ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Afgørelsen truffet af Den Europæiske Centralbank (ECB) den 31. august 2016 om delvist afslag på aktindsigt i visse dokumenter vedrørende ECB’s afgørelse af 1. august 2014 vedrørende Banco Espírito Santo SA annulleres, for så vidt som der heri gives aktindsigt i det kreditbeløb, der er anført i uddraget af referatet, som protokollerer afgørelsen fra Styrelsesrådet for ECB af 28. juli 2014 samt i de skjulte oplysninger i forslagene fra ECB’s direktion af 28. juli 2014 og af 1. august 2014.
1)

Kommissionens afgørelse (EU) 2017/365 af 4. juli 2016 om statsstøtte SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP) gennemført af Spanien til Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva og Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva annulleres, for så vidt som den vedrører Hércules Club de Fútbol, SAD.
C 164/42

Rettens dom af 28. marts 2019 — Pometon mod Kommissionen

(Sag T-433/16) (1)

(Konkurrence - karteller - det europæiske marked for stålslibemidler - afgørelse, hvorved der fastslås en overtrædelse af artikel 101 TEUF og af EØS-aftalens artikel 53 - prissamordning inden for hele EØS - »hybrid«, kronologisk forskudt procedure - uskyldsformodning - princippet om upartiskhed - chartret om grundlæggende rettigheder - bevis for overtrædelse - samlet og vedvarende overtrædelse - konkurrencebegrænsende formål - overtrædelsens varighed - bøde - ekstraordinær tilpasning af grundbeløbet - begrundelsespligt - proportionalitet - ligebehandling - fuld prøvelsesret)

(2019/C 164/43)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Pometon SpA (Maerne di Martellago, Italien) (ved advokaterne E. Fabrizi, V. Veneziano og A. Molinaro)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Rossi og B. Mongin, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2016) 3121 final af 25. maj 2016 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag AT.39792 — Stålslibemidler).

Konklusion

1) Artikel 2 i Kommissionens afgørelse C(2016) 3121 final af 25. maj 2016 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag AT.39792 — Stålslibemidler) annulleres.

2) Pometon SpA pålægges en bøde på 3 873 375 EUR.

3) I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.

4) Hver part bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 371 af 10.10.2016.
1)

Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse vedrørende påstandene om, at Europa-Kommissionen tilpligtes at betale et beløb på 463 050 EUR til hver af Alessandro Missir Mamachi di Lusignanos ydelsesberettigede pårørende, et beløb på 574 000 EUR til de samme ydelsesberettigede pårørende og et beløb på 308 700 EUR til Livio Missir Mamachi di Lusignanos ydelsesberettigede pårørende i erstatning for ikke-økonomisk skade.
1)

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/417 af 17. marts 2016 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) annulleres, for så vidt som den med hensyn til Kongeriget Belgien udelukker et beløb på 9 601 619,00 EUR fra den nævnte finansiering.
C 399/39

Rettens dom af 12. september 2019 – Achemos Grupė og Achema mod Kommissionen

(Sag T-417/16) (1)

(Statsstøtte - støtte til fordel for Klaipėdos Nafta med henblik på opførelse og forvaltning af en LNG-terminal i havnen i Klaipėda - afgørelse, hvorved støtten erklæres forenelig med det indre marked - artikel 106, stk. 2, TEUF - artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF - afgørelse om ikke at gøre indsigelse - forsyningssikkerhed - tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse)

(2019/C 399/46)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Achemos Grupė UAB (Vilnius, Litauen) og Achema AB (Jonava, Litauen) (først ved advokaterne R. Martens og C. Maczkovics, derefter ved advokaterne R. Martens og V. Ostrovskis)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier, N. Kuplewatzky og L. Armati, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Republikken Litauen (først ved D. Kriaučiūnas og R. Dzikovič, derefter ved R. Dzikovič, som befuldmægtigede) og Klaipėdos Nafta AB (Klaipėda, Litauen) (ved advokaterne K. Kačerauskas og V. Vaitkutė Pavan)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2013) 7884 final af 20. november 2013, hvorved statsstøtte SA.36740 (2013/NN) ydet af Litauen til Klaipėdos Nafta blev erklæret forenelig med det indre marked (EUT 2016, C 161, s. 1).

