Sag C-228/03

The Gillette Company og Gillette Group Finland Oy

mod

LA-Laboratories Ltd Oy

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein oikeus)

»Varemærker – direktiv 89/104/EØF – artikel 6, stk. 1, litra c) – begrænsninger i den beskyttelse, der ydes af varemærket – tredjemands brug af varemærket, når dette er nødvendigt for at angive anvendelsen af en vare eller tjenesteydelse«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat A. Tizzano fremsat den 9. december 2004

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. marts 2005.

Sammendrag af dom

1. Tilnærmelse af lovgivningerne – varemærker – direktiv 89/104 – begrænsninger i varemærkets retsvirkninger – tredjemands brug af varemærket med henblik på at angive anvendelsen af en vare – betingelse for lovlighed – brugen nødvendig – kriterier for bedømmelse – den nationale rets efterprøvelse – anvendelse af de samme kriterier på såvel tilbehør og reservedele som på andre kategorier af mulige anvendelser

[Rådets direktiv 89/104, art. 6, stk. 1,litra c)]

2. Tilnærmelse af lovgivningerne – varemærker – direktiv 89/104 – begrænsninger i varemærkets retsvirkninger – tredjemands brug af varemærket med henblik på at angive anvendelsen af en vare – betingelse for lovlighed – brugen i overensstemmelse med redelig markedsføringsskik – kriterier for bedømmelse – den nationale rets efterprøvelse

[Rådets direktiv 89/104, art. 6, stk. 1,litra c)]

3. Tilnærmelse af lovgivningerne – varemærker – direktiv 89/104 – begrænsninger i varemærkets retsvirkninger – tredjemands brug af varemærket med henblik på at angive anvendelsen af en vare – markedsføring af ikke alene reservedele eller tilbehør, men også af hovedproduktet – betingelser for lovlighed – brugen af varemærket nødvendig og i overensstemmelse med redelig markedsføringsskik

[Rådets direktiv 89/104, art. 6, stk. 1,litra c)]

1. Lovligheden af en tredjemands brug af et varemærke for at angive anvendelsen af en vare eller en tjenesteydelse i henhold til artikel 6, stk. 1, litra c), i første direktiv 89/104 om varemærker afhænger af, om denne brug er nødvendig for at angive anvendelsen af varen. Dette er tilfældet, når en sådan brug i praksis er den eneste måde, hvorpå offentligheden kan gives en forståelig og fuldstændig oplysning om denne anvendelse med det formål at sikre ordningen med loyal konkurrence på markedet for denne vare. Det påhviler den forelæggende ret at efterprøve, om denne betingelse er opfyldt under hensyntagen til karakteren af den offentlighed, som den vare, der markedsføres af den omhandlede tredjemand, er bestemt til.

I øvrigt opstiller nævnte bestemmelse vedrørende bedømmelsen af lovligheden af brugen af et varemærke ingen sondring mellem de mulige anvendelser af varerne, og kriterierne for bedømmelsen af lovligheden af brugen af et varemærke – navnlig for så vidt angår tilbehør eller reservedele – er derfor ikke forskellige fra dem, der finder anvendelse på andre kategorier af mulige anvendelser af varerne.

(jf. præmis 39 og domskonkl. 1)

2. Betingelsen vedrørende »redelig markedsføringsskik«, som omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra c), i direktiv 89/104 om varemærker, er i det væsentlige udtryk for en forpligtelse til at handle på en måde, der er loyal i forhold til varemærkeindehaverens legitime interesser.

Brugen af varemærket er ikke i overensstemmelse med redelig markedsføringsskik, bl.a. når den:

– sker på en måde, som kan give indtryk af, at der består en erhvervsmæssig forbindelse mellem tredjemanden og varemærkeindehaveren

– skader varemærkets værdi ved en utilbørlig udnyttelse af dets særpræg eller renommé

– bringer nævnte varemærke i miskredit eller udsætter det for nedvurdering

– eller når tredjemand præsenterer sin vare som en imitation eller en kopi af den vare, der er forsynet med det varemærke, som tredjemand ikke er indehaver af.

Den omstændighed, at en tredjemand bruger det varemærke, som han ikke er indehaver af, med det formål at angive anvendelsen af den vare, han markedsfører, betyder ikke nødvendigvis, at han præsenterer denne vare, som om den har samme kvalitet eller tilsvarende egenskaber som den vare, der er forsynet med dette varemærke. Om den præsenteres således, afhænger af de faktiske omstændigheder i det konkrete tilfælde, og det påhviler den forelæggende ret at bedømme, om en sådan præsentation eventuelt foreligger som følge af omstændighederne i sagen.

Hvorvidt den vare, der markedsføres af tredjemand, præsenteres, som om den har samme kvalitet eller svarer til egenskaberne ved den vare, hvis varemærke der er gjort brug af, udgør en omstændighed, som den forelæggende ret skal tage i betragtning, når den efterprøver, om denne brug sker i overensstemmelse med redelig markedsføringsskik.

(jf. præmis 49 og domskonkl. 2)

3. Såfremt en tredjemand, der bruger et varemærke, som han ikke er indehaver af, ikke alene markedsfører en reservedel eller et tilbehør, men også selve den vare, som reservedelen eller tilbehøret skal anvendes sammen med, falder en sådan brug inden for anvendelsesområdet for artikel 6, stk. 1, litra c), i direktiv 89/104 om varemærker, for så vidt som den er nødvendig for at angive anvendelsen af den vare, som han markedsfører, og den sker i overensstemmelse med redelig markedsføringsskik.

(jf. præmis 53 og domskonkl. 3)