DOM AFSAGT AF RETTEN I FOERSTE INSTANS (TREDJE AFDELING) DEN 4. JULI 1990. - EUROPA-PARLAMENTET MOD WOLFDIETER GRAF YORCK VON WARTENBURG. - TJENESTEMAEND - BOSAETTELSESPENGE - INDSIGELSE MOD UDEBLIVELSESDOM. - SAG T-42/89 OPPO.



Samling af Afgørelser 1990 side II-00299



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Tjenestemaend - godtgoerelse af udgifter - bosaettelsespenge - udtraeden af tjenesten efter eget oenske inden udloebet af toaarsfristen - tjenestemandens tilbagebetaling - begyndelsestidspunkt for fristens beregning - tidspunktet for ansaettelse ved EF - anden fortolkning ud fra en sproglig version - uantagelig

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 71; bilag VII, art . 5, stk . 5 )

2 . Tjenestemaend - godtgoerelse af udgifter - bosaettelsespenge - udtraeden af tjenesten efter eget oenske inden udloebet af toaarsfristen - tjenestemandens tilbagebetaling - begyndelsestidspunkt for fristens beregning - tidspunktet for ansaettelse ved EF - den paagaeldendes flytning til et nyt tjenestested - uden betydning

( Tjenestemandsvedtaegten, bilag VII, art . 5, stk . 1, 2 og 5 )

3 . Tjenestemaend - godtgoerelse af udgifter - bosaettelsespenge - udtraeden af tjenesten efter eget oenske inden udloebet af toaarsfristen - tjenestemandens tilbagebetaling - flytning foretaget i tjenestens interesse - krav om tilbagebetaling under henvisning til, at bosaettelsen ikke omfatter et ubestemt, men vaesentligt tidsrum - kravet afvist

( Tjenestemandsvedtaegten, bilag VII, art . 5, stk . 5 )

Sammendrag

1 . Det fremgaar af sidestillingen af begreberne "tiltraedelse" og "forflyttelse" i vedtaegtens artikel 71, at det foerstnaevnte begreb ikke kan omfatte det sidstnaevnte, men kun kan sigte til tjenestemandens indtraeden i Faellesskabernes tjeneste . Det foelger heraf, at begrebet "tiltraedelse" noedvendigvis maa have samme betydning i samtlige de sproglige versioner af artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten, hvilket saerligt klart fremgaar af den engelske og spanske version af bestemmelsen .

Man kan derfor ikke haevde, at der med begrebet "Dienstantritt" i den tyske version af den omhandlede bestemmelse lige saa vel kan forstaas tidspunktet for en overtagelse af nye opgaver som tidspunktet for tjenestemandens indtraeden i Faellesskabernes tjeneste, og heraf udlede, at overtagelse af nye opgaver, der giver anledning til udbetaling af bosaettelsespenge, kan udgoere det tidspunkt, da den i artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten omhandlede frist paa to aar begynder at loebe, inden for hvilken den paagaeldendes udtraeden af Faellesskabernes tjeneste efter eget oenske indebaerer hel elle delvis tilbagebetaling af bosaettelsespengene .

2 . Eftersom artikel 5 i vedtaegtens bilag VII ikke i stk . 1 og stk . 2 indeholder en sondring mellem de to tilfaelde, hvor der udbetales bosaettelsespenge, nemlig tjenestemandens foerste indtraeden i Faellesskabernes tjeneste og tjenestemandens forflyttelse til et nyt tjenestested, gaelder forpligtelsen i artikel 5, stk . 5, til at tilbagebetale bosaettelsespenge i forhold til den del af toaarsfristen, der resterer ved den paagaeldendes udtraeden af Faellesskabernes tjeneste efter eget oenske, uden forskel i begge tilfaelde . Det foelger heraf, at saafremt artikel 5, stk . 5, skal bringes i anvendelse, er det tidsmaessige udgangspunkt for beregningen af den i bestemmelsen fastsatte frist det samme i begge de naevnte tilfaelde, nemlig tidspunktet for tjenestemandens indtraeden i Faellesskabernes tjeneste .

3 . Naar det staar fast, at en tjenestemands flytning til et nyt sted er foretaget udelukkende i tjenestens interesse, kan faellesskabsinstitutionen ikke goere gaeldende, at den paagaeldende, som efter eget oenske er udtraadt af Faellesskabernes tjeneste allerede 14 maaneder efter at have bosat sig paa sit nye tjenestested, af denne grund alene kan goere krav paa en del af bosaettelsespengene, idet han ikke har opfyldt betingelsen om bosaettelse i et ubestemt, men vaesentligt tidsrum .

Dommens præmisser

Faktiske omstaendigheder og retsforhandlinger

1 Ved processkrift, indgivet til Rettens Justitskontor den 28 . februar 1990, har Parlamentet fremsat begaering om genoptagelse af sag T-42/89, hvori Retten afsagde udeblivelsesdom den 30 . januar 1990 i henhold til artikel 94, stk . 1 og 2, i Domstolens procesreglement, der ifoelge artikel 11, stk . 3, i Raadets afgoerelse af 24 . oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans finder tilsvarende anvendelse paa retsforhandlingerne ved Retten .

2 Ved processkrift, indgivet til Rettens Justitskontor den 9 . maj 1990, har sagsoegte nedlagt paastand, principalt om, at Retten afviser begaeringen om genoptagelse fra realitetsbehandling, og subsidiaert om, at Retten statuerer, at dommen af 30 . januar 1990 skal staa ved magt .

Parternes paastande

3 Parlamentet har nedlagt foelgende paastande :

"- sagen, hvori der blev afsagt dom den 30 . januar 1990, genoptages paa grundlag af det ovenfor ( i Parlamentets begaering om genoptagelse ) anfoerte, og

- Yorck von Wartenburg tilpligtes ( paa grundlag af artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten ) at tilbagebetale en del af bosaettelsespengene ."

Yorck von Wartenburg har nedlagt foelgende paastande :

"- begaeringen om genoptagelse afvises fra realitetsbehandling; subsidiaert :

- statueres det, at dommen af 30 . januar 1990 fuldt ud skal staa ved magt;

- foelgelig annulleres Parlamentets beslutning, hvorved det afslog at yde sagsoegeren ( sagsoegte i genoptagelsessagen ) bosaettelsespenge svarende til to maaneders grundloen;

- tilpligtes Parlamentet at betale sagsoegeren ( sagsoegte i genoptagelsessagen ) bosaettelsespenge svarende til to maaneders grundloen i overensstemmelse med artikel 5 i bilag VII til vedtaegten;

- foeres det til protokols, at Yorck von Wartenburg har modtaget det paagaeldende beloeb, nemlig 412 000 BFR, den 7 . april 1990, dvs . efter afsigelsen af dommen af 30 . januar 1990;

- tilpligtes Parlamentet at betale sagens omkostninger ".

Formaliteten

4 Yorck von Wartenburg havde i sit processkrift paastaaet begaeringen om genoptagelse afvist fra realitetsbehandling, men har i retsmoedet frafaldet denne paastand .

5 Det bemaerkes, at begaeringen om genoptagelse i overensstemmelse med artikel 94, stk . 4, er fremsat inden en maaned fra dommens forkyndelse . Den boer derfor antages til realitetsbehandling .

Realiteten

6 Parlamentet har for det foerste gjort gaeldende, at der ved den anfaegtede dom skete en annullation af en beslutning fra Parlamentet, der ikke laengere stod ved magt og ikke laengere havde nogen retsvirkninger, nemlig beslutningen af 29 . februar 1988, som var blevet erstattet af en ny beslutning, der var indeholdt i skrivelsen af 17 . november 1988 .

