ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser ° anerkendelse og fuldbyrdelse ° grunde til naegtelse heraf ° det indledende processkrift i sagen ikke forskriftsmaessigt og rettidigt forkyndt for eller meddelt den udeblevne sagsoegte ° begrebet "udeblivelse" ° sagsoegte uden kendskab til, at der er anlagt sag mod ham, og som er repraesenteret ved en advokat uden fuldmagt fra sagsoegte ° omfattet ° soegsmaal anlagt i domsstaten til proevelse af retsafgoerelsen, fordi sagsoegte ikke havde vaeret lovligt repraesenteret ° ingen betydning

(Konventionen af 27.9.1968, art. 27, nr. 2)

Sammendrag

En sagsoegt, som ikke har kendskab til den mod ham anlagte sag, og for hvem der for retten i domsstaten moeder en advokat uden fuldmagt fra sagsoegte, har overhovedet ikke mulighed for at varetage sine interesser og maa betragtes som udebleven i den betydning, hvori udtrykket er anvendt i artikel 27, nr. 2, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, ogsaa selv om sagsbehandlingen for retten i domsstaten har vaeret kontradiktorisk. Det kan ikke foere til et andet resultat, at sagsoegte havde mulighed for at ivaerksaette et soegsmaal med paastand om ophaevelse af den trufne afgoerelse paa grund af, at han ikke havde vaeret lovligt repraesenteret, fordi det relevante tidspunkt, med hensyn til om sagsoegte kan varetage sine interesser, er sagens anlaeg.

Det foelger heraf, at konventionens artikel 27, nr. 2, finder anvendelse paa retsafgoerelser, der er truffet over for en sagsoegt, som ikke forskriftsmaessigt og rettidigt har faaet forkyndt eller meddelt det indledende processkrift i sagen, og som ikke har vaeret gyldigt repraesenteret under sagen, naar afgoerelserne, som foelge af at en angivelig repraesentant for sagsoegte har givet moede for retten i domsstaten, ikke er truffet over for en udebleven sagsoegt.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Internationale aftaler ° samarbejdsaftalen EOEF-Marokko ° marokkanske arbejdstagere beskaeftiget i en medlemsstat ° social sikring ° ligebehandling ° et medlem af en marokkansk arbejdstagers familie med bopael hos denne naegtet overgangsfordele i henhold til den nederlandske almindelige pensionsordning som foelge af sin nationalitet ° ulovligt

(Samarbejdsaftalen EOEF-Marokko, art. 41, stk. 1; Raadets forordning nr. 1408/71)

Sammendrag

Artikel 41, stk. 1, i samarbejdsaftalen mellem EOEF og Marokko skal fortolkes saaledes, at den er til hinder for, at en medlemsstat med den begrundelse, at ansoegeren er marokkansk statsborger, afslaar at tildele ydelser, der ° ligesom overgangsfordelene i henhold til den nederlandske almindelige alderspensionsordning ° er foreskrevet i dens lovgivning for statsborgere, der opfylder visse bopaelsbetingelser i denne stat, til en marokkansk arbejdstagers aegtefaelle, der opfylder disse bopaelsbetingelser. Dels udgoer disse overgangsfordele, som bestaar i et tillaeg til alderspensionen, en social sikringsydelse, der henhoerer under det materielle anvendelsesomraade for forordning nr. 1408/71 og derfor under anvendelsesomraadet for det i ovennaevnte artikel omhandlede ligebehandlingsprincip, som kan paaberaabes af den marokkanske arbejdstagers familiemedlemmer, der bor hos ham i beskaeftigelsesmedlemsstaten. Dels skal der ikke ved anvendelsen af naevnte artikel 41, stk. 1, paa en marokkansk arbejdstagers familiemedlemmer sondres mellem selvstaendige rettigheder og afledte rettigheder, og uanset den saerlige karakter af den overgangsordning, som er indfoert ved den nederlandske almindelige pensionsordning, og som tager hensyn til bopaels- og ikke til bidragsperioder, kan der ikke meddeles afslag paa tildeling af en ydelse alene med den begrundelse, at en betingelse om statsborgerskab eller en betingelse, som ikke er fastsat paa samme maade for statens egne statsborgere, ikke er opfyldt.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Faellesskabsret ° principper ° ligebehandling ° forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet ° forbud ° anvendelsesomraade ° national bestemmelse, der paalaegger udenlandske sagsoegere at stille sikkerhed for sagsomkostningerne (cautio judicatum solvi) ° omfattet ° betingelse

