ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Institutionernes retsakter ° begrundelse ° forpligtelse ° raekkevidde ° bestemmelserne i forordning nr. 404/93 om importtoldsatserne for bananer og om opdelingen af toldkontingentet

(EF-traktaten, art. 190; Raadets forordning nr. 404/93, art. 18 og art. 19, stk. 1)

Sammendrag

Den begrundelse, der kraeves efter traktatens artikel 190, skal tilpasses den paagaeldende retsakts karakter. Det skal klart og utvetydigt fremgaa af begrundelsen, hvilke betragtninger den institution, som har udstedt retsakten, har lagt til grund, saaledes at de beroerte kan goere sig bekendt med baggrunden for den trufne foranstaltning, og Domstolen kan udoeve sin kontrol.

Det kan dog ikke kraeves, at begrundelsen til en retsakt angiver alle de forskellige relevante faktiske og retlige momenter, da spoergsmaalet, om begrundelsen til en retsakt opfylder kravene efter traktatens artikel 190, ikke blot skal vurderes i forhold til ordlyden, men ligeledes til den sammenhaeng, hvori den indgaar, samt alle de retsregler, som gaelder paa det paagaeldende omraade. Hvis det maal, der forfoelges af institutionen, i det vaesentlige fremgaar af den anfaegtede retsakt, ville det saaledes vaere urimeligt at kraeve en saerlig begrundelse for de enkelte afgoerelser af teknisk art, som er blevet truffet.

De naevnte krav er opfyldt i forbindelse med artikel 18 og artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 404/93 om den faelles markedsordning for bananer, der fastsaetter importtoldssatserne inden og uden for et bestemt toldkontingent, og som indeholder bestemmelser om en opdeling af dette kontingent.

Det er saaledes i betragtningerne til forordningen klart angivet, at der ved indfoersel uden for toldkontingentet skal opkraeves en told, der er tilstraekkelig hoej til, at produktionen i Faellesskabet og produktionen af traditionelle AVS-bananer kan afsaettes, ligesom det utvetydigt fremgaar af betragtningerne, hvilke overvejelser Raadet baserede sig paa ved fastlaeggelsen af kriterierne for opdelingen af toldkontingentet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende ° faellesskabsbestemmelser ° reglen om, at disse traeder i stedet for overenskomster om social sikring, der er afsluttet mellem medlemsstater ° begraensning ° opretholdelse af rettigheder, der foer havde hjemmel i national ret og overenskomstbestemmelser i forening, men kun for arbejdstagere, der har udoevet retten til fri bevaegelighed foer ikrafttraedelsen af forordning nr. 1408/71

(EF-traktaten, art. 48, stk. 2, og art. 51; Raadets forordning nr. 1408/71, art. 6)

Sammendrag

Traktatens artikel 48, stk. 2, og artikel 51 skal fortolkes saaledes, at de ikke er til hinder for, at forordning nr. 1408/71 i medfoer af sin artikel 6 traeder i stedet for overenskomster, der alene er afsluttet mellem to medlemsstater, i tilfaelde hvor den forsikrede foer ikrafttraedelsen af den naevnte forordning kun har tilbagelagt forsikringsperioder i én af de stater, der er parter i overenskomsten, og selv om det havde vaeret fordelagtigere for den forsikrede, at den bilaterale overenskomst om social sikring fandt anvendelse.

Princippet om, at faellesskabsforordningerne traeder i stedet for bestemmelser i overenskomster om social sikring afsluttet mellem medlemsstater, har en bindende virkning og tillader kun, at der goeres undtagelse ud over de i forordningerne udtrykkeligt naevnte tilfaelde, saafremt det ville have til virkning, at en arbejdstager som foelge af ikrafttraedelsen af forordningen ville miste sociale rettigheder, som han ° idet han paa et tidligere tidspunkt har gjort brug af retten til fri bevaegelighed ° havde i henhold til overenskomster mellem to eller flere medlemsstater, der er inkorporeret i national lovgivning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende ° sygeforsikring ° betingelser for tildeling af ydelser ° betingelse vedroerende lidelsens oprindelse i en medlemsstats lovgivning, som i henhold til faellesskabsbestemmelserne ikke kan goeres gaeldende ° raekkevidde

(Raadets forordning nr. 1408/71, art. 35, stk. 3)

2. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende ° sygeforsikring ° betingelser for tildeling af ydelser ° betingelse for tildeling af ydelser i henhold til en medlemsstats lovgivning, at den paagaeldende ikke er uarbejdsdygtig ved tilslutningen ° forpligtelse til at tage hensyn til forsikringsperioder tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning ° kort periode uden tilslutning i tilknytning til flytning fra en medlemsstat til anden ° ingen betydning

(EF-traktaten art. 51; Raadets forordning nr. 1408/71, art. 18, stk. 1)

Sammendrag

1. Artikel 35, stk. 3 i forordning nr. 1408/71 ° som bestemmer, at saafremt opnaaelse af ydelser efter en medlemsstats lovgivning er knyttet til betingelser vedroerende sygdommens aarsag, gaelder saadanne betingelser hverken for arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende eller familiemedlemmer, der er omfattet af denne forordning, uanset i hvilken medlemsstat de er bosat ° angaar ikke det forhold, at den lovgivning, der finder anvendelse, helt eller delvis udelukker udbetaling af ydelser ved sygdom, naar arbejdstageren allerede var uarbejdsdygtig paa det tidspunkt, da han blev tilsluttet ordningen i henhold til denne lovgivning.

2. Artikel 18, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 skal i lyset af det i traktatens artikel 51 fastsatte formaal fortolkes saaledes, at naar den lovgivning i en medlemsstat, der finder anvendelse, stiller som betingelse for udbetaling af kontantydelser ved sygdom, at den sikredes uarbejdsdygtighed ikke allerede bestod paa det tidspunkt, da den paagaeldende blev tilsluttet ordningen i henhold til denne lovgivning, skal den kompetente institution ogsaa tage hensyn til forsikringsperioder, som den paagaeldende har tilbagelagt i henhold til lovgivningen i en anden medlemsstat, som om det drejede sig om perioder, der var tilbagelagt efter den lovgivning, der gaelder for denne institution.

Den omstaendighed, at arbejdstageren efter at vaere flyttet fra en medlemsstat til en anden, i en kort periode hverken har haft beskaeftigelse eller har vaeret registreret som arbejdssoegende paa den sidstnaevnte stats omraade, bevirker ikke en afbrydelse af sammenhaengen i de forsikringsperioder, som den paagaeldende har tilbagelagt, og er ikke til hinder for at anvende reglen om sammenlaegning af forsikringsperioder.

Det hoerer nemlig til den normale udoevelse af retten til fri bevaegelighed, at en vandrende arbejdstager ikke arbejder i en kort periode, i hvilken han er optaget af sin faktiske flytning fra en medlemsstat til en anden.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Traktatbrudssoegsmaal ° soegsmaalets genstand ° afgraensning under den forudgaaende administrative procedure ° aendring efter sagens anlaeg ° ikke tilladt

(EOEF-traktaten, art. 169)

Sammendrag

Genstanden for et soegsmaal i henhold til traktatens artikel 169 fastlaegges under den forudgaaende administrative procedure i henhold til denne traktatbestemmelse. Den paagaeldende medlemsstats mulighed for at fremsaette bemaerkninger udgoer nemlig en med traktaten tilsigtet vaesentlig garanti og et vaesentligt formkrav, der skal sikre, at den procedure, hvorefter det skal fastslaas, at en medlemsstat har begaaet et traktatbrud, forloeber forskriftsmaessigt. Staevningen maa derfor ikke stoettes paa andre klagepunkter end dem, der er fremsat i den begrundede udtalelse.

