2

Retten konstaterede følgende: »De omhandlede rederier 1 […] Corsica Ferries France SAS [herefter »Corsica Ferries«] er et rederi, som varetager rutefarten til Korsika fra det franske fastland (Marseille, Toulon og Nice) og fra Italien. 2 [SNCM] er et rederi, der varetager rutefarten til Korsika fra det franske fastland (Marseille, Toulon og Nice) og til Nordafrika (Tunesien og Algeriet) fra Frankrig samt til Sardinien. Et af SNCM’s vigtigste helejede datterselskaber er Compagnie méridionale de navigation […]. 3 I 2002 var 20% af SNCM ejet af Société nationale des chemins de fer og 80% af Compagnie générale maritime et financière (herefter »CGMF«), som den franske stat ejede 100%. I forbindelse med selskabets åbning for kapital i 2006 overtog to overtagere, Butler Capital Partners […] og Veolia Transport […], henholdsvis 38% og 28% af kapitalen, mens CGMF fortsat deltog med 25%, og 9% af kapitalen var forbeholdt de ansatte. [Butler Capital Partners] overdrog herefter sine anparter til [Veolia Transport]. Den administrative procedure 4 Ved beslutning 2002/149/EF af 30. oktober 2001 om Frankrigs statsstøtte til fordel for [Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM)] (EFT 2002 L 50, s. 66 […]) fandt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, at en støtte på 787 mio. EUR til SNCM for perioden 1991-2001 som kompensation for forpligtelsen til offentlig tjeneste var forenelig med fællesmarkedet i henhold til artikel 86, stk. 2, EF. Der blev ikke anlagt annullationssøgsmål ved Retten til prøvelse af denne beslutning. 5 Ved skrivelse af 18. februar 2002 anmeldte Den Franske Republik en påtænkt omstruktureringsstøtte på 76 mio. EUR til fordel for SNCM til Kommissionen (herefter »planen fra 2002«). 6 Ved beslutning 2004/166/EF af 9. juli 2003 om Frankrigs påtænkte omstruktureringsstøtte til fordel for [Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM)] (EUT 2004 L 61, s. 13, herefter »beslutningen fra 2003«) godkendte Kommissionen på visse betingelser to rater af omstruktureringsstøtte udbetalt til SNCM på i alt 76 mio. EUR – den ene rate på 66 mio. EUR, der skulle udbetales øjeblikkeligt, og den anden rate på maksimum 10 mio. EUR, afhængig af nettoresultatet af afhændelsen af bl.a. SNCM’s skibe. 7 [Corsica Ferries] anlagde sag med påstand om annullation af beslutningen fra 2003 ved Retten den 13. oktober 2003 [(Rettens dom Corsica Ferries France mod Kommissionen, T‑349/03, EU:T:2005:221)]. 8 Ved beslutning 2005/36/EF af 8. september 2004 om ændring af [beslutning 2004/166/EF af 9. juli 2003 om Frankrigs påtænkte omstruktureringsstøtte til fordel for Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM)] (EUT [2005] L 19, s. 70 […]) ændrede Kommissionen en af betingelserne i artikel 2 i beslutningen fra 2003. Det drejede sig om betingelsen om det maksimale antal på 11 skibe, som SNCM var berettiget til at afhænde. I beslutning [2005/36] tillod Kommissionen, at et af disse skibe, Aliso, blev erstattet med et andet skib, Asco. 9 Ved beslutning af 16. marts 2005 godkendte Kommissionen udbetalingen af anden rate af omstruktureringsstøtten på 3327400 EUR på grundlag af beslutningen fra 2003 (herefter »beslutningen fra 2005«). 10 Ved [dom Corsica Ferries France mod Kommissionen, EU:T:2005:221,] annullerede Retten beslutningen fra 2003 på grund af en urigtig vurdering af karakteren af støttens ubetydelige omfang, hovedsageligt på grund af beregningsfejl i nettoprovenuet fra afhændelserne, og forkastede samtlige de øvrige anbringender om manglende begrundelse og tilsidesættelse af artikel 87, stk. 3, litra c), EF og rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (EFT 1999, C 288, s. 2, herefter »rammebestemmelserne«). 