Mod dette afslag har sagsøgeren anført tre anbringender, som han i stævningen har grupperet således :

— overtrædelse, henholdsvis tilsidesættelse af: tjenestemandsvedtægten, navnlig dennes artikel 5, stk. 3, og artikel 1, litra d), og artikel 5 i vedtægtens bilag III;

— meddelelsen om generel udvælgelsesprøve KOM/A/325, navnlig afsnit III.B.2;

— en række almindelige retsgrundsætninger,- herunder lighedsgrundsætningen.

Sagsøgeren går ud fra, at teksten vedrørende den omtvistede betingelse er klar og utvetydig. Han er imidlertid af den opfattelse, at betingelsen i dette tilfælde fører til det uønskede og endog absurde resultat, at han, skønt han har seks års erfaring på området med arbejde på A7/6-niveau, ikke får adgang til den generelle udvælgelsesprøve, hvorved der skal oprettes en A7/6-ansættelsesreserve, på det område, hvor han allerede arbejder, ene og alene fordi han først i august 1981 har opnået universitetseksamen og således ikke kan opfylde kravet om to års faglig erfaring efter opnåelse af eksamensbevis. Et sådant resultat kan efter hans mening ikke accepteres. Derfor har han anført, at betingelsen bør fortolkes udvidende, således at hans erfaring falder inden for betingelsens grænser.

For god ordens skyld gentager jeg her den pågældende passage i meddelelsen om den generelle udvælgelsesprøve:

»B.l. ...

B.2. Kvalifikationsbeviser eller eksamensbeviser og faglig erfaring: Ansøgerne skal ved ansøgningsfristens udløb: a) kunne dokumentere, at de med et eksamensbevis har afsluttet en uddannelse på universitetsniveau inden for det under punkt 1 i den foreliggende meddelelse anførte område... b) derudover have to års erfaring efter erhvervelsen af ovennævnte eksamensbevis...«

Ifølge sagsøgerens argumentation må det undersøges, hvad formålet med den krævede erfaring er. Efter hans mening er der her navnlig tale om at kræve nogen erfaring af unge kandidater. Dette kan imidlertid ikke gælde for sagsøgeren, da han allerede har seks års erfaring.

Denne opfattelse støttes efter sagsøgerens mening af vedtægtens bilag III, artikel 1, litra d), hvori det hedder, at »de til de stillinger, der skal besættes, nødvendige diplomer og andre kvalifikationsbeviser eller praktiske erfaringer (bør specificeres i meddelelsen)«. Heraf fremgår ifølge sagsøgeren, at erfaringen er sat i direkte forbindelse med stillingen, og at erfaringen på ingen måde kan sættes i forbindelse med eksamensbeviset.

En sådan udvidende fortolkning af de stillede krav er ifølge sagsøgeren desto mere berettiget, da der ifølge meddelelsen »derudover« kræves to års erfaring. Sagsøgeren henviser desuden til Newthdommen, sag 156/78, Sml. 1979, s. 1941, hvor Domstolen efter hans mening ligeledes anlagde en bred fortolkning for at forhindre en uretfærdig situation.

For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at der er tale om en tilsidesættelse af lighedsgrundsætningen, som den blandt andet har fundet udtryk i vedtægtens artikel 5, stk. 3. Dette anbringende har han underbygget med en række argumenter. Han har henvist til, at der i samme periode blev offentliggjort meddelelse om en intern udvælgelsesprøve KOM/A/481, som ikke krævede bevis for universitetseksamen for lønklasse A7/6 og derfor heller ikke kunne stille krav om faglig erfaring efter opnåelse af eksamensbeviset. For den rette forståelses skyld vil jeg i denne forbindelse påpege, at denne udvælgelsesprøve havde et andet formål end den pågældende generelle udvælgelsesprøve og også indeholdt andre krav og således ikke udgjorde et brugbart alternativ for sagsøgeren, som det blev bekræftet under den mundtlige forhandling.

Endvidere har sagsøgeren anført, at man har givet ansøgere adgang til den pågældende generelle udvælgelsesprøve, om hvilke det ikke er undersøgt, om deres faglige erfaring som angivet virkelig var opnået i forbindelse med de ønskede arbejdsområder.

Endelig mener sagsøgeren, at der er tale om forskelsbehandling, da andre ansøgere med mindre erfaring på arbejdsområdet, end han har, har fået adgang til prøven.