ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/60

Sag anlagt den 19. november 2009 — Stelzer mod Kommissionen

(Sag T-467/09)

2010/C 24/107

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Dierk Stelzer (Berlin, Tyskland) (ved Rechtsanwalt F. Weiland)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Beslutningerne om afslag truffet den 6. august 2009 af Kommissionens Generaldirektorat for Miljø og den 29. oktober 2009 (må være den 29. september 2009) af Kommissionens Generalsekretariatet erklæres ugyldige.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har navnlig anfægtet Kommissionens beslutning dateret den 29. oktober 2009, hvorved sagsøgerens genfremsatte begæring om aktindsigt i konformitetsundersøgelsen angående gennemførelsen af direktiv 2003/35/EF (1) delvis blev afslået.

Sagsøgeren har til støtte for sin påstand gjort gældende, at de grunde om beskyttelsen af formålet med undersøgelser (artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (2)) og beskyttelsen af beslutningsprocessen (artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001), som Kommissionen har anført til støtte for afslaget på aktindsigt i det anmodede dokument, ikke er tilstrækkelige. Desuden har sagsøgeren gjort gældende, at den i henhold til artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001 krævede delvise adgang til det anmodede dokument med urette blev afslået. Endvidere foreligger der en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af den pågældende undersøgelse. Endelig kritiserer sagsøgeren Kommissionen for at have tilsidesat begrundelsespligten.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26.5.2003 om mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer på miljøområdet og om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF og 96/61/EF for så vidt angår offentlig deltagelse og adgang til klage og domstolsprøvelse (EUT L 156, s. 17).

(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/58

Sag anlagt den 16. november 2009 — CheapFlights International mod KHIM — Cheapflights (Cheapflights)

(Sag T-461/09)

2010/C 24/104

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: CheapFlights International Ltd (Ballybofey, Irland) (ved Lawyers H. Hartwig og A. von Mühlendahl)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Cheapflights Ltd (London, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 31. august 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1607/2007-4) annulleres.

— Den af Cheapflights Ltd for appelkammeret rejste klage til prøvelse af afgørelse truffet den 22. juni 2007 af Indsigelsesafdelingen (sag B 849 150) afvises.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgerens omkostninger i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret.

— Cheapflights Ltd tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgerens omkostninger ved appelkammeret, hvis selskabet bliver intervenient i den foreliggende sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Cheapflights Ltd

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »Cheapflights« i sort og hvidt for tjenesteydelser i klasse 38, 39, 41, 42, 43 og 44

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: CheapFlights International Ltd

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den irske varemærkeregistrering af figurmærket »CheapFlights«n i farver for tjenesteydelser i klasse 35, 36, 38, 39, 41, 42, 43 og 44; den irske varemærkeansøgning om ordmærket »CHEAPFLIGHTS« for tjenesteydelser i klasse 35, 39 og 43; den irske varemærkeregistrering af ordmærket »CHEAPFLIGHTS« for tjenesteydelser i klasse 38, 41, 42 og 44; den irske varemærkeregistrering af figurmærket »CheapFlights.ie« for tjenesteydelser i klasse 35, 39, 41, 42 og 43; den internationale varemærkeregistrering af figurmærket »CheapFlights« for tjenesteydelser i klasse 35, 38, 39 og 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Den anfægtede afgørelse annulleret og indsigelsen forkastet i sin helhed

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret med urette anså, at der ikke mellem de omtvistede varemærker var risiko for forveksling.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/61

Sag anlagt den 24. november 2009 — JSK International Architekten und Ingenieure mod ECB

(Sag T-468/09)

2010/C 24/108

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: JSK International Architekten und Ingenieure GmbH (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved Rechtsanwälte J. Steiff og K. Heuvels)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank

Sagsøgerens påstande

— Den Europæiske Centralbanks (ECB) tildelingsafgørelse af 6. august 2009 og klageafgørelsen af 14. september 2009 truffet af ECB’s klageinstans annulleres.