(EF-traktaten, art. 6, stk. 1)

2. Faellesskabsret ° principper ° ligebehandling ° forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet ° forbud ° national bestemmelse, der paalaegger udenlandske sagsoegere at stille sikkerhed for sagsomkostningerne (cautio judicatum solvi) ° anvendelse i forbindelse med en sag, der har sammenhaeng med udoevelsen af grundlaeggende friheder, som er sikret ved traktaten ° ikke tilladt

(EF-traktaten, art. 6, stk. 1)

Sammendrag

1. En national civilprocesretlig regel i en medlemsstat, hvorefter en anden medlemsstats statsborgere og juridiske personer, som ikke har bopael eller hjemsted i foerstnaevnte medlemsstat, og som oensker at anlaegge sag mod en af dennes statsborgere eller et selskab med hjemsted dér, skal stille sikkerhed for sagsomkostningerne (cautio judicatum solvi), falder inden for EF-traktatens anvendelsesomraade i artikel 6, stk. 1' s forstand, og er underlagt det generelle forbud mod forskelsbehandling i denne bestemmelse, i det omfang den ° eventuelt blot indirekte ° paavirker udvekslingen af varer og tjenesteydelser inden for Faellesskabet, hvilket bl.a. kan vaere tilfaeldet, hvis den finder anvendelse i forbindelse med en sag om betaling for leverede varer.

2. EF-traktatens artikel 6, stk. 1, skal fortolkes saaledes, at det er i strid med bestemmelsen, at en medlemsstat kraever, at juridiske personer med hjemsted i en anden medlemsstat, som har anlagt sag ved en ret i foerstnaevnte medlemsstat mod en af dennes statsborgere eller et selskab med hjemsted dér, skal stille sikkerhed for de sagsomkostninger, som de kan blive tilpligtet at betale, naar dette ikke kan kraeves af juridiske personer i den paagaeldende medlemsstat, og sagen har sammenhaeng med udoevelsen af grundlaeggende friheder, som er sikret ved faellesskabsretten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Institutionernes retsakter ° direktiver ° medlemsstaternes gennemfoerelse ° gennemfoerelse af et direktiv uden lovgivning ° betingelser ° private garanteret retssikkerhed ° utilstraekkeligheden af en praksis ved en domstol, som i mangel af udtrykkelige retsforskrifter sikrer private de i direktivet fastsatte rettigheder

(Raadets direktiv 89/665, art. 2)

2. Institutionernes retsakter ° direktiver ° medlemsstaternes gennemfoerelse ° direktiv 89/665 ° medlemsstaternes forpligtelse til hvad angaar offentlige kontrakter at fastsaette en procedure, som goer det muligt for Kommissionen at intervenere, saafremt faellesskabsretten overtraedes ° medlemsstaternes mulighed for at tillaegge private ansvaret som ordregivende myndighed ° gennemfoerelse, som ikke kan sikres alene ved anvendelse af traktatens artikel 5 ° noedvendigheden af gennemfoerelsesforanstaltninger

(EF-traktaten, art. 5; Raadets direktiv 89/665, art. 3)

Sammendrag

1. Ved gennemfoerelse af direktiver er det saerlig vigtigt af hensyn til retssikkerheden, at de privates retsstilling er klar og bestemt, saa de saettes i stand til at faa fuld kendskab til deres rettigheder og i givet fald kan haandhaeve dem ved de nationale domstole.