11 I en skrivelse af 7. april 2006 opfordrede de franske myndigheder Kommissionen til at overveje, om ikke en del af omstruktureringsstøtten, ydet på grundlag af planen fra 2002, på 53,48 mio. EUR i stedet for at blive betegnet som støtte til omstrukturering på grund af sin karakter af kompensation for offentlig tjeneste burde opfattes som en foranstaltning, som ikke udgør statsstøtte som omhandlet i [dom Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, C‑280/00, EU:C:2003:415], eller som en foranstaltning uafhængigt af planen fra 2002 i overensstemmelse med artikel 86, stk. 2, EF. 12 Den 21. april 2006 fik Kommissionen meddelelse om den planlagte fusion vedrørende [Butler Capital Partners’] og [Veolia Transports] erhvervelse af fælles kontrol over SNCM med henvisning til artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EUT L 24, s. 1). Kommissionen godkendte fusionen den 29. maj 2006 på grundlag af forordningens artikel 6, stk. 1, litra b). […] 14 Den 13. september 2006 besluttede Kommissionen at indlede proceduren i artikel 88, stk. 2, EF vedrørende de nye støtteforanstaltninger til fordel for SNCM og lade den omfatte planen fra 2002 (EUT 2006 C 303, s. 53 […]). 15 Ved [den omtvistede beslutning] fandt Kommissionen, at foranstaltningerne i planen fra 2002 udgjorde ulovlig statsstøtte som omhandlet i artikel 88, stk. 3, EF, men var forenelige med fællesmarkedet i henhold til artikel 86, stk. 2, EF og artikel 87, stk. 3, litra c), EF, og at foranstaltningerne i privatiseringsplanen fra 2006 (herefter »planen fra 2006«) ikke udgjorde statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1[, EF]. De pågældende foranstaltninger 16 Den [omtvistede] beslutning vedrører følgende foranstaltninger: — ifølge planen fra 2002: CGMF’s kapitalindskud i SNCM på 76 mio. EUR, herunder 53,48 mio. EUR for forpligtelser til offentlig tjeneste og restbeløbet som omstruktureringsstøtte — ifølge planen fra 2006: — CGMF’s negative salgspris for SNCM på 158 mio. EUR — CGMF’s kapitalindskud på 8,75 mio. EUR — kontokurantlånet fra CGMF på 38,5 mio. EUR til betaling af godtgørelser til de SNCM-medarbejdere, der afskediges i tilfælde af en ny socialplan. Den [omtvistede] beslutning 17 I den [omtvistede] beslutning, navnlig i 37.-54. betragtning hertil, fastslog Kommissionen, at passagertrafikken til og fra Korsika var et sæsonpræget marked med spidsbelastningsperioder. Den konkurrencemæssige struktur på markedet har ændret sig væsentligt siden [Corsica Ferries’] indtræden på markedet i 1996. Siden 2000 udgjorde SNCM og [Corsica Ferries] et effektivt duopol med en markedsandel på mere end 90%. I 2007 indtog [Corsica Ferries] førerstillingen over SNCM og befordrede 1 mio. flere passagerer på et marked, der støt voksede med 4% om året. SNCM forblev derimod sammen med [Compagnie méridionale de naviagation] i en monopollignende situation med hensyn til fragttrafik. 18 Kommissionen var i 219.-225. betragtning til den [omtvistede] beslutning af den opfattelse, at samtlige indskud, som SNCM modtog via CGMF, blev finansieret ved hjælp af statsmidler, truede med at fordreje konkurrencen og påvirkede samhandelen mellem medlemsstaterne. Kommissionen anså derfor tre af de fire betingelser i artikel 87, stk. 1, EF for opfyldt. Derefter undersøgte den for hver foranstaltnings vedkommende, hvorvidt der foreligger en selektiv økonomisk fordel, og dens eventuelle forenelighed med fællesmarkedet. 19 Ifølge 236. betragtning til den [omtvistede beslutning] fandt Kommissionen med hensyn til de 76. mio. EUR, som blev anmeldt i 2002, at 53,48 mio. EUR kunne betragtes som kompensation for public service-forpligtelser. I overensstemmelse med præmis 320 i dom [Corsica Ferries France mod Kommissionen (EU:T:2005:221)], vurderede Kommissionen dette indskud i lyset af dom Altmark [Trans og Regierungspräsidium Magdeburg (EU:C:2003:415)], og konkluderede i 257. betragtning til den [omtvistede beslutning], at det udgjorde statsstøtte, som alligevel er forenelig med fællesmarkedet i henhold til artikel 86, stk. 2, EF. De resterende 22,52 mio. EUR skulle derfor betragtes som omstruktureringsstøtte. 