DOMSTOLENS DOM AF 19. MARTS 1991. - DEN HELLENSKE REPUBLIK MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - AFSLUTNING AF EUGFL-REGNSKABER - REGNSKABSAARET 1986. - SAG C-32/89.



Samling af Afgørelser 1991 side I-01321



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1. Landbrug - EUGFL - afslutning af regnskaber - retlig karakter af den retsakt, hvorved Kommissionen afslutter regnskaberne - beslutning

[EOEF-Traktaten, art. 189, stk. 4; Raadets forordning nr. 729/70, art. 5, stk. 2, litra b)]

2. Landbrug - faelles landbrugspolitik - finansiering gennem EUGFL - principper - afslag paa at lade EUGFL afholde udgifter som foelge af retsstridig praksis

Sammendrag

1. Den i artikel 5, stk. 2, litra b), i forordning nr. 729/70 omhandlede regnskabsafslutning forudsaetter, at Kommissionen traeffer en beslutning i henhold til Traktatens artikel 189, stk. 4. Det kan nemlig ikke antages, at Kommissionen kan gennemfoere en regnskabsafslutning, der har betydelige oekonomiske konsekvenser, paa anden maade end i form af en bindende retsakt.

2. Det er med rette, at Kommissionen afviser at lade EUGFL afholde udgifter, som skyldes, at en medlemsstat har truffet foranstaltninger, som har forstyrret EF' s politik inden for en sektor, der er omfattet af en faelles markedsordning, eller som er en foelge af en transaktion, som en medlemsstat har besluttet at gennemfoere i strid med sin forpligtelse til at afholde sig fra enhver ensidig foranstaltning, som maatte fravige eller tilsidesaette en markedsordning.

Dommens præmisser

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 6. februar 1989, har Den Hellenske Republik i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk. 1, nedlagt paastand om annullation af Kommissionens beslutning 88/630/EOEF af 29. november 1988 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabsaaret 1986, der er finansieret gennem Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (EFT L 353, s. 30).

2 Den Hellenske Republik har principalt nedlagt paastand om, at beslutningen annulleres i sin helhed paa grund af Kommissionens inkompetence. Subsidiaert paastaas beslutningen annulleret, for saa vidt Kommissionen har afvist at lade EUGFL afholde foelgende udgifter:

- 6 840 546 206 DR til restitutioner og monetaere udligningsbeloeb.

- 26 358 604 DR paa baggrund af undersoegelser i kornsektoren vedroerende 65 000 tons "haard hvede".

- 406 029 DR i forbindelse med indgaaelsen af en kontrakt om privat oplagring af ostene Kefalotyri og Kasseri.

- 6 173 884 DR i forbindelse med de graeske oplagringsorganers salg til forudfastsat pris af toerrede druer fra 1983-hoesten.

- 50 762 546 DR til stoette til forbruget af olivenolie, der ikke er anerkendt som paahvilende EUGFL som foelge af uregelmaessigheder omkring den procedure, der var fulgt ved ansoegningernes indgivelse.

3 Efter Domstolens domme af 10. juli 1990 (sag C-259/87, Den Hellenske Republik mod Kommissionen, Sml. I, s. 2845, sag C-334/87, Sml. I, s. 2849, og sag C-335/87, Sml. I, s. 2875) og af 12. juli 1990 (sag C-35/88, Kommissionen mod Den Hellenske Republik, Sml. I, s. 3125) har den graeske regering frafaldet visse anbringender og klagepunkter og navnlig frafaldet paastanden vedroerende beloebet paa 50 762 546 DR til forbrugsstoette, der ikke blev anerkendt som foelge af uregelmaessigheder omkring den procedure, der var fulgt ved ansoegningernes indgivelse.

