Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne – ophavsret og beslægtede rettigheder – direktiv 2001/29 – harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet – retten til spredning

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29, art. 4, stk. 2)

2. Institutionernes retsakter – valg af hjemmel – kriterier – retsakt om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet

(Art. 47, stk. 2, EF, art. 55 EF og 95 EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29)

3. Tilnærmelse af lovgivningerne – ophavsret og beslægtede rettigheder – direktiv 2001/29 – harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet – retten til spredning

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29, art. 4, stk. 2)

Sammendrag

1. Artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/29 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for nationale retsforskrifter, hvorefter der indtræder konsumption af retten til spredning af originalværker eller eksemplarer heraf, som markedsføres uden for Det Europæiske Fællesskab af rettighedshaveren eller med dennes samtykke.

Det fremgår således klart af artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/29, sammenholdt med betragtning 28 til direktivet, at artikel 4, stk. 2, ikke overlader medlemsstaterne nogen mulighed for at fastsætte en anden konsumptionsregel end reglen om konsumption i Fællesskabet. Dette resultat underbygges af direktivets artikel 5, som tillader medlemsstaterne at indføre undtagelser fra eller indskrænkninger i retten til reproduktion, retten til overføring af værker til almenheden, retten til tilrådighedsstillelse for almenheden af andre frembringelser og retten til spredning. Det fremgår således ikke af nogen af bestemmelserne i artikel 5, at de tilladte undtagelser og indskrænkninger vil kunne angå reglen om konsumption i artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/29 og dermed tillade medlemsstaterne at fravige denne regel.

(jf. præmis 24, 25 og 27 samt domskonkl. 2)

2. Valget af hjemmel for en retsakt skal efter kompetencefordelingen i Fællesskabet ske på grundlag af objektive forhold, som gør det muligt at foretage en domstolskontrol. Disse forhold omfatter navnlig retsaktens formål og indhold. Artikel 47, stk. 2, EF, artikel 55 EF og 95 EF, som direktiv 2001/29 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet er udstedt i henhold til, gør det muligt at træffe foranstaltninger, der er nødvendige for det indre markeds funktion med hensyn til den frie etableringsret og den frie udveksling af tjenesteydelser gennem harmonisering af de nationale lovgivninger om indholdet og udøvelsen af ophavsret og beslægtede rettigheder. Henset til betragtningerne til nævnte direktiv er det åbenbart, at direktivet forfølger formålet med ovennævnte traktatbestemmelser.

(jf. præmis 30-32)

3. Artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/29 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet, som bestemmer, at spredningsretten kun udtømmes i Fællesskabet for så vidt angår originalværker eller eksemplarer heraf, hvis det første salg eller anden overdragelse af ejendomsret i Fællesskabet af den pågældende genstand foretages af rettighedshaveren eller med dennes samtykke, tilsidesætter hverken internationale aftaler indgået af Fællesskabet på området for ophavsret og beslægtede rettigheder, traktatens bestemmelser om indførelse af en konkurrencepolitik, proportionalitetsprincippet eller lighedsprincippet, ytringsfriheden eller artikel 151 EF og 153 EF.

Hvad således for det første angår internationale aftaler, som Fællesskabet har indgået på området for ophavsret og beslægtede rettigheder, er Fællesskabet som kontraherende part hverken ved artikel 6, stk. 2, i WIPO-traktaten om ophavsret (Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret) eller ved artikel 8, stk. 2, eller artikel 12, stk. 2, i WIPO-traktaten om fremførelser og fonogrammer pålagt nogen forpligtelse til at fastsætte en særlig regel om konsumption af spredningsretten.

Hvad for det andet angår traktatbestemmelserne om indførelse af en konkurrencepolitik fremgår det første betragtning til direktiv 2001/29, at den harmonisering, som er gennemført ved direktivet, også har til formål at sikre, i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra g), EF, at konkurrencen i det indre marked ikke fordrejes.

Hvad for det tredje angår de formål, som Fællesskabets institutioner forfølger, fremgår det, at det valg, som er truffet i artikel 4, stk. 2, til fordel for en regel om konsumption inden for Fællesskabet, ikke er en uforholdsmæssig foranstaltning, der kan rejse tvivl om gyldigheden af denne bestemmelse.

For det fjerde er det klart, at ytringsfriheden ikke kan påberåbes til støtte for, at reglen om konsumption skulle være ugyldig, idet det er rettighedshaveren selv, der kontrollerer den første markedsføring af den genstand, som spredningsretten vedrører. Desuden er den påberåbte begrænsning af friheden til at modtage information berettiget, eftersom den er nødvendig for at beskytte intellektuelle ejendomsrettigheder, såsom ophavsretten, der er en del af den private ejendomsret.

Hvad for det femte angår lighedsprincippet er det klart, at en producent og en licenshaver, der er etableret i en tredjestat, ikke befinder sig i en situation, der er identisk eller sammenlignelig med situationen for en producent eller licenshaver etableret i Fællesskabet.

Hvad endelig angår artikel 151 EF og 153 EF følger det af flere af betragtningerne til direktivet samt af reglerne om undtagelser og indskrænkninger i artikel 5, at de kulturelle aspekter, der er særlige for hver medlemsstat, og at retten til uddannelse, som fællesskabslovgiver skal tage hensyn til i sin indsats, fuldt ud er blevet taget i betragtning af Fællesskabets institutioner under udarbejdelsen og vedtagelsen af direktiv 2001/29.

(jf. præmis 40, 49, 58, 63, 65, 69 og 80)