DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) AF 2 MAJ 1985. - CLAUDIA DE ANGELIS MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - SAG 246/83.



Samling af Afgørelser 1985 side 01253



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 . Tjenestemaend _ vederlag _ udlandstillaeg _ formaal _ begrebet udlaendighed

( Tjenestemandsvedtaegten , bilag VII , art . 4 , stk . 1 )

2 . Tjenestemaend _ vederlag _ udlandstillaeg _ princippet om ligebehandling af maend og kvinder _ raekkevidde

( Tjenestemandsvedtaegten , bilag VII , art . 4 , stk . 1 )

Sammendrag

1 . Udlandstillaegget har til formaal at opveje de saerlige byrder og ulemper , som ansaettelsen ved Faellesskaberne forvolder de tjenestemaend , der af denne grund er tvunget til at skifte bopael . Dernaest afhaenger begrebet udlaendighed ligeledes af tjenestemandens subjektive forhold , dvs . spoergsmaalet om , i hvilket omfang tjenestemanden er integreret i sine nye omgivelser , f.eks . derved at han har bopael eller udoever sit hovederhverv dér .

2 . Princippet om ligebehandling betyder , at maend og kvinder skal vaere sikret de samme arbejdsvilkaar uden forskelsbehandling , mens institutionen ikke er forpligtet til at fortolke vedtaegtens bestemmelser om udlandstillaeg forskelligt med henblik paa at kompensere for eventuelle byrder eller familiemaessige eller sociale forpligtelser .

Dommens præmisser

1 Ved staevning , indgivet til Domstolens justitskontor den 8 . november 1983 , har Claudia De Angelis , der har vaeret tjenestemand ved Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber siden den 1 . december 1982 , anlagt sag , hvori hun i det vaesentlige har nedlagt paastand om annullation af Kommissionens stiltiende afgoerelse om ikke at yde sagsoegeren udlandstillaeg , udtrykt ved sagsoegerens loensedler fra og med februar 1983 ; sagsoegeren har desuden paastaaet sig tilkendt morarenter af efterbetalingerne af udlandstillaegget .

2 Sagsoegeren , der er italiensk statsborger , boede med sin mand paa Ischia ( Italien ), indtil hun i 1970 flyttede til Bruxelles med sin mand , som tiltraadte tjenesten ved Kommissionen , og som siden da har faaet udbetalt udlandstillaeg .

3 I februar 1983 konstaterede sagsoegeren , at der paa hendes loenseddel , som ligeledes indeholdt angivelse af loennen for december og januar , ikke var angivet det i artikel 4 , stk . 1 , i vedtaegtens bilag VII fastsatte udlandstillaeg ; i bestemmelsens litra a ), 2 . led , hedder det , at tillaegget gives til den tjenestemand , der »i den femaars periode , der udloeber seks maaneder foer hans tiltraedelse af tjenesten , hverken har udoevet sit hovederhverv eller haft bopael paa en varig maade paa statens europaeiske omraade . Ved anvendelse af denne bestemmelse ses der bort fra de tilfaelde , hvor vedkommende har gjort tjeneste for en anden stat eller en international organisation« .

4 Ved skrivelse af 18 . marts 1983 indgav sagsoegeren i medfoer af vedtaegtens artikel 90 , stk . 2 , en klage vedroerende loenseddelen for februar , for saa vidt den er udtryk for et afslag paa at yde hende udlandstillaeg .

5 Kommissionens naestformand afviste klagen ved skrivelse af 5 . august 1983 . I skrivelsen hedder det , at Kommissionen fandt det rimeligt ikke laengere at foelge den tidligere administrative praksis , hvorefter bestemte familiemedlemmer ved anvendelsen af artikel 4 , stk . 1 , i vedtaegtens bilag VII blev sidestillet med tjenestemanden selv , bl.a . i betragtning af den sociale udvikling og de foretagne aendringer af vedtaegten : ophaevelse af begrebet familieoverhoved og indfoerelse af det saerlige udlandstillaeg . Selv om den ene aegtefaelle »blot foelger« den anden , og »saaledes i social henseende er naert knyttet til , maaske endda fuldt ud afhaengig af den anden aegtefaelle« , kan en saadan situation ikke vaere afgoerende for , hvorledes Kommissionen skal fortolke undtagelsesbestemmelsen i ovennaevnte artikel .