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Achemos Grupė UAB og Achema AB bærer deres egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.

3) Republikken Litauen og Klaipėdos Nafta AB bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 371 af 10.10.2016.
Rettens dom af 10. september 2019 – Polen mod Kommissionen

(Sag T-883/16) (1)

(Det indre marked for naturgas - direktiv 2009/73/EF - Kommissionens afgørelse om godkendelse af ændringen af betingelserne for fritagelse for EU-reglerne med hensyn til udnyttelse af OPAL-gasrørledningen for så vidt angår tredjepartsadgang og takstbestemmelser - artikel 36, stk. 1, i direktiv 2009/73 - princippet om energimæssig solidaritet)

(2019/C 383/64)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Republikken Polen (ved B. Majczyna, K. Rudzińska og M. Kawnik, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved O. Beynet og K. Herrmann, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Republikken Letland (ved I. Kucina, G. Bambāne og V. Soņeca, som befuldmægtigede) og Republikken Litauen (først ved D. Kriaučiūnas, R. Dzikovič og R. Krasuckaitė, derefter ved R. Dzikovič, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (først ved T. Henze og R. Kanitz, derefter ved R. Kanitz, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2016) 6950 final af 28. oktober 2016 om ændring af de i henhold til direktiv 2003/55/EF fastsatte betingelser for undtagelse af OPAL-gasrørledningen fra reglerne om tredjepartsadgang og takstbestemmelser.

Konklusion

1) Kommissionens afgørelse C(2016) 6950 final af 28. oktober 2016 om ændring af de i henhold til direktiv 2003/55/EF fastsatte betingelser for undtagelse af OPAL-gasrørledningen fra reglerne om tredjepartsadgang og takstbestemmelser annulleres.

2) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Republikken Polen afholdte omkostninger.

3) Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Letland og Republikken Litauen bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 38 af 6.2.2017.
Rettens dom af 11. juli 2019 — Air France mod Kommissionen

(Sag T-894/16) (1)

(Annullationssøgsmål - statsstøtte - foranstaltninger, som Frankrig har iværksat til fordel for lufthavnen Marseille Provence og de luftfartsselskaber, som benytter lufthavnen - afgørelse, hvorved støtten erklæres forenelig med det indre marked - investeringsstøtte - differentierede lufthavnsafgifter for henholdsvis nationale og internationale flyvninger - lavere lufthavnsafgifter for at tiltrække flyvninger til den nye terminal Marseille Provence 2 - ikke individuelt berørt - væsentlig påvirkning af den konkurrencemæssige stilling - afvisning)

(2019/C 328/43)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Société Air France (Tremblay-en-Frankrig, Frankrig) (ved advokat R. Sermier)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved S. Noë, C. Giolito og C. Georgieva-Kecsmar, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Aéroport Marseille Provence SA (Marignane, Frankrig) (ved advokat A. Lepièce), Ryanair DAC, tidligere Ryanair Ltd (Dublin, Irland) og Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (ved advokaterne E. Vahida og I.-G. Metaxas-Maranghidis)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse (EU) 2016/1698 af 20. februar 2014 om de foranstaltninger, SA.22932 (11/C) (ex NN 37/07), som Frankrig har iværksat til fordel for lufthavnen Marseille Provence og de luftfartsselskaber, som benytter lufthavnen (EUT 2016, L 260, s. 1).

Konklusion

1) Søgsmålet afvises.

2) Société Air France bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

3) Ryanair DAC, Airport Marketing Services Ltd og Aéroport Marseille Provence SA bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 46 af 13.2.2017.
Rettens dom af 11. juli 2019 — IPPT PAN mod Kommissionen og REA

(Sag T-805/16) (1)

(Voldgiftsbestemmelse - sjette og syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration - afgørelse om inddrivelse ved modregning af Unionens fordringer i forbindelse med aftalernes opfyldelse - effektiv retsbeskyttelse - ret til at klage til Ombudsmanden - finansforordningen - sikker fordring - berettiget forventning - princippet om forbud mod forskelsbehandling - princippet om god forvaltningsskik - magtfordrejning - erstatningsansvar inden for kontrakt - revisionsrapporten - støtteberettigede omkostninger)