4 Med hensyn til sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.

Anbringendet om Kommissionens inkompetence

5 Artikel 5, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (EFT 1970 I, s. 196) har foelgende ordlyd:

"Efter hoering af den i artikel 11 naevnte Fondskomité

a) traeffer Kommissionen

- ved aarets begyndelse paa grundlag af det i stk. 1, litra a), naevnte materiale beslutning om et forskud til kontorerne og organerne paa et beloeb paa indtil én tredjedel af de paa budgettet optagne midler

- i aarets loeb beslutning om yderligere betalinger til daekning af de udgifter, der skal afholdes af et kontor eller et organ

b) afslutter Kommissionen inden udloebet af det foelgende aar kontorernes og organernes regnskaber paa grundlag af det i stk. 1, litra b), naevnte materiale."

6 Den Hellenske Republik har gjort gaeldende, at den anfaegtede beslutning er ugyldig paa grund af Kommissionens inkompetence. Kommissionen har kun befoejelse til at traeffe en beslutning i henhold til EOEF-Traktatens artikel 189 i forbindelse med forskud eller yderligere betalinger i henhold til ovennaevnte artikel 5, stk. 2, litra a), men ikke med henblik paa at afslutte regnskaberne i henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), for de kontorer og organer i medlemsstaterne, der er bemyndiget til at betale restitutionerne ved udfoersel til tredjelande og interventionerne til regulering af landbrugsmarkederne.

7 Dette anbringende maa afvises. Det fremgaar af den sammenhaeng, artikel 5 indgaar i, at den i stk. 2, litra b), omhandlede regnskabsafslutning forudsaetter, at Kommissionen traeffer en beslutning. Det kan ikke antages, at Kommissionen kan gennemfoere en regnskabsafslutning, der har betydelige oekonomiske konsekvenser, paa anden maade end i form af en bindende retsakt. I artikel 8 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1723/72 af 26. juli 1972 om regnskabsafslutning for EUGFL, Garantisektionen (EFT Specialudgave, Anden Serie, III, s. 110), henvises der da ogsaa til "beslutningen om regnskabsafslutningen". Kommissionen har derfor kompetence til at udstede en beslutning i henhold til Traktatens artikel 189 med henblik paa at afslutte EUGFL-regnskaberne.

Udgifterne til restitutioner og monetaere udligningsbeloeb, der efter undersoegelse, foretaget i Graekenland inden for kornsektoren, ikke er anerkendt

8 Ved den anfaegtede beslutning afviste Kommissionen at lade EUGFL afholde en udgift paa 6 840 546 206 DR til restitutioner og monetaere udligningsbeloeb. Afgoerelsen om ikke at anerkende udgiften blev truffet paa grundlag af undersoegelser, foretaget i Graekenland inden for kornsektoren. Det fremgaar af den sammenfattende rapport vedroerende resultaterne af kontrollen i forbindelse med afslutningen af regnskaberne for EUGFL, Garantisektionen, for regnskabsaaret 1986, som er tilstillet Den Hellenske Republik, at Graekenland har truffet en raekke foranstaltninger, som maa antages at forstyrre EF' s politik inden for kornsektoren og kraenke princippet om frie varebevaegelser og princippet om ligebehandling af de erhvervsdrivende.

9 Navnlig har Den Hellenske Republik ifoelge den sammenfattende rapport aktivt grebet ind paa markedet for korn gennem KYDEP ("Centralkontoret for Forvaltning af Hjemmemarkedet"), som saa sig noedsaget til for statens regning at realisere sine lagre af hvede gennem fire programkontrakter. Endvidere har KYDEP monopol, naar organet handler paa statens vegne, og staten daekker i det hele KYDEP' s underskud, hvilket betyder, at KYDEP kan saelge til priser under kostprisen.

10 Den graeske regering har indroemmet, at der var indgaaet tre programkontrakter, heraf to vedroerende mel af bloed hvede og en vedroerende pastaprodukter. Derimod har den bestridt, at der var indgaaet en fjerde programkontrakt vedroerende gryn af haard hvede mellem KYDEP og Det Graeske OEkonomiministerium. Den graeske regering har dernaest anfoert, at KYDEP, der er en andelsforening paa tredje niveau, selv daekker halvdelen af sit underskud, mens den anden halvdel daekkes af producentsammenslutningerne. Endelig har den haevdet, at KYDEP ikke har monopol, og at KYDEP ganske vist modtager oekonomisk stoette fra staten, men ikke saelger sine varer under kostprisen; der er saaledes ikke tale om en forvridning af den frie konkurrence med de oevrige erhvervsdrivende.