7 Yorck von Wartenburg har bestridt dette . Han har gjort gaeldende, at beslutningen af 29 . februar 1988 ikke faldt bort derved, at der blev fremsat et forslag til en loesning af problemet under tvistens forloeb paa et tidspunkt, da retsforhandlingerne for Domstolen allerede var indledt . Han har endvidere anfoert, at saa laenge der ikke er indgaaet nogen aftale, bestaar tvisten, idet en part ikke ensidigt kan aendre dennes genstand eller art .

8 Det bemaerkes herom, at genstanden for tvisten er det forhold, at Parlamentet afslog at yde Yorck von Wartenburg bosaettelsespenge i medfoer af artikel 5 i bilag VII til vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber ( herefter benaevnt "vedtaegten ") svarende til to maaneders grundloen, og at det er denne beslutning, der blev annulleret ved punkt 1 i konklusionen i den anfaegtede dom .

9 Det fremgaar af skrivelsen af 17 . november 1988, navnlig det forhold, at skrivelsen er fremsendt efter, at sagen blev anlagt ved Domstolen, af skrivelsens ordlyd og genstand og af det tilbud, der i skrivelsen blev fremsat om, at Parlamentet ville baere sagens omkostninger, at skrivelsen blot var et forslag stilet til Yorck von Wartenburg . Da denne ikke kunne acceptere dette forslag, har skrivelsen ikke kunnet udgoere en tilbagekaldelse af den ved den anfaegtede dom annullerede beslutning, hvorfor skrivelsen heller ikke har kunnet fjerne genstanden for tvisten .

10 For det andet har Parlamentet gjort gaeldende, at dommen af 30 . januar 1990 er baseret paa den opfattelse, at den i artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten omhandlede frist paa to aar - inden for hvilken en tjenestemand, der efter eget oenske forlader Faellesskabernes tjeneste, skal betale bosaettelsespengene helt eller delvis tilbage - i alle tilfaelde begynder at loebe paa tidspunktet for tjenestemandens indtraeden i Faellesskabernes tjeneste, selv om Retten erkendte, at denne opfattelse strider mod den franske, den graeske og den portugisiske sproglige version af den paagaeldende bestemmelse . Parlamentet har herved henvist til praemis 16 i den anfaegtede dom .

11 Det bemaerkes, at den anfoerte selvmodsigelse i den anfaegtede dom hviler paa en fejlagtig fortolkning af denne . Det antages paa ingen maade i dommen, at Yorck von Wartenburgs opfattelse strider mod den franske, den graeske og den portugisiske version af artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten, idet det i dommen blot udtales, at disse versioner "kan stoette rigtigheden af den af Parlamentet forfaegtede fortolkning" ( praemis 16 i dommen ). Selv om de naevnte versioner kan stoette rigtigheden af den af Parlamentet forfaegtede fortolkning, kan de lige saa vel fortolkes paa den maade, der er lagt til grund i den anfaegtede dom ( praemis 16 og 17 i dommen ).

12 For det tredje har Parlamentet i retsmoedet gjort gaeldende, at der med begrebet "Dienstantritt" i den tyske version af den omhandlede bestemmelse lige saa vel kan forstaas tidspunktet for en overtagelse af nye opgaver som tidspunktet for tjenestemandens indtraeden i Faellesskabernes tjeneste, og at dette ogsaa maa gaelde ved de andre germanske sprog . Parlamentet har paa denne baggrund gjort gaeldende, at det tidspunkt, da den i artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten omhandlede frist paa to aar begynder at loebe, ifoelge den tyske version kan vaere tidspunktet for overtagelsen af de nye opgaver, der giver anledning til en udbetaling af bosaettelsespenge .

