12.

En løsning helt på linje hermed må efter min mening også gælde for Onkel Sam's anløb af dansk havn, således at forstå, at nævnte forbud mod om bord at beholde eller opbevare den på det åbne hav lovligt fiskede laks heller ikke kan håndhæves i den forbindelse, naturligvis under den på dette stadium i fremstillingen vel soleklare forudsætning, at det er konstateret, at fangsten er forblevet om bord, og at intet besætningsmedlem har så meget som forsøgt at lande den, frembyde eller sælge den til lands, hvilket så vidt jeg kan se blev konstateret i det foreliggende tilfælde. Det er jo velkendt, at tanken om en fuldstændig og ubetinget henførelse af et fremmed skib under havnestatens jurisdiktion også generelt er blevet imødegået i en gammel og veletableret praksis, der har fundet sit kendteste udtryk i Frankrigs Conseil d'Etat's afgørelse af 28. oktober 1806 i Sally og Newton-sagen ( 15 ). Det blev derunder gjort gældende, at en forbrydelse, som alene berørte skibet og dets besætning, ikke kunne give de lokale myndigheder anledning til at gribe ind, når der ikke var fremsat anmodning herom, og havnens fred ikke var truet. Det afgørende er her som for udøvelsen af højhedsrettigheder over for fremmede skibe i territorialfarvandet som tidligere anført, om der er tale om forhold, der alene vedrører skibet, eller rækker ud over dette. I praksis er kriteriet herom kommet meget sigende til udtryk. F.eks. har USA's Højesteret i Lauritzen mod Larsen-sagen ( 16 ) stadfæstet ældre praksis (Wildendness og US mod Flores) med en udtalelse om, at »all matters of discipline and all things done on board«, der ikke forstyrrer ro og orden i havnen, må henhøre under flagstatens kompetence. I Institut de Droit International d'Amsterdam's resolution (fra 1957) hedder det: »The coastal State may exercise its judicial competence over delictual acts committed on board a vessel during its sojourn in the internal waters of that State ... However, according to widely accepted practice, judicial competence is not exercised in penal matters with respect to acts committed on the vessel which are not of a kind to disturb public order. Nor, in general, is judicial competence exercised in matters of civil juridiction which relate to the internal order of the vessel« ( 17 ). Da De Forenede Stater senere ville anvende forbudslovgivningen også på fremmede skibe, der anløb havne i USA, fremkom der stærke protester fra næsten alle stater, heriblandt Danmark, der gjorde gældende, at dette var i strid med folkeretten og folkeretlig praksis ( 18 ). I de Liquor Treaties, ved hvilke striden blev bilagt, anerkendes fremmede skibes ret til om bord at medtage alkoholholdige drikkevarer, der har andre lande som bestemmelsessted ( 19 ). Det just omtalte tilfælde, hvor der er tale om om bord at opbevare varer, der altså er forbudt efter havnestatens lovgivning, viser klart, at når denne stat ikke råder over oplysninger, der indicerer, at der er forsæt til at losse og indbringe de pågældende varer på landområdet, og skibet netop for så vidt stadig bærer sig ad som fremmed i forhold til samfundet på land, må det være udelukket at udvide området for den nationale lovgivnings territoriale gyldighed og for jurisdiktionskompetencen i forhold til vedkommende skib. Efter min mening mister bestemmelsen i den forordning, jeg her beskæftiger mig med, ikke, som det er blevet gjort gældende under sagen, enhver nyttig virkning som følge af den her foreslåede løsning. Først og fremmest er respekten for grundlæggende folkeretlige principper ikke noget sekundært. Dernæst er den nyttige virkning for så vidt angår laks, der fiskes fra skibe, der ikke hører hjemme i Fællesskabet, og som ikke engang dér, hvor de kommer fra, er omfattet af fiskeriforbuddet, givet med forbuddet mod at lande fangsten. I øvrigt havde den danske regering selv, som anført, på et tidspunkt, hvor der ikke forelå noget mistænkeligt, givet en forhåndsudtalelse om en situation som den, der foreligger i denne sag, og havde udtrykkeligt anerkendt, at den vällovlig. Det er som nævnt ikke muligt at gøre gældende, at der er forskel på at overtræde forbuddet mod fiskeri og forbuddet mod at opbevare fangsten om bord. Det anførte fører nødvendigvis frem til følgende konklusion: Det fællesskabsretlige forbud mod om bord at opbevare en laksefangst, der er fanget i et område på det åbne hav, kan ikke gøres gældende over for et skib, der fører et tredjelands flag og lovligt har fisket denne laks, og det kan det hverken i den eksklusive økonomiske zone, i territorialfarvandet eller principielt i havn, i alt fald ikke i det omfang, det pågældende fiskerfartøj i forhold til samfundet på land stadig bærer sig ad som et fremmed fartøj, dvs. i det omfang opbevaringen om bord af laksefangsten forbliver et rent internt anliggende for det pågældende fartøj. Det tilkommer den nationale ret at afgøre, om det i sidstnævnte henseende forholder sig sådan.