— Det fastslås, at sagsøgeren efter annullation af tildelingsafgørelsen tildeles kontrakten, subsidiært, at tildelingsproceduren genoptages fra tidspunktet for opfordringen til at afgive bud, denne gang med inddragelse af JSK, og mere subsidiært, at der begyndes helt forfra med proceduren.

— Mest subsidiært — kun for det ikke forventede tilfælde, at påstand 1 og 2 forkastes — tilkendes sagsøgeren erstatning svarende til den positive interesse (fortabt fortjeneste), der foreløbig beløber sig til 900 000 EUR, eller, alternativt, svarende til den negative interesse (omkostninger i forbindelse med udarbejdelsen af buddet), der foreløbig beløber sig til 80 000 EUR.

— ECB tilpligtes at betale sagens omkostninger og de nødvendige udenretlige udgifter afholdt af sagsøgeren i forbindelse med sagen (advokatsalær og udlæg).

— Sagsøgeren gives fuld aktindsigt, hvilket til dato er blevet nægtet.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det fremgår af sagsøgerens påstande, at selskabet dels vender sig mod ECB’s bedømmelsesudvalgs afgørelse af 6. august 2009 om ikke at antage sagsøgerens bud i forbindelse med udbudsproceduren vedrørende koordinerings- og byggepladstilsynsopgaver på ECB’s nybyggeri i Frankfurt am Main (T109 byggepladsleder), og dels mod afgørelsen af 14. september 2009 truffet af ECB’s klageinstans om ikke at give sagsøgeren medhold i dennes klage over den førnævnte afgørelse. Subsidiært påstår sagsøgeren erstatning for det tab, selskabet har lidt.

Sagsøgeren gør for det første gældende, at tildelingsafgørelsen på grund af en interessekonflikt er behæftet med fejl. I den henseende anføres det, at princippet om god forvaltningsskik som forankret i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er tilsidesat.

Sagsøgeren gør for det andet gældende, at det forhold, at sagsøgerens bud ikke blev vurderet, er behæftet med retlige mangler, og anfægter det faktum, at buddet ikke blev antaget på grund af utilstrækkelighed og ringe kvalitet.

Endelig gør sagsøgeren gældende, at der er sket proceduremæssige forsømmelser med hensyn til transparens og retsbeskyttelse, herunder tilsidesættelse af retten til aktindsigt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/58

Sag anlagt den 16. november 2009 — CheapFlights International mod KHIM — Cheapflights (Cheapflights)

(Sag T-460/09)

2010/C 24/103

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: CheapFlights International Ltd (Ballybofey, Irland) (ved Lawyers H. Hartwig og A. von Mühlendahl)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Cheapflights Ltd (London, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 31. august 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1356/2007-4) annulleres.

— Den af Cheapflights Ltd for appelkammeret rejste klage til prøvelse af afgørelse truffet den 22. juni 2007 af Indsigelsesafdelingen (sag B 806 531) afvises.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgerens omkostninger i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret.

— Cheapflights Ltd tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgerens omkostninger ved appelkammeret, hvis selskabet bliver intervenient i den foreliggende sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Cheapflights Ltd

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »Cheapflights« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35, 38, 39, 41, 42, 43 og 44

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: CheapFlights International Ltd

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den irske varemærkeregistrering af figurmærket »CheapFlights« for tjenesteydelser i klasse 35, 36, 38, 39, 41, 42, 43 og 44; den irske varemærkeansøgning om ordmærket »CHEAPFLIGHTS« for tjenesteydelser i klasse 35, 39 og 43; Den irske varemærkeregistrering af ordmærket »CHEAPFLIGHTS« for tjenesteydelser i klasse 38, 41, 42 og 44; den irske varemærkeregistrering af figurmærket »CheapFlights.ie« for tjenesteydelser i klasse 35, 39, 41, 42 og 43; den internationale varemærkeregistrering af figurmærket »CheapFlights« for tjenesteydelser i klasse 35, 38, 39 og 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvis taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Den anfægtede afgørelse annulleret og indsigelsen forkastet i sin helhed

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret med urette anså, at der ikke mellem de omtvistede varemærker var risiko for forveksling.
—