(2019/C 328/42)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) (Warszawa, Polen) (ved advokat M. Le Berre)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen (først ved M. Siekierzyńska og P. Rosa Plaza, derefter ved M. Siekierzyńska og F. van den Berghe, som befuldmægtigede) og Forvaltningsorganet for Forskning (REA) (ved S. Payan-Lagrou og V. Canetti, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Republikken Polen (ved B. Majczyna, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Dels en påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelse af 6. september 2016 om at foretage inddrivelse af de af Kommissionen påståede fordringer i forhold til sagsøgeren i forbindelse med to kontrakter, der var indgået inden for rammerne af Det Europæiske Fællesskabs sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, via udligning af de beløb, som REA skylder sagsøgeren i henhold til en tilskudsaftale, som blev indgået inden for rammerne af Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, dels en påstand støttet på artikel 272 TEUF om, at det fastslås, at der ikke foreligger de af Kommissionen påståede fordringer i henhold til de to kontrakter der var indgået inden for rammerne af ovennævnte rammeprogram, og at Kommissionen og REA tilpligtes at betale sagsøgeren 69 623,94 EUR i henhold til tilskudsaftalen, som blev indgået inden for rammerne af ovennævnte syvende rammeprogram, med tillæg af morarenter.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) bærer to tredjedele af sine egne omkostninger og betaler de af Forvaltningsorganet for Forskning (REA) afholdte omkostninger.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler en tredjedel af de af IPPT PAN afholdte omkostninger.

4) Republikken Polen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 22 af 23.1.2017.
C 328/38

Rettens dom af 12. juli 2019 — Toshiba Samsung Storage Technology og Toshiba Samsung Storage Technology Korea mod Kommissionen

(Sag T-8/16) (1)

(Konkurrence - karteller - markedet for optiske diskdrev - afgørelse, hvorved fastslås en overtrædelse af artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 - hemmelige aftaler vedrørende udbud iværksat af to computerproducenter - tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter og af retten til forsvar - Kommissionens kompetence - overtrædelsens geografiske udstrækning - samlet og vedvarende overtrædelse - princippet om god forvaltningsskik - retningslinjerne for bødeberegning af 2006)

(2019/C 328/40)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Toshiba Samsung Storage Technology Corp. (Tokyo, Japan) og Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (Suwon-si, Sydkorea) (først ved advokaterne M. Bay, J. Ruiz Calzado, A. Aresu og A. Scordamaglia Tousis og derefter ved M. Bay, J. Ruiz Calzado og A. Aresu)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved N. Khan, A. Biolan og M. Farley, derefter ved A. Biolan, M. Farley og A. Cleenewerck de Crayencour, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med principal påstand om fuldstændig eller delvis annullation af Kommissionens afgørelse C(2015) 7135 final af 21. oktober 2015 om en procedure efter artikel 101 TEUF og artikel 53 i EØS-aftalen (sag AT.39639 — Optiske diskdrev) og, subsidiært, om nedsættelse af den bøde, som sagsøgerne er blevet pålagt.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Toshiba Samsung Storage Technology Corp. og Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. bærer hver deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

(1) EUT C 98 af 14.3.2016.
2)

Hitachi-LG Data Storage, Inc. et Hitachi-LG Data Storage Korea, Inc. bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.
2)

Det ovenfor i punkt 1 nævnte erstatningsbeløb tillægges morarenter, at regne fra afsigelsen af nærværende dom og indtil det fulde erstatningsbeløb er blevet betalt, med den sats, som er fastsat af Den Europæiske Centralbank (ECB) for dennes vigtigste refinansieringstransaktioner, forhøjet med to procentpoint.
Rettens dom af 3. juli 2019 — PT mod EIB

(Sag T-573/16) (1)

(Personalesag - ansatte ved EIB - tjenestegrenenes organisation - fritagelse for tjeneste - adgang til e-mail og til IT-forbindelser - administrativ procedure - formaliteten - retssikkerhed - ret til kontradiktion - uskyldsformodning - OLAF’s endelige rapport - begrundelsespligt - ansvar - økonomisk skade - ikke-økonomisk skade)