6 Da sagsoegerens klage saaledes blev afvist udtrykkeligt , har hun anlagt naervaerende sag .

7 Til stoette for soegsmaalet har sagsoegeren fremfoert tre hovedanbringender . For det foerste har hun gjort gaeldende , at den anfaegtede afgoerelse er retsstridig ifoelge sin begrundelse , idet der ikke er taget hensyn til bestemmelsens aand og formaal . Udlandstillaegget skal kompensere for de vanskeligheder og ulemper , der foelger af status som udlaending , hvorfor der maa tages hensyn til de tilfaelde , hvor tjenestemanden ikke har knyttet varige forbindelser til tjenestelandet . Da sagsoegerens mand utvivlsomt ikke har knyttet saadanne forbindelser , og da hun blot har fulgt sin mand , kan hun heller ikke antages at have knyttet saadanne forbindelser til tjenestelandet . Sagsoegeren har ikke haft andet valg end at foelge sin mand , idet hustruen efter dagaeldende italiensk ret var tvunget til at foelge sin mand overalt , hvor han maatte oenske at tage bopael . Hun var saaledes netop i en situation , hvor hendes mand gjorde tjeneste for en international organisation , nemlig Kommissionen .

8 Sagsoegeren har dernaest bemaerket , at Kommissionen til og med 1980 fortolkede artikel 4 , stk . 1 , litra a ), 2 . led , sidste saetning , i vedtaegtens bilag VII , saaledes , at den periode , en person havde tilbagelagt i et land , hvori den paagaeldende kun havde taget bopael som foelge af , at aegtefaellen gjorde tjeneste for en stat eller en international organisation , ikke skulle medregnes ved ydelse af udlandstillaegget . Den naevnte fortolkning blev aendret for tjenestemaend , der tiltraadte efter 1980 , samtidig med at udlandstillaegget fortsat blev ydet til tjenestemaend i samme situation , men som har tiltraadt tjenesten paa et tidligere tidspunkt . Kommissionen tilsidesaetter saaledes princippet om forbud mod forskelsbehandling af tjenestemaend , ved ikke at anvende vedtaegtens bestemmelser paa samme maade over for samtlige tjenestemaend , der befinder sig i den samme i vedtaegten naevnte situation .

9 Endelig har sagsoegeren gjort gaeldende , at Kommissionens nye fortolkning foerer til en forskelsbehandling mellem mandlige og kvindelige arbejdstagere og naermere bestemt er en tilsidesaettelse af bestemmelserne i Raadets direktiv af 10 . februar 1975 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder ( EFT L 45 , s . 19 ). Sociale hensyn og de familiemaessige forpligtelser , der paahviler kvinder , bl.a . at opdrage deres boern , til de har naaet skolealderen , giver i relativt lange perioder ikke tjenestemaends hustruer mulighed for at soege en stilling ved den institution , hvor deres maend er ansat . En undladelse af at tage hensyn til saadanne faktiske forhold ved fortolkningen af den paagaeldende bestemmelse er ensbetydende med en forskelsbehandling .

10 For saa vidt angaar det spoergsmaal , om der foreligger en ifoelge sin begrundelse retsstridig afgoerelse , har Kommissionen understreget , at sagsoegeren ikke var tvunget til at skifte bopael som foelge af , at hun tiltraadte tjenesten . Hun har boet i Bruxelles siden 1970 og har derfor ikke haft de saerlige byrder og ulemper i forbindelse med sin tiltraeden af tjenesten ved Kommissionen , og hun har allerede knyttet varige forbindelser til Belgien .

11 Kommissionen har begrundet aendringen af den administrative praksis med den sociale udvikling ( ophaevelse af begrebet familieoverhoved ) og foretagne aendringer af vedtaegen ( indfoerelse af det saerlige udlandstillaeg ). En saadan aendring kan imidlertid ikke bevirke , at rettigheder erhvervet af tjenestemaend , der har tiltraadt tjenesten paa et tidligere tidspunkt , bortfalder . Kommissionen har bemaerket , at den altid maa kunne aendre fortolkningen af en vedtaegtsbestemmelse som foelge af den sociale udvikling . Situationen for en tjenestemand , der har tiltraadt tjenesten inden en aendring af administrativ praksis , kan ikke sammenlignes med situationen for en tjenestemand , der har tiltraadt tjenesten efter . Spoergsmaalet om , hvorvidt der er tale om udlaendighed , konstateres ved indkaldelsen , som er det afgoerende tidspunkt for , om tillaegget skal gives .

12 Med hensyn til anbringendet om , at der er tale om forskelsbehandling mellem mandlige og kvindelige arbejdstagere , har Kommissionen bestridt , at der foreligger en saadan forskelsbehandling , idet den har anfoert , at saafremt den paagaeldende bestemmelse fortolkes forskelligt alt efter den beroerte persons koen , saaledes som sagsoegeren i det vaesentlige foreslaar , er der reelt tale om en tilsidesaettelse af forbudet mod forskelsbehandling .