13 Det bemaerkes, at selv om begrebet "Dienstantritt" isoleret set kan have den af Parlamentet angivne betydning, kan begrebet, saaledes som det anvendes i artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten, ikke sigte til andet end tidspunktet for tjenestemandens indtraeden i Faellesskabernes tjeneste . Det bemaerkes herved, at vedtaegtens artikel 71, hvis relevans for sagen Parlamentet har fremhaevet i sin begaering om genoptagelse, sidestiller begrebet "tiltraedelse" (" Dienstantritt ") med begrebet forflyttelse - som er ensbetydende med en overtagelse af nye opgaver - i givet fald til et andet tjenestested . Det fremgaar af denne sidestilling af begreberne "tiltraedelse" (" Dienstantritt ") og "forflyttelse" i vedtaegtens artikel 71, at det foerstnaevnte begreb ikke kan omfatte det sidstnaevnte, og at det kun kan sigte til tjenestemandens indtraeden i Faellesskabernes tjeneste . Det foelger heraf, at begrebet "tiltraedelse" (" Dienstantritt ") noedvendigvis maa have samme betydning i samtlige de sproglige versioner af artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten, hvilket saerlig klart fremgaar af den engelske og den spanske version af bestemmelsen (" the service of the Communities within two years of entering it", "el servicio de la Comunidades antes de dos años desde el día de su ingreso al servicio de éstas ").

14 For det fjerde har Parlamentet henvist til opbygningen af artikel 5 i bilag VII til vedtaegten, hvis stk . 1 omhandler udbetaling af bosaettelsespenge ved tjenestemandens foerste indtraeden i tjenesten, mens stk . 2 omhandler udbetaling af bosaettelsespenge, naar en tjenestemand forflyttes til et nyt tjenestested . Parlamentet har paa dette grundlag gjort gaeldende, at da artikel 5, stk . 5, finder anvendelse paa hver af disse klart forskellige tilfaelde, maa fristen paa to aar noedvendigvis begynde at loebe paa forskellige tidspunkter i de to forskellige tilfaelde .

15 Det bemaerkes, at forpligtelsen i artikel 5, stk . 5, til at foretage en forholdsmaessig tilbagebetaling uden forskel gaelder i begge tilfaelde af udbetaling af bosaettelsespenge, idet bestemmelsen ikke sondrer mellem de to tilfaelde . Det foelger heraf, at saafremt artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten skal bringes i anvendelse, er det tidsmaessige udgangspunkt for beregningen af den i bestemmelsen fastsatte frist det samme i begge de naevnte tilfaelde, nemlig tidspunktet for tjenestemandens indtraeden i Faellesskabernes tjeneste .

16 For det femte har Parlamentet gjort gaeldende, at kun fastansatte tjenestemaend har krav paa bosaettelsespenge . Det maa foelge heraf, at naar retten til bosaettelsespenge opstaar paa det tidspunkt, da tjenestemanden fastansaettes, og ikke paa tidspunktet for hans indtraeden i tjenesten, maa dette ogsaa gaelde for det tidsmaessige udgangspunkt for fristen i artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten, der derfor maa antages at begynde at loebe fra tidspunktet for fastansaettelsen eller fra paabegyndelsen af tjenesten paa det nye tjenestested .

17 Det fremgaar af artikel 5, stk . 1-4, i bilag VII til vedtaegten, at enhver tjenestemand har ret til bosaettelsespenge, det vaere sig en tjenestemand ansat paa proeve eller en fastansat tjenestemand, hvis vedkommende har maattet skifte bopael og bosaette sig paa tjenestestedet, jfr . vedtaegtens artikel 20 . Selv om tilbagebetalingspligten i henhold til artikel 5, stk . 5, alene gaelder for fastansatte tjenestemaend - i modsaetning til tjenestemaend paa proeve - er denne sondring irrelevant i sagen, idet Yorck von Wartenburg er en tidligere midlertidigt ansat, paa hvem bestemmelserne i artikel 5 finder anvendelse i henhold til artiklerne 22-24 i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i De Europaeiske Faellesskaber, saaledes at der ikke i hans tilfaelde kan vaere spoergsmaal om fastansaettelse . Det foelger heraf, at det kun er tidspunktet for vedkommendes intraeden i Faellesskabernes tjeneste, der - i tilfaelde af forflyttelse til et nyt tjenestested - kan vaere det tidsmaessige udgangspunkt for den i artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten omhandlede frist paa to aar .

