Artikel 80, stk. 1, i forordning nr. 528/2012 om tilgængeliggørelse på markedet og anvendelse af biocidholdige produkter tildeler Kommissionen en beføjelse til at vedtage en gennemførelsesforordning i medfør af artikel 291, stk. 2, TEUF vedrørende de gebyrer, der skal erlægges til Det Europæiske Kemikalieagentur, som er knyttet til agenturets medvirken på forskellige områder i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning.

Begrebet gennemførelsesretsakt som omhandlet i artikel 291 TEUF skal bedømmes i forhold til begrebet delegeret retsakt, således som det følger af artikel 290 TEUF.

Når EU-lovgiver i en lovgivningsmæssig retsakt tildeler Kommissionen en delegeret beføjelse i medfør af artikel 290, stk. 1, TEUF, skal Kommissionen vedtage regler, der udbygger eller ændrer ikke-væsentlige bestemmelser i denne retsakt. I henhold til artikel 290, stk. 2, TEUF skal formålet, indholdet, omfanget samt varigheden af delegationen være udtrykkeligt afgrænset af den lovgivningsmæssige retsakt, der tildeler en sådan delegation. Dette krav indebærer, at tildelingen af en delegeret beføjelse sker med henblik på vedtagelsen af regler, der indgår i den retlige ramme, som defineret i den lovgivningsmæssige basisretsakt.

Når EU-lovgiver derimod tildeler Kommissionen en gennemførelsesbeføjelse på grundlag af artikel 291, stk. 2, TEUF, skal Kommissionen præcisere indholdet af en lovgivningsmæssig retsakt for at sikre gennemførelsen heraf under ensartede betingelser i alle medlemsstaterne.

EU-lovgiver råder over en skønsmargen ved afgørelsen af, om Kommissionen skal tildeles en delegeret beføjelse i medfør af artikel 290, stk. 1, TEUF eller en gennemførelsesbeføjelse i medfør af artikel 291, stk. 2, TEUF. Domstolskontrollen er derfor begrænset til åbenbare fejlskøn med hensyn til spørgsmålet, om lovgiver rimeligvis har kunnet antage dels, at den retlige ramme, som denne lovgiver har fastsat for så vidt angår den gebyrordning, der er omhandlet i artikel 80, stk. 1, i forordning nr. 528/2012, kun skal præciseres med henblik på gennemførelsen, uden at ikke-væsentlige bestemmelser skal ændres eller udbygges, dels, at bestemmelserne i forordning nr. 528/2012 vedrørende denne ordning kræver ensartede betingelser for gennemførelsen.

Både gebyrordningens ledende princip og de betingelser og kriterier, der styrer Kommissionens udøvelse af den beføjelse, der er tildelt den ved artikel 80, stk. 1, i forordning nr. 528/2012, er blevet fastsat af EU-lovgiver i denne lovgivningsmæssige retsakt. Udøvelsen af den nævnte beføjelse indgår således i en retlig ramme, der er fastsat ved selve den lovgivningsmæssige retsakt, hvori gennemførelsesretsakten hverken kan ændre eller udbygge ikke-væsentlige bestemmelser.

Det følger heraf, at EU-lovgiver med rimelighed har kunnet antage, at artikel 80, stk. 1, i forordning nr. 528/2012 tildeler Kommissionen beføjelse til at præcisere nævnte forordnings regelfastsættende indhold i overensstemmelse med artikel 291, stk. 2, TEUF.

Eftersom den gebyrordning, der er omhandlet i artikel 80, stk. 1, i forordning nr. 528/2012, vedrører gebyrer, der skal erlægges til et EU-agentur, kan tildelingen af en gennemførelsesbeføjelse til Kommissionen i henhold til artikel 291, stk. 2, TEUF desuden anses for at være rimelig for at sikre de ensartede betingelser for gennemførelsen af denne ordning i Unionen.

(jf. præmis 32, 35, 38-40, 43, 46, 49, 52 og 53)