13 Hertil bemaerkes foerst , at Domstolen allerede gentagne gange har fastslaaet , at udlandstillaegget har til formaal at opveje de saerlige byrder og ulemper , som ansaettelsen ved Faellesskaberne forvolder tjenestemaendene , der af denne grund er tvunget til at skifte bopael ( jfr . dom af 9 . oktober 1984 , Witte mod Europa-Parlamentet , sag 188/83 , endnu utrykt ). Dernaest afhaenger begrebet udlaendighed ligeledes af tjenestemandens subjektive forhold , dvs . spoergsmaalet om , i hvilket omfang tjenestemanden er integreret i sine nye omgivelser , f.eks . derved at han har bopael eller udoever sit hovederhverv dér . I den henseende goeres der kun undtagelse for den tjenestemand , der i den femaarsperiode , der udloeber seks maaneder foer hans tiltraedelse af tjenesten , har haft bopael i tjenestelandet , saafremt han gjorde tjeneste for en anden stat eller en international organisation . Denne undtagelse er fastsat for at tage hensyn til , at tjenestemanden under de naevnte omstaendigheder ikke kan anses for at have et egentligt tilhoersforhold til tjenestelandet , saaledes som Domstolen fastslog i dommen af 15 . januar 1981 ( Vutera , sag 1322/79 , Sml . s . 127 ).

14 Af ovennaevnte praksis fremgaar det for det foerste , at kun den tjenestemand kan kraeve det paagaeldende tillaeg , som hverken har haft varig bopael eller udoevet sit hovederhverv paa tjenestelandets omraade i den i artikel 4 i bilag VII fastsatte periode . Det maa dernaest fastslaas , at undtagelsen for bestemte personer kun vedroerer de situationer , hvor det er den tjenestemand , der tiltraeder tjenesten , som selv har gjort den naevnte tjeneste . Undtagelsesbestemmelsen begunstiger kun personer , som har gjort tjeneste for en anden stat eller en international organisation inden deres tiltraedelse af tjenesten , saaledes at de ikke stilles ringere paa den maade , at de mister udlandstillaegget som foelge af , at de skifter erhverv , og de ikke har faaet et egentligt tilhoersforhold til tjenestelandet . En saadan undtagelse fra en almindelig regel kan derfor ikke udvides til at omfatte andre personer end dem , som udtrykkeligt er omfattet af bestemmelsen .

15 Det bemaerkes desuden , at sagsoegeren ikke kan paaberaabe sig , at hun var forpligtet til at foelge sin mand paa grund af deres aegteskab og derfor er omfattet af ovennaevnte undtagelsesbestemmelse i vedtaegten . Efter de gaeldende faellesskabsretlige bestemmelser er det den faktiske bopael ved tiltraedelsen , der laegges til grund , uanset om den bestaar i medfoer af retsregler eller har andre aarsager .

16 Det kan herefter fastslaas , at sagsoegeren havde haft bopael i Bruxelles siden 1970 , dvs . i laengere tid end angivet i den paaberaabte bestemmelse . Sagsoegeren var derfor ikke tvunget til at skifte bopael og maatte heller ikke taale saerlige byrder og ulemper som foelge af , at hun tiltraadte tjenesten . Hun kan heller ikke goere gaeldende , at hun har gjort tjeneste for en anden stat eller en international organisation ; anbringendet om , at der foreligger en ifoelge sin begrundelse retsstridig afgoerelse , kan derfor ikke laegges til grund .

17 Med hensyn til anbringendet om tilsidesaettelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling af tjenestemaend maa det fastslaas , saaledes som Domstolen allerede udtalte i ovennaevnte dom af 9 . oktober 1984 vedroerende et tilsvarendeanbringende om den samme aendring af faellesskabsinstitutionernes administrative praksis , at bortset fra , at ingen til egen fordel kan paaberaabe sig en ulovlighed , der er begaaet til fordel for tredjemand , kan det ikke under de foreliggende omstaendigheder antages , at Kommissionen ved at afslaa at yde sagsoegeren udlandstillaeg har fraveget gaeldende administrativ praksis paa det tidspunkt , hvor den anfaegtede retsakt blev udstedt . Da der saaledes ikke er tale om forskelsbehandling af sagsoegeren , kan dette anbringende heller ikke laegges til grund .

18 For saa vidt angaar det sidste anbringende om tilsidesaettelse af princippet om lige loen til maend og kvinder , maa det foerst fastslaas , at hverken den paagaeldende bestemmelses ordlyd eller Kommissionens anvendelse af den paa nogen maade peger i retning af en direkte eller indirekte forskelsbehandling paa grundlag af tjenestemaendenes koen . Dernaest betyder princippet om ligebehandling , at maend og kvinder skal vaere sikret de samme arbejdsvilkaar uden forskelsbehandling , mens institutionen ikke er forpligtet til at fortolke vedtaegtens bestemmelser forskelligt med henblik paa at kompensere for eventuelle byrder eller familiemaessige eller sociale forpligtelser .

19 Sagsoegte vil saaledes vaere at frifinde .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

20 Ifoelge procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at afholde sagens omkostninger , saafremt der er nedlagt paastand herom .

21 I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne imidlertid selv de udgifter , de har afholdt i sager anlagt af de ansatte ved Faellesskaberne .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( anden afdeling )

1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Hver part baerer sine omkostninger .