Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Praejudicielle spoergsmaal - Domstolens kompetence - graenser - statsstoette - de nationale retters rolle - fuldstaendig beskyttelse af borgernes rettigheder - mulighed for at indhente oplysninger hos Kommissionen eller forelaegge Domstolen en anmodning om praejudiciel afgoerelse

(EF-traktaten, art. 92 (efter aendring nu art. 87 EF), art. 93, stk. 3, og art. 177 (nu henholdsvis art. 88, stk. 3, EF og art. 234 EF))

2 Statsstoette - begreb - anvendelse af en almindelig undtagelsesordning for konkurs for stoerre insolvente virksomheder - omfattet - betingelser

(EF-traktaten, art. 92 (efter aendring nu art. 87 EF))

3 Statsstoette - eksisterende stoette og ny stoette - underretning til Kommissionen - ivaerksaettelse foer Kommissionens beslutning - forbud - raekkevidde

(EF-traktaten, art. 92 (efter aendring nu art. 87 EF) og art. 93 (efter aendring nu art. 88 EF))

Sammendrag

1 Domstolen har ikke under en sag, der er anlagt i henhold til traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF), kompetence til at fortolke national ret eller traeffe afgoerelse om en national foranstaltnings forenelighed med faellesskabsretten.

En national ret kan imidlertid ved kontrollen med, at medlemsstaterne opfylder deres forpligtelser ifoelge traktatens artikel 92 (efter aendring nu artikel 87 EF) og 93 (nu artikel 88 EF), for at fastslaa, om en statslig foranstaltning, som er indfoert uden iagttagelse af den forudgaaende undersoegelsesprocedure efter traktatens artikel 93, stk. 3, skulle have vaeret underkastet denne procedure, vaere noedt til at fortolke det i traktatens artikel 92 omhandlede stoettebegreb. Saafremt den er i tvivl om, hvorledes den skal klassificere den omhandlede statsstoetteforanstaltning, kan den anmode Kommissionen om naermere oplysninger herom, eller den kan eller skal i overensstemmelse med artikel traktatens artikel 177, stk. 2 og 3, forelaegge Domstolen et praejudicielt spoergsmaal om fortolkning af traktatens artikel 92.

2 Stoettebegrebet er mere generelt end tilskudsbegrebet, fordi det ikke blot omfatter positive ydelser saasom selve tilskuddene, men ligeledes de indgreb, der under forskellige former letter de byrder, som normalt belaster en virksomheds budget, og derved, uden at vaere tilskud i ordets egentlige forstand, er af samme art og har samme virkninger. Endvidere indebaerer begrebet »stoette« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i traktatens artikel 92, stk. 1 (efter aendring nu artikel 87, stk. 1, EF) noedvendigvis fordele, der direkte eller indirekte ydes ved hjaelp af statsmidler, eller som udgoer en supplerende byrde for staten eller organer, der er udpeget eller oprettet til dette formaal.

Anvendelsen af en ordning, som fraviger den almindelige konkursret til fordel for store, kriseramte industrivirksomheder, hvis gaeld til visse kategorier af kreditorer, hovedsagelig offentlige, er saerlig stor, skal anses for at give anledning til tildeling af statsstoette som omhandlet i artikel 92, stk. 1, naar det er fastslaaet, at denne virksomhed

- har haft tilladelse til at viderefoere sin oekonomiske aktivitet under omstaendigheder, hvor en saadan mulighed ville have vaeret udelukket i forbindelse med anvendelsen af den almindelige konkursret, eller

- har haft en eller flere fordele, saasom en statslig kaution, en nedsat skattesats, en fritagelse fra forpligtelsen til at betale boeder eller et reelt afkald, helt eller delvist, paa det offentliges fordringer, som en anden insolvent virksomhed ikke ville have haft krav paa ved anvendelsen af den almindelige konkursret.

3 Det fremgaar saavel af indholdet af som maalsaetningerne med bestemmelsen i traktatens artikel 93 (nu artikel 88 EF), at stoetteordninger, der allerede var gaeldende foer tidspunktet for traktatens ikrafttraeden, og stoetteordninger, der lovligt er blevet ivaerksat under iagttagelse af de i traktatens artikel 93, stk. 3, fastsatte krav, herunder stoetteordninger, der er blevet meddelt Kommissionen, uden at denne tager stilling til de meddelte stoetteprojekters forenelighed med faellesmarkedet i rimelig god tid efter, at disse er blevet overvejet og undersoegt, jf. fortolkningen af denne artikel i Domstolens dom af 11. december 1973 (sag 120/73), skal anses for eksisterende stoetteordninger efter artikel 93, stk. 1. Derimod skal foranstaltninger, hvorved der paataenkes indfoerelse eller aendring af stoette, anses for nye stoetteforanstaltninger, der er underlagt underretningsforpligtelsen ifoelge sidstnaevnte bestemmelse, hvorved bemaerkes, at aendringer kan vedroere saavel eksisterende stoetteordninger som oprindelige planer om paataenkt stoette, som Kommissionen er blevet underrettet om.

Naar det saaledes er godtgjort, at en ordning, som fraviger den almindelige konkursret, i og for sig kan foere til ydelse af statsstoette som omhandlet i artikel 92, stk. 1, kan denne ordning derfor ikke gennemfoeres, hvis den ikke er blevet meddelt Kommissionen, og, saafremt meddelelse har fundet sted, ikke foer Kommissionen har truffet en afgoerelse, der anerkender, at projektet er foreneligt med faellesmarkedet, eller, saafremt Kommissionen ikke inden to maaneder fra meddelelsen har truffet afgoerelse, foer denne frists udloeb.