ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 118/3

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. februar 2015 — Raytek GmbH og Fluke Europe BV mod Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-134/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - den fælles toldtarif - tarifering - kombineret nomenklatur - infrarøde termiske kameraer))

(2015/C 118/03)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Raytek GmbH og Fluke Europe BV

Sagsøgt: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Konklusion

En gennemgang af det forelagte spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning (EU) nr. 314/2011 af 30. marts 2011 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur.

(1) EUT C 141 af 18.5.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 118/4

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. februar 2015 — bpost SA mod Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d‘appel de Bruxelles — Belgien)

(Sag C-340/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - posttjenester - direktiv 97/67/EF - artikel 12 - befordringspligtig virksomhed - mængderabatter - anvendelse på konsolidatorer, der samler postforsendelser - forpligtelse til ikke-diskrimineringtionstegn))

(2015/C 118/05)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d’appel de Bruxelles

Parter i hovedsagen

Sagsøger: bpost SA

Sagsøgt: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

Konklusion

Princippet om ikke-diskriminering med hensyn til takster i artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/6/EF af 20. februar 2008, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en ordning med en mængderabat pr. afsender som den i hovedsagen omhandlede.

(1) EUT C 233 af 10.8.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 118/2

Domstolens dom (Første Afdeling) af 12. februar 2015 — Theodora Hendrika Bouman mod Rijksdienst voor Pensioenen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeidshof te Antwerpen — Belgien)

(Sag C-114/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - social sikring - forordning (EØF) nr. 1408/71 - forsikring ved alderdom og dødsfald - artikel 46a, stk. 3, litra c) - fastsættelse af ydelser - nationale antikumulationsregler - undtagelse - begrebet »frivillig eller frivillig fortsat forsikring« - national pension i henhold til en tvungen forsikringsordning - mulighed for at anmode om fritagelse for tilslutning i en vis periode - omfanget af en attest, der er udstedt af den kompetente institution i en anden medlemsstat - forordning (EF) nr. 574/72 - artikel 47))

(2015/C 118/02)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Arbeidshof te Antwerpen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Theodora Hendrika Bouman

Sagsøgt: Rijksdienst voor Pensioenen

Konklusion

Artikel 46a, stk. 3, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1992/2006 af 18. december 2006, skal fortolkes således, at den omfatter den del af en ydelse, der følger af en forsikringsperiode, i hvilken den pågældende havde ret til at opnå en fritagelse for tilslutning til den tvungne forsikring, såfremt en sådan tilslutning i den pågældende periode påvirker størrelsen af socialsikringsydelsen.

(1) EUT C 147 af 25.5.2013
DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/5

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. marts 2015 — Europa-Kommissionen mod Moravia Gas Storage a.s., tidligere Globula a.s. og Den Tjekkiske Republik

(Sag C-596/13 P) (1)

((Appel - det indre marked for naturgas - forpligtelse for naturgasvirksomheder - indførelse af et system med forhandlet tredjepartsadgang til lagerfaciliteter for gas - de tjekkiske myndigheders beslutning - midlertidig undtagelse for fremtidige underjordiske gasoplagringsanlæg i Dambořice - Kommissionens afgørelse - pålæg om at trække beslutningen om undtagelse tilbage - direktiv 2003/55/EF og 2009/73/EF - tidsmæssig anvendelse))

(2015/C 171/06)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved L. Armati og K. Herrmann, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Moravia Gas Storage a.s., tidligere Globula a.s. (ved advokáti P. Zákoucký og D. Koláček) og Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, T. Müller og J. Vláčil, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Rets dom Globula mod Kommissionen (T-465/11, EU:T:2013:406) ophæves.

2) Sagens hjemvises til Retten.