11 For det foerste bemaerkes med hensyn til den fjerde programkontrakt, at Kommissionen har citeret en skrivelse af 6. juni 1985 fra KYDEP' s generaldirektoer til KYDEP' s bestyrelse, hvorefter "OEkonomiministeriet ... allerede [har] underskrevet en programkontrakt om eksport af 40 000 tons gryn, hvortil der vil blive brugt 78 000 tons haard hvede ...".

12 Paa grundlag af denne skrivelse, hvis rigtighed den graeske regering ikke har bestridt, og henset til, at den graeske regering blot har benaegtet eksistensen af en programkontrakt om gryn af haard hvede, men ikke har fremfoert naermere argumenter eller omstaendigheder til stoette herfor, maa det fastslaas, at Kommissionen ikke har handlet forkert ved at laegge til grund, at der eksisterer en fjerde programkontrakt, der vedroerer gryn af haard hvede.

13 Til stoette for, at den graeske stat daekker KYDEP' s underskud, har Kommissionen henvist til ovennaevnte skrivelse af 6. juni 1985 og til referatet af KYDEP' s 36. generalforsamling og af det 189. moede i det udvalg, der blev oprettet ved faelles beslutning truffet af handels- og landbrugsministrene (nr. A6/2028 af 17.3.1981), udarbejdet henholdsvis den 12. december 1986 og den 14. februar 1984, samt til redegoerelsen af 4. november 1985 fra KYDEP' s Juridiske Tjeneste og til Den Graeske Nationalbanks aarsberetninger.

14 Hertil bemaerkes foerst, at den graeske regering ikke har bestridt rigtigheden af de naevnte dokumenter. Den har desuden indroemmet, at det offentlige har betalt visse beloeb til daekning af KYDEP' s stigende oekonomiske behov. Endvidere fremgaar det af KYDEP' s driftsregnskab, at reserverne end ikke var tilstraekkelige til at daekke 50% af de tab, KYDEP havde lidt i 1982. Hertil kommer, at det i ovennaevnte moedereferat af 14. februar 1984 anfoeres, at de paagaeldende tab ville blive afholdt af staten. Endelig fremgaar det af ovennaevnte skrivelse af 6. juni 1985 og af referatet af KYDEP' s 36. generalforsamling, at den graeske oekonomiminister havde truffet beslutning om at daekke hele det underskud, KYDEP havde haft som foelge af de paagaeldende programkontrakter.

15 Endvidere bemaerkes, at Domstolen allerede i ovennaevnte dom af 12. juli 1990, Kommissionen mod Graekenland, havde fastslaaet, at Den Hellenske Republik i perioden 1. januar 1981 til 26. marts 1984 i strid med faellesskabsretten greb ind i KYDEP' s vilkaar for opkoeb og salg af korn til foderbrug, idet den over budgettet udlignede KYDEP' s underskud som foelge af dette organs virke paa markedet og gav KYDEP mulighed for, mod statsgaranti, at optage laan i Den Graeske Nationalbank.

16 Den graeske regering har intet fremfoert, der viser, at det ovenfor beskrevne forhold mellem KYDEP og de graeske myndigheder skulle have aendret sig efter udloebet af den periode, ovennaevnte dom vedroerer.

17 Det maa herefter antages, at i den periode, naervaerende soegsmaal omfatter, har de graeske myndigheder kontrolleret de af KYDEP gennemfoerte transaktioner og daekket KYDEP' s underskud.

18 Kommissionen har saaledes med rette afvist at lade EUGFL afholde de paagaeldende udgifter med den begrundelse, at de graeske myndigheder har truffet foranstaltninger, som har forstyrret EF' s politik inden for kornsektoren. Dette anbringende fra den graeske regering maa derfor forkastes.