(2019/C 295/21)

Processprog: svensk

Parter

Sagsøger: PT (ved advokat E. Nordh)

Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB) (først ved G. Nuvoli, E. Raimond, T. Gilliams og G. Faedo, derefter ved G. Faedo og M. Loizou, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne M. Johansson og B. Wägenbaur samt barrister J. Currall)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 270 i TEUF og artikel 50a i statutten for Den Europæiske Unions Domstol med påstand om dels annullation af EIB’s afgørelser af 13. april, 12. maj, 16. juni og 20. oktober 2015, af 6. juni 2016 og af 7. februar 2017 vedrørende ansøgerens fritagelse for tjeneste, af EIB’s afgørelse af 18. juni 2015 om at blokere for ansøgerens adgang til sin email og EIB’s IT-forbindelser og EIB’s afgørelser om ikke at sende ham hans lønsedler og om at fjerne hans navn fra den organisationsplan, der er offentliggjort på EIB’s intranet, dels erstatning for det tab, som sagsøgeren hævder at have lidt.

Konklusion

1) Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) afgørelser af 13. april, 12. maj, 16. juni og 20. oktober 2015 samt af 6. juni 2016 og af 7. februar 2017 om PT’s fritagelse for tjeneste og EIB’s afgørelse af 18. juni 2015 om at blokere for PT’s adgang til sin e-mail og EIB’s IT-forbindelser annulleres.

2) EIB betaler PT et beløb på 25 000 EUR i erstatning for den lidte ikke-økonomiske skade med tillæg af morarenter fra datoen for afsigelsen af denne dom, beregnet på grundlag af den af Den Europæiske Centralbank fastsatte sats for de vigtigste refinansieringstransaktioner forhøjet med 3,5%.

3) I øvrigt frifindes EIB.

4) EIB betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 383 af 17.10.2016 (sag oprindeligt registreret ved EU-Personaleretten under sagsnr. F-11/15 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).
Rettens dom af 26. juni 2019 — NRW. Bank mod SRB

(Sag T-466/16) (1)

(Annullationssøgsmål - Den Økonomiske og Monetære Union - Bankunionen - en fælles afviklingsmekanisme (SRM) for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber - Den Fælles Afviklingsfond (SRF) - fastlæggelse af ex ante-bidraget for 2016 - søgsmålsfrist - for sent anlagt - artikel 76 i Rettens procesreglement - afvisning)

(2019/C 288/56)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: NRW. Bank (Düsseldorf, Tyskland) (først ved advokaterne A. Behrens, J. Kraayvanger og J. Seitz, derefter ved advokaterne J. Seitz og D. Flore)

Sagsøgt: Den Fælles Afviklingsinstans (ved advokaterne B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch og S. Ianc)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved K. Michoel og J. Bauerschmidt, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen (ved A. Steiblytė og K.-Ph. Wojcik, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af dels den af SRB på sit eksekutivmøde af 15. april 2016 trufne afgørelse om ex ante-bidrag for 2016 til Den Fælles Afviklingsfond (SRB/ES/SRF/2016/06), dels den af SRB på sit eksekutivmøde af 20. maj 2016 trufne afgørelse om justering af ex ante-bidrag for 2016 til Den Fælles Afviklingsfond, der supplerer den af SRB på sit eksekutivmøde af 15. april 2016 trufne afgørelse om ex ante-bidrag for 2016 til Den Fælles Afviklingsfond (SRB/ES/SRF/2016/13), for så vidt som disse afgørelser vedrører sagsøgeren.

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) NRW. Bank tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale de af Den Fælles Afviklingsinstans (SRB) afholdte omkostninger.

3) Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 371 af 10.10.2016.
Rettens dom af 24. marts 2021 — Picard mod Kommissionen

(Sag T-769/16) (1)

(Personalesag - kontraktansatte - ændring af personalevedtægten af 2014 - overgangsforanstaltninger vedrørende visse nærmere regler for beregning af pensionsrettigheder - ændring af ansættelsesvilkårene efter indgåelsen af en ny kontrakt som kontraktansat - begrebet »at være i tjeneste«)

(2021/C 278/53)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Maxime Picard (Hettange-Grande, Frankrig) (ved advokaterne M.-A. Lucas og M. Bertha)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved B. Mongin og G. Gattinara, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 270 TEUF om annullation af dels svaret fra lederen af sektionen »Pensioner« ved »Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder« (PMO) af 4. januar 2016, dels i fornødent omfang af afgørelsen af 25. juli 2016 fra direktøren for direktorat E i Kommissionens Generaldirektorat for Menneskelige Ressourcer om afvisning af sagsøgerens klage af 1. april 2016 over afgørelsen eller den manglende afgørelse som følge af svaret af 4. januar 2016.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Maxime Picard betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 14 af 16.1.2017.
1)

Afgørelse truffet den 26. september 2016 af Femte Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 2311/2014-5) omgøres således, at det anfægtede varemærke annulleres for følgende tjenesteydelser: — klasse 37: »varmeinstallatørtjenester« — klasse 42: »tjenester på det videnskabelige område og tilknyttede forsknings- og udviklingstjenester; industriel analyse og forskning«
Rettens dom af 23. september 2020 — CEDC International sp. z o.o. mod EUIPO — Underberg (formen på et grønbrunt græsstrå i en flaske)

(Sag T-796/16) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om et tredimensionalt EU-varemærke - form som et græsstrå i en flaske - ældre nationalt tredimensionalt varemærke - reel brug af det ældre varemærke - artikel 15, stk. 1, og artikel 43, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 18, stk. 1, og artikel 47, stk. 2 og 3, i forordning (EU) 2017/1001) - arten af brugen - forandring af særpræget - brug sammen med andre varemærker - genstand for beskyttelsen - krav om klarhed og præcision - krav om overensstemmelse mellem beskrivelsen og gengivelsen - afgørelse truffet efter Rettens annullation af en tidligere afgørelse - henvisning til begrundelsen for en tidligere, annulleret afgørelse - begrundelsespligt)

(2020/C 390/35)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Polen) (ved advokat M. Siciarek)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Walicka og V. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Underberg AG (Dietlikon, Schweiz) (ved advokat A. Renck)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 29. august 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1248/2015-4) vedrørende en indsigelsessag mellem CEDC International og Underberg.

Konklusion

1) Afgørelsen truffet den 29. august 2016 af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1248/2015-4) annulleres for så vidt angår de indsigelsesgrunde, der er anført i artikel 8, stk. 3 og 4, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EU-varemærker.

2) I øvrigt frifindes EUIPO.

3) CEDC International sp. z o.o., EUIPO og Underberg AG bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 6 af 9.1.2017.
Rettens dom af 9. september 2020 — Italien mod Kommissionen

(Sag T-437/16) (1)

(Sprogordning - meddelelse om almindelig udvælgelsesprøve med henblik på ansættelse af administratorer inden for revision - sprogkundskaber - begrænsning af valget af andet sprog ved udvælgelsesprøven til engelsk, fransk og tysk - kommunikationssprog - forordning nr. 1 - vedtægtens artikel 1d, stk. 1, artikel 27 og artikel 28, litra f) - forskelsbehandling på grund af sprog - begrundelse - tjenestens interesse - proportionalitet)

(2020/C 378/28)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Den Italienske Republik (ved G. Palmieri, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato P. Gentili)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Gattinara og D. Milanowska, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren/sagsøgerne: Kongeriget Spanien (ved L. Aguilera Ruiz, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 263 TEUF med påstand om annullation af meddelelse om almindelig udvælgelsesprøve EPSO/AD/322/16 med henblik på at oprettelse af reservelister over administratorer inden for revision (AD 5/AD 7) (EUT 2016, C 171 A, s. 1).

Konklusion

1) Meddelelse om almindelig udvælgelsesprøve EPSO/AD/322/16 med henblik på oprettelse af reservelister som administratorer inden for revision (AD 5/AD 7) annulleres.

2) Europa-Kommissionen betaler sagsomkostningerne og bærer de af Den Italienske Republik afholdte omkostninger.

3) Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger

(1) EUT C 371 af 10.10.2016.