DOMSTOLENS DOM (SJETTE AFDELING) AF 14. JUNI 1989. - HOOGOVENS GROEP BV OG FEDERACCIAI (FEDERAZIONE IMPRESE SIDERURGICHE ITALIANE) MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - EKSF - TILPASNING AF LEVERINGSKVOTERNE. - FORENEDE SAGER 218/87, 223/87, 72/88 OG 92/88.



Samling af Afgørelser 1989 side 01711

Pub.RJ side Pub somm



Sammendrag

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . EKSF - produktion - produktions - og leveringskvotesystem for staal - fastsaettelse paa et rimeligt grundlag - tilpasning af forholdet mellem produktions - og leveringskvote - Kommissionens fastsaettelse af bestemmelser, der ikke svarer til, hvad den selv finder noedvendigt - magtfordrejning - ulovligt

( EOEF-Traktaten, art . 58, stk . 2; generelle beslutninger nr . 1433/87 og 194/88, art . 5 og 17 )

2 . EKSF - produktion - produktions - og leveringskvotesystem for staal - overfoersel af referenceproduktioner og -maengder - aendring af virksomhedernes forholdsmaessige markedsposition - bestemmelser fastsat af hensyn til monoproducenter med henblik paa at sikre deres markedsposition - udvidelse til andre virksomhedstyper - Kommissionens forpligtelse - ingen ( Generel beslutning nr . 194/88, art . 6, stk . 2 )

Sammendrag

1 . Ifoelge EKSF-Traktatens artikel 58, stk . 2, har Kommissionen kompetence til at fastsaette forholdet mellem produktionskvoterne og den del af disse kvoter, der kan leveres paa det faelles marked, saafremt en saerlig ugunstig udvikling paa eksportmarkedet goer en saadan tilpasning noedvendig for at sikre en fordeling af kvoterne paa et rimeligt grundlag . Da Kommissionen ved vedtagelsen af beslutninger om forlaengelse af kvotesystemet undlod at foretage en tilpasning af det naevnte forhold, som den selv fandt noedvendig paa grund af situationen paa eksportmarkederne og i de beroerte virksomheder, forfulgte Kommissionen et andet maal end det i bestemmelsen fastsatte ( jfr . dom af 14 . juli 1988, Peine-Salzgitter m.fl . mod Kommissionen, 33, 44, 110, 226 og 285/86, Sml . s . 4309 ). Foelgelig har Kommissionen begaaet magtfordrejning ved fastsaettelsen af artikel 5 i beslutning nr . 194/88, som derfor boer annulleres .

Det samme gaelder beslutning nr . 1433/87 og artikel 17 i beslutning nr . 194/88, hvorefter der ganske vist kan ske en tilpasning af det naevnte forhold, idet virksomhederne bemyndiges til at overfoere en del af produktionskvoterne til leveringskvoterne, men bestemmelserne var imidlertid ikke i overensstemmelse med, hvad Kommissionen efter eget udsagn selv skoennede noedvendigt for at sikre en rimelig fordeling .

2 . Selv om produktions - og leveringskvotesystemet for staal hviler paa virksomhedernes faelles indsats for at imoedegaa virkningerne af en krise fremkaldt af en efterspoergselsnedgang, indebaerer det ikke noget vaern mod foelgerne af de valg, virksomhederne har truffet inden kvotesystemets indfoerelse ( jfr . domme af 7 . juli 1982, Kloeckner-Werke mod Kommissionen, 119/82, Sml . s . 2627, og af 11 . maj 1983, Kloeckner-Werke mod Kommissionen, 244/81, Sml . s . 1451 ).

Inden for rammerne af dette kvotesystem foerer overfoerslen af referencer fra en produktgruppe til en anden, jfr . de loebende generelle beslutninger paa dette omraade, uundgaaeligt til en aendring af virksomhedernes forholdsmaessige markedsposition, for saa vidt angaar de af disse overfoersler omfattede produktgrupper .

Monoproducenter befinder sig i en saerlig situation, idet saadanne virksomheder ikke - som andre producenter, der normalt fremstiller mere end ét produkt - kan udnytte muligheden for overfoersel eller kun kan goere det i staerkt begraenset omfang . Denne saerlige situation begrunder den undtagelse fra det almindelige kvotesystem, som blev indfoert af hensyn til disse virksomheder ved artikel 6, stk . 2, i beslutning nr . 194/88, hvorefter Kommissionen foretager de noedvendige tilpasninger, saafremt den konstaterer, at der som foelge af overfoersel af referencer er sket en vaesentlig forringelse af deres forholdsmaessige markedsposition .

Der bestaar ikke de samme hensyn ved virksomheder, der ikke opfylder de saerlige betingelser, der kendetegner monoproducenter, og Kommissionen var derfor ikke forpligtet til ogsaa at sikre den forholdsmaessige markedsposition for virksomheder, hvis referenceproduktion for to produktgrupper udgoer 90% af den samlede referenceproduktion .

Afgørelse

1 ) Kommissionens beslutning nr . 1433/87/EKSF af 20 . maj 1987 om overfoersel af en del af produktionskvoterne til kvoter, der kan leveres paa det faelles marked, annulleres .

2 ) Artiklerne 5 og 17 i Kommissionens beslutning nr . 194/88/EKSF af 6 . januar 1988 om forlaengelse af overvaagningsordningen og systemet for produktionskvoter for visse produkter for virksomhederne i jern - og staalindustrien annulleres .

3 ) Sagsoegte frifindes i sag 72/88, for saa vidt den vedroerer annullation af artikel 6 i beslutning nr . 194/88/EKSF .

4 ) Sagsoegte betaler sagens omkostninger i sagerne 218, 223/87 og 92/88 .

5 ) Hver part baerer sine omkostninger i sag 72/88 .