Udgifter, der efter en undersoegelse, foretaget i Graekenland inden for kornsektoren vedroerende 65 000 tons haard hvede, ikke er anerkendt

19 Ved den anfaegtede beslutning har Kommissionen af to grunde afvist at lade EUGFL afholde den udgift paa 26 358 604 DR, som Den Hellenske Republik har haft i forbindelse med overfoersel af 65 000 tons haard hvede til EF-intervention. For det foerste opfyldte hveden ikke de kvalitetskrav for EF-intervention, der er opstillet i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1569/77 af 11. juli 1977 om fastsaettelse af fremgangsmaaden ved og betingelserne for interventionsorganernes overtagelse af korn (EFT L 174, s. 15). For det andet fremgaar det ifoelge Kommissionen af referatet af 12. december 1986, at KYDEP opkoebte den paagaeldende maengde haard hvede i henhold til en statslig instruks, der var led i en national stoettepolitik for kornmarkedet. Den derpaa foelgende overfoersel til intervention var rent formel, idet KYDEP var oplagringsorgan, og blev besluttet dels paa grund af KYDEP' s finansielt anstrengte situation som foelge af de banklaan, KYDEP havde maattet optage i forbindelse med betalingen af hoesten igennem en raekke aar, dels paa grund af stoerrelsen af KYDEP' s samlede lagre.

20 For saa vidt angaar den anden begrundelse bemaerkes, at det fremgaar af Domstolens faste praksis (jf. bl.a. dom af 14.7.1988, sag 90/86, Zoni, Sml. s. 4285), at naar Faellesskabet har indfoert en faelles markedsordning i en bestemt sektor, er medlemsstaterne forpligtet til at afholde sig fra enhver ensidig foranstaltning, som maatte fravige eller tilsidesaette markedsordningen.

21 Det maa fastslaas, at den graeske regering ikke har bestridt, at beslutningen om at overfoere 65 000 tons haard hvede til EF-intervention er truffet paa grundlag af en statslig instruks.

22 De betingelser, hvorunder de 65 000 tons haard hvede blev erhvervet af KYDEP og tilbudt til intervention, er foelgelig i strid med bestemmelserne i den faelles markedsordning for korn. Idet det ikke er fornoedent at tage stilling til argumentet vedroerende kvaliteten af den haarde hvede, maa det herefter fastslaas, at Kommissionen havde det fornoedne grundlag for at afvise at lade EUGFL afholde udgifterne i forbindelse med den omtvistede transaktion.

23 Den graeske regerings anbringende om, at den anfaegtede beslutning annulleres, i det omfang den vedroerer udgifterne i forbindelse med de 65 000 tons haard hvede, maa herefter forkastes.

Udgifterne i forbindelse med en kontrakt om privat oplagring af ost, der blev indgaaet for sent

24 Artikel 2, stk. 2, litra b), i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1082/85 af 26. april 1985 om stoette til privat oplagring af ostene Kefalotyri og Kasseri (EFT L 114, s. 29) har foelgende ordlyd:

"Artikel 2

1. ...

2. Oplagringskontrakten indgaas

a) ...

b) efter indlagringen af det parti ost, kontrakten omfatter, er afsluttet og senest fyrre dage efter begyndelsesdatoen for den kontraktlige oplagring."

25 Ved den anfaegtede beslutning har Kommissionen afvist at lade EUGFL afholde den udgift paa 406 029 DR, Den Hellenske Republik har haft vedroerende en oplagringskontrakt som omhandlet i ovennaevnte bestemmelse, med den begrundelse, at der blev oplagret et parti paa 20 tons den 7. oktober 1985, mens kontrakten foerst blev indgaaet den 9. januar 1986, dvs. 94 dage senere.

26 Den graeske regering har ikke bestridt disse faktiske omstaendigheder, men anfoert, at forsinkelsen med hensyn til indgaaelsen af den paagaeldende oplagringskontrakt skyldtes force majeure, fordi postvaesenet, som havde faaet overgivet de dokumenter til forsendelse, der bekraeftede, at oplagringen havde fundet sted, var overbebyrdet i perioden op til jul.

