Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Kommissionen – alle kommissionsmedlemmers samtidige frivillige individuelle fratræden – artikel 201 EF finder ikke anvendelse – anvendelse af artikel 215 EF – fratrædende kommissionsmedlemmer fungerer fortsat under bevarelse af samtlige beføjelser, indtil deres efterfølgere er udpeget

(Art. 201 EF og 215 EF)

2. Konkurrence – administrativ procedure – undersøgelse af klager – Kommissionens prioritering af de sager, den er forelagt – ret til at foretage en forskellig prioritering af de modtagne klager – forbud mod forskelsbehandling – tilsidesættelse – foreligger ikke

3. Konkurrence – dominerende stilling – det relevante marked – afgrænsning – kriterier – tjenester, som rejsebureauerne yder luftfartsselskaberne – særskilt marked i forhold til lufttransportmarkederne

(Art. 82 EF)

4. Konkurrence – dominerende stilling – begreb – en stilling, som virksomheden indehaver i sin egenskab af aftager – omfattet

(Art. 82 EF)

5. Konkurrence – dominerende stilling – det relevante marked – geografisk afgrænsning – kriterier

(Art. 82 EF)

6. Konkurrence – dominerende stilling – adfærd på det dominerende marked, som har virkninger på et nabomarked – anvendelse af artikel 82 EF – betingelse – tilknytning mellem de to markeder

(Art. 82 EF)

7. Konkurrence – transport – konkurrenceregler – lufttransport – forordning nr. 3975/87 – anvendelsesområde – aktiviteter, der direkte vedrører udførelsen af lufttransportydelser – tjenester udført af rejsebureauerne for luftfartsselskaberne – ikke omfattet

(Rådets forordning nr. 17, nr. 141 og nr. 3975/87)

8. Konkurrence – dominerende stilling – misbrug – begreb – objektivt begreb, som omfatter adfærd, som kan påvirke strukturen på et marked, og som bevirker, at der lægges hindringer i vejen for opretholdelse eller udvikling af konkurrencen – forpligtelser, der påhviler den dominerende virksomhed

(Art. 82 EF)

9. Konkurrence – dominerende stilling – misbrug – mængderabat – lovlighed – betingelser – resultatpræmieordninger, som anvendes af et luftfartsselskab på den provision, det betaler til rejsebureauerne – ordningens karakter af misbrug – vurderingskriterier

(Art. 82 CE)

10. Konkurrence – dominerende stilling – misbrug – begreb – adfærd, som har til formål eller til følge at hindre opretholdelse eller udvikling af konkurrence

(Art. 82 EF)

11. Konkurrence – bøder – størrelse – udmåling – kriterier – skade forvoldt forbrugerne – ingen betydning for så vidt angår misbrug af dominerende stilling

(Rådets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2)

Sammendrag

1. Der kan kun antages at foreligge en situation, hvor Kommissionens medlemmer »samlet [skal] nedlægge deres hverv«, som omhandlet i artikel 201, stk. 2, andet punktum, EF, når Parlamentet forud herfor har udstedt et mistillidsvotum på de i bestemmelsen opstillede betingelser. Når der ikke foreligger et sådant mistillidsvotum, falder den situation, hvor alle Kommissionens medlemmer frivilligt nedlægger deres hverv, også selv om dette sker samtidigt, ikke ind under bestemmelserne i artikel 201 EF, men alene under artikel 215 EF. Samtidigheden af de enkelte medlemmers individuelle fratræden ændrer ikke på, at dette for hver enkelt af dem skete frivilligt.

Det følger heraf, at de fratrædende kommissionsmedlemmer i et sådant tilfælde fortsat fungerer under bevarelse af samtlige beføjelser, indtil deres efterfølgere er udpeget, idet artikel 215, stk. 1, EF blot afgrænser de retlige grunde til, at kommissionsmedlemmernes hverv ophører, uden dog at ville opstille et forbud mod, at de fratrædende medlemmer udøver deres sædvanlige virksomhed indtil ikrafttrædelsen af deres frivillige fratræden på det tidspunkt, hvor de faktisk bliver efterfulgt.

(jf. præmis 50, 51, 53, 55 og 56)

2. Kommissionen kan kun antages at have gjort sig skyldig i en forskelsbehandling, såfremt den har behandlet sammenlignelige tilfælde forskelligt og dermed stillet visse erhvervsdrivende dårligere i forhold til andre, uden at denne forskellige behandling er tilstrækkeligt begrundet i objektive forskelle af en vis vægt.

I forbindelse med procedurerne for anvendelse af konkurrencereglerne kan den omstændighed, at der ikke er iværksat en overtrædelsesprocedure mod andre erhvervsdrivende, som befandt sig i en situation, der svarede til den, en erhvervsdrivende, der er blevet pålagt en bøde af Kommissionen, befandt sig i, og som har gjort sig skyldige i de samme handlinger, under ingen omstændigheder berettige til at tilsidesætte konstateringen af den overtrædelse, der er lagt den sidstnævnte erhvervsdrivende til last, forudsat at overtrædelsen er behørigt bevist.