3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

(1) EUT C 61 af 1.3.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/5

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 26. marts 2015 — Ambisig — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA mod Nersant — Associação Empresarial da Região de Santarém og Núcleo Inicial — Formação e Consultoria Lda (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal)

(Sag C-601/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2004/18/EF - offentlige tjenesteydelseskontrakter - procedurens forløb - tildelingskriterier - kvalifikationer hos det personale, der er udpeget til at gennemføre kontrakten))

(2015/C 171/07)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ambisig — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA

Sagsøgte: Nersant — Associação Empresarial da Região de Santarém og Núcleo Inicial — Formação e Consultoria Lda

Konklusion

Artikel 53, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter er ikke til hinder for, at den ordregivende myndighed med henblik på indgåelsen af kontrakter vedrørende tjenesteydelser af intellektuel karakter på området for uddannelse og konsulentbistand fastsætter et kriterium, som giver mulighed for at vurdere kvaliteten af de hold, som tilbudsgiverne konkret har foreslået med henblik på opfyldelsen af kontrakten, når dette kriterium tager hensyn til disse holds sammensætning og dets medlemmers dokumenterede erfaring samt uddannelsesmæssige og erhvervsmæssige baggrund.

(1) EUT C 39 af 8.2.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/4

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 26. marts 2015 — »Litaksa« UAB mod »BTA Insurance Company« SE (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Litauen)

(Sag C-556/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer - direktiv 90/232/EØF - artikel 2 - differentiering af præmiens størrelse afhængig af, hvor køretøjet anvendes))

(2015/C 171/05)

Processprog: litauisk

Den forelæggende ret

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Parter i hovedsagen

Sagsøger:»Litaksa« UAB

Sagsøgt:»BTA Insurance Company« SE

Konklusion

Artikel 2 i Rådets tredje direktiv 90/232/EØF af 14. maj 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/14/EF af 11. maj 2005, skal fortolkes således, at en præmie, som varierer alt efter, om det forsikrede køretøj påtænkes udelukkende at skulle anvendes på den medlemsstats område, hvor køretøjet er hjemmehørende, eller på hele Den Europæiske Unions område, ikke stemmer overens med begrebet »én enkelt præmie« som omhandlet i denne artikel.

(1) EUT C 24 af 25.1.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 155/5

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 19. marts 2015 — OTP Bank Nyrt mod Magyar Állam og Magyar Államkincstár (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Törvényszék — Ungarn)

(Forenede sager C-672/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - statsstøtte - artikel 107, stk. 1, TEUF - begrebet »statsstøtte« - boligtilskud, der er tildelt før Ungarns tiltrædelse af Den Europæiske Union, til visse kategorier af husstande - afregning af støtten ved kreditinstitutter som modydelse for en statsgaranti - artikel 108, stk. 3, TEUF - foranstaltning, der ikke forinden er anmeldt til Europa-Kommissionen - ulovlighed))

(2015/C 155/06)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Törvényszék

Parter i hovedsagen

Sagsøger: OTP Bank Nyrt

Sagsøgte: Magyar Állam og Magyar Államkincstár

Konklusion

Den statsgaranti, som den ungarske stat yder i henhold til § 25, stk. 1 og 2, i regeringsdekret nr. 12/2001 af 31. januar 2001 om støtte til fremme af adgangen til boliger, som udelukkende ydes til kreditinstitutter, udgør umiddelbart »statsstøtte« som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. Det tilkommer imidlertid den forelæggende ret mere specifikt at vurdere, om en sådan garanti er selektiv, idet den bl.a. skal fastlægge, om denne garanti som følge af den ændring af dette dekret, som angiveligt fandt sted i 2008, kan ydes til andre erhvervsdrivende end blot kreditinstitutterne, og i bekræftende fald, om denne omstændighed kan rejse tvivl om, hvorvidt den nævnte garanti er selektiv.

Såfremt den forelæggende ret kvalificerer den i hovedsagen omhandlede statsgaranti som »statsstøtte« som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF, skal en sådan garanti anses for ny støtte, og den er derfor underlagt pligten til forudgående anmeldelse til Europa-Kommissionen i medfør af artikel 108, stk. 3, TEUF. Det påhviler den forelæggende ret at efterprøve, om den berørte medlemsstat har overholdt denne pligt, og, hvis dette ikke er tilfældet, at kende denne garanti ulovlig.