Kommissionen kan derfor ikke, naar den under den forudgaaende administrative procedure og i staevningen har gjort gaeldende, at en medlemsstat har undladt at gennemfoere et direktiv, under sagen ved Domstolen, efter at have modtaget meddelelse om de nationale lovregler, som gaelder paa det omraade, der er omfattet af direktivet, goere det klagepunkt gaeldende over for medlemsstaten, at dens gennemfoerelse af direktivet har vaeret ufuldstaendig og dermed mangelfuld. En stillingtagen til et saadant klagepunkt vil nemlig kraeve en detaljeret gennemgang af den nationale lovgivning, som Domstolen ikke kan foretage, naar den paagaeldende medlemsstat ikke under den forudgaaende administrative procedure har haft lejlighed til at tage stilling til den paastaaede mangelfulde gennemfoerelse af direktivet ved hjaelp af en lovgivning, som Kommissionen ikke tidligere har henvist til.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgifter ° det faelles mervaerdiafgiftssystem ° fritagelser i henhold til sjette direktiv ° fritagelse for levering af fast ejendom bortset fra bygninger, med undtagelse af byggegrunde ° begrebet "byggegrund" ° defineres af medlemsstaterne

[Raadets direktiv 77/388, art. 4, stk. 3, litra b), og art. 13, punkt B, litra h)]

Sammendrag

Artikel 13, punkt B, litra h), i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter, der foreskriver afgiftsfritagelse for levering af fast ejendom bortset fra bygninger, undtager "de i artikel 4, stk. 3, litra b), naevnte byggegrunde" fra denne fritagelse. Da sidstnaevnte bestemmelse udtrykkeligt henviser til medlemsstaternes definitioner af byggegrunde, tilkommer det medlemsstaterne at definere, hvilke grunde der skal betragtes som byggegrunde, saavel med henblik paa anvendelsen af artikel 4, stk. 3, litra b), som af artikel 13, punkt B, litra h), naar henses til den deri indeholdte henvisning.

Foelgelig tilkommer det ikke Domstolen at praecisere, i hvilket omfang en ubebygget grund skal vaere byggemodnet for at kunne betragtes som en byggegrund i direktivets forstand.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fri bevaegelighed for personer ° etableringsfrihed ° selskaber ° direktiv 77/91 ° anvendelsesomraade ° banker omfattet ° nationale regler, hvorefter der administrativt kan ske forhoejelse af aktiekapitalen i et selskab, som er i oekonomiske vanskeligheder ° ulovlighed ° de rettigheder, som direktivet tillaegger aktionaeren, goeres uanvendelige af en national bestemmelse, der forbyder misbrug af befoejelser ° ulovlighed ° pligt til skriftligt at underrette indehavere af aktier lydende paa navn om kapitalforhoejelse ° underretning begraenset til offentliggoerelse af tilbuddet om fortegningsret i visse dagblade ° ulovlighed

(Raadets direktiv 77/91, art. 25 og 29)

Sammendrag

Andet direktiv 77/91 om samordning af de garantier, der kraeves i medlemsstaterne af de i artikel 58, stk. 2, i traktaten naevnte selskaber til beskyttelse af saavel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, for saa vidt angaar stiftelsen af aktieselskabet samt bevarelse af og aendringer i dets kapital, med det formaal at goere disse garantier lige byrdefulde, og navnlig artikel 25 og 29, skal fortolkes saaledes, at det finder anvendelse paa banker, som drives i aktieselskabsform. Det af faellesskabslovgiveren valgte kriterium til definition af andet direktivs anvendelsesomraade er selskabets retlige form, uanset selskabets virksomhed.

Direktivets artikel 25, hvorefter enhver forhoejelse af aktiekapitalen skal vedtages af generalforsamlingen, er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter aktiekapitalen i en bank, som paa grund af sin gaeldsaettelse befinder sig i en kritisk situation, kan forhoejes administrativt og uden generalforsamlingsbeslutning. Selv om direktivet i denne forbindelse ikke er til hinder for, at der traeffes tvangsfuldbyrdelsesforanstaltninger og navnlig ivaerksaettes afviklingsordninger, som indebaerer, at selskabet saettes under tvungen administration med det formaal at beskytte kreditorernes rettigheder, finder direktivet fortsat anvendelse, naar der blot gennemfoeres en saneringsordning, der skal sikre selskabets fortsatte bestaaen, selv om ordningen indebaerer, at selskabets aktionaerer og normale organer midlertidigt fratages raadigheden.

Da gennemfoerelsen af en national retsregel, som forbyder misbrug af befoejelser, ikke maa vaere til hinder for faellesskabsrettens fulde virkning og ensartede anvendelse i medlemsstaterne, kan et soegsmaal anlagt af en aktionaer, der goer naevnte artikel 25 gaeldende, ikke, uden at bestemmelsens raekkevidde indskraenkes, anses for udtryk for misbrug, blot fordi den paagaeldende er mindretalsaktionaer i et selskab, som er omfattet af en saneringsordning, eller fordi han har haft fordel af selskabets sanering.

Ved kapitalforhoejelse er offentliggoerelse af tilbuddet om fortegningsret i visse dagblade i oevrigt ikke en skriftlig underretning af indehavere af aktier, der lyder paa navn, som kraevet i direktivets artikel 29, stk. 3, tredje punktum, i den situation, hvor lovgivningen i en medlemsstat ikke foreskriver offentliggoerelse i den nationale tidende udpeget med dette formaal.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° loen ° begreb ° godtgoerelse for deltagelse i arbejdstagerrepraesentation ° omfattet

(EOEF-traktaten, art. 119, Raadets direktiv 75/117)

2. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° godtgoerelse for loentab som foelge af deltagelse i kurser for personaleudvalgsmedlemmer, som finder sted inden for arbejdstiden for fuldtidsbeskaeftigede ° nationale bestemmelser, der begraenser godtgoerelsen til deltidsbeskaeftigede deltagere til kun at omfatte den individuelle arbejdstid ° forskelsbehandling i forhold til fuldtidsbeskaeftigede ° deltidsbeskaeftigede hovedsagelig kvinder ° ikke tilladt uden objektiv begrundelse

(EOEF-traktaten, art. 119, Raadets direktiv 75/117)

Sammendrag

1. Begrebet "loen" i traktatens artikel 119 og direktiv 75/117 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder omfatter samtlige ydelser, aktuelle eller fremtidige, som arbejdstageren som foelge af arbejdsforholdet modtager fra arbejdsgiveren, eventuelt indirekte, i penge eller i naturalier, i henhold til ansaettelseskontrakten, ifoelge lov eller frivilligt.

Dette begreb omfatter den kompensation, der ydes mandlige og kvindelige arbejdstagere for arbejde i en efter loven oprettet arbejdstagerrepraesentation. Selv om en saadan kompensation ikke som saadan foelger af ansaettelseskontrakten, er den dog en ydelse, som arbejdsgiveren indirekte yder, for den betales i henhold til lov og som foelge af et arbejdsforhold.

2. Saafremt der er et vaesentligt stoerre antal kvinder end maend blandt de deltidsbeskaeftigede, er forbuddet mod indirekte forskelsbehandling med hensyn til loen i traktatens artikel 119 og direktiv 75/117 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder til hinder for en national lovgivning, som ° uden at den er egnet til og noedvendig for at naa et legitimt socialpolitisk maal ° indebaerer, at den godtgoerelse, deltidsbeskaeftigede personaleudvalgsmedlemmer skal have af arbejdsgiveren, begraenses til kun at omfatte deres individuelle arbejdstid, naar de deltager i kurser, der giver de noedvendige kundskaber for at udfoere personaleudvalgsarbejdet, og som finder sted inden for arbejdstiden for fuldtidsbeskaeftigede i virksomheden, men ud over de deltidsbeskaeftigedes individuelle arbejdstid, mens fuldtidsbeskaeftigede personaleudvalgsmedlemmer faar en godtgoerelse svarende til deres arbejdstid, naar de deltager i de samme kurser.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° loen ° begreb ° ydelse udbetalt under barselsorlov ° omfattet