18 For det sjette har Parlamentet gjort gaeldende, at dets fortolkning af artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten stemmer bedre overens med de reale hensyn bag bestemmelsen . Parlamentet har herved under retsmoedet henvist til Domstolens dom af 9 . november 1978, hvori Domstolen udtalte, at "det klare og typiske formaal med bosaettelsesgodtgoerelse er at goere det muligt for tjenestemanden, foruden flytteudgifter, at afholde de udgifter, der uundgaaeligt opstaar som foelge af hans integration i et nyt miljoe i et ubestemt, men vaesentligt tidsrum; ... med henblik herpaa bestemmer artikel 5, stk . 5, at en tjenestemand, der har faaet udbetalt bosaettelsesgodtgoerelse, skal tilbagebetale en del heraf, hvis han efter eget oenske forlader Faellesskabernes tjeneste inden udloebet af en frist paa to aar" ( Verhaaf mod Kommissionen, praemis 18 og 19, 140/77, Sml . s . 2117 ). Parlamentet har paa denne baggrund gjort gaeldende, at Yorck von Wartenburg kun har krav paa en del af bosaettelsespengene, idet han ikke har bosat sig "i et ubestemt, men vaesentligt tidsrum", da han allerede forlod Faellesskabernes tjeneste 14 maaneder efter at have bosat sig paa sit nye tjenestested .

19 Det bemaerkes herom, at ansaettelsen af en tjenestemand i en stilling i henhold til vedtaegtens artikel 7 udelukkende skal ske paa grundlag af tjenstlige overvejelser ( praemis 20 i den anfaegtede dom ).

20 Raekkevidden af Domstolens dom af 9 . november 1978 kan ikke raekke ud over omstaendighederne i den sag, der derved blev afgjort . Domstolen udtalte saaledes, at "sagsoegeren, som i loebet af en relativ kort periode er blevet forflyttet to gange efter egen anmodning og under saerlige omstaendigheder paa grund af familiemaessige vanskeligheder, ikke kan anfaegte gyldigheden af beslutningen fra Kommissionen, der fandt, at principperne om en forsvarlig forvaltning af offentlige midler ikke tillader, at han tildeles endnu en bosaettelsesgodtgoerelse, som betydeligt overstiger hans faktisk afholdte udgifter" ( praemis 20 ). Naervaerende sag adskiller sig netop fra naevnte sag derved, at Parlamentets repraesentant i retsmoedet erkendte, at Yorck von Wartenburgs forflyttelse rent faktisk fandt sted udelukkende i tjenestens interesse . Yorck von Wartenburgs forhold kan derfor utvivlsomt sidestilles med det tilfaelde, der er omtalt i praemis 19 i den anfaegtede dom .

21 For det syvende har Parlamentet gjort gaeldende, at Yorck von Wartenburg i staevningen erkendte, at Parlamentet havde krav paa at faa tilbagebetalt en del af bosaettelsespengene .

22 Det bemaerkes, at Yorck von Wartenburg aldrig har bestridt den principielle retmaessighed af hjemmelen i artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten til at kraeve tilbagebetaling, men at hans opfattelse hele tiden har vaeret den, at betingelserne for at anvende denne bestemmelse ikke var opfyldt i hans tilfaelde .

23 Den rejste indsigelse mod Rettens dom af 30 . januar 1990 i sag T-42/89 kan herefter ikke tages til foelge .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

24 Ifoelge artikel 69, stk . 2, i Domstolens procesreglement doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger, saafremt der er nedlagt paastand herom . Parlamentet har tabt sagen og boer derfor doemmes til at betale omkostningerne i forbindelse med sagens genoptagelse .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

RETTEN ( Tredje Afdeling )

1 ) Indsigelsen tages ikke til foelge .

2 ) Parlamentet betaler omkostningerne i forbindelse med sagens genoptagelse .