Forenede sager C-2/01 P og C-3/01 P

Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV og

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

mod

Bayer AG

»Appel – konkurrence – parallelimport – EF-traktatens artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF) – begrebet »aftale mellem virksomheder« – beviset for, at der foreligger en aftale – markedet for lægemidler«

Sammendrag af dom

1. Appel – anbringender – urigtig bedømmelse af faktiske omstændigheder – formalitetsmangel – afvisning

(Art. 225 EF; Domstolens statut, art. 58)

2. Konkurrence – karteller – aftaler mellem virksomheder – Kommissionen har bevisbyrden for overtrædelsen

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1 (nu art. 81, stk. 1, EF))

3. Konkurrence – karteller – aftaler mellem virksomheder – aftale med det formål at hindre parallelimport – en aftale kan foreligge, selv om der ikke findes et system med efterfølgende kontrol og sanktioner

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1 (nu art. 81, stk. 1, EF))

4. Konkurrence – karteller – aftaler mellem virksomheder – begreb – ensidig adfærd – ikke omfattet – indgåelse gennem stiltiende accept – opfordring til sammen at gennemføre handlinger med konkurrencebegrænsende formål nødvendig

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1 (nu art. 81, stk. 1, EF))

5. Konkurrence – karteller – ensidig konkurrencebegrænsende adfærd, som indgår i det vedvarende forretningsforhold – ulovlig aftale foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1 (nu art. 81, stk. 1, EF))

1. I henhold til artikel 225 EF og artikel 58 i Domstolens statut er appel til Domstolen begrænset til retsspørgsmål, og det er alene Retten, der er kompetent til dels at fastlægge de faktiske omstændigheder i sagen, når ses bort fra tilfælde, hvor den indholdsmæssige urigtighed af dens konstateringer følger af de akter, den har fået forelagt i sagen, dels at tage stilling til disse faktiske omstændigheder, på nær spørgsmålet om forkert gengivelse af beviserne. Når Retten har fastlagt eller vurderet de faktiske omstændigheder, har Domstolen i henhold til artikel 225 EF kun kompetence til at gennemføre en kontrol med den retlige vurdering af disse faktiske omstændigheder og de retlige konsekvenser, Retten har draget.

(jf. præmis 47)

2. Kommissionen skal i tilfælde af tvist om, hvorvidt der foreligger en overtrædelse af konkurrencereglerne, føre bevis for de overtrædelser, den påstår at have konstateret, og føre bevis for, at de omstændigheder, som udgør overtrædelsen, faktisk foreligger.

(jf. præmis 62)

3. Eksistensen af en aftale, der har til formål at hindre parallelimport, og som er forbudt i henhold til traktatens artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF), forudsætter ikke nødvendigvis, at der foreligger et system med efterfølgende kontrol og sanktioner, selv om indførelsen af et sådant system kan udgøre et tegn på, at der foreligger en sådan aftale.

(jf. præmis 83)

4. Såfremt en ensidigt tilkendegivet politik om at hindre parallelimport ville kunne udgøre en ulovlig aftale i henhold til traktatens artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF), ville dette medføre en sammenblanding af anvendelsesområdet for henholdsvis denne bestemmelse og traktatens artikel 86 (nu artikel 82 EF).

For at en aftale i traktatens artikel 85, stk. 1’s forstand kan anses for indgået gennem stiltiende accept, er det nødvendigt, at den af den ene kontraherende parts udtrykte vilje vedrørende et konkurrencebegrænsende formål udgør en udtrykkelig eller stiltiende opfordring til den anden part om sammen at gennemføre dette formål, hvilket i særlig grad gælder en aftale, der ikke umiddelbart er i den anden parts, dvs. grossisternes, interesse.

(jf. præmis 101 og 102)

5. Det forhold alene, at der eksisterer en som sådan neutral aftale og en ensidigt pålagt konkurrencebegrænsende foranstaltning, udgør ikke en ulovlig aftale i henhold til traktatens artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF). Det forhold alene, at en fabrikant har vedtaget en foranstaltning, som har til formål eller virkning at begrænse konkurrencen, og som indgår i det vedvarende forretningsforhold mellem fabrikanten og dens grossister, er følgelig ikke tilstrækkeligt til at fastslå, at der foreligger en sådan aftale.

(jf. præmis 141)