De berørte parter, der er begunstiget af en statsgaranti som den i hovedsagen omhandlede, som er ydet under tilsidesættelse af artikel 108, stk. 3, TEUF og dermed ulovlig, råder ikke over et retsmiddel i henhold til EU-retten.

(1) EUT 85 af 22.3.2014.
2)

De bestemmelser, som regulerer bestemmelsen af, hvilken national lovgivning der skal anvendes, og som er indeholdt i afsnit II i forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved forordning nr. 118/97, som ændret ved forordning nr. 307/1999, skal fortolkes således, at en statsborger i en medlemsstat eller i Det Schweiziske Forbund, som skal sidestilles med en medlemsstat med henblik på anvendelsen af denne forordning, som udfører lønnet beskæftigelse ombord på et skib, som fører flaget fra et tredjeland uden for Unionens område, herunder over en medlemsstats kontinentalsokkel, men som er ansat af en virksomhed, der har hjemsted på Det Schweiziske Forbunds område, er underlagt lovgivningen i den stat, hvor den pågældendes arbejdsgiver har hjemsted. Under de i hovedsagen omhandlede omstændigheder vil denne statsborger imidlertid være omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, hvor han er bosat, i det tilfælde, hvor anvendelsen af denne lovgivning, i overensstemmelse med nævnte forordning, medfører medlemsskab af en frivillig forsikringsordning eller ikke medfører medlemskab af nogen social sikringsordning.
2)

Artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1775/2005 af 28. september 2005 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet, sammenholdt med bilaget til forordningen, og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en national lovgivning, der vedrører anlæg af søgsmål for den domstol, som har kompetence til at efterprøve lovligheden af retsakterne fra en regulerende myndighed, og som under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede ikke gør det muligt at indrømme en operatør som E.ON Földgáz Trade Zrt kompetence til at anlægge søgsmål til prøvelse af en afgørelse om gasnetkodeksen, der er truffet af denne myndighed.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 155/3

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 19. marts 2015 — Dole Food Company, Inc. og Dole Fresh Fruit Europe, tidligere Dole Germany OHG mod Europa-Kommissionen

(Sag C-286/13 P) (1)

((Appel - konkurrence - karteller - det europæiske marked for bananer - samordning ved fastsættelse af referencepriser - begrundelsespligt - forsinket begrundelse - for sent fremlagte beviser - ret til forsvar - princippet om ligestilling af parterne - principper for fastlæggelse af de faktiske omstændigheder - urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder - bevisbedømmelse - markedsstrukturen - Kommissionens forpligtelse til nærmere at angive de aspekter af udvekslinger af oplysninger, der udgør et konkurrencebegrænsende formål - bevisbyrde - bødeberegning - hensyntagen til salg foretaget af datterselskaber, der ikke har deltaget i overtrædelsen - dobbelt medregning af salg af de samme bananer))

(2015/C 155/03)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Dole Food Company, Inc. og Dole Fresh Fruit Europe, tidligere Dole Germany OHG (ved advocat J.-F. Bellis)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved M. Kellerbauer og P. Van Nuffel, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Dole Food Company Inc. og Dole Fresh Fruit Europe, tidligere Dole Germany OHG, betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 252 af 31.8.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 146/4

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 12. marts 2015 — Actavis Group PTC EHF og Actavis UK Ltd mod Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (Chancery Division) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-577/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - humanmedicinske lægemidler - forordning (EF) nr. 469/2009 - artikel 3 - supplerende beskyttelsescertifikat - betingelser for udstedelse af dette certifikat - lægemidler, som helt eller delvist indeholder den samme aktive ingrediens - successiv markedsføring - sammensætning af aktive ingredienser - tidligere markedsføring af en aktiv ingrediens i form af et lægemiddel med en enkelt aktiv ingrediens - betingelser for udstedelse af flere certifikater på grundlag af det samme patent - ændring af de aktive ingredienser i et grundpatent))

(2015/C 146/04)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (Chancery Division)

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Actavis Group PTC EHF og Actavis UK Ltd

Sagsøgt: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

Konklusion

Artikel 3, litra a) og c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler skal fortolkes således, at den i en situation, hvor et grundpatent indeholder et krav vedrørende et produkt, der indeholder en aktiv ingrediens, som alene udgør genstanden for opfindelsen, for hvilken patenthaveren allerede har fået udstedt et supplerende beskyttelsescertifikat, samt et senere krav vedrørende et produkt, der indeholder en sammensætning af denne aktive ingrediens og et andet stof, er til hinder for, at denne patenthaver får udstedt endnu et supplerende beskyttelsescertifikat for nævnte sammensætning.