27 Hertil bemaerkes blot, at i henhold til ovennaevnte artikel 2 skulle oplagringskontrakten have vaeret indgaaet senest den 16. november 1985, dvs. laenge foer begyndelsen af den af den graeske regering naevnte periode. Regeringens argument om, at der er tale om force majeure, maa derfor forkastes.

Udgifterne i forbindelse med salg til forudfastsat pris af toerrede druer fra 1983-hoesten

28 Ved den anfaegtede beslutning afviste Kommissionen at lade EUGFL afholde en udgift paa 6 173 884 DR, som de graeske myndigheder havde haft i forbindelse med salg til forudfastsat pris af toerrede druer fra 1983-hoesten i Graekenland. Ifoelge den sammenfattende rapport for regnskabsaarene 1984 og 1985, som der henvises til i beslutningen, havde de graeske myndigheder forbudt eksport af de naevnte toerrede druer i perioden 1. december 1984 til 9. januar 1985. Denne foranstaltning forhindrede, at den ordning om salg til forudfastsat pris, der blev indfoert for perioden 10. december 1984 til 31. januar 1985 ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3444/84 af 5. december 1984 om salg til forudfastsat pris af toerrede druer fra 1983-hoesten, som de graeske oplagringsorganer ligger inde med (EFT L 318, s. 33), kunne fungere forskriftsmaessigt. Der indtraf derfor et betydeligt fald i de solgte maengder, hvilket medfoerte en tilsvarende stigning i oplagrings- og finansomkostningerne.

29 Den graeske regering har til stoette for annullationspaastanden vedroerende denne del af beslutningen anfoert, at eksporten af toerrede druer skete uden begraensninger i hele den periode, hvor forordning nr. 3444/84 var i kraft, og i det mindste indtil den 10. februar 1985; under alle omstaendigheder blev der givet generel tilladelse til eksport ved dekret nr. 215/86 af 13. juni 1986 fra praesidenten. At der ikke var hindringer for eksporten, bekraeftes af de konstante udfoersler af toerrede druer i 1986, saaledes som det fremgaar af de maanedlige oversigter fra det graeske Statistiske Kontor vedroerende foerste halvaar 1986.

30 Hertil bemaerkes, at Domstolen i ovennaevnte dom af 10. juli 1990 (sag C-335/87, Den Hellenske Republik mod Kommissionen, Sml. I, s. 2875) fastslog, at i henhold til beslutning nr. 306 855 af 17. august 1984, truffet af oekonomiministeren og landbrugsministeren, var eksporten af toerrede druer fra 1983-hoesten kun tilladt indtil den 30. november 1984, og at ministrenes beslutning nr. 261 869 om forlaengelse af fristen til den 31. januar 1985 foerst blev truffet den 10. januar 1985. Som Kommissionen med rette har anfoert, kunne sidstnaevnte retsakt ikke affoede konkrete retsvirkninger med hensyn til perioden fra den 1. december 1984 til den 10. januar 1985, hvor der gjaldt et midlertidigt eksportforbud.

31 I naevnte dom fastslog Domstolen desuden, at det ogsaa efter udstedelsen af beslutningen af 10. januar 1985 var forbundet med betydelige problemer at eksportere, eftersom der kun var 21 dage tilbage til fristen udloeb. Den graeske regerings forklaringer om, at der kunne eksporteres indtil den 10. februar 1985, underbygges ikke af ordlyden af de naevnte ministerielle beslutninger og bekraeftes heller ikke af andre oplysninger.

32 Endelig bemaerkes, at det under den mundtlige forhandling oplystes, at ovennaevnte dekret nr. 215/86 ikke aendrede retstilstanden i henhold til de tidligere ministerielle bekendtgoerelser, som var baggrunden for, at Domstolen ved ovennaevnte dom forkastede anbringenderne vedroerende finansomkostningerne og udgifterne til oplagring af toerrede druer fra 1983-hoesten.

33 Sagsoegte vil herefter vaere at frifinde i det hele.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

34 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger. Den Hellenske Republik har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreloebige forholdsregler.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Sagsoegte frifindes.

2) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreloebige forholdsregler.