(EOEF-traktaten, art. 119; Raadets direktiv 75/117)

2. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° barselsorlov ° forpligtelse til fortsat at give fuld loen ° ingen ° kriterier for fastsaettelsen af ydelsens stoerrelse ° ingen bortset fra, at formaalet med barselsorloven skal respekteres ° forpligtelse til at tage hensyn til senere loenforhoejelser, naar der er sammenhaeng mellem den tidligere loen og ydelsen

(EOEF-traktaten, art. 119; Raadets direktiv 75/117)

Sammendrag

1. Begrebet loen i traktatens artikel 119 og i direktiv 75/117 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder omfatter alle de ydelser, som arbejdstageren som foelge af arbejdsforholdet direkte eller indirekte modtager fra arbejdsgiveren. Blandt disse ydelser er navnlig ydelser, der udbetales af arbejdsgiveren i henhold til lov og som foelge af et arbejdsforhold, og som skal sikre arbejdstagerne en indkomst, selv om de i saerlige tilfaelde, der er fastsat af lovgiveren, ikke udoever aktiviteter som naevnt i ansaettelseskontrakten.

Den ydelse, som arbejdsgiveren i henhold til lovbestemmelser eller som foelge af kollektive overenskomster udbetaler til en kvindelig arbejdstager under hendes barselsorlov, er derfor omfattet af begrebet "loen".

2. Ligeloensprincippet, som er opstillet i traktatens artikel 119 og praeciseret i direktiv 75/117 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder, indebaerer ikke en forpligtelse til fortsat at give kvindelige arbejdstagere fuld loen under barselsorlov og opstiller heller ikke specifikke kriterier med henblik paa fastsaettelsen af stoerrelsen af den ydelse, der udbetales til dem i denne periode, medmindre den fastsaettes paa et saadant niveau, at formaalet med barselsorloven, som er at beskytte den kvindelige arbejdstager foer og efter foedslen, bringes i fare. Ved bedoemmelsen af ydelsens stoerrelse skal den nationale ret ikke blot tage hensyn til barselsorlovens varighed, men ogsaa til de andre former for social beskyttelse, som anerkendes i den nationale lovgivning i tilfaelde af arbejdstagerens berettigede fravaer.

For saa vidt som beregningen af disse ydelser bygger paa den loen, den kvindelige arbejdstager har modtaget, foer barselsorloven begyndte, skal ydelserne imidlertid omfatte loenforhoejelser, der er sket mellem begyndelsen af den periode, referenceloennen omfatter, og slutningen af barselsorloven, fra det tidspunkt, hvor de er traadt i kraft. At udelukke den kvindelige arbejdstager fra en saadan forhoejelse under hendes barselsorlov ville nemlig vaere en forskelsbehandling af hende alene i hendes egenskab af arbejdstager, eftersom hun ville have modtaget den hoejere loen, hvis hun ikke havde vaeret gravid.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Faelles toldtarif ° tarifering ° overgang til ordningen i henhold til den kombinerede nomenklatur ° tilpasning af Kommissionens toldtariferingsforordninger ° forpligtelse ° manglende tilpasning af forordning nr. 482/74 ° retsvirkninger ° manglende anvendelse af forordningen med virkning fra den 1. januar 1988 som foelge af hensynet til retssikkerhedsprincippet

(Raadets forordning nr. 97/69 og nr. 2658/87, art. 15, stk. 1, andet afsnit; Kommissionens forordning nr. 482/74)

Sammendrag

Overgangen efter forordning nr. 2658/87 med virkning fra den 1. januar 1988 fra ordningen i henhold til den faelles toldtarifs nomenklatur til ordningen i henhold til told- og statistiknomenklaturen (den saakaldte "kombinerede nomenklatur") har ikke medfoert, at der er sket et bortfald af retsvirkningerne af de toldtariferingsforordninger, som Kommissionen tidligere har udstedt paa grundlag af den, ophaevede, forordning nr. 97/69, der bemyndigede Kommissionen til at udstede de noedvendige bestemmelser for anvendelsen af den faelles toldtarifs nomenklatur med henblik paa tariferingen af varer.