(1) EUT C 31 af 1.2.2014.
Artikel 1, stk. 1, tredje afsnit, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF af 11. december 2007 og artikel 2, artikel 44, stk. 1, og artikel 53, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at de i princippet ikke er til hinder for, at det fastslås, at vurderingen af tilbudsgivernes tilbud er ulovlig alene som følge af, at ordremodtageren har betydningsfulde forbindelser med den ordregivende myndigheds sagkyndige, der har vurderet tilbuddene. Den ordregivende myndighed har under alle omstændigheder pligt til at efterprøve, om der foreligger eventuelle interessekonflikter, og at træffe passende foranstaltninger med henblik på at forebygge, identificere og afhjælpe dem. I forbindelse med undersøgelsen af en påstand om annullation af en afgørelse om tildeling som følge af partiskhed hos sagkyndige kan det ikke kræves, at den forbigåede tilbudsgiver konkret beviser, at de sagkyndiges adfærd er partisk. Det henhører i princippet under national ret at fastlægge, om og i hvilket omfang de relevante administrative og judicielle myndigheder skal tage hensyn til den omstændighed, at en eventuel partiskhed hos sagkyndige har haft en indvirkning på en afgørelse om tildeling af en kontrakt eller ej.

Artikel 1, stk. 1, tredje afsnit, i direktiv 89/665, som ændret ved direktiv 2007/66, og artikel 2, artikel 44, stk. 1, og artikel 53, stk. 1, litra a), i direktiv 2004/18 skal fortolkes således, at disse bestemmelser kræver, at der skal være adgang til klage over udbuddets lovlighed efter udløbet af den frist, der er fastsat i national ret, for en rimeligt oplyst og normalt påpasselig bydende, som først har kunnet forstå udbudsbetingelserne på det tidspunkt, hvor den ordregivende myndighed — efter at have vurderet tilbuddene — giver udtømmende oplysninger om grundene til sin afgørelse. En sådan klageret kan udøves indtil udløbet af fristen for klage over afgørelsen om tildeling af kontrakten.
3)

Artikel 27, stk. 2, første afsnit, første punktum, i aftalen om vedtægten for Europaskolerne skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en handling, som en Europaskoles rektor har foretaget under udøvelsen af sine beføjelser, i princippet er omfattet af denne bestemmelse. Punkt 1.3, 3.2 og 3.4 i vedtægten for lokalt ansatte lærere på Europaskolerne ansat mellem den 1. september 1994 og den 31. august 2011 skal fortolkes således, at en tvist om lovligheden af en aftale om tidsbegrænsning af et ansættelsesforhold i en ansættelseskontrakt, der er indgået mellem en lokalt ansat lærer og denne rektor, er omfattet af Europaskolernes Klagenævns enekompetence.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 146/4

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 12. marts 2015 — »go fair« Zeitarbeit OHG mod Finanzamt Hamburg-Altona (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-594/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - moms - direktiv 2006/112/EF - artikel 132, stk. 1, litra g) - fritagelse for tjenesteydelser med nær tilknytning til social bistand og social sikring - begrebet »organer, der er anerkendt som foretagender af almennyttig karakter« - vikarbureau - tilrådighedsstillelsen af kvalificeret plejepersonale - udelukket fra fritagelsen))

(2015/C 146/05)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger:»go fair« Zeitarbeit OHG

Sagsøgt: Finanzamt Hamburg-Altona

Konklusion

Artikel 132, stk. 1, litra g), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at hverken statsprøvede plejemedarbejdere, der leverer deres ydelser direkte til plejekrævende personer, eller et vikarbureau, der stiller sådant personale til rådighed for institutioner, der er anerkendt som foretagender af almennyttig karakter, henhører under begrebet »organer, der er anerkendt som foretagender af almennyttig karakter«, som findes i denne bestemmelse.

(1) EUT C 71 af 8.3.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 146/5

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. marts 2015 — Jean-Bernard Lafonta mod Autorité des marchés financiers (anmodning om præjudiciel afgørelse fra cour de cassation — Frankrig)

(Sag C-628/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne - direktiv 2003/6/EF - artikel 1, nr. 1) - direktiv 2003/124/EF - artikel 1, stk. 1 - intern viden - begrebet »specifik viden« - potentiel indvirkning på kursen på finansielle instrumenter, der går i en bestemt retning))

(2015/C 146/06)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Jean-Bernard Lafonta

Sagsøgt: Autorité des marchés financiers

Konklusion

Artikel 1, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) og artikel 1, stk. 1, i Kommissionens direktiv 2003/124/EF af 22. december 2003 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6 med hensyn til definition og offentliggørelse af intern viden og definition af kursmanipulation skal fortolkes således, at de ikke opstiller et krav om, at det med henblik på, at viden kan anses for specifik viden som omhandlet i disse bestemmelser, med en tilstrækkelig grad af sandsynlighed skal kunne fastslås, at denne videns potentielle indvirkning på kursen på de pågældende finansielle instrumenter går i en bestemt retning, når den offentliggøres.

(1) EUT C 39 af 8.2.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 138/17

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 26. februar 2015 — Les Laboratoires Servier SA mod Ministre des affaires sociales et de la santé og Ministre de l'Économie et des Finances (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État — Frankrig)

(Sag C-691/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - humanmedicinske lægemidler - direktiv 89/105/EØF - artikel 6, nr. 2) - opførelse af en liste over lægemidler, der godtgøres af sygekassen - ændring af betingelserne for godtgørelse af et lægemiddel i forbindelse med fornyelsen af optagelsen heraf på en sådan liste - begrundelsespligt))

(2015/C 138/22)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Les Laboratoires Servier SA

Sagsøgte: Ministre des affaires sociales et de la santé og Ministre de l'Économie et des Finances

Konklusion

Artikel 6, nr. 2), i Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger skal fortolkes således, at den i denne bestemmelse fastsatte begrundelsespligt finder anvendelse på en beslutning, hvorved optagelsen af et lægemiddel på listen over de af sygesikringsordningen omfattede lægemidler fornyes, men som begrænser godtgørelsen af dette lægemiddel til en bestemt type patienter.

(1) EUT C 85 af 22.3.2014.
1)

Artikel 168 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, som ændret ved Rådets direktiv 2007/75/EF af 20. december 2007, skal fortolkes således, at når en fritagelse for merværdiafgift fastsat i national ret er uforenelig med direktiv 2006/112, som ændret ved direktiv 2007/75, giver nævnte artikel 168 ikke en afgiftspligtig person mulighed for at drage fordel af denne fritagelse, samtidig med at han kan påberåbe sig en fradragsret.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 138/14

Domstolens dom (Store Afdeling) af 24. februar 2015 — Finanzamt Dortmund-Unna mod Josef Grünewald (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-559/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - frie kapitalbevægelser - direkte beskatning - indkomstskat - mulighed for at fradrage forsørgelsesydelser, der er betalt som modydelse for et arveforskud - ikke muligt for ikke-hjemmehørende))

(2015/C 138/17)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Finanzamt Dortmund-Unna

Sagsøgt: Josef Grünewald

Konklusion

Artikel 63 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som nægter en ikke-hjemmehørende skattepligtig, der i denne medlemsstat har oppebåret erhvervsmæssige indtægter fra andele i et selskab, som er blevet overdraget til den skattepligtige af dennes slægtning i medfør af et arveforskud, i disse indtægter at fradrage pensionsydelser, som den skattepligtige har betalt til denne slægtning som modydelse for arveforskuddet, mens denne lovgivning indrømmer dette fradrag for en hjemmehørende skattepligtig.

(1) EUT C 45 af 15.2.2014.