Dette er ikke tilfaeldet, naar en domstol i en medlemsstat fortolker en national lovgivning i overensstemmelse med direktiv 89/665 om klageprocedurerne i forbindelse med offentlige kontrakter og antager, at adgangen efter den nationale lovgivning til at opnaa en foreloebig judiciel beskyttelse er tilstraekkelig i forhold til direktivets krav, selv om betingelserne i direktivets artikel 2 vedroerende befoejelsen for medlemsstaternes klageinstanser til at traeffe alle midlertidige foranstaltninger om indgaaelse af offentlige kontrakter uden hensyn til, om der er taget nogen forudgaaende retsskridt, ikke er korrekt gennemfoert i den nationale lovgivning.

2. I det omfang, private kan faa tillagt ansvaret som ordregivende myndighed ved indgaaelsen af en kontrakt, som er omfattet af direktiv 89/665 om klageprocedurerne i forbindelse med offentlige kontrakter, er den forpligtelse til loyalt samarbejde og bistand, som efter traktatens artikel 5 paahviler medlemsstaterne med henblik paa at lette Kommissionen gennemfoerelsen af dens opgave, ikke tilstraekkelig til at sikre gennemfoerelse af direktivets artikel 3, som foreskriver en procedure for, hvorledes Kommissionen kan intervenere over for de kompetente myndigheder i en medlemsstat og en ordregivende myndighed, naar den finder, at der under en procedure om indgaaelse af en offentlig kontrakt er begaaet en klar og aabenbar overtraedelse af faellesskabsretten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Praejudicielle spoergsmaal ° formaliteten ° noedvendigheden af at give Domstolen tilstraekkelige oplysninger om sagens faktiske og retlige omstaendigheder

(EF-traktaten, art. 177; EF-statutten for Domstolen, art. 20)

2. Miljoe ° bortskaffelse af affald ° direktiv 91/156/EOEF ° medlemsstaternes adgang til at vedtage bestemmelser om straf for overtraedelse af faellesskabsretten ° raekkevidde

(Raadets direktiv 91/156)

Sammendrag

1. For at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, den nationale ret kan bruge, er det paakraevet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstaendigheder og de regler, som de forelagte spoergsmaal haenger sammen med, eller i al fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spoergsmaal.

De oplysninger, der gives i forelaeggelsesbeslutningerne, tjener ikke blot til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre beroerte parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen. Det paahviler Domstolen at overvaage, at denne mulighed bevares, naar henses til, at det i henhold til ovennaevnte bestemmelse kun er forelaeggelsesbeslutningerne, der meddeles de paagaeldende parter.

2. Traktatens artikel 5 og artikel 189, stk. 3, skal fortolkes saaledes, at en medlemsstat ikke herved er afskaaret fra at benytte strafferetlige sanktioner for paa hensigtsmaessig maade at sikre, at forpligtelserne ifoelge direktiv 91/156 om aendring af direktiv 75/442 om affald opfyldes, saafremt de i den forbindelse fastsatte strafferetlige sanktioner er de samme som dem, der finder anvendelse i tilfaelde af overtraedelser af samme art og grovhed i national ret, og er effektive, staar i et rimeligt forhold til overtraedelsen og har en afskraekkende virkning.

Selv om der ikke ved det omhandlede direktiv er paalagt medlemsstaterne nogen praecis forpligtelse med hensyn til reglerne om kontrol og sanktioner, kan det dog ikke heraf sluttes, at nationale bestemmelser om straf for overtraedelser af de lovregler, hvorved direktivet ivaerksaettes, er i strid med direktivet. Medlemsstaterne er nemlig med forbehold af deres frihed ved valg af form og midler i henhold til traktatens artikel 189, stk. 3, forpligtet til at vaelge de bedst egnede former og midler for at sikre direktivernes tilsigtede virkninger og skal paa vilkaar som naevnt i medfoer af traktatens artikel 5 traeffe alle foranstaltninger, som er egnede til at sikre faellesskabsrettens gennemslagskraft.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal ° fysiske eller juridiske personer ° retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt ° Kommissionens beslutning om at yde oekonomisk stoette til aktioner vedroerende beskyttelse af levesteder og af naturen rettet til medlemsstaterne ° landmaend, der driver virksomhed i et beroert omraade, og deres sammenslutninger ° ret til at blive hoert, foer beslutningen traeffes ° ingen ° afvisning

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4; Raadets forordning nr. 1973/92)

