Appel iværksat den 23 september 2021 af Public.Resource.Org, Inc., og Right to Know CLG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Udvidede Afdeling) den 14. juli 2021 i sag T-185/19, Public.Resource.Org, Inc. og Right to Know CLG mod Europa-Kommissionen

(Sag C-588/21 P)

(2022/C 11/21)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Public.Resource.Org, Inc. og Right to Know CLG (ved solicitor F. Logue, Rechtsanwalt J. Hackl og Rechtsanwalt C. Nüßing)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen, Comité européen de normalisation (CEN), Asociación Española de Normalización (UNE), Asociaţia de Standardizare din România (ASRO), Association française de normalisation (AFNOR), Austrian Standards International (ASI), British Standards Institution (BSI), Bureau de normalisation/Bureau voor Normalisatie (NBN), Dansk Standard (DS), Deutsches Institut für Normung eV (DIN), Koninklijk Nederlands Normalisatie Instituut (NEN), Schweizerische Normen- Vereinigung SNV, Standard Norge, Suomen Standardisoimisliitto ry (SFS), Svenska institutet för standarder (SIS) og Institut za standardizaciju Srbije (ISS)

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

— Den appellerede dom ophæves, og der gives aktindsigt i de ønskede dokumenter (EN 71-4:2013, EN 71-5:2015, EN 71-12:2013, og EN 12472:2005+A1:2009).

— Subsidiært hjemvises sagen til Retten.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender og væsentligste argumenter

1. Det er foretaget et fejlskøn ved vurderingen af, hvordan undtagelsen i artikel 4, stk. 2, første led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) skal anvendes. a. I den første del begik Retten en retlig fejl, idet den vurderede den ophavsretlige beskyttelse fejlagtigt, da den: — ikke anerkendte, at de harmoniserede standarder, der er anmodet om aktindsigt i, ikke kan være omfattet af den ophavsretlige beskyttelse, da de er en del af EU-retten, og retsstatsprincippet fastsætter krav om fri adgang til lovgivningen; — ikke anerkendte, at selv hvis de harmoniserede standarder, der er anmodet om aktindsigt i, kan være omfattet af den ophavsretlige beskyttelse, skal den fri adgang til loven have prioritet over den ophavsretlig beskyttelse; — fejlagtigt fastslog, at Kommissionen ikke havde bemyndigelse til at undersøge, hvorvidt de harmoniserede standarder, der er anmodet om aktindsigt i, var omfattet af en ophavsret, og — fejlagtigt fastslog, at de harmoniserede standarder, der er anmodet om aktindsigt i, udgjorde en intellektuel frembringelse og dermed et »værk«, hvortil der er knyttet en ophavsret. b. I den anden del begik Retten en retlig fejl ved dens vurdering af virkningen på forretningsmæssige interesser, da den: — fejlagtigt anvendte en formodning om, at de harmoniserede standarder, der er anmodet om aktindsigt i, ville skade den interesse, som er beskyttet af artikel 4, stk. 2, første led, i forordning (EF) nr. 1049/2001, og — ikke vurderede de konkrete virkninger på forretningsmæssige interesser.

2. Der er begået en retlig fejl, idet det ikke blev anerkendt, at der foreligger en mere tungtvejende offentlig interesse. Retten begik en retlig fejl, idet den ikke anerkendte en mere tungtvejende offentlig interesse, da den: — med urette fastslog, at sagsøgerne ikke havde begrundet deres anmodning tilstrækkeligt, — lagde vægt på en omstændighed, der er uden relevans, nemlig det europæiske standardiseringssystem funktionsmåde, — fastslog, at afgørelsen i James Elliott (sag C-613/14) (2) ikke fastsætter et krav om proaktiv formidling for harmoniserede standarder, og — fastslog, at harmoniserede standarder kun skaber retsvirkninger for de berørte personer.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 43).

(2) Domstolens dom af 27.10.2016 (sag C-613/14, James Elliott Construction, EU:C:2016:821).