Appel iværksat den 5. juli 2022 af Robert Roos m.fl. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Udvidede Afdeling) den 27. april 2022 i de forenede sager T-710/21, T-722/21 og T-723/21 Robert Roos m.fl. mod Europa-Parlamentet

(Sag C-458/22 P)

(2022/C 340/31)

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: Robert Roos m.fl. (ved avocat P. de Bandt samt avocates M.R. Gherghinaru og V. Heinen)

De andre parter i appelsagen: Europa-Parlamentet og IC m.fl.

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

— Punkt 1 og 2 i domskonklusionen i Den Europæiske Unions Rets dom af 27. april 2022 i de forenede sager T-710/21, T-722/21 og T-723/21, ophæves.

— Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne i forbindelse med sagen for Domstolen, herunder advokatudgifter.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for deres appel har appellanterne fremsat to anbringender.

Første anbringende om en retlig fejl som følge af et manglende gyldigt retsgrundlag for den anfægtede beslutning

Retten begik en retlig fejl, da den fastslog, at artikel 25, stk. 2, i Europa-Parlamentets forretningsorden udgjorde et gyldigt retsgrundlag dels for at begrænse adgangen til Europa-Parlamentets bygninger til personer med gyldige digitale EU-covidcertifikater, dels for at begrunde behandlingen af appellanternes meget følsomme personoplysninger. Den appellerede dom tilsidesætter således følgende lovbestemmelser og almindelige retlige principper: i) chartrets artikel 8 og artikel 52, stk. 1 og 3, ii) artikel 7 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, iii) artikel 2 i Europa-Parlamentets afgørelse 2005/684/EF, Euratom af 28. september 2005 om vedtagelse af statutten for Europa-Parlamentets medlemmer (1), iv) artikel 5, stk. 2, i forordning 2018/1725 (2), v) forpligtelsen til at begrunde Rettens domme i henhold til artikel 36 og artikel 53, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, vi) det almindelige retlige princip om parallelitet i formkravene og vii) princippet om retsreglernes hierarki.

Det andet anbringende om en retlig fejl i form af tilsidesættelse af princippet om formålsbegrænsning i forbindelse med behandling af personoplysninger og af legalitetsprincippet

Retten begik en retlig fejl, da den fastslog, at Europa-Parlamentet er berettiget til at behandle personoplysningerne i appellanternes nationale covidcertifikater med henblik på at begrænse adgangen til Europa-Parlamentets bygninger, selv om dette formål ikke er fastsat i belgisk og fransk ret. Retten begik også en retlig fejl, da den fastslog, at Europa-Parlamentets behandling af personoplysninger er omfattet af undtagelsen i artikel 6 i forordning 2018/1725.

Herved tilsidesætter den appellerede dom følgende lovbestemmelser og almindelige principper: i) artikel 4, stk. 1, litra a), b) og c), og artikel 5 og 6 i forordning 2018/1725, og ii) forpligtelsen til at begrunde Rettens domme i henhold til artikel 36 og artikel 53, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol.

(1) EUT 2005, L 262, s. 1.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23.10.2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF (EUT 2018, L 295, s. 39).