Sammendrag

Landmaend, som udoever virksomhed i de beroerte omraader, og sammenslutninger, der repraesenterer disse, kan ikke anses for at vaere individuelt beroert af en kommissionsbeslutning, som er rettet til nogle medlemsstater, og som angaar finansiering i henhold til forordning nr. 1973/92 af aktioner til beskyttelse af levesteder og af naturen, med den begrundelse, at de skulle have vaeret hoert, foer den blev truffet. Dels indeholder den naevnte forordning nemlig ingen bestemmelse, der fastslaar en forpligtelse til at hoere beroerte borgere, foer der ydes medlemsstaterne oekonomisk stoette, dels indeholder det femte miljoeprogram, som har til formaal at opstille en ramme for definitionen og ivaerksaettelsen af Faellesskabets politik paa miljoeomraadet, ingen retsregler af bindende karakter, hvorfor dets vedtagelse ikke bevirker, at der paalaegges Kommissionen en saadan forpligtelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnaermelse af lovgivningerne ° kvaliteten af ferskvand, der kraever beskyttelse eller forbedring for at vaere egnet til, at fisk kan leve deri, og kvalitetskrav til skaldyrvande ° direktiv 78/659 og 79/923 ° noedvendigt, at medlemsstaterne foretager en praecis gennemfoerelse

(Raadets direktiv 78/659 og 79/923)

2. Medlemsstater ° forpligtelser ° gennemfoerelse af direktiver ° manglende gennemfoerelse ° begrundelse ° ulovlig

(EF-traktaten, art. 169)

3. Tilnaermelse af lovgivningerne ° kvaliteten af ferskvand, der kraever beskyttelse eller forbedring for at vaere egnet til, at fisk kan leve deri, og kvalitetskrav til skaldyrvande ° direktiv 78/659 og 79/923 ° pligt til at udarbejde specifikke programmer med henblik paa at mindske forureningen

(Raadets direktiv 78/659, art. 5, og direktiv 79/923, art. 5)

Sammendrag

1. Direktiv 78/659 og 79/923 har til formaal at beskytte menneskers sundhed ved en overvaagning af kvaliteten af de vandomraader, hvori der lever eller kan leve fisk, der er egnede til menneskelig konsum, eller skaldyr, som umiddelbart kan fortaeres af mennesker. Dette formaal indebaerer, at i alle de tilfaelde, hvor en manglende overholdelse af de paakraevede foranstaltninger kan bringe menneskers sundhed i fare, skal de paagaeldende kunne paaberaabe sig bindende retsforskrifter for at kunne haandhaeve deres rettigheder. En korrekt gennemfoerelse af direktiverne forudsaetter derfor, at der vedtages bestemmelser, som ubestrideligt er bindende.

2. En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig bestemmelser, fremgangsmaader eller forhold i sin nationale retsorden til stoette for, at forpligtelser og frister, der foelger af et direktiv, ikke overholdes.

3. Det fremgaar klart af ordlyden i artikel 5 i direktiv 78/659 og direktiv 79/923 samt af den detaljerede opstilling i direktiverne af kontroller af vandomraaderne, at medlemsstaterne har pligt til at udarbejde specifikke programmer med henblik paa at mindske forureningen af ferskvandsomraader og af skaldyrvande inden for henholdsvis fem og seks aar.

Hverken den omstaendighed, at der ° i forhold til direktiv 78/659 ° findes generelle saneringsprogrammer med en maalsaetning om reduktion af forureningen af vandomraader med spildevand, eller den omstaendighed, at det ° i forhold til direktiv 79/923 ° i forbindelse med visse proevetagninger er blevet konstateret, at skaldyrvandene opfylder direktivets krav, kan begrunde en fritagelse fra pligten til at udarbejde specifikke programmer i overensstemmelse med direktivernes artikel 5.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Medlemsstater ° forpligtelser ° gennemfoerelse af direktiver ° manglende gennemfoerelse ° begrundelse ° ulovlig

(EF-traktaten, art. 169)

Sammendrag

En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig bestemmelser, fremgangsmaader eller forhold i sin nationale retsorden til stoette for, at forpligtelser og frister, der foelger af et direktiv, ikke overholdes.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fri udveksling af tjenesteydelser ° restriktioner ° tilladte ° betingelser

(EF-traktaten, art. 59)

2. Fri udveksling af tjenesteydelser ° retslig inkasso ° restriktioner ° advokattvang ° begrundet i almene hensyn ° beskyttelse af modtagerne af tjenesteydelser og hensynet til en ordnet retspleje ° tilladt

(EF-traktaten, art. 59)

Sammendrag

1. Nationale bestemmelser, der goer det umuligt for statsborgere i de andre medlemsstater at udfoere tjenesteydelser, falder kun uden for forbuddet i artikel 59, hvis fire betingelser er opfyldt, nemlig, at de anvendes uden forskelsbehandling, er begrundet i tvingende almene hensyn, er egnede til at sikre virkeliggoerelsen af det formaal, de forfoelger, og ikke gaar ud over, hvad der er noedvendigt for at opnaa formaalet. Restriktioner, der er begrundet i tvingende almene hensyn, er dog kun tilladt i det omfang, disse hensyn ikke allerede tilgodeses i kraft af de bestemmelser, tjenesteyderen er undergivet i den medlemsstat, hvor han er etableret.

2. Traktatens artikel 59 er ikke til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter en virksomhed med hjemsted i en anden medlemsstat ikke ad rettens vej maa inddrive fordringer for andre, fordi denne form for virksomhed kun kan udoeves erhvervsmaessigt af advokater. Dette forbud er ikke diskriminerende, da det gaelder uden forskel for saavel indenlandske tjenesteydere som tjenesteydere fra andre medlemsstater, og da det dels sigter mod at beskytte modtagerne af tjenesteydelser mod den skade, de ville kunne lide som foelge af raadgivning fra personer, som ikke besidder de fornoedne faglige kvalifikationer eller ikke opfylder de stillede vandelskrav, dels sigter mod en ordnet retspleje. Forbuddet er egnet til at naa dette maal paa grund af den garanti for sagkundskab, der sikres ved en advokats medvirken, og det gaar ikke videre end noedvendigt for at naa det tilstraebte maal, selv om det ikke findes i andre medlemsstater, da det henhoerer under en medlemsstats kompetence at afgoere, i hvilket omfang en bestemt virksomhed skal vaere forbeholdt advokater.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Faelles toldtarif ° toldpositioner ° fisk, der gaar under den almindelige betegnelse "lange" (videnskabeligt navn "Molva molva") ° ikke omfattet af toldpositionerne 03.02 A I b) og 03.02 A II a) omfattende torsk, saltet, i saltlage eller toerret ° henfoerelse under toldpositionerne 03.02 A I f) og 03.02 A II d) ° ikke omfattet af toldfritagelse

(Raadets forordning nr. 3796/81, art. 20, bilag VI)

2. De Europaeiske Faellesskabers egne indtaegter ° efteropkraevning af import- eller eksportafgifter ° betingelser for anvendelse af artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1697/79 ° fejl fra myndighedernes side, som debitor "ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget" ° bedoemmelseskriterier

Sammendrag

1. Toldpositionerne 03.02 A I b) og 03.02 A II a) i toldtariffen, der omfatter henholdsvis torsk, hel, uden hoved, renset eller skaaret, og filet af torsk, saltet, i saltlage, toerret eller roeget, jf. aendringerne ved forordning nr. 3796/81 om den faelles markedsordning for fiskerivarer, skal efter den almindelige tariferingsbestemmelse nr. 1 vedroerende fortolkningen af den faelles toldtarif fortolkes saaledes, at opregningen af de arter, der under deres videnskabelige navn efter ordet torsk er naevnt i parentes, er udtoemmende, saaledes at lange, hvis videnskabelige navn er "Molva molva", ikke omfattes af de naevnte toldpositioner, men skal henfoeres under opsamlingspositionerne 03.02 A I f) og 03.02 A II d), hvorfor denne fisk ikke kan indfoeres med toldfritagelse i henhold til forordningens artikel 20.

2. Afgoerelsen af, om en af de kompetente myndigheder begaaet fejl, "som debitor ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget", jf. ordlyden i artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1697/79 om efteropkraevning af import- eller eksportafgifter, der ikke er opkraevet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfoerer en forpligtelse til at betale saadanne afgifter, skal navnlig traeffes paa grundlag af en vurdering af fejlens art, den paagaeldende erhvervsdrivendes erfaring og den agtpaagivenhed, han har udvist. De forhold, der faar betydning ved vurderingen af fejlens karakter, er den forvirring, som den anvendte terminologi kan give anledning til, den omstaendighed, at en aendring af en forordningsbestemmelse har vaeret lidet ioejnefaldende, og den tid, der hengik, foer de kompetente myndigheder selv blev klar over denne aendring. Det tilkommer den nationale ret paa grundlag af denne fortolkning at afgoere, om den fejl, der medfoerte, at tolden ikke blev opkraevet, kunne opdages af debitor eller ej.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug ° faelles markedsordning ° maelk og mejeriprodukter ° tillaegsafgift for maelk ° strukturomlaegningsprogram for maelkeproduktionen til fordel for mindre bedrifter ° anvendelsesbetingelser ° anvendes foer tillaegsafgiftsordningen

(Raadets forordning nr. 1183/90)

2. Landbrug ° faelles markedsordning ° maelk og mejeriprodukter ° tillaegsafgift for maelk ° strukturomlaegningsprogram for maelkeproduktionen til fordel for mindre bedrifter ° medlemsstaternes pligt til at nytildele de individuelle referencemaengder, der er frigjort ved udbetaling af godtgoerelser til andre producenter for ophoer med produktionen

(Raadets forordning nr. 857/84, som aendret ved forordning nr. 1183/90, art. 3c; Kommissionens forordning nr. 1546/88, som aendret ved forordning nr. 2138/90, art. 3b)

Sammendrag

1. Anvendelsen af strukturomlaegningsprogrammet for maelkeproduktionen til fordel for mindre bedrifter, der er fastlagt ved forordning nr. 1183/90, der aendrer forordning nr. 857/84, forudsaetter noedvendigvis, at ordningen om tillaegsafgift for maelk anvendes.

Det fremgaar saaledes af betragtningerne til forordning nr. 1183/90, at det naevnte program gennem tildelingen af supplerende referencemaengder skal supplere foranstaltningen til fordel for mindre bedrifter, for at disse som helhed kan bringes op paa et produktionsniveau, der er bedre tilpasset til markedets krav, samt at en saadan tildeling af supplerende referencemaengder som et led i en ordning med styring af produktionen som det, der foreligger med maelkekvoteordningen, kun er mulig, efter at andre producenter har frigjort individuelle referencemaengder.

2. Artikel 3c i forordning nr. 857/84, som affattet ved forordning nr. 1183/90, og artikel 3b i forordning nr. 1546/88 om gennemfoerelsesbestemmelser for tillaegsafgiften for maelk, som affattet ved forordning nr. 2138/90, paalaegger medlemsstaterne en pligt til inden for den fastsatte frist at nytildele de individuelle referencemaengder, der er frigjort efter udbetaling af godtgoerelser til andre producenter, for fuldstaendig og definitiv indstilling af produktionen, idet det ved forordning nr. 1183/90 indfoerte strukturomlaegningsprogram til forskel fra andre faellesskabsforordninger, der er vedtaget inden for rammerne af tillaegsafgiftsordningen, ikke har til formaal at nedbringe maelkeproduktionen, men at forbedre produktionsstrukturerne i mindre bedrifter. Formaalet med denne foranstaltning kan imidlertid kun realiseres, saafremt disse bedrifter fortsaetter med at producere maelk, og saafremt de beroerte producenter kan opnaa de ekstra kvoter, som kraeves hertil.

Den omstaendighed, at maelkeproduktionen i en medlemsstat har vaeret langt stoerre end den maksimale maengde, denne stat har faaet tildelt i henhold til tillaegsafgiftsordningen, kan ikke begrunde, at denne stat ensidigt standser nytildeling af de individuelle referencemaengder, der er blevet frigjort i henhold til strukturomlaegningsprogrammet.