Urigtig retsanvendelse og et åbenbart urigtigt skøn i forhold til de faktiske omstændigheder, idet Kommissionen afslog støtteberettigede udgifter ved at ændre kriterierne for, at udgifter afholdt i henhold til kontrakten var støtteberettigede, og idet den med urette så bort fra beviser for disse udgifter.
—

Subsidiært ændres afgørelse truffet den 29. september 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 554/2009-2), og det fastslås, at det omhandlede EF-varemærke har det fornødne særpræg til, at der ikke kan rejses indsigelse mod dets registrering i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 51/36

Sag anlagt den 16. december 2009 — Carlyle mod KHIM — Mascha & Regner Consulting (CAFE CARLYLE)

(Sag T-505/09)

2010/C 51/70

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: The Carlyle, LLC (St. Louis, De Forenede Stater) (ved lawyers E. Cornu, E. De Gryse og D. Moreau)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Mascha & Regner Consulting KEG (Wien, Østrig)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 8. oktober 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 239/2009-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres fortabt: Ordmærket »CAFE CARLYLE« for tjenesteydelser i klasse 42

Indehaver af EF-varemærket: The Carlyle, LLC

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres fortabt: Mascha & Regner Consulting KEG

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om fortabelse

Appelkammerets afgørelse: Det pågældende EF-varemærke erklæret fortabt

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret fejlagtigt anvendte en for snæver fortolkning af begrebet reel brug. Endvidere undlod appelkammeret i) i fornødent omfang at tage hensyn til de af sagsøgeren for Annullationsafdelingen fremlagte beviser for brug, ii) at vurdere omfanget af de nævnte beviser for brug korrekt, og iii) at anlægge en helhedsvurdering heraf.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 51/37

Sag anlagt den 16. december 2009 — Carlyle mod KHIM — Mascha & Regner Consulting (THE CARLYLE)

(Sag T-506/09)

2010/C 51/71

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: The Carlyle, LLC (St. Louis, De Forenede Stater) (ved lawyers E. Cornu, E. De Gryse og D. Moreau)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Mascha & Regner Consulting KEG (Wien, Østrig)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 8. oktober 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 240/2009-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret fortabt: Ordmærket »THE CARLYLE« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 25 og 42

Indehaver af EF-varemærket: The Carlyle, LLC

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres fortabt: Mascha & Regner Consulting KEG

Annullationsafdelingens afgørelse: Delvis afvisning af begæringen om fortabelse

Appelkammerets afgørelse: Det pågældende EF-varemærke erklæret fortabt

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret fejlagtigt anvendte en for snæver fortolkning af begrebet reel brug. Endvidere undlod appelkammeret i) i fornødent omfang at tage hensyn til de af sagsøgeren for Annullationsafdelingen fremlagte beviser for brug, ii) at vurdere omfanget af de nævnte beviser for brug korrekt, og iii) at anlægge en helhedsvurdering heraf.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 51/40

Appel iværksat den 21. december 2009 af Luigi Marcuccio til prøvelse af kendelse afsagt den 7. oktober 2009 af Personaleretten i sag F-122/07, Marcuccio mod Kommissionen

(Sag T-516/09 P)

2010/C 51/75

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved avvocato G. Cipressa)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellantens påstande

— Under alle omstændigheder ophæves den appellerede kendelse fuldstændigt og uden undtagelse.

— Det fastslås, at sagen fuldstændigt og uden undtagelse skulle have været antaget til realitetsbehandling i første instans.

— Principalt: Appellanten gives fuldt ud medhold i sin påstand i første instans.

— Indstævnte tilpligtes at betale appellantens sagsomkostninger for førsteinstansen og under appelsagen.

— Subsidiært: Sagen hjemvises til fornyet behandling af Personaleretten i en ændret sammensætning.

Anbringender og væsentligste argumenter

Denne appel er iværksat til prøvelse af kendelse afsagt den 7. oktober 2009 af Personaleretten i sag F-122/07. Ved denne kendelse fastslog Personaleretten, at det var åbenbart, at det søgsmål, som appellanten havde anlagt med påstand om principalt annullation af en afgørelse, hvorved Kommissionen afslog appellantens anmodning om at indlede en undersøgelse vedrørende en række hændelser, der var indtruffet mellem 2001 og 2003, samt om at Kommissionen tilpligtedes at betale erstatning for den skade, som appellanten derved havde lidt, delvis ikke kunne antages til realitetsbehandling, delvis var ugrundet.