I henhold til artikel 15, stk. 1, andet afsnit, i forordning nr. 2658/87 var Kommissionen dog forpligtet til at foretage aendringer i de af de naevnte forordninger, som havde bevaret konkret betydning. Hensynet til retssikkerhedsprincippet forudsatte saadanne aendringer med henblik paa, at borgerne ikke skal vaere i tvivl om deres rettigheder og forpligtelser, saaledes at de kan handle derefter.

Naar henses til, at forordning nr. 482/74 om tarifering af varer under pos. 23.04 B i den faelles toldtarif ikke blev tilpasset af Kommissionen, selv om der er betydelige forskelle mellem indholdet af underpositionerne i henholdsvis kapitel 23 i den faelles toldtarif og kapitel 23 i den kombinerede nomenklatur, kan forordningen ikke finde anvendelse paa toldanmeldelser vedroerende indfoersel, der har fundet sted efter den 1. januar 1988, for saa vidt de erhvervsdrivende ikke laengere noejagtigt har kunnet afgoere, hvilke retsvirkninger der maatte tillaegges forordningen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° loen ° begreb ° godtgoerelse for indtaegtstab som foelge af deltagelse i kurser for bedriftsraadsmedlemmer ° omfattet

(EF-traktatens art. 119; Raadets direktiv 75/117)

2. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° godtgoerelse for indtaegtstab som foelge af deltagelse i kurser for bedriftsraadsmedlemmer, der afholdes inden for den fulde arbejdstid ° nationale bestemmelser, hvorefter godtgoerelse til deltidsbeskaeftigede deltagere hoejst kan have et omfang svarende til deres individuelle arbejdstid ° forskellig behandling i forhold til fuldtidsbeskaeftigede deltagere ° deltidsbeskaeftigede arbejdstagere hovedsagelig kvinder ° ikke tilladt uden objektiv begrundelse

(EF-traktatens art. 119; Raadets direktiv 75/117)

Sammendrag

1. Begrebet "loen" i traktatens artikel 119 omfatter samtlige ydelser, aktuelle eller fremtidige, som arbejdstageren som foelge af arbejdsforholdet modtager fra arbejdsgiveren, eventuelt indirekte, i penge eller i naturalier, i henhold til ansaettelseskontrakten, ifoelge lov eller frivilligt.

Godtgoerelse for det indtaegtstab, der skyldes deltagelse i kurser, der giver de for arbejdet i bedriftsraadet noedvendige kundskaber, henhoerer under dette begreb. Selv om en saadan godtgoerelse ikke som saadan foelger af ansaettelseskontrakten, udgoer den ikke desto mindre en ydelse, som arbejdsgiveren indirekte yder, idet den udbetales i henhold til lov og som foelge af et arbejdsforhold.

2. Saafremt kategorien deltidsbeskaeftigede arbejdstagere omfatter vaesentligt flere kvinder end maend, er det i strid med forbuddet mod indirekte forskelsbehandling for saa vidt angaar loen, der er indeholdt i traktatens artikel 119 og i direktiv 75/117 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder, at en national lovgivning ° uden at den er egnet til og noedvendig for at naa et legitimt socialpolitisk maal ° indebaerer, at den godtgoerelse, som de deltidsbeskaeftigede bedriftsraadsmedlemmer skal have af arbejdsgiveren, naar de deltager i kurser, der formidler oplysninger, der er noedvendige for bedriftsraadsarbejdet, begraenses til kun at omfatte deres individuelle arbejdstid, naar kurserne finder sted inden for den fuldtidsarbejdstid, der er gaeldende i virksomheden, men uden for de deltidsbeskaeftigedes individuelle arbejdstid, mens fuldtidsbeskaeftigede bedriftsraadsmedlemmer faar en godtgoerelse indtil den fulde arbejdstid, naar de deltager i de samme kurser.