ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Artikel 36 TEUF skal fortolkes således, at en national ordning som den i hovedsagen omhandlede, som fastsætter ens priser for apotekers salg af receptpligtige humanmedicinske lægemidler, ikke kan begrundes i hensynet til beskyttelse af menneskers liv og sundhed som omhandlet i denne artikel, i det omfang denne ordning ikke er egnet til at nå de ønskede mål.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 30/12

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 30. november 2016 — Europa-kommissionen mod Den Franske Republik, Orange og Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-486/15 P) (1)

((Appel - statsstøtte - økonomiske foranstaltninger til fordel for France Télécom - tilbud om aktionærlån - offentlige tilkendegivelser fremsat af repræsentanter for den franske stat - beslutning, hvori støtten erklæres uforenelig med fællesmarkedet - begrebet »støtte« - begrebet »økonomisk fordel« - kriteriet om den fornuftige private investor - Rettens begrundelsespligt - grænser for den retslige prøvelse - urigtig gengivelse af den omtvistede beslutning))

(2017/C 030/12)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved C. Giolito, B. Stromsky, D. Grespan og T. Rusche, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Den Franske Republik (ved G. de Bergues, D. Colas og J. Bousin, som befuldmægtigede), Orange, tidligere France Télécom (ved avocats S. Hautbourg og S. Cochard-Quesson) og Forbundsrepublikken Tyskland

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 381 af 16.11.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 30/9

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. december 2016 — Mohamed Daouidi mod Bootes Plus SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social de Barcelona — Spanien)

(Sag C-395/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - direktiv 2000/78/EF - ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv - artikel 1-3 - forbud mod forskelsbehandling på grund af handicap - spørgsmålet, om der foreligger et »handicap« - begrebet »langvarig fysisk, psykisk, intellektuel eller sensorisk funktionsnedsættelse« - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - Artikel 3, 15, 21, 30, 31, 34 og 35 - afskedigelse af en arbejdstager, der på ubestemt tid befinder sig i en tilstand af midlertidig uarbejdsdygtig som omhandlet i national ret))

(2017/C 030/08)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Social de Barcelona

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Mohamed Daouidi

Sagsøgt: Bootes Plus SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal

Konklusion

Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal fortolkes som følger:

Den omstændighed, at den berørte person på ubestemt tid er midlertidigt uarbejdsdygtig som omhandlet i national ret som følge af en arbejdsulykke, betyder ikke i sig selv, at begrænsningen i denne persons arbejdsevne kan kvalificeres som »langvarig« som omhandlet i definitionen af »handicap« i dette direktiv sammenholdt med De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder, som blev godkendt på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 2010/48/EF af 26. november 2009.

Blandt de indicier, der kan udgøre holdepunkter for at fastslå, at en sådan begrænsning er »langvarig«, er bl.a. den omstændighed, at den berørte persons manglende arbejdsevne på tidspunktet for den angivelige forskelsbehandling ikke har udsigt til på kort sigt at ophøre inden for et velafgrænset tidsrum, eller den omstændighed at denne manglende arbejdsevne kan vare ved i betydeligt længere tid, inden den nævnte person er blevet rehabiliteret.

Inden for rammerne af undersøgelsen af denne »langvarige« karakter, skal den forelæggende ret lægge samtlige de objektive beviselementer, den råder over, til grund — navnlig dokumenter og certifikater vedrørende den nævnte persons tilstand, der er udarbejdet på grundlag af aktuel medicinsk og videnskabelig viden og oplysninger.

(1) EUT C 354 af 26.10.2015.
2)

Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, M. Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng — Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG, ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV og Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV betaler sagens omkostninger.
3)

Begrebet »anlæg« som omhandlet i bilag I, punkt 7, litra b), til direktiv 2011/92 skal fortolkes således, at det vedrører opførelse af tidligere ikke-eksisterende bygninger eller fysisk ændring af allerede eksisterende anlæg. Med henblik på at vurdere, om en sådan ændring på grund af dens omfang og karakter kan anses for at svare til et sådant anlæg, tilkommer det den forelæggende ret at tage hensyn til alle det pågældende anlægsarbejdes karakteristika og ikke blot til dets længde eller til bevarelsen af den eksisterende linjeføring.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 30/14

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 24. november 2016 — Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG mod BIOS Medical Services GmbH, tidligere BIOS Naturprodukte GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Düsseldorf — Tyskland)

(Sag C-662/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne - direktiv 93/42/EØF - medicinsk udstyr - udstyr i klasse I (kirurgiske sårforbindinger), som har været genstand for fabrikantens overensstemmelsesvurderingsprocedure - parallelimport - tilføjelse på mærkningen af oplysninger om importøren - supplerende overensstemmelsesvurderingsprocedure))