Til støtte for appellen har appellanten gjort gældende, at Personaleretten foretog en urigtig gengivelse og forvanskning af de faktiske omstændigheder i den appellerede kendelse, samt en urigtig fortolkning og anvendelse af forpligtelsen til at begrunde disse akter.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 51/45

Sag anlagt den 30. december 2009 — Hubei Xinyegang Steel mod Rådet

(Sag T-528/09)

2010/C 51/82

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (ved barrister F. Carlin og lawyers N. Niejahr, Q. Azau og A. MacGregor)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Rådets forordning (EF) nr. 926/2009 af 24. september 2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse sømløse rør af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (1) annulleres, for så vidt som den pålægger antidumpingtold på sagsøgerens eksport og opkræver midlertidig told på sådan eksport eller subsidiært annulleres nævnte forordning, for så vidt som den opkræver midlertidig told fra sagsøgeren.

— Rådet tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale sagsøgernes omkostninger i forbindelse med denne sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved søgsmålet har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 926/2009 af 24. september 2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse sømløse rør af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål fremsat tre anbringender.

For det første har sagsøgeren gjort gældende, at Rådet foretog en åbenbart urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder ved at fastlægge for forenklede produktkategorier, da det identificerede de »pågældende produkter«. I tillæg har sagsøgeren anført, at Kommissionen foretog en upassende sammenligning med varer fremstillet i USA..

For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at Rådet overtrådte grundforordningens (2) artikel 9, stk. 5, ved i den anfægtede forordning at tilbagetrække indrømmelsen om individuel behandling af sagsøgeren, selv om denne indrømmelse oprindelig var blevet gjort i forhold til sagsøgeren af Kommissionen under den administrative procedure forud for offentliggørelsen af den midlertidige forordning (3).

For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at Rådet tilsidesatte grundforordningens artikel 9, stk. 4, og 10, stk. 2, ved at indføre en endelig told og endeligt beslutte at opkræve den midlertidige told på sagsøgerens eksport til EU af de »pågældende produkter«, fordi disse beslutninger var baseret på åbenbart urigtige skøn for så vidt angår tilstedeværelsen af en trussel om væsentlig skade.

(1) EUT L 262, s. 19.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT 1996 L 56, s. 1).

(3) Kommissionens forordning (EF) nr. 289/2009 af 7.4.2009 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 94, s. 48)
—

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes i henhold til procesreglementets artikel 87, stk. 2, og artikel 91 at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgerens omkostninger i forbindelse med nærværende sag, navnlig udgifterne til oversættelse af dokumenter, vederlag til advokat og eventuelle opholds- og rejseudgifter. Retten anmodes om at fastsætte dette beløb til 20 000 EUR.
Der foreligger en tilsidesættelse af lovbestemmelser om enhver borgers ret til at henvende sig til en EU-institution under anvendelse af et hvilket som helst af de officielle EU-sprog og til at modtage et svar på et af disse sprog.
—

Lemmi Fashion Vertriebsgesellschaft mbH & Co. Bekleidungs KG tilpligtes at betale sagens omkostninger, inklusive de omkostninger, der er pådraget i forbindelse med sagen for appelkammeret, hvis selskabet beslutter at indtræde i sagen.
—

en tilsidesættelse af de regler, der finder anvendelse på solidarisk ansvar, eftersom Kommissionen har holdt to virksomheder, som Kommissionen ikke enkeltvist og selvstændigt har været i stand til at holde direkte og formelt ansvarlige for en overtrædelse, solidarisk ansvarlige for den samme overtrædelse.
Med sit andet anbringende har sagsøgeren kritiseret Kommissionen for at have tilsidesat artikel 101, stk. 1, TEUF og særligt reglerne vedrørende tilregnelse af overtrædelser af konkurrenceretten. Ifølge sagsøgeren kunne Kommissionen ikke pålægge Areva T&D SA ansvaret for den konkurrencebegrænsende praksis for perioden før Alstoms overdragelse af Alstom T&D SA. På tidspunktet for de faktiske omstændigheder var Alstom T&D SA faktisk ikke et selvstændigt selskab, men et selskab, der blev styret af sit moderselskab, Alstom. Kommissionen skulle følgelig ved anvendelse af principperne om tilregnelse af overtrædelser i tilfælde af en virksomheds overdragelse have fundet, at alene moderselskabet på tidspunktet for de pågældende faktiske omstændigheder, i denne sag Alstom, kunne være holdt ansvarlig for den konkurrencebegrænsende praksis for perioden før overdragelsen. Sagsøgeren har desuden anført, at Kommissionen med sin konstatering af, at Areva T&D SA var ansvarlig, har tilsidesat de almindelige principper om retssikkerhed, individualiserede straffe og straffens personalitet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 51/33

Sag anlagt den 20. november 2009 — Europa-Kommissionen mod New Acoustic Music og Anna Hildur Hildibrandsdottir

(Sag T-464/09)

2010/C 51/65

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A.-M. Rouchaud-Joët, N. Bambara, som befuldmægtigede, bistået af lawyer C. Erkelens)

Sagsøgt: New Acoustic Music Association (Orpington, Det Forenede Kongerige), Anna Hildur Hildibrandsdottir (Orpington)

Sagsøgerens påstande

— De sagsøgte tilbagebetaler Kommissionen et beløb stort 31 136,23 EUR principalt med påløbne renter på 7,70 % per år fra den 14. januar 2008, indtil endelig betaling har fundet sted.

— Sagsøgerne tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder Kommissionens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Stævningen er indgivet vedrørende en tilskudsaftale identificeret ved kontrakt nummer 2003-1895/001-001, der er indgået mellem Europa-Kommissionen (herefter »Kommissionen«) og New Acoustic Music Association (herefter »NAMA«), ved Anna Hildur Hildibrandsdottir, med henblik på at udføre aktionen benævnt CLT2003/A1/GB-317 — European Music Roadwork som led i »Kultur 2000«-programmet (1).

Ved dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om, at Retten tilpligter sagsøgerne, der hæfter solidarisk for det fulde beløb, at tilbagebetale Kommissionen det beløb på 31 136,23 EUR med påløbne morarenter, der stammer fra forskellen mellem det beløb, sagsøgeren betalte i forskud til NAMA for udførelsen af de i tilskudsaftalen fastsatte aktioner og det beløb, som NAMA er berettiget til.

Til støtte for sin påstand har sagsøgeren fremført et enkelt anbringende. Sagsøgeren har anført, at NAMA angiveligt har overtrådt sine kontraktmæssige forpligtelser ved at undlade at tilbagebetale en del af den forskudsudbetaling, som Kommissionen foretog, idet de faktiske støtteberettigede udgifter var lavere end de forventede samlede omkostninger.

Kommissionen har anført, at både Acoustic og Anna Hildur Hildibrandsdottir i hendes egenskab af partner og NAMAs juridiske repræsentant hæfter solidarisk for det skyldige beløb.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 508/2000/EF af 14.2.2000 om indførelse af Kultur 2000-programmet (EFT L 63, s. 1).
—

Afgørelse truffet den 23. september 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 517/2009-2) annulleres, for så vidt som appelkammeret afslog ansøgningen om det omhandlede EF-varemærke for tjenesteydelser i klasse 36, således at ansøgningen for disse tjenesteydelser imødekommes.
—

Personaleretten har foretaget urigtig retsanvendelse ved anvendelsen af ligebehandlingsprincippet, af artikel 5 i gennemførelsesbestemmelserne til vedtægtens artikel 45 og af de kriterier, der i medfør af ovennævnte bestemmelse er fastsat af direktøren for kontoret for forvaltning og fastsættelse af individuelle rettigheder til brug for tildeling af prioritetspoint for forfremmelsesåret 2005, samt en urigtig gengivelse af beviserne