ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Det fremgår af artikel 225 EF og artikel 58 i Domstolens statut, at en appel er begrænset til retsspørgsmål. Det er således alene Retten, der er kompetent til, dels at fastlægge de faktiske omstændigheder i sagen, når bortses fra tilfælde, hvor den indholdsmæssige urigtighed af dens konstateringer følger af akterne i den sag, den behandler, dels at tage stilling til disse faktiske omstændigheder. Rettens vurdering af de faktiske omstændigheder er følgelig ikke, medmindre den har foretaget en urigtig gengivelse af de beviser, den er blevet forelagt, et retsspørgsmål og dermed ikke undergivet Domstolens prøvelsesret under en appelsag.

Ifølge artikel 113, stk. 2, i Domstolens procesreglement må der ikke i appelskriftet foretages nogen ændring af sagsgenstanden, som den har foreligget for Retten. Domstolens kompetence inden for rammerne af en appelsag er nemlig begrænset til at tage stilling til den retlige afgørelse, der er blevet truffet vedrørende de anbringender, som er blevet behandlet i første instans.

Ifølge artikel 220, stk. 2, litra b), fjerde afsnit, i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks kan debitor påberåbe sig at have handlet i god tro med henblik på at kunne opnå godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter, når han kan påvise, at han i den periode, hvor de pågældende forretningsaktiviteter har fundet sted, har udvist omhu for at sikre sig, at samtlige betingelser for præferencebehandling var opfyldt.

Som det fremgår af den klare og tydelige ordlyd af forordningens artikel 220, stk. 2, litra b), femte afsnit, jf. betragtning 11 til forordning nr. 2700/2000, er dette ikke tilfældet, når Kommissionen har offentliggjort en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende om, at der foreligger begrundet tvivl om, at det præferenceberettigede tredjeland har anvendt præferenceordningen korrekt.

Hvad angår det afgørende tidspunkt for bedømmelsen af debitors gode tro fremgår det udtrykkeligt af toldkodeksens artikel 220, stk. 2, litra b), fjerde afsnit, at beviset for, at den erhvervsdrivende har været i god tro, når et sådant bevis tillades, vedrører den pågældendes adfærd »i den periode, hvor de pågældende forretningsaktiviteter har fundet sted«. Det afgørende tidspunkt for bedømmelsen af debitors gode tro er dermed tidspunktet for indførslerne.

(jf. præmis 55-58 og 60)
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 10. juli 2009 — Apple Computer mod TKS-Teknosoft

(Sag C-416/08 P)

»Appel — EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 — artikel 8, stk. 1, litra b) — ordmærket QUARTZ — indsigelse indgivet af indehaveren af EF-figurmærket QUARTZ — afslag på registrering — varer af lignende art — risiko for forveksling — åbenbart, at appellen skal afvises«

Appel — anbringender — urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — afvisning — Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 22)

Angående

Appel af dom afsagt den 1. juli 2008 af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling), Apple Computer mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag T-328/05), hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål indledt af ansøgeren om figurmærket »QUARTZ« for varer i klasse 9 til prøvelse af afgørelse truffet den af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 416/2004-4) vedrørende afslag på en klage over Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne delvist afslog at registrere nævnte varemærke i en indsigelsessag rejst af indehaveren af EF-figurmærket »QUARTZ« for tjenesteydelser i klasse 9 og 42.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Apple Computer, Inc. betaler sagens omkostninger.

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 10. juli 2009 — Apple Computer mod TKS-Teknosoft

(Sag C-416/08 P)

»Appel — EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 — artikel 8, stk. 1, litra b) — ordmærket QUARTZ — indsigelse indgivet af indehaveren af EF-figurmærket QUARTZ — afslag på registrering — varer af lignende art — risiko for forveksling — åbenbart, at appellen skal afvises«

Appel — anbringender — urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — afvisning — Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 22)

Angående

Appel af dom afsagt den 1. juli 2008 af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling), Apple Computer mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag T-328/05), hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål indledt af ansøgeren om figurmærket »QUARTZ« for varer i klasse 9 til prøvelse af afgørelse truffet den af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 416/2004-4) vedrørende afslag på en klage over Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne delvist afslog at registrere nævnte varemærke i en indsigelsessag rejst af indehaveren af EF-figurmærket »QUARTZ« for tjenesteydelser i klasse 9 og 42.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Præjudicielle spørgsmål

–

Domstolens kompetence (art. 267 TEUF) (jf. præmis 15-17 og konkl.)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Landessozialgericht Berlin – fortolkning af artikel 18 EF, 49 EF og 50 EF samt af artikel 34, stk. 4 og 5, i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, som flytter inden for Fællesskabet (EFT 1972 I, s. 149) – refusion af lægeudgifter, forbundet med en akut behandling af en statsborger fra en medlemsstat på et privathospital i en anden medlemsstat, som følge af det kompetente offentlige hospitals afslag på at levere den nævnte ydelse på grund af utilstrækkelig kapacitet – den kompetente medlemsstats nationale bestemmelser, der udelukker refusion af lægeudgifter til en akut behandling på et privathospital i en anden medlemsstat, men som tillader refusionen af de nævnte udgifter faktureret af et privathospital på nationalt område.

Afgørelse

Konklusion

Det er ufornødent at besvare den anmodning om præjudiciel afgørelse, som er forelagt af Landessozialgericht Berlin-Brandenburg (Tyskland) ved afgørelse af 27. juni 2008.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Etableringsfrihed

–

restriktioner

–

national lovgivning, der kræver en forudgående administrativ bevilling for åbning af nye apoteker i en bestemt region (art. 49 TEUF) (jf. præmis 14-34 og konkl.)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada – fortolkning af artikel 43 EF – lovgivning, der fastsætter betingelser for åbning af nye apoteker – grænser under hensyn til befolkningstal og behovet for at opretholde en minimumsafstand mellem apoteker.

Afgørelse

Konklusion

Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den i princippet ikke er til hinder for en national lovgivning som den, der er omhandlet i hovedsagen, og som fastsætter grænser for udstedelsen af bevillinger til at etablere nye apoteker ved at fastsætte at

– der i hver apotekszone som udgangspunkt kun kan etableres et apotek pr. 2 800 indbyggere

– et yderligere apotek kun kan etableres, når denne tærskel overskrides, idet dette apotek etableres for den befolkningsdel, der overstiger 2 000 indbyggere, og

– hvert apotek skal overholde en minimumsafstand, der som hovedregel er på 250 meter, i forhold til de eksisterende apoteker.

Artikel 49 TEUF er dog til hinder for en sådan national lovgivning, såfremt hovedreglerne om 2 800 indbyggere eller 250 meter i alle de geografiske zoner, som udviser særlige demografiske kendetegn, forhindrer, at der etableres et tilstrækkeligt antal apoteker, der kan sikre en passende apoteksforsyning, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt (Art. 230 EF) (jf. præmis 54)

2. Appel – anbringender – Domstolens kontrol med vurderingen af de faktiske omstændigheder, der er fremført for Retten – udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (Art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58) (jf. præmis 62)

3. Appel – anbringender – kritik af præmisser, som ikke har indflydelse på domskonklusionen i den appellerede dom – anbringende uden betydning (Art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 56) (jf. præmis 77, 80 og 89)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 9. september 2009 i sag T-75/06, Bayer CropScience m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2005/864/EF af 2. december 2005 om afvisning af at optage endosulfan i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktive stof (meddelt under nr. K(2005) 4611 (EUT L 317, s. 25).

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA og Aragonesas Agro, SA betaler sagens omkostninger.

3) European Crop Protection Association (ECPA) bærer sine egne omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Retspleje

–

fortolkning af en dom

–

formalitetsbetingelser med hensyn til begæringen (Statutten for Domstolen, art. 43) (jf. præmis 6)

Sagens genstand

Angående

Begæring om fortolkning af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (præsidenten) den 7. januar 2008, Rosario Maria Pellegrini mod Kommissionen (sag T-375/07 R), om ikke at tage begæringen om foreløbige forholdsregler til følge, med henblik på, at Kommissionen tilpligtes at betale foreløbig erstatning for det tab, som sagsøgeren skulle have lidt som følge af, at den nævnte institution ikke har foretaget en fuldstændig anvendelse og korrekt fortolkning af fællesskabsbestemmelserne om finansielle mellemmænds aktiviteter.

Afgørelse

Konklusion

1) Begæringen om fortolkning tages ikke til følge.

2) R.M. Pellegrini bærer sine egne omkostninger.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 25. februar 2010 — Santa Casa da Misericórdia de Lisboa mod Liga Portuguesa de Futebol Profissional m.fl.

(Sag C-55/08)

»Præjudiciel forelæggelse — afvisning«

Præjudicielle spørgsmål — formaliteten — spørgsmål forelagt uden tilstrækkelige præciseringer med hensyn til den faktiske og retlige sammenhæng (Art. 234 EF; statutten for Domstolen, art. 23) (jf. præmis 14-16)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Judicial da Comarca do Porto — fortolkning af artikel 43 EF, 49 EF og 56 EF — national lovgivning, hvorefter retten til at drive hasardspil og lotterier udelukkende er forbeholdt et bestemt organ, og hvorefter organisering, foranstaltning og modtagelse, herunder via internettet, af væddemål om sportsbegivenheder anses for en forbrydelse — forbud nedlagt over for en virksomhed, der driver online-virksomhed med væddemål og lotterier, og som har sit hjemsted i en anden medlemsstat, mod at foranstalte, organisere og drive disse væddemål og lotterier via internettet og at stille gevinsternes værdi til rådighed for vinderne

Konklusion

Den af Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugal) ved afgørelse af 19. december 2007 indgivne anmodning om præjudiciel afgørelse afvises.

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 25. februar 2010 — Santa Casa da Misericórdia de Lisboa mod Liga Portuguesa de Futebol Profissional m.fl.

(Sag C-55/08)

»Præjudiciel forelæggelse — afvisning«

Præjudicielle spørgsmål — formaliteten — spørgsmål forelagt uden tilstrækkelige præciseringer med hensyn til den faktiske og retlige sammenhæng (Art. 234 EF; statutten for Domstolen, art. 23) (jf. præmis 14-16)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Judicial da Comarca do Porto — fortolkning af artikel 43 EF, 49 EF og 56 EF — national lovgivning, hvorefter retten til at drive hasardspil og lotterier udelukkende er forbeholdt et bestemt organ, og hvorefter organisering, foranstaltning og modtagelse, herunder via internettet, af væddemål om sportsbegivenheder anses for en forbrydelse — forbud nedlagt over for en virksomhed, der driver online-virksomhed med væddemål og lotterier, og som har sit hjemsted i en anden medlemsstat, mod at foranstalte, organisere og drive disse væddemål og lotterier via internettet og at stille gevinsternes værdi til rådighed for vinderne

Konklusion

Den af Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugal) ved afgørelse af 19. december 2007 indgivne anmodning om præjudiciel afgørelse afvises.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 9. december 2009 — Marcuccio mod Kommissionen

(Sag C-528/08 P)

»Appel — tjenestemænd — social sikring — stiltiende afslag på anmodning om godtgørelse af visse af de af tjenestemanden afholdte lægeudgifter med 100% — kendelse, hvorved Personaleretten erklærer sig inkompetent — åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«

Appel — anbringender — urigtig vurdering af fakta — afvisning — Domstolens kontrol med vurderingen af de faktiske omstændigheder, der er fremført for Retten — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58) (jf. præmis 29)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 9. september 2008 i sag T-144/08, Marcuccio mod Kommissionen, hvorved Retten afviste påstanden om annullation af afgørelsen, hvorved appellanten fik afslag på godtgørelse af visse lægeudgifter med 100%, og en påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale appellanten 89,56 EUR som supplement til godtgørelse af lægeudgifter eller i form af erstatning for en lidt skade.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Luigi Marcuccio betaler appelsagens omkostninger.

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 9. december 2009 — Marcuccio mod Kommissionen

(Sag C-528/08 P)

»Appel — tjenestemænd — social sikring — stiltiende afslag på anmodning om godtgørelse af visse af de af tjenestemanden afholdte lægeudgifter med 100% — kendelse, hvorved Personaleretten erklærer sig inkompetent — åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«

Appel — anbringender — urigtig vurdering af fakta — afvisning — Domstolens kontrol med vurderingen af de faktiske omstændigheder, der er fremført for Retten — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58) (jf. præmis 29)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 9. september 2008 i sag T-144/08, Marcuccio mod Kommissionen, hvorved Retten afviste påstanden om annullation af afgørelsen, hvorved appellanten fik afslag på godtgørelse af visse lægeudgifter med 100%, og en påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale appellanten 89,56 EUR som supplement til godtgørelse af lægeudgifter eller i form af erstatning for en lidt skade.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 9. december 2009 — Marcuccio mod Kommissionen

(Sag C-513/08 P)

»Appel — tjenestemænd — social sikring — udtrykkeligt afslag på anmodning om godtgørelse af visse af appellantens lægeudgifter med 100% — åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«

1. Appel — anbringender — urigtig vurdering af fakta — afvisning — Domstolens kontrol med vurderingen af de faktiske omstændigheder, der er fremført for Retten — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58) (jf. præmis 30)

2. Appel — anbringender — anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — afvisning [art. 225 EF, statutten for Domstolen, art. 58; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 40-44)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 9. september 2009 i sag T-143/08, Marcuccio mod Kommissionen, hvorved Retten afviste påstanden om annullation af en række afgørelser truffet af afregningskontoret for De Europæiske Fællesskabers fælles sygeforsikringsordning, hvorved sagsøgeren fik afslag på dels godtgørelse af visse af de af sagsøgeren afholdte lægeudgifter med 100%, dels godtgørelse af udgifterne til lægebehandling i overensstemmelse med de regler, der finder anvendelse for blomstermedicin, samt en påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale ham visse beløb for lægeudgifter.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Luigi Marcuccio betaler appelsagens omkostninger.

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 9. december 2009 — Marcuccio mod Kommissionen

(Sag C-513/08 P)

»Appel — tjenestemænd — social sikring — udtrykkeligt afslag på anmodning om godtgørelse af visse af appellantens lægeudgifter med 100% — åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«

1. Appel — anbringender — urigtig vurdering af fakta — afvisning — Domstolens kontrol med vurderingen af de faktiske omstændigheder, der er fremført for Retten — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58) (jf. præmis 30)

2. Appel — anbringender — anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — afvisning [art. 225 EF, statutten for Domstolen, art. 58; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 40-44)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 9. september 2009 i sag T-143/08, Marcuccio mod Kommissionen, hvorved Retten afviste påstanden om annullation af en række afgørelser truffet af afregningskontoret for De Europæiske Fællesskabers fælles sygeforsikringsordning, hvorved sagsøgeren fik afslag på dels godtgørelse af visse af de af sagsøgeren afholdte lægeudgifter med 100%, dels godtgørelse af udgifterne til lægebehandling i overensstemmelse med de regler, der finder anvendelse for blomstermedicin, samt en påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale ham visse beløb for lægeudgifter.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 9. december 2009 — Marcuccio mod Kommissionen

(Sag C-432/08 P)

»Appel — tjenestemænd — social sikring — godtgørelse af lægeudgifter — stiltiende afslag på anmodning om godtgørelse af visse af de af appellanten afholdte lægeudgifter med 100% — åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«

Appel — anbringender — urigtig vurdering af fakta — afvisning — Domstolens kontrol med vurderingen af de faktiske omstændigheder, der er fremført for Retten — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58) (jf. præmis 24)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 9. juli 2008, forenede sager T-296/05 og T-408/05, Marcuccio mod Kommissionen, hvorved Retten afviste en påstand om annullation af to afgørelser truffet af afregningskontoret for De Europæiske Fællesskabers fælles sygeforsikringsordning, hvorved appellanten fik afslag på godtgørelse af visse af de af appellanten afholdte lægeudgifter med 100%, samt en påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale appellanten et beløb for visse lægeudgifter.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Luigi Marcuccio betaler appelsagens omkostninger.

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 9. december 2009 — Marcuccio mod Kommissionen

(Sag C-432/08 P)

»Appel — tjenestemænd — social sikring — godtgørelse af lægeudgifter — stiltiende afslag på anmodning om godtgørelse af visse af de af appellanten afholdte lægeudgifter med 100% — åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«

Appel — anbringender — urigtig vurdering af fakta — afvisning — Domstolens kontrol med vurderingen af de faktiske omstændigheder, der er fremført for Retten — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58) (jf. præmis 24)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 9. juli 2008, forenede sager T-296/05 og T-408/05, Marcuccio mod Kommissionen, hvorved Retten afviste en påstand om annullation af to afgørelser truffet af afregningskontoret for De Europæiske Fællesskabers fælles sygeforsikringsordning, hvorved appellanten fik afslag på godtgørelse af visse af de af appellanten afholdte lægeudgifter med 100%, samt en påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale appellanten et beløb for visse lægeudgifter.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
6)

Under omstændigheder som de i hovedsagerne foreliggende skal rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse fortolkes således, at når den omhandlede medlemsstats nationale ret indeholder andre effektive foranstaltninger for denne sektor, hvorved misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter forhindres og eventuelt sanktioneres som omhandlet i aftalens § 5, stk. 1, er den ikke til hinder for anvendelsen af en bestemmelse i national ret, hvorefter der alene inden for den offentlige sektor gælder et absolut forbud mod at ændre flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, der — idet de har haft til formål at dække arbejdsgiverens faste og varige behov — skal anses for at udgøre misbrug, til én tidsubegrænset kontrakt. Det påhviler imidlertid den forelæggende ret at bedømme, i hvilket omfang anvendelsesbetingelserne for og den effektive gennemførelse af de relevante bestemmelser i national ret udgør en passende foranstaltning til at forhindre, og i givet fald sanktionere, den offentlige forvaltnings misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede kontrakter eller ansættelsesforhold.
Sag C-497/08

Amiraike Berlin GmbH

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Charlottenburg)

»Frivillig retspleje — udnævnelse af en likvidator for et selskab — Domstolen ikke kompetent«

Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 12. januar 2010 I ‐ 103

Sammendrag af kendelse

Præjudicielle spørgsmål – forelæggelse for Domstolen – en national ret i artikel 234 EF’s forstand – begreb

(Art. 234 EF)

For at den forelæggende ret har kompetence til at forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål i medfør af artikel 234 EF, kræves det, at der verserer en tvist for den, og at den skal træffe afgørelse i en sag, som er bestemt til at resultere i en afgørelse, der har karakter af udøvelse af dømmende myndighed.

Amtsgericht Charlottenburg (Tyskland) har således ikke kompetence til at forelægge et præjudicielt spørgsmål for Domstolen, når den handler som administrativ myndighed uden samtidig at skal afgøre en tvist, således at den handler under udøvelse af en ikke-judiciel funktion. Dette er tilfældet, når rettens hovedopgave er begrænset til at udnævne en »efterfølgende« likvidator for et selskab, der er slettet fra registret, og der ikke verserer en sag for den mellem sagsøgeren og en eventuelt sagsøgt, idet Amtsgericht Charlottenburg er den første myndighed, der skal træffe afgørelse om begæringen om udnævnelse af en likvidator for det nævnte selskab.

(jf. præmis 17-21)