(2017/C 030/15)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Düsseldorf

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

Sagsøgt: BIOS Medical Services GmbH, tidligere BIOS Naturprodukte GmbH

Konklusion

Artikel 1, stk. 2, litra f), og artikel 11 i Rådets direktiv af 14. juni 1993 om medicinsk udstyr, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/47/EF af 5. september 2007, skal fortolkes således, at de ikke pålægger en parallelimportør af medicinsk udstyr som det i hovedsagen omhandlede, der er forsynet med CE-mærkning, og som har været genstand for en overensstemmelsesvurdering som omhandlet i nævnte artikel 11, at foretage en ny vurdering til attestation af overensstemmelsen af de oplysninger, som gør det muligt at identificere denne importør, og som tilføjes mærkningen på dette udstyr med henblik på markedsføring af udstyret i importmedlemsstaten.

(1) EUT C 118 af 4.4.2016.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 14/9

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 10. november 2016 — Ferring Lægemidler A/S som mandatar for Ferring BV mod Orifarm A/S (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sø- og Handelsretten — Danmark)

(Sag C-297/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - varemærker - direktiv 2008/95/EF - artikel 7, stk. 2 - lægemidler - parallelimport - opdeling af markederne - nødvendigheden af at ompakke produktet, der er forsynet med varemærket - lægemiddel udbudt til salg på eksportmarkedet og importmarkedet af varemærkeindehaveren med de samme pakningstyper))

(2017/C 014/12)

Processprog: dansk

Den forelæggende ret

Sø- og Handelsretten

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ferring Lægemidler A/S som mandatar for Ferring BV

Sagsøgt: Orifarm A/S

Konklusion

Artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22. oktober 2008 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker skal fortolkes således, at en varemærkeindehaver kan modsætte sig fortsat markedsføring af et lægemiddel foretaget af en parallelimportør, såfremt importøren har ompakket dette lægemiddel i en ny, ydre emballage og genanbragt varemærket derpå, når det omhandlede lægemiddel for det første kan markedsføres i importlandet, der er part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992, i den samme pakning som den, hvori dette produkt er markedsført i eksportlandet, der er part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, og importøren for det andet ikke har bevist, at det importerede produkt kun kan markedsføres på en begrænset del af markedet i importlandet, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 294 af 7.9.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 14/13

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 16. november 2016 — Wolfgang Schmidt mod Christiane Schmidt (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Østrig)

(Sag C-417/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - forordning (EU) nr. 1215/2012 - retternes kompetence og anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - anvendelsesområde - artikel 24, nr. 1), første afsnit - enekompetence i sager om rettigheder over fast ejendom - artikel 7, nr. 1), litra a) - specielle kompetenceregler i sager om kontraktforhold - påstand om ophævelse af en gavekontrakt vedrørende en fast ejendom og sletning af registreringen af ejendomsretten i tingbogen))

(2017/C 014/17)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Wolfgang Schmidt

Sagsøgt: Christiane Schmidt

Konklusion

Bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at en sag om ophævelse af en gavekontrakt på grund af gavegiverens manglende retsevne ikke henhører under enekompetencen for retten i den medlemsstat, hvor ejendommen befinder sig, som fastsat i denne forordnings artikel 24, nr. 1), men under den specielle kompetenceregel i forordningens artikel 7, nr. 1), litra a).

En sag om sletning fra tingbogen af indførelsen af gavemodtagerens ejendomsret henhører under enekompetencen som fastsat i forordningens artikel 24, nr. 1).

(1) EUT C 363 af 3.11.2015.
1)

Artikel 1, stk. 1, artikel 2, stk. 1, litra b), og artikel 6, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/115/EØF af 12. december 2006 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret skal fortolkes således, at begrebet »udlån« som omhandlet i disse artikler omfatter udlån af et eksemplar af en bog i digital form, når dette udlån foretages ved, at dette eksemplar placeres på et offentligt biblioteks server, og ved at det gøres muligt for en bruger at gengive det nævnte eksemplar ved at downloade det til sin egen computer, idet der i udlånsperioden kun kan downloades et enkelt eksemplar, og idet det eksemplar, som den pågældende bruger har downloadet, ikke længere kan anvendes af vedkommende efter udløbet af denne periode.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 14/7

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 10. november 2016 — Ciclat Soc. Coop. mod Consip SpA og Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-199/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2004/18/EF - artikel 45 - artikel 49 TEUF og 56 TEUF - offentlige kontrakter - betingelser for udelukkelse fra en procedure om indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter - forpligtelser med hensyn til betaling af bidrag til sociale sikringsordninger - dokument for behørig betaling af sociale bidrag - berigtigelse af mangler))

(2017/C 014/08)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ciclat Soc. Coop.

Sagsøgte: Consip SpA og Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

Procesdeltagere: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL), Team Service SCARL, som bemyndiget repræsentant for ATI-Snam Lazio Sud Srl et Ati-Linda Srl og Consorzio Servizi Integrati

Konklusion

Artikel 45 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning, som den i hovedsagen omhandlede, som forpligter den ordregivende myndighed til at anse en overtrædelse vedrørende betaling af bidrag til sociale sikringsordninger, hvilken overtrædelse er fastslået i en attest, som den ordregivende myndighed af egen drift har anmodet om, og som er udfærdiget af en socialsikringsinstitution, når denne overtrædelse forelå på tidspunktet for deltagelsen i en udbudsprocedure — selv om den ikke længere forelå på tidspunktet for tildelingen eller den ordregivende myndigheds kontrol af egen drift — for en udelukkelsesgrund.

(1) EUT C 262 af 10.8.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 14/10

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. november 2016 — Marc Soulier og Sara Doke mod Premier ministre og Ministre de la Culture et de la Communication (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État — Frankrig)

(Sag C-301/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - intellektuel og industriel ejendomsret - direktiv 2001/29/EF - ophavsret og beslægtede rettigheder - artikel 2 og 3 - ret til reproduktion og overføring til almenheden - anvendelsesområde - »udgåede« bøger, som ikke eller ikke længere udgives - national lovgivning, der overlader udøvelsen af retten til digital udnyttelse til kommercielle formål af udgåede bøger til et rettighedsforvaltningsselskab - retlig formodning for ophavsmændenes tilladelse - manglende ordning, der sikrer effektive og individualiserede oplysninger for ophavsmændene))

(2017/C 014/13)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Marc Soulier og Sara Doke

Sagsøgt: Premier ministre og Ministre de la Culture et de la Communication

Procesdeltagere: Société française des intérêts des auteurs de l’écrit (SOFIA) og Joëlle Wintrebert m.fl.

Konklusion

Artikel 2, litra a), og artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede overlader udøvelsen af retten til at tillade reproduktion og overføring til almenheden i digital form af såkaldte »udgåede« bøger, dvs. bøger, der er udgivet i Frankrig før den 1. januar 2001, og som hverken distribueres kommercielt eller udgives i trykt eller digital form, til et godkendt rettighedsforvaltningsselskab, samtidig med, at den giver ophavsmændene til disse bøger eller deres retssuccessorer mulighed for at modsætte sig udøvelsen af denne ret eller at bringe den til ophør på de betingelser, som er fastsat i denne lovgivning.

(1) EUT C 294 af 7.9.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 14/9

Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. november 2016 — Fernand Ullens de Schooten mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d'appel de Bruxelles — Belgien)

(Sag C-268/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - grundlæggende friheder - artikel 49 TEUF, 56 TEUF og 63 TEUF - situation, hvor samtlige elementer er begrænset til en enkelt medlemsstat - en medlemsstats ansvar uden for kontraktforhold for tab, som forvoldes borgere ved en tilsidesættelse af EU-retten, der kan tilregnes den nationale lovgiver og de nationale domstole))

(2017/C 014/11)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d'appel de Bruxelles

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Fernand Ullens de Schooten

Sagsøgt: État belge

Konklusion

EU-retten skal fortolkes således, at ordningen for en medlemsstats ansvar uden for kontraktforhold for tab, der er forvoldt ved en tilsidesættelse af EU-retten, ikke kan finde anvendelse på et tab, der angiveligt er forvoldt en borger på grund af en påstået tilsidesættelse af en grundlæggende frihed fastsat i artikel 49 TEUF, 56 TEUF eller 63 TEUF, som følger af en national lovgivning, der finder anvendelse uden forskel på nationale statsborgere og statsborgere i andre medlemsstater, såfremt der er tale om en situation, hvor samtlige elementer er begrænset til en enkelt medlemsstat, og hvor der ikke består en forbindelse mellem genstanden for og omstændighederne i tvisten i hovedsagen og de nævnte artikler.

(1) EUT C 279 af 24.8.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 14/4

Domstolens dom (Første Afdeling) af 10. november 2016 — Simba Toys GmbH & Co. KG mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) og Seven Towns

(Sag C-30/15 P) (1)

((Appel - EU-varemærker - tredimensionalt varemærke i form af en terning med sider, som har gitterstruktur - ugyldighedsbegæring - afslag på ugyldighedsbegæringen))

(2017/C 014/05)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Simba Toys GmbH & Co. KG (ved rechtsanwalt O. Ruhl)

De andre parter i sagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Botis og A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtigede) og Seven Towns Ltd (ved ügyvédek K. Szamosi og M. Borbás)

Konklusion

1) Den dom, der blev afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 25. november 2014, Simba Toys mod KHIM — Seven Towns (form af en terning med sider, som har gitterstruktur) (T-450/09, EU:T:2014:983), ophæves.

2) Den afgørelse, der blev truffet den 1. september 2009 af Andet Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1526/2008-2) vedrørende en ugyldighedssag mellem Simba Toys GmbH & Co. KG og Seven Towns Ltd, annulleres.

3) Seven Towns Ltd og EUIPO bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er opstået for Simba Toys GmbH & Co. KG i forbindelse med både sagen i første instans i sag T-450/09 og appelsagen.

(1) EUT C 138 af 27.4.2015.
Direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at der gives ret til fradrag for indgående merværdiafgift i forbindelse med transaktioner vedrørende forberedelse og deltagelse i hestevæddeløb af heste tilhørende den afgiftspligtige, som avler og træner sine egne væddeløbsheste såvel som andres heste, med den begrundelse, at udgifterne afholdt i forbindelse med disse transaktioner er del af de generelle omkostninger ved den pågældende persons økonomiske virksomhed, på betingelse af at de udgifter, der er afholdt i forbindelse med hver af disse transaktioner, har en direkte og umiddelbar forbindelse med hele denne virksomhed. Dette kan være tilfældet, hvis de således afholdte omkostninger vedrører væddeløbsheste, som faktisk er bestemt til salg, eller hvis disse hestes deltagelse i væddeløb objektivt set er et middel til at fremme den økonomiske virksomhed, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at vurdere.

I tilfælde af at der foreligger en sådan fradragsret, skal den præmie, som i givet fald modtages af den afgiftspligtige som følge af en af hans hestes placering i et væddeløb, ikke medregnes i afgiftsgrundlaget for merværdiafgiften.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 14/8

Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. november 2016 — Gorka Salaberria Sorondo mod Academia Vasca de Policía y Emergencias (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia del País Vasco — Spanien)

(Sag C-258/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv - direktiv 2000/78/EF - artikel 2, stk. 2, og artikel 4, stk. 1 - forskelsbehandling på grund af alder - ansættelse af politibetjente i den selvstyrende region Baskerlandet begrænset til ansøgere, som ikke er fyldt 35 år - begrebet »regulært og afgørende erhvervsmæssigt krav« - forfulgte formål - proportionalitet))

(2017/C 014/10)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Gorka Salaberria Sorondo

Sagsøgt: Academia Vasca de Policía y Emergencias

Konklusion

Artikel 2, stk. 2, i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, sammenholdt med direktivets artikel 4, stk. 1, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter ansøgere til stillingerne som betjente i et politikorps, der udfører alle de operationelle opgaver eller udøvende funktioner, der påhviler korpset, ikke må være fyldt 35 år.

(1) EUT C 270 af 17.8.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 14/7

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. november 2016 — Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbh mod Ruhrlandklinik gGmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesarbeitsgericht — Tyskland)

(Sag C-216/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2008/104/EF - vikararbejde - anvendelsesområde - begrebet »arbejdstager« - begrebet »økonomisk aktivitet« - plejepersonale, der ikke er ansat i henhold til en ansættelseskontrakt, og som udsendes til en sundhedsinstitution af en forening, som ikke arbejder med gevinst for øje))

(2017/C 014/09)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesarbeitsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbh

Sagsøgt: Ruhrlandklinik gGmbH

Konklusion

Artikel 1, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/104/EF af 19. november 2008 om vikararbejde skal fortolkes således, at direktivets anvendelsesområde omfatter en situation, hvor en forening, som ikke arbejder med gevinst for øje, mod en økonomisk godtgørelse udsender et af sine medlemmer til en brugervirksomhed med henblik på i denne virksomhed primært og efter anvisninger af sidstnævnte at udføre en arbejdsopgave mod betaling af løn, når dette medlem i forbindelse hermed er beskyttet i den pågældende medlemsstat, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, selv om det nævnte medlem ikke har karakter af arbejdstager i henhold til national ret, fordi vedkommende ikke har indgået nogen ansættelseskontrakt med den nævnte forening.

(1) EUT C 270 af 17.8.2015.