Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der berører dem umiddelbart og individuelt - retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger - retsakt, der indeholder materielt forskellige dele

(EF-traktaten art. 173, stk. 4 (efter ændring nu art. 230, stk. 4, EF))

2. Statsstøtte - forbud - undtagelser - Kommissionens skøn - grænser - forskel mellem dette skøn og den skønsmargen, der er forbundet med fortolkningen af et begreb, der forekommer i fællesskabslovgivningen

(EF-traktaten, art. 92, stk. 3 (efter ændring nu art. 87, stk. 3, EF); direktiv 92/81, art. 8, stk. 2)

3. Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - punktafgifter - direktiv 92/81 - pilotprojekter vedrørende teknologisk udvikling af mindre forurenende produkter - begreb - fortolkning i lyset af den konkurrencefordrejning, som sådanne projekter kan medføre

[Direktiv 92/81, art. 8, stk. 2, litra d)]

4. Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - punktafgifter - direktiv 92/81 - pilotprojekter vedrørende teknologisk udvikling af mindre forurenende produkter - begreb

(Direktiv 92/81, art. 1, stk. 1, og art. 8, stk. 2)

Sammendrag

1. Fysiske eller juridiske personer kan efter traktatens artikel 173, stk. 4 (efter ændring nu artikel 230, stk. 4, EF), kun anfægte foranstaltninger med bindende retsvirkninger, som berører den pågældendes interesser ved at ændre dennes retsstilling væsentligt. Heraf følger, at når den foranstaltning, der er genstand for et annullationssøgsmål, indeholder materielt forskellige dele, kan kun de dele af foranstaltningen, der har bindende retsvirkninger, som berører sagsøgerens retsstilling væsentligt, anfægtes.

( jf. præmis 34 )

2. Det vide skøn med hensyn til anvendelsen af traktatens artikel 92, stk. 3 (efter ændring nu artikel 87, stk. 3, EF), der ved traktatens artikel 93 (nu artikel 88 EF) er indrømmet Kommissionen, giver den ikke mulighed for at tillade medlemsstater at fravige andre fællesskabsbestemmelser end dem, der vedrører anvendelsen af traktatens artikel 92, stk. 1.

Der må sondres mellem det skøn, som Kommissionen lovligt kan overlade medlemsstaterne med hensyn til anvendelsen af begrebet »pilotprojekt vedrørende teknologisk udvikling af mindre forurenende produkter« i artikel 8, stk. 2, i direktiv 92/81, og den skønsbeføjelse, som Kommissionen er tillagt i henhold til traktatens artikel 93, når den skal afgøre, i hvilket omfang en statsstøtte er forenelig med fællesmarkedet efter traktatens artikel 92. Mens Kommissionens beføjelser i henhold til traktatens artikel 93 forudsætter, at Kommissionen skal foretage skønsmæssige vurderinger vedrørende komplekse økonomiske og sociale situationer, som kun kan underkastes en begrænset domstolskontrol, skal vurderingen med hensyn til anvendelsen af den omtvistede bestemmelse i direktiv 92/81 derimod foretages under hensyn til en plausibel fortolkning af de vage og ubestemte retlige begreber, der forekommer i bestemmelsen. Denne vurdering henhører i sidste instans under Fællesskabets retsinstanser.

Følgelig tilkommer det såvel Kommissionen i forbindelse med vurderingen af en anmeldt statsstøtte som Fællesskabets retsinstanser, som får indbragt et annullationssøgsmål, at sikre overholdelsen af grænserne for enhver også ud fra sammenhængen rimelig fortolkning af begreber, der forekommer i fællesskabslovgivningen.

( jf. præmis 55, 56 og 57 )

3. Det fremgår af sjette betragtning til direktiv 92/81 om harmonisering af punktafgiftstrukturen for mineralolier, at hele artikel 8, stk. 2, i direktivet og følgelig også udtrykket »pilotprojekt vedrørende udvikling af mindre forurenende produkter« i bestemmelsens litra d) skal fortolkes i lyset af den konkurrencefordrejning, som foranstaltningerne i denne bestemmelse kan medføre.

Det er i denne henseende ubestridt, at jo nærmere den forskning og udvikling, en virksomhed foretager, f.eks. på det teknologiske område, kommer markedsføringsfasen og dermed den kommercielle udnyttelse af de pågældende produkter, desto mere kan disse aktiviteter påvirke konkurrencen. Det er ligeledes ubestridt, at gennemførelsen af pilot- eller demonstrationsprojekter normalt er forsknings- og udviklingsprocessens sidste led, inden resultaterne af forskningen omsættes til en industriel produktion i stor målestok.

Kommissionen skal derfor ikke kun fortolke udtrykket »pilotprojekt vedrørende teknologisk udvikling af mindre forurenende produkter« efter dets ordlyd og restriktivt, men ligeledes under særlig hensyn til, hvor tæt det program for fritagelse for punktafgiften, der er genstand for dens undersøgelse, ligger på den eventuelle kommercielle udnyttelse.

I øvrigt indebærer hensynet til en konsekvent anvendelse af al fællesskabslovgivning, at rammebestemmelserne om statsstøtte til forskning og udvikling er et af flere elementer, som Fællesskabets retsinstanser kan tage i betragtning, når de skal fastlægge rækkevidden af ovennævnte begreber.

( jf. præmis 62, 63, 64 og 66 )

4. En ordning, der er anmeldt som et program, der skal bevise, at biobrændstoffer er økonomisk gennemførlige og kan fremstilles industrielt, udgør ikke et »pilotprojekt vedrørende teknologisk udvikling af mindre forurenende produkter«, som omhandlet i artikel 8, stk. 2, litra d), i direktiv 92/81 om harmonisering af punktafgiftstrukturen på mineralolier, eftersom ordningen reelt ikke har til formål at bevise, at produktionen af biobrændstoffer er teknisk eller teknologisk gennemførlig, men at evaluere de økonomiske resultater og den industrielle kapacitet af de bestående anlæg til produktion af biobrændstoffer.

( jf. præmis 69 )