ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 128/16

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 15. februar 2008 — Carsten Brinkmann mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-243/07) (1)

(Appel - EF-varemærker - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 - risiko for forveksling - ordmærket »terranus« - afslag på registrering)

(2008/C 128/27)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Carsten Brinkmann (ved Rechtsanwältin K. van Bebber)

De andre parter i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget), Terra Networks SA

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 22. marts 2007 i sag T-322/05, Brinkmann mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål indledt af ansøgeren om EF-ordmærket »TERRANUS« for varer i klasse 36 til prøvelse af afgørelse R 1145/2004-1 truffet den 10. juni 2005 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret vedrørende afslag på en klage over Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne afslog at registrere det nævnte varemærke i en indsigelsessag rejst af indehaveren af EF-figurmærket og det nationale figurmærke »TERRA« for varer i klasse 36 — risiko for forveksling mellem de to varemærker

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Carsten Brinkmann betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 199 af 25.8.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 285/12

Domstolens kendelse af 20. juni 2008 — Ayuntamiento de Madrid og Madrid Calle 30, SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-448/07 P) (1)

(Appel - tilvejebringelse af data vedrørende proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud - forordning (EF) nr. 3605/93 - det europæiske nationalregnskabssystem 1995 (ENS 95) - forordning (EF) nr. 2223/96 - klassificering af »Madrid Calle 30« i sektoren for »offentlig forvaltning og service« - Eurostats pressemeddelelse - retsakt, der kan gøres til genstand for søgsmål)

(2008/C 285/19)

Processprog: spansk

Parter

Appellanter: Ayuntamiento de Madrid og Madrid Calle 30, SA (ved abogados J. Buendía Sierra og R. González-Gallarza Granizo)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Aresu og L. Escobar Guerrero, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 12. juli 2007 af i sag T-177/06, Ayuntamiento de Madrid og Madrid Calle 30, SA mod Kommissionen, hvorved Retten afviste en påstand om annullation af Eurostats pressemeddelelse nr. 48/2006 af 24. april 2006, for så vidt som den indeholder en beslutning fra Kommissionen (Eurostat), der klassificerer Madrid Calle 30 i sektoren for »offentlig forvaltning og service« inden for rammerne af det europæiske nationalregnskabssystem 1995 (ENS 95).

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Ayuntamiento de Madrid og Madrid Calle 30, SA betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 283 af 24.11.2007.
3)

Vælger en medlemsstat i hvert enkelt tilfælde at fastlægge, hvilke projekter omfattet af bilag II til direktiv 85/337, som ændret ved direktiv 97/11, der skal undergives en vurdering af deres indvirkninger på miljøet, skal den, enten ved en henvisning i de nationale bestemmelser til direktivets bilag III eller ved i de nationale bestemmelser at gengive de heri opførte kriterier, sikre, at der faktisk kan tages hensyn til samtlige kriterier, når et af disse er relevant for det pågældende projekt, og kan ikke direkte eller indirekte udelukke nogen af disse.
4)

Under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, skal rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse fortolkes således, at den, for så vidt som den pågældende medlemsstats interne retsorden ikke for den omhandlede sektor lader til at indeholde andre effektive foranstaltninger, der forhindrer eller i givet fald sanktionerer misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede kontrakter, er til hinder for anvendelsen af en national bestemmelse, hvorved det alene i den offentlige sektor ubetinget forbydes at ændre flere på hinanden følgende tidsbegrænsede kontrakter til en tidsubegrænset kontrakt, hvilke tidsbegrænsede kontrakter rent faktisk har haft til formål at dække arbejdsgiverens »faste og varige behov« og derfor må anses for misbrug. Det tilkommer dog den forelæggende ret i henhold til den forpligtelse til overensstemmende fortolkning, der påhviler den, at efterprøve, hvorvidt medlemsstatens interne retsorden indeholder andre effektive foranstaltninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 209/16

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 11. april 2008 — Focus Magazin Verlag GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), Merant GmbH

(Sag C-344/07 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 8, stk. 1, litra b) - risiko for forveksling - ordmærket »FOCUS«)

(2008/C 209/22)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Focus Magazin Verlag GmbH (ved Rechtsanwälte M. Herrmann og B. Müller)

De andre parter i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget) og Merant GmbH (ved Rechtsanwalt A. Schultz)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 16. maj 2007 i sag T-491/04, Merant mod KHIM, hvorved Retten annullerede afgørelse R 542/2002-2 truffet den 18. oktober 2004 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), som tog en klage over Indsigelsesafdelingens afgørelse til følge, hvorved denne delvist afslog ansøgningen om registrering af EF-ordmærket »FOCUS« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 32, 33, 34, 35, 36, 38, 39, 41 og 42 i en indsigelsessag indledt af indehaveren af det nationale figurmærke »MICRO FOCUS« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 41 og 42 — risiko for forveksling mellem to varemærker

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Focus Magazin Verlag GmbH betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 79 af 29.3.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 209/17

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 21. maj 2008 — Karol Mihal mod Daňový úrad Košice V (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Najvyšší súd Slovenskej republiky — Den Slovakiske Republik)

(Sag C-456/07) (1)

(Artikel 104, stk. 3, første afsnit, i procesreglementet - sjette momsdirektiv - afgiftspligtige personer - artikel 4, stk. 5, første afsnit - offentligretlige organer - fogeder - fysiske og juridiske personer)

(2008/C 209/24)

Processprog: slovakisk

Den forelæggende ret

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Karol Mihal

Sagsøgt: Daňový úrad Košice V

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Najvyšší súd Slovenskej republiky — fortolkning af artikel 4, stk. 5, første afsnit, i direktiv 77/388/EØF: Rådets sjette direktiv af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag — afgiftsfritagelse for et offentligretligt organ, som udøver virksomhed eller foretager transaktioner i egenskab af offentlig myndighed — fogeder omfattet heraf ved udøvelsen af deres offentlige funktioner — direkte virkning

Konklusion

Virksomhed, som udøves af en privat person, såsom fogedvirksomhed, er ikke fritaget for merværdiafgiften, alene fordi virksomheden henhører under den offentlige myndigheds prærogativer. Selv om det antages, at en foged ved varetagelsen af sine funktioner udøver myndighedsprærogativer, udøver den pågældende i henhold til den i hovedsagen omhandlede lovgivning ikke denne virksomhed som offentligretligt organ, da den pågældende ikke er integreret i det offentliges forvaltningsapparat, men derimod i form af selvstændig økonomisk virksomhed, som udøves inden for rammerne af et liberalt erhverv, og den pågældende er derfor ikke omfattet af fritagelsen i artikel 4, stk. 5, første afsnit, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag.

(1) EUT C 315 af 22.12.2007.
1)

Artikel 10 EF og 81 EF er ikke til hinder for en national lovgivning, som i princippet forbyder en fravigelse af de ved ministerielt dekret godkendte minimumsalærer på grundlag af et forslag udarbejdet af en advokatorganisation såsom Consiglio nazionale forense, og som også forbyder retten i forbindelse med en afgørelse om de sagsomkostninger, som den tabende part skal betale den vindende part, at fravige de nævnte minimumsalærer.
5)

Artikel 50 i forordning nr. 1493/1999 skal fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for, at der ved anvendelsen af bestemmelserne i artikel 23 og 24 i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, som er indeholdt i bilag 1 C til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO), som blev undertegnet i Marrakech den 15. april 1994 og godkendt ved Rådets afgørelse 94/800/EF af 22. december 1994 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af de aftaler, der er resultatet af de multilaterale forhandlinger i Uruguayrundens regi (1986-1994), for så vidt angår de områder, der hører under Fællesskabets kompetence, navnlig aftalens artikel 24, stk. 6, vedtages foranstaltninger som dem, der er indeholdt i forordning nr. 753/2002, som forordning nr. 1429/2004 har overtaget, og som medfører et forbud mod at anvende udtrykket »Tocai« til betegnelse og præsentation af visse italienske kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder efter overgangsperiodens udløb den 31. marts 2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 183/6

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 14. maj 2008 — Tiercé Ladbroke SA (sag C-231/07) og Derby SA (sag C-232/07) mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d'appel de Bruxelles, Belgien)

(Forenede sager C-231/07 og C-232/07) (1)

(Procesreglement - artikel 104, stk. 3, første afsnit - sjette momsdirektiv - artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3 - fritagelser - begreberne »anbringelse af midler« og »betaling« - nægtelse af momsfritagelse)

(2008/C 183/11)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d'appel de Bruxelles

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Tiercé Ladbroke SA (sag C-231/07) og Derby SA (sag C-232/07)

Sagsøgt: État belge

Sagens genstand

Præjudiciel — Cour d'appel de Bruxelles — fortolkning af artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fritagelse for transaktioner, herunder formidling, vedrørende anbringelse af midler og betalinger — væddemål, lotterier og andre former for hasardspil eller spil om penge — tjenesteydelser, som leveres af tobakshandlere, der handler for en agenturgivers regning, og som er ansvarlige for indsamling af indsatserne og udbetaling af eventuelle gevinster — mulighed for fritagelse i henhold til artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3?

Konklusion

Begrebet »transaktioner, herunder forhandlinger, vedrørende anbringelse af midler […] [og] betalinger« i artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at det ikke vedrører levering af tjenesteydelser fra en agent, der handler for en agenturgivers regning, når agenturgiveren driver virksomhed med indgåelse af væddemål på hestevæddeløb og andre sportsbegivenheder, og når agentens virksomhed består i, at han indgår væddemålene i agenturgiverens navn, registrerer væddemålene, bekræfter indgåelsen af væddemålene over for kunden ved udstedelse af en kvittering, indsamler indsatserne, udbetaler gevinsterne, påtager sig hele ansvaret over for agenturgiveren for så vidt angår opbevaring af de indsamlede indsatser og bærer risikoen for tyveri og/eller tab af penge, og herfor modtager et vederlag fra agenturgiveren i form af kommission.

(1) EUT C 170 af 21.7.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 69/12

Domstolens kendelse af 25. november 2008 — S.A.BA.R. SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-501/07 P) (1)

(Appel - annullationssøgsmål - søgsmålsfrist - begyndelsestidspunkt)

(2009/C 69/19)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: S.A.BA.R. SpA (ved avvocati E. Coffrini og F. Tesauro)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Righini og G. Conte, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 17. september 2007 i sag T-176/07, S.A.BA.R. mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for påstanden om annullation af Kommissionens beslutning af 5. juni 2002, hvorved den støtteordning (sag C-27/99 ex NN 69/98) i form af skattefritagelser og lån på lempelige vilkår, som Italien har indrømmet til fordel for offentlige forsyningsværker med offentlig aktiemajoritet, som er indeholdt i den italienske lovgivning, blev erklæret uforenelig med fællesmarkedet (EUT 2003 L 77, s. 21).

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) S.A.BA.R. SpA betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 37 af 9.2.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 69/13

Domstolens kendelse af 28. november 2008 — Philippe Combescot mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-526/07 P) (1)

(Appel - tjenestemænd - karriereudviklingsrapport - omsorgspligt - psykisk chikane - erstatning for skade - appellen skal delvist afvises og delvist forkastes)

(2009/C 69/22)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Philippe Combescot (ved avvocati A. Maritati og V. Messa)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall, som befuldmægtiget, og avocat S. Corongiu)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 12. september 2007 i sag T-250/04, Combescot mod Kommissionen, hvorved Retten alene anerkendte en ikke-økonomisk skade og derfor frifandt Kommissionen for påstandene dels om anerkendelse af, at afgørelsen om at udelukke appellanten fra at deltage i udvælgelsesprøven til udnævnelse af en chef for Kommissionens delegation i Colombia var retsstridig, annullation af nævnte udvælgelsesprøve og annullation af afgørelsen om besættelse af den nævnte stilling, dels om betaling af erstatning for den skade, som appellanten hævdede, at være blevet påført.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) P. Combescot betaler appelsagens omkostninger.

(1) EUT C 37 af 9.2.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 69/11

Domstolens kendelse af 25. november 2008 — Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-500/07 P) (1)

(Appel - annullationssøgsmål - søgsmålsfrist - begyndelsestidspunkt - søgsmål med påstand om, at Retten afgiver en erklæring vedrørende det personelle anvendelsesområde for en beslutning fra Kommissionen - Domstolen åbenbart inkompetent)

(2009/C 69/18)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) (ved avvocati E. Coffrini og F. Tesauro)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Righini og G. Conte, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 17. september 2007 i sag T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en principal påstand om, at sagsøgeren ikke var omfattet af Kommissionens beslutning 2003/193/EF af 5. juni 2002 om skattefritagelser og lån på lempelige vilkår, som Italien har indrømmet til fordel for offentlige forsyningsværker med offentlig aktiemajoritet (EUT 2003 L 77, s. 21) og en subsidiær påstand om, at sagsøgeren ikke har modtaget nogen ulovlig støtte, og som følge heraf om annullation, i det omfang det er nødvendigt, af denne beslutning.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 37 af 9.2.2008.
1)

Artikel 3, stk. 1, artikel 6, stk. 2, artikel 7, stk. 1, litra d), og artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF, skal fortolkes således, at de også omfatter familiemedlemmer, der er kommet til værtsmedlemsstaten uafhængigt af unionsborgeren og først dér er blevet familiemedlem til eller har stiftet et familieliv med unionsborgeren. Det er i denne henseende uden betydning, at familiemedlemmet på det tidspunkt, hvor status som familiemedlem eller familielivet stiftes, opholder sig foreløbigt i værtsmedlemsstaten i henhold til bestemmelser i denne stats asyllovgivning.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 6/18

Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Ottende Afdeling den 8. oktober 2008 — Cain Cellars, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-508/07 P) (1)

(2009/C 6/32)

Processprog: tysk

Formanden for Ottende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

(1) EUT C 22 af 26.1.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/22

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 18. august 2008 — Azlan Group plc mod Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra VAT and Duties Tribunal, Manchester — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-389/07) (1)

(2008/C 313/35)

Processprog: engelsk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

(1) EUT C 283 af 24.11.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 285/11

Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 3. juli 2008 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Landau/Isar (Tyskland)) — Straffesag mod Rainer Günther Möginger

(Sag C-225/07) (1)

(Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit - direktiv 91/439/EØF - gensidig anerkendelse af kørekort - inddragelse af førerret - frakendelsesperiode med midlertidigt forbud mod generhvervelse af førerret - gyldighed af kørekort erhvervet i en anden medlemsstat under frakendelsesperioden)

(2008/C 285/18)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Landau/Isar

Part i hovedsagen

Rainer Günther Möginger

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Amtsgericht Landau/Isar — fortolkning af artikel 8, stk. 2 og 4, i Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort (EFT L 237, s. 1) — bopælsmedlemsstats manglende anerkendelse på sit område af et kørekort, som er erhvervet i en anden medlemsstat under en frakendelsesperiode med midlertidigt forbud mod generhvervelse af førerretten i bopælsmedlemsstaten

Konklusion

Artikel 1, stk. 2, og artikel 8, stk. 2 og 4, i Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29. september 2003, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat nægter at anerkende gyldigheden af et kørekort udstedt af en anden medlemsstat, når indehaveren på tidspunktet for denne udstedelse var omfattet af en frakendelsesperiode med midlertidigt forbud mod generhvervelse af førerretten i den førstnævnte medlemsstat. Den omstændighed, at spørgsmålet om gyldigheden opstår efter udløbet af denne frakendelsesperiode, har ingen betydning i denne henseende.

(1) EUT C 183 af 4.8.2007.
Domstolens kendelse af 9. juni 2010 — Europa-Kommissionen mod Schneider Electric SA, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik

(Sag C-440/07 P) (1)

(Appel - delvis annullation af anfægtet dom - sagen moden til påkendelse - Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold - vurdering af skaden)

(2010/C 288/20)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved M. Petite, F. Arbault, T. Christoforou, R. Lyal og C-F Durand, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Schneider Electric SA (ved avocats M. Pittie og A. Winckler), Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Udvidede Afdeling) den 11. juli 2007 i sag T-351/03, Schneider Electric SA mod Kommissionen, hvorved Retten tilpligtede Det Europæiske Fællesskab dels at erstatte Schneider Electric’s udgifter i forbindelse med selskabets deltagelse i den genoptagne procedure for kontrol af virksomhedsovertagelsen, der blev gennemført efter afsigelsen af Rettens domme af 22. oktober 2002, Schneider Electric mod Kommissionen (sagerne T-310/01 og T-77/02), dels at betale to tredjedele af Schneider Electric’s tab som følge af den nedsættelse af salgsprisen for Legrand SA, som Schneider Electric måtte indrømme køberen til gengæld for en udsættelse af det endelige tidspunkt for den effektive gennemførelse af salget af Legrand indtil 10. december 2002 — betingelser for, at Fællesskabet kan ifalde ansvar uden for kontraktforhold — begrebet culpa, tab og direkte årsagsforbindelse mellem den begåede fejl og det lidte tab — en kontrolprocedure af en fusions forenelighed med fællesmarkedet, der må karakteriseres som en »tilstrækkeligt kvalificeret« tilsidesættelse af fællesskabsretten

Konklusion

1) Erstatningsbeløbet, der er omhandlet i nr. 3) i domskonklusionen til De Europæiske Fællesskabers Domstols dom af 16. juli 2009, Kommissionen mod Schneider Electric (sag C-440/07 P, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), fastsættes til 50 000 EUR.

2) Schneider Electric SA’s påstand vedrørende sagsomkostninger afvises.

(1) EUT C 22 af 26.1.2008.
1)

En kontrakt som den, der er tale om i hovedsagen, hvor der fastsættes en tinglig rettighed, en såkaldt en ret til bebyggelse og bygninger, til fordel for en leverandør af olieprodukter for en periode på 25 år, der giver denne tilladelse til at opføre en tankstation og til herefter at bortforpagte den til grundejeren i en tilsvarende periode, og som indeholder klausuler om fastsættelse af varernes detailsalgspriser og/eller om eksklusiv købsforpligtelse eller konkurrenceforbud, hvis gyldighedsperiode overskrider de tidsbegræsninger, der er fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1984/83 af 22. juni 1983 om anvendelse af traktatens artikel [81], stk. 3, på kategorier af eksklusive købsaftaler, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1582 af 30. juli 1997, og Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22. december 1999 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis, falder uden for det forbud, som er indeholdt i artikel 81, stk. 1, EF, forudsat at den ikke kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og ikke har til formål eller til følge at begrænse konkurrencen mærkbart, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at afgøre under hensyntagen navnlig til den økonomiske og retlige sammenhæng, som kontrakten indgår i.