20 For så vidt angår planen fra 2006 anvendte Kommissionen herefter i 267.-352. betragtning til den [omtvistede] beslutning princippet om den markedsøkonomiske investor (herefter »det markedsøkonomiske investorprincip«) på den negative salgspris på 158 mio. EUR. Kommissionen vurderede hermed, om en hypotetisk privat investor i stedet for CGMF ville have foretrukket at rekapitalisere SNCM med dette beløb eller likvidere selskabet og betale de dermed forbundne omkostninger. Der måtte derfor foretages en vurdering af minimumsomkostningerne ved en likvidation. 21 Kommissionen fandt i 267.-280. betragtning til den [omtvistede] beslutning, at likvidationsomkostningerne nødvendigvis skulle omfatte omkostningerne ved en socialplan, dvs. de supplerende fratrædelsesgodtgørelser ud over omkostningerne ved de lovbestemte og overenskomstmæssige forpligtelser for at sikre, at de overholder store virksomhedskoncerners praksis i dag og ikke skader moderselskabets eller hovedaktionærens omdømme. Kommissionen vurderede således med hjælp fra en uafhængig ekspert disse supplerende godtgørelser på grundlag af en sammenligning med de socialplaner, som virksomhedskoncerner som Michelin og Yves Saint-Laurent for nylig gennemførte i Frankrig. 22 Kommissionen fandt i 350. betragtning til den [omtvistede] beslutning, at den negative salgspris var resultatet af en åben, gennemskuelig, ubetinget og ikke-diskriminatorisk udvælgelsesprocedure, og at den i denne henseende var en markedspris. Ved at lægge en hypotese om likvidationsomkostninger, som udelukkende var begrænset til fratrædelsesgodtgørelserne, til grund, konkluderede Kommissionen i beslutningens 352. betragtning, at likvidationsomkostningerne oversteg den negative salgspris, og at kapitalindskuddet på 158 mio. EUR dermed ikke udgjorde statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF. 23 For så vidt angår CGMF’s kapitalindskud på 8,75 mio. EUR fandt Kommissionen i 356.-358. betragtning til den [omtvistede] beslutning, at idet de private overtageres indskud var betydeligt og sammenfaldende, kunne det i det hele forkastes, at der forelå støtte. Kommissionen konstaterede endvidere, at det faste afkast udgjorde en passende forrentning af den investerede kapital, og at klausulen om ophævelse af overtagelsen var uden betydning i relation til ligebehandlingen. Kommissionen konkluderede i beslutningens 365. betragtning, at CGMF’s kapitalindskud på 8,75 mio. EUR ikke udgjorde statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF. 24 Kommissionen bemærkede derefter i 372.-378. betragtning til den [omtvistede] beslutning, at foranstaltninger for 38 mio. EUR i form af støtte til enkeltpersoner, indsat på en spærret konto, ville blive gennemført i tilfælde af, at overtagerne iværksætter en ny socialplan, og at de ikke kan svare til gennemførelsen af planerne for personalenedskæringerne i planen fra 2002. Denne støtte kan efter Kommissionens opfattelse kun udbetales til enkeltpersoner, hvis ansættelseskontrakt hos SNCM er blevet afbrudt. Disse foranstaltninger udgør derfor ikke omkostninger, der hidrører fra normal anvendelse af den gældende social- og arbejdsmarkedslovgivning ved afbrydelse af ansættelseskontrakter. Kommissionen konkluderede, at denne støtte til enkeltpersoner, som blev godkendt af staten og ikke af staten i sin egenskab af aktionær, derfor henhørte under medlemsstaternes social- og arbejdsmarkedspolitik og af denne grund ikke udgjorde en støtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF. 25 Med hensyn til det restbeløb på 22,52 mio. EUR, der blev anmeldt som omstruktureringsstøtte, dvs. det restbeløb på 76 mio. EUR, der blev anmeldt i forbindelse med planen fra 2002, og på 53,48 mio. EUR, der blev anset for forenelig med fællesmarkedet i henhold til artikel 86, stk. 2, EF […], fandt Kommissionen i 381. betragtning til den [omtvistede] beslutning, at det udgjorde en statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF. Den undersøgte dernæst denne foranstaltnings forenelighed med rammebestemmelserne. 26 Kommissionen fastslog i 387.-401. betragtning til den [omtvistede] beslutning, at SNCM i 2002 var en kriseramt virksomhed som omhandlet i rammebestemmelsernes punkt 5, litra a), og punkt 6, og at planen fra 2002 kunne sikre virksomhedens tilbagevenden til rentabel drift i overensstemmelse med rammebestemmelsernes punkt 31-34. 27 Med hensyn til at forhindre urimelig konkurrencefordrejning (rammebestemmelsernes punkt 35-39) fandt Kommissionen i 404. betragtning til den [omtvistede] beslutning, at der ikke var overkapacitet på markedet for søtransport til Korsika, og at der derfor ikke var anledning til at foreskrive markedssanerende foranstaltninger. Kommissionen anførte herefter i 406. betragtning til den nævnte beslutning, at den anmeldte omstruktureringsplan i betydeligt omfang bidrog til at reducere virksomhedens tilstedeværelse på markedet. Kriteriet om forhindring af urimelige konkurrencefordrejninger var derfor også opfyldt. 28 Kommissionen bemærkede i 410.-419. betragtning til den [omtvistede] beslutning, at behovet for støtte, der som minimum beregnes i henhold til rammebestemmelsernes punkt 40 og 41, var begrænset til 19,75 mio. EUR den 9. juli 2003, med forbehold for nettoprovenuet af salget af aktiverne, der var fastsat i beslutningen fra 2003. Med henblik herpå begyndte Kommissionen med at beregne SNCM’s likviditetsbehov for dens omstruktureringsplan. Omkostningerne ved omstruktureringsplanen blev ifølge Kommissionen opgjort til 46 mio. EUR. Kommissionen fratrak herefter alle de afhændelser, som blev gennemført mellem den 18. februar 2002 (datoen for anmeldelsen af planen fra 2002) og den 9. juli 2003 (datoen for vedtagelsen af beslutningen fra 2003), dvs. 26,25 mio. EUR, og resultatet heraf var 19,75 mio. EUR. 29 Med hensyn til de kompenserende modydelser fastslog Kommissionen, at samtlige betingelser, der var fastsat i beslutningen fra 2003 vedrørende erhvervelserne, benyttelsen af flåden, salget af aktiver, forbuddet mod at tilbyde lavere priser end hver af konkurrenterne […] og begrænsningen af antallet af sejladser på ruterne til Korsika, var blevet overholdt i næsten fuldt omfang. For så vidt som disse betingelser var overholdt, og det anmeldte støttebeløb var væsentligt lavere end det støttebeløb, der blev godkendt i 2003, fandt Kommissionen det ikke formålstjenligt at fastsætte yderligere forpligtelser. Efter således at have taget hensyn til summen af de ekstra afhændelser, der var fastsat i beslutningen fra 2003, fandt Kommissionen i 434. betragtning til den [omtvistede] beslutning, at det endelige restbeløb for omstrukturering, opgjort til 15,81 mio. EUR, udgjorde statsstøtte, som er forenelig med fællesmarkedet i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), EF. 30 [D]en [omtvistede] beslutning[s dispositive del] har følgende ordlyd: »Artikel 1 Den af den franske stat ydede kompensation til SNCM på 53,48 mio. EUR for varetagelse af public service-forpligtelser i perioden 1991-2001 udgør ulovlig statsstøtte i den i EF-traktatens artikel 88, stk. 3, fastsatte betydning, men er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 86, stk. 2. Den negative salgspris for SNCM på 158 mio. EUR, CGMF’s overtagelse af udgifterne på 38,5 mio. EUR til sociale foranstaltninger til fordel for de ansatte og den fælles og samtidige rekapitalisering af SNCM via CGMF med 8,75 mio. EUR udgør ikke statsstøtte i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, fastsatte betydning. Omstruktureringsstøtten på 15,81 mio. EUR, som Frankrig har ydet [SNCM], udgør ulovlig statsstøtte i den i EF-traktatens artikel 88, stk. 3, fastsatte betydning, men er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 86, stk. 2. Artikel 2 Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.««