Hertil kommer, at Kommissionen er berettiget til, når den effektivt skal sikre, at de fællesskabsretlige konkurrenceregler anvendes, at foretage en forskellig prioritering af de klager, den modtager, i henhold til den fællesskabsinteresse, som de udviser, under hensyntagen til den konkrete sags omstændigheder og navnlig de faktiske og retlige forhold, der er blevet fremført i klagen. I denne forbindelse er Kommissionen bl.a. forpligtet til fra sag til sag at vurdere grovheden af de påståede konkurrencebegrænsninger, samt, om den klage, den har modtaget, har prioritet.

Når Kommissionen står over for et tilfælde, hvor adskillige omstændigheder indikerer, at flere større virksomheder inden for den samme økonomiske sektor overtræder konkurrencereglerne, er den således berettiget til at koncentrere sin indsats om en af de pågældende virksomheder og samtidig henvise erhvervsdrivende, som hævdes at lide skade på grund af andres eventuelle tilsidesættelse af konkurrencereglerne, til at anlægge sag ved de nationale retter.

(jf. præmis 65, 66 og 68-70)

3. Ved bedømmelsen af, om en virksomhed indtager en dominerende stilling på et bestemt produktmarked, skal konkurrencemulighederne på markedet for alle de varer eller tjenesteydelser, som på grund af deres egenskaber er særligt egnede til at opfylde vedvarende behov, og som kun i ringe omfang kan erstattes af andre varer eller tjenesteydelser, vurderes. Eftersom afgrænsningen af det relevante marked tjener til at afgøre, om vedkommende virksomhed har mulighed for at hindre en effektiv konkurrence og for at anlægge en i væsentligt omfang uafhængig adfærd i forholdet til konkurrenterne og dens leverandører af tjenesteydelser, kan man ved undersøgelsen i så henseende ikke begrænse sig alene til de omhandlede tjenesteydelsers objektive karakteristika; også konkurrencevilkårene og efterspørgsels- og udbudsstrukturen på det pågældende marked må tages i betragtning.

De tjenester, som luftfartsselskaberne køber hos rejsebureauerne med henblik på markedsføring og distribution af deres flybilletter, kan således udgøre et produktmarked, som er et særskilt marked i forhold til lufttransportmarkederne. Selv om rejsebureauerne optræder på vegne af luftfartsselskaberne, som bærer alle risici og høster hele gevinsten forbundet med transportydelsen som sådan, og som indgår transportaftalerne direkte med de rejsende, er disse bureauer ikke desto mindre uafhængige mellemmænd, der udøver en selvstændig virksomhed med salg af tjenesteydelser på et særskilt tjenesteydelsesmarked i forhold til markedet for lufttransportydelser.

(jf. præmis 91, 93 og 100)

4. Den dominerende stilling, der omhandles i artikel 82 EF, er en økonomisk magtposition, der indehaves af en virksomhed, og som giver den magt til at hindre opretholdelsen af en effektiv konkurrence på det pågældende marked, idet den giver den mulighed for i vidt omfang at handle uafhængigt i forhold til dens konkurrenter, dens kunder og, i sidste instans, til forbrugerne.

En sådan stilling kan indehaves af en virksomhed ikke blot i dens egenskab af leverandør, men også aftager, idet artikel 82 finder anvendelse såvel på virksomheder, om hvem det er konstateret, at de har en dominerende stilling i forhold til deres leverandører, som på virksomheder, der kan have en tilsvarende position i forhold til deres kunder.

(jf. præmis 101 og 189)

5. Det geografiske marked, som skal tages i betragtning ved konstateringen af, at der foreligger en eventuel dominerende stilling, kan defineres som det område, hvor konkurrencevilkårene for netop de berørte varer eller tjenesteydelser er ens, eller tilstrækkeligt ensartede, for samtlige erhvervsdrivende, idet det dog ikke kræves, at konkurrencevilkårene er fuldstændig homogene.

(jf. præmis 108)

6. Et misbrug af en dominerende stilling på det relevante produktmarked, som har virkninger på et herfra adskilt marked, hvor den pågældende virksomhed ikke har en dominerende stilling, kan være omfattet af artikel 82 EF, hvis dette særskilte marked er tilstrækkeligt knyttet til det førstnævnte marked.

En sådan tilknytning kan bl.a. foreligge mellem markedet for rejsebureautjenester udført for luftfartsselskaberne af rejsebureauerne på den ene side og markedet for lufttransportydelser, som udføres af disse selskaber vedrørende ydelser solgt til rejsende gennem rejsebureauerne.

(jf. præmis 127, 130 og 132)

7. Forordning nr. 3975/87 om fastsættelse af fremgangsmåden ved anvendelse af konkurrencereglerne på virksomheder i luftfartssektoren, som udviser særegne træk, finder udelukkende anvendelse på de aktiviteter, der direkte vedrører udførelsen af lufttransportydelser, og udelukker derfor ikke anvendelse af forordning nr. 17 for disses vedkommende.

I denne forbindelse kan de aftaler, et luftfartsselskab indgår med rejsebureauerne med henblik på udførelse af rejsebureautjenester for dette selskab, herunder navnlig distribution af billetter, ikke anses for at være direkte tilknyttet den egentlige lufttransportydelse, og er således ikke omfattet af forordning nr. 3975/87’s anvendelsesområde.

(jf. præmis 164 og 165)

8. Misbrugsbegrebet er et objektivt begreb, som omfatter en af en markedsdominerende virksomhed udvist adfærd, som efter sin art kan påvirke strukturen på et marked, hvor konkurrencen netop som følge af den pågældende virksomheds tilstedeværelse allerede er afsvækket, og som bevirker, at der lægges hindringer i vejen for at opretholde den endnu bestående konkurrence på markedet eller udviklingen af denne konkurrence som følge af, at der tages andre midler i brug end i den normale konkurrence om afsætning af varer og tjenesteydelser, der udspiller sig på grundlag af de erhvervsdrivendes ydelser.

Selv om konstateringen af, at der foreligger en dominerende stilling, ikke i sig selv er ensbetydende med en kritik af vedkommende virksomhed, er denne derfor, uafhængigt af årsagerne til denne stilling, særligt forpligtet til ikke ved sin adfærd at skade en effektiv og ufordrejet konkurrence på fællesmarkedet. Tilsvarende gælder, at selv om eksistensen af en dominerende stilling ikke afskærer en virksomhed, der har denne stilling, fra at beskytte sine egne handelsmæssige interesser, når disse trues, og selv om denne virksomhed har ret til i rimeligt omfang at udføre de handlinger, den skønner fornødne med henblik på at beskytte sine interesser, kan man dog ikke anerkende sådanne former for adfærd, når de har til formål at styrke denne dominerende stilling og misbruge den.

(jf. præmis 241-243)

9. Rabatordninger, som har til følge, at kunderne hindres i at foretage indkøb hos konkurrenter på markedet, er i strid med artikel 82 EF, hvis de anvendes af en dominerende virksomhed.

Mængderabatordninger, der udelukkende har sammenhæng med den indkøbte mængde hos en dominerende producent, er således − selv om de i almindelighed ikke hindrer, at kunderne foretager indkøb hos konkurrenterne, men derimod lovligt lader kunderne nyde godt af en nedsættelse af produktionsomkostningerne − i strid med artikel 82 EF, hvis det af de kriterier og regler, hvorefter rabatten ydes, fremgår, at ordningen ikke hviler på en økonomisk begrundet modydelse, men i lighed med loyalitets- og målrabatter skal hindre, at kunderne foretager indkøb hos konkurrerende producenter.

Dette er tilfældet for en resultatpræmieordning, som et luftfartsselskab med dominerende stilling anvender på den provision, det betaler til rejsebureauerne for salg af selskabets billetter, når præmien beregnes efter en progressiv tarif, som kan blive forhøjet eksponentielt, efterhånden som antallet af solgte billetter stiger, og når præmien anvendes på provision, som ikke kun vedrører de billetter, som er solgt efter opfyldelsen af et bestemt salgsmål, men på alle billetter, som er solgt i løbet af en referenceperiode. En sådan rabatordning ikke er baseret på en økonomisk begrundet modydelse, men begrænser såvel rejsebureauernes mulighed for at udføre deres tjenester for de luftfartsselskaber, de måtte ønske, som disse luftfartsselskabers adgang til markedet for rejsebureautjenester.

(jf. præmis 245-247, 272 og 282)

10. Med henblik på at fastslå, at der er sket tilsidesættelse af artikel 82 EF, er det ikke nødvendigt at påvise, at det konstaterede misbrug har haft en konkret virkning på de berørte markeder. Det er i denne henseende tilstrækkeligt at godtgøre, at misbruget har til formål at begrænse konkurrencen, eller, med andre ord, at adfærden vil eller kan have en sådan virkning. Når en virksomhed, der har en dominerende stilling, faktisk gennemfører en praksis med henblik på at fortrænge dens konkurrenter, er det derfor ikke tilstrækkeligt til at udelukke et misbrug af en dominerende stilling som omhandlet i artikel 82 EF, at det ønskede resultat ikke blev opnået.

(jf. præmis 293, 294 og 297)

11. Da artikel 82 EF omfatter det blotte objektive indgreb i konkurrencestrukturen som sådan, kan en virksomhed ikke anfægte størrelsen af den pålagte bøde med henvisning til, at det ikke er godtgjort, at forbrugerne har lidt skade.

(jf. præmis 311)