DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) AF 5. FEBRUAR 1987. - F. MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - DISCIPLINAERORDNING. - SAG 403/85.



Samling af Afgørelser 1987 side 00645



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . TJENESTEMAEND - DISCIPLINAERORDNING - SANKTION - ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS SKOENSBEFOEJELSER - DOMSTOLENS PROEVELSESRET - RAEKKEVIDDE - GRAENSER

2 . TJENESTEMAEND - DISCIPLINAERORDNING - SANKTION - SKAERPENDE ELLER FORMILDENDE OMSTAENDIGHEDER - VIRKNINGER - ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS SKOENSBEFOEJELSER

( TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN, ART . 86-89 )

Sammendrag

1 . NAAR DE HANDLINGER, EN TJENESTEMAND LASTES FOR, ER BEVIST, TILKOMMER DET ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN AT VAELGE DEN HERTIL SVARENDE SANKTION . DOMSTOLEN KAN IKKE SAETTE SIN VURDERING I STEDET FOR DENNE MYNDIGHEDS UNDTAGEN I TILFAELDE AF AABENBARE VILDFARELSER ELLER MAGTFORDREJNING .

2 . TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKLER 86-89 FASTSAETTER IKKE FASTE FORHOLD MELLEM DE HERI OPREGNEDE SANKTIONER OG DE FORSKELLIGE FORMER FOR OVERTRAEDELSE AF TJENESTEPLIGTERNE, DER BEGAAS AF TJENESTEMAENDENE, OG PRAECISERER IKKE I HVILKET OMFANG EKSISTENSEN AF SKAERPENDE ELLER FORMILDENDE OMSTAENDIGHEDER INDGAAR I VALGET AF SANKTION, IDET FASTSAETTELSEN HERAF BEROR PAA ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS GENERELLE VURDERING AF SAGENS SAMTLIGE KONKRETE OMSTAENDIGHEDER OG SAEREGENHEDER .

Dommens præmisser

1 VED STAEVNING, INDGIVET TIL DOMSTOLENS JUSTITSKONTOR DEN 6 . DECEMBER 1985, HAR F ., FORHENVAERENDE TJENESTEMAND VED KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, ANLAGT SAG MED PAASTAND OM ANNULLATION AF KOMMISSIONENS BESLUTNING AF 6 . MAJ 1985, DER BLEV TRUFFET EFTER EN DISCIPLINAERSAG, OG HVORVED HAN FOR ANDEN GANG BLEV PAALAGT SANKTIONEN FJERNELSE FRA TJENESTEN .

2 VED DOM AF 29 . JANUAR 1985 ( F . MOD KOMMISSIONEN, 228/83, SML . S.*275 ), ANNULLEREDE DOMSTOLEN ( ANDEN AFDELING ) KOMMISSIONENS BESLUTNING AF 7 . APRIL 1983, HVORVED SAGSOEGEREN BLEV PAALAGT SANKTIONEN FJERNELSE FRA TJENESTEN UDEN REDUKTION ELLER FRAKENDELSE AF RETTEN TIL ALDERSPENSION . DOMSTOLEN FASTSLOG BLANDT ANDET, AT DEN IKKE PAA GRUNDLAG AF DEN OMTVISTEDE BESLUTNINGS BEGRUNDELSE KUNNE EFTERPROEVE DE FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER, DER LAA TIL GRUND FOR BESLUTNINGEN, OG HELLER IKKE KUNNE BEDOEMME ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS GRUNDE TIL AT VAELGE EN STRENGERE SANKTION END DEN AF DISCIPLINAERRAADET FORESLAAEDE, NEMLIG DEGRADATION . EFTER DENNE ANNULLATION PAAHVILEDE DET DERFOR KOMMISSIONEN AT TRAEFFE EN NY BEHOERIGT BEGRUNDET BESLUTNING SOM AFSLUTNING PAA DISCIPLINAERSAGEN MOD SAGSOEGEREN .

3 EFTER DOMMEN BLEV DISCIPLINAERSAGEN GENOPTAGET, OG SAGSOEGEREN, SAMT DENNES ADVOKATER, BLEV HOERT AF CHRISTOPHERSEN, KOMMISSIONSMEDLEM MED ANSVAR FOR PERSONALEANLIGGENDER, DEN 15 . FEBRUAR 1985 . ENDELIG PAALAGDE CHRISTOPHERSEN VED BESLUTNING AF 6 . MAJ 1985, I SIN EGENSKAB AF ANSAETTELSESMYNDIGHED, ATTER SAGSOEGEREN SANKTIONEN FJERNELSE FRA TJENESTEN UDEN REDUKTION ELLER FRAKENDELSE AF RETTEN TIL ALDERSPENSION, DENNE GANG MED VIRKNING FRA DEN 31 . MAJ 1985 .

4 VEDROERENDE SAGENS FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER, RETSFORHANDLINGERNES FORLOEB SAMT PARTERNES ANBRINGENDER OG ARGUMENTER HENVISES TIL RETSMOEDERAPPORTEN SAMT DOMSTOLENS FOERNAEVNTE DOM AF 29 . JANUAR 1985 . DISSE OMSTAENDIGHEDER OMTALES DERFOR KUN I DET FOELGENDE, SAAFREMT DET PAA DE ENKELTE PUNKTER ER NOEDVENDIGT FOR FORSTAAELSEN AF DOMSTOLENS ARGUMENTATION .

5 TIL STOETTE FOR ANNULLATIONSPAASTANDEN HAR SAGSOEGEREN FREMFOERT TO ANBRINGENDER :

- FORKERT OG UTILSTRAEKKELIG BEGRUNDELSE AF KOMMISSIONENS BESLUTNING AF 6 . MAJ 1985;

- TILSIDESAETTELSE AF PROPORTIONALITETSPRINCIPPET, FOR SAA VIDT SOM ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN HAR PAALAGT EN UFORHOLDSMAESSIG SANKTION I FORHOLD TIL DE OMSTAENDIGHEDER, DER GOERES GAELDENDE MOD SAGSOEGEREN .

6 DET FOERSTE ANBRINGENDE, DER ER RETTET MOD BEGRUNDELSEN FOR DEN NYE BESLUTNING, VEDROERER BAADE FREMSTILLINGEN AF DE FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER, DER GOERES GAELDENDE MOD SAGSOEGEREN, OG ANGIVELSEN AF DE GRUNDE, UD FRA HVILKE ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN HAR VALGT SANKTIONEN FJERNELSE FRA TJENESTEN . DET ER NOEDVENDIGT AT GENNEMGAA DETTE SIDSTE LED AF DET FOERSTE ANBRINGENDE I FORBINDELSE MED GENNEMGANGEN AF DET ANDET ANBRINGENDE OM TILSIDESAETTELSE AF PROPORTIONALITETSPRINCIPPET .

7 INDEN DER TAGES STILLING TIL DISSE ANBRINGENDER, SKAL DET DOG FOERST UNDERSOEGES, OM DER SKAL FORETAGES AFHOERING AF SAGSOEGEREN OG TRE VIDNER I OVERENSSTEMMELSE MED DEN BEGAERING, SOM SAGSOEGEREN HAR INDGIVET I MEDFOER AF ARTIKEL 47, STK . 1, I DOMSTOLENS PROCESREGLEMENT .

BEGAERINGEN OM AFHOERING AF SAGSOEGEREN OG TRE VIDNER

8 SAGSOEGEREN HAR FOR DET FOERSTE BEGAERET AFHOERING AF SIG SELV OG DUCHATEAU, EOEF' S PERMANENTE REPRAESENTANT VED OECD, MED HENBLIK PAA AT GODTGOERE, AT SIDSTNAEVNTE I MARTS 1985 TELEFONEREDE TIL SAGSOEGEREN FOR AT OPLYSE HAM OM, AT HAN SANDSYNLIGVIS ATTER VILLE BLIVE FJERNET FRA TJENESTEN . SAGSOEGEREN HAR DERNAEST BEGAERET AFHOERING AF AUDIBERT, DEN TIDLIGERE KABINETSCHEF HOS DEN FRANSKE MINISTER FOR SAMARBEJDE, MED HENBLIK PAA AT GODTGOERE, AT DE FRANSKE MYNDIGHEDER OENSKEDE AT BEHOLDE SAGSOEGEREN I DERES TJENESTE SOM FAELLESSKABSTJENESTEMAND STILLET TIL RAADIGHED FOR EN NATIONAL ADMINISTRATION I FORBINDELSE MED UDVEKSLINGSORDNINGEN FOR TJENESTEMAEND, OG DETTE UNDER FULDT KENDSKAB TIL BEGIVENHEDERNE AF 6 . OKTOBER 1982 . ENDELIG HAR SAGSOEGEREN BEGAERET SIN FADER AFHOERT FOR AT GODTGOERE, DELS AT KOMMISSIONEN, EFTER AT SAGSOEGEREN VAR BLEVET HOERT AF CHRISTOPHERSEN DEN 15 . FEBRUAR 1985, KUN FANDT TO LOESNINGER MULIGE, NEMLIG SAGSOEGERENS AFSKEDIGELSE EFTER ANSOEGNING ELLER FORNYET FJERNELSE FRA TJENESTEN, DELS AT MOREL HAVDE NAEGTET AT GIVE SAGSOEGEREN MULIGHED FOR AT FREMFOERE UNDSKYLDNINGER .

9 DISSE BEVISTILBUD MAA BEDOEMMES UNDER HENSYN TIL DE AF SAGSOEGEREN FREMFOERTE ANBRINGENDER, SOM KUN VEDROERER BEGRUNDELSEN FOR BESLUTNINGEN OG TILSIDESAETTELSEN AF PROPORTIONALITETSPRINCIPPET . SELV OM DET I BESLUTNINGENS BEGRUNDELSE UNDERSTREGES, AT SAGSOEGEREN FOERST HAR UDTRYKT BEKLAGELSE "UNDER HOERINGEN DEN 15 . FEBRUAR 1985, DER GENNEMFOERTES I EN SPECIEL SAMMENHAENG", MAA DET DOG LIGELEDES KONSTATERES, AT SAGSOEGERENS FADERS HENVENDELSE TIL KOMMISSIONEN FANDT STED EFTER NAEVNTE HOERING . DE OEVRIGE OMSTAENDIGHEDER, SOM SAGSOEGEREN HAR TILBUDT AT BEVISE, ER BESLUTNINGENS BEGRUNDELSE UVEDKOMMENDE . DESUDEN ER INGEN AF DE OMSTAENDIGHEDER, SOM SAGSOEGEREN HAR PAABERAABT SIG I SIN BEGAERING OM VIDNEFOERSEL, RELEVANTE FOR VURDERINGEN AF, OM DEN PAALAGTE SANKTION ER UFORHOLDSMAESSIG I FORHOLD TIL DE OMSTAENDIGHEDER, DER I BESLUTNINGEN GOERES GAELDENDE MOD SAGSOEGEREN .

10 DER ER DERFOR IKKE ANLEDNING TIL AT EFTERKOMME DEN AF SAGSOEGEREN FREMSATTE BEGAERING OM VIDNEFOERSEL .

DEN ANFAEGTEDE BESLUTNINGS BEGRUNDELSE, FOR SAA VIDT ANGAAR GENGIVELSEN AF FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER

11 SAGSOEGEREN MENER, AT BEGRUNDELSEN FOR DEN ANFAEGTEDE BESLUTNING ER FORKERT OG UTILSTRAEKKELIG . BESLUTNINGEN ER BASERET PAA OMSTAENDIGHEDER, SOM HAN BESTRIDER, NAVNLIG AT HAN SKULLE HAVE KASTET ET ASKEBAEGER MOD MOREL OG SPARKET DENNE . DERIMOD NAEVNER BEGRUNDELSEN IKKE DEN PROVOKERENDE OG YDMYGENDE SAMMENHAENG, HVORUNDER MOEDET MED MOREL FANDT STED, OG HVORUNDER BEGIVENHEDERNE AF 6 . OKTOBER 1982 INDTRAF . SAGSOEGEREN HAR ISAER UNDERSTREGET MOREL' S NAEGTELSE AF AT TAGE HENSYN TIL HANS GENTAGNE ARGUMENTER, DEN AABENBARE VILJE TIL AT SKADE SAGSOEGEREN, DET RINGEAGTENDE LATTERUDBRUD, HVORMED MOREL MODTOG SAGSOEGERENS MODLOESE UDTALELSE OM, AT HAN HEREFTER IKKE HAVDE ANDRE MULIGHEDER END AT INDBRINGE SAGEN FOR DOMSTOLEN, SAMT DEN OMSTAENDIGHED, AT MOREL LOD SAGSOEGEREN FORSTAA, AT HAN HAVDE OPNAAET SAMTYKKE FRA DE FRANSKE MYNDIGHEDER TIL AT BRINGE SAGSOEGERENS UDSTATIONERING I PARIS TIL OPHOER .

12 INDLