Det kan ikke kræves, at Kommissionen i denne meddelelse ikke blot angiver de væsentlige faktiske og retlige omstændigheder, den på dette tidspunkt i den administrative procedure anser for at udgøre en overtrædelse af de fællesskabsretlige konkurrenceregler, men også angiver, i det mindste summarisk, grundene til, at den i forbindelse med denne samme procedure ikke vil lægge visse elementer, som den oprindeligt undersøgte eller påtænkte at undersøge, til grund. Hvis dette ikke var tilfældet, ville Kommissionens begrundelsespligt på tidspunktet for fremsendelsen af klagepunktsmeddelelsen blive udvidet til elementer, som pr. definition ikke er væsentlige for forløbet af den procedure, den har planlagt. En sådan begrundelsespligt går ud over kravene fastsat i retspraksis.

Bedømmelsen i en klagepunktsmeddelelse i henhold til fællesskabsforordninger har til opgave at fastslå genstanden for den administrative procedure over for de virksomheder, som proceduren angår. I den forbindelse skal klagepunktsmeddelelsen klart angive alle de væsentlige faktiske forhold, som Kommissionen støtter sig på i denne fase af proceduren. Denne angivelse kan være summarisk, da en sådan meddelelse er et forberedende dokument, hvis faktiske og retlige bedømmelser alene er af foreløbig karakter.

Hvad angår en procedure efter artikel 81 EF skal der sondres mellem to faser i den administrative procedure, nemlig undersøgelsesfasen inden klagepunktsmeddelelsen og resten af den administrative procedure. Hver af disse successive faser har sin egen indre logik. Den første fase skal gøre det muligt for Kommissionen at tage stilling til procedurens retning, og den anden fase skal gøre det muligt for Kommissionen endeligt at tage stilling til den kritiserede overtrædelse.

I henhold til punkt 1 A, fjerde afsnit, i retningslinjerne for beregningen af bøder i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, i EKSF-traktaten er det nødvendigt med henblik på bedømmelsen af overtrædelsens grovhed at tage hensyn til virksomheders faktiske økonomiske muligheder for at påføre andre økonomiske beslutningstagere alvorlig skade. Dette hensyn indebærer, at det er nødvendigt at fastsætte størrelsen af markederne.

Følgelig er størrelsen af det berørte marked i princippet ikke et obligatorisk element, men blot et relevant element blandt andre ved vurderingen af overtrædelsens grovhed og fastlæggelsen af bødens størrelse.

Grovheden af overtrædelser af Fællesskabets konkurrenceregler skal fastslås på grundlag af en lang række forhold, herunder sagens særlige omstændigheder, dens sammenhæng og bødernes afskrækkende virkning, uden at der er opstillet en bindende eller udtømmende liste over de kriterier, som obligatorisk skal tages i betragtning.

En virksomheds økonomiske mulighed for at påføre andre økonomiske beslutningstagere alvorlig skade kan fastlås på grundlag af konstateringer såsom deres lederstilling på det berørte marked.

Selv om en virksomheds markedsandele med henblik på fastsættelsen af størrelsen af en bøde for overtrædelse af Fællesskabets konkurrenceregler er relevante ved vurderingen af, hvilken indflydelse virksomheden har haft på markedet, er Kommissionen ikke forpligtet til at vurdere den pågældende virksomheds faktiske økonomiske mulighed for at påføre andre økonomiske beslutningstagere alvorlig skade ved at foretage en forudgående afgrænsning af markedet samt en bedømmelse af størrelsen heraf, idet der tages hensyn til størrelsen af dens omsætning.

Selv om præmisserne til en dom afsagt af Retten er udtryk for en fejlagtig anvendelse af fællesskabsretten, må appellen forkastes, hvis det fremgår, at dommens konklusion er berettiget af andre grunde.

I forbindelse med beregningen af størrelsen af en bøde for overtrædelse af Fællesskabets konkurrenceregler gælder, at selv om overtrædelsens konkrete indvirkning på markedet er et element, der skal tages hensyn til med henblik på at bedømme overtrædelsens grovhed, drejer det sig om et kriterium blandt andre, såsom overtrædelsens art og det geografiske markeds udstrækning. Det fremgår endvidere af punkt 1 A, første afsnit, i retningslinjerne for beregningen af bøder i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, i EKSF-traktaten, at der kun skal tages hensyn til denne indvirkning, når den kan måles.

Hvad angår horisontale priskarteller eller markedsopdelende karteller fremgår det også af de nævnte retningslinjer, at disse karteller kan kvalificeres som meget alvorlige overtrædelser, alene på grund af deres art, uden at Kommissionen skal godtgøre overtrædelsens konkrete indvirkning på markedet. I dette tilfælde udgør overtrædelsens konkrete indvirkning kun et element blandt andre, der, såfremt det er måleligt, giver Kommissionen mulighed for at forhøje bødens udgangsbeløb.

Når Kommissionen er af den opfattelse, at en overtrædelses konkrete indvirkning på markedet er målbar, og den vil tage hensyn hertil ved beregningen af bøden, er det ikke tilstrækkeligt for Kommissionen at henvise til kartellets gennemførelse med henblik på at godtgøre overtrædelsens konkrete indvirkning på markedet. En sådan henvisning uden anden, yderligere dokumentation begrænser sig nemlig til en formodning om, at gennemførelsen af kartellet har haft en virkning på markedet.

Selv om det forhold, at overtrædelsen har en konkret indvirkning, ikke er et nødvendigt element for at kvalificere overtrædelsen som meget alvorlig, når der er tale om en aftale med et konkurrencebegrænsende formål, giver den yderligere hensyntagen til dette element Kommissionen mulighed for at forhøje bødens udgangsbeløb ud over det i retningslinjerne fastsatte mindstebeløb, uden andet loft end den maksimale begrænsning på den berørte virksomheds samlede omsætning på 10% i det foregående regnskabsår, der er fastsat for den samlede bøde i artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003.

Med hensyn til disse virkninger kan Kommissionen, når den finder det hensigtsmæssigt med henblik på beregningen af bøden at tage hensyn til dette valgfrie element, dvs. overtrædelsens konkrete indvirkning på markedet, ikke begrænse sig til blot at fremlægge en formodning, men skal fremlægge indicier, der er konkrete, troværdige og tilstrækkelige til at bedømme den faktiske påvirkning, som overtrædelsen har kunnet have på konkurrencen på det pågældende marked.

(jf. præmis 74, 75 og 78-82)