det indre marked som omhandlet i artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF.
—

Kommissionens afgørelse SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) af 28. maj 2018 med j.nr. C(2018) 3166, for så vidt som den for 2012 og 2013 for forbrugere af basisbelastning med mindst 7 000 årlige driftstimer anordner en tilbagebetaling på mere end 20 % af de offentliggjorte netafgifter, for forbrugere af basisbelastning med mindst 7 500 årlige driftstimer anordner tilbagebetaling på mere end 15 % af de offentliggjorte netafgifter og for forbrugere af basisbelastning med mindst 8 000 årlige driftstimer anordner en tilbagebetaling på mere end 10 % af de offentliggjorte netafgifter, annulleres.
1.

Første anbringende om tilsidesættelse af forordning nr. 1049/2001, af artikel 15, stk. 3, TEUF, og af chartrets artikel 42 med den begrundelse, at Kommissionen har tilsidesat de forpligtelser, som påhvilede den i medfør af retten for offentligheden til at få aktindsigt i institutionernes dokumenter og i medfør af pligten til gennemsigtighed.
1.

Første anbringende om en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF (sammenholdt med artikel 108, stk. 3, TEUF) Sagsøgeren har anført, at den anfægtede skrivelse tilsidesætter artikel 107, stk. 1, TEUF sammenholdt med artikel 108, stk. 3, TEUF, idet den — for så vidt som den er bindende — fritager en national lov om erstatning fra forpligtelsen til at anmelde statsstøtte, selv om denne lov medførte, at en konkurrent til sagsøgeren, der ikke i henhold til en dom fra Bundesverfassungsgericht (forbundsdomstol i forfatningsretlige sager) er berettiget til erstatning, på en selektiv måde blev begunstiget af statslige midler.
—

Det ansøgte varemærke er ud fra en samlet betragtning ikke beskrivende for et kendetegn ved de omfattede tjenesteydelser. Den af EUIPO foretagne analyse er i strid med ordlyden af de tekster og den retspraksis, der finder anvendelse, og det ansøgte tegn har bestemt fornødent særpræg og er således egnet til at opfylde et varemærkes væsentligste funktion.
C 25/57

Sag anlagt den 16. november 2018 — Apple mod EUIPO — Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication (SWIFT)

(Sag T-685/16)

(2019/C 25/74)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Apple Inc. (Cupertino, Californien, De Forenede Stater) (ved solicitors J. Olsen og P. Andreottola)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication SCRL (La Hulpe, Belgien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger: Apple Inc.

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket »SWIFT« — registreringsansøgning nr. 13 370 861

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 30. august 2018 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 476/2018-5)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— Sagsøgerens påstande vedrørende den anfægtede afgørelse tages i det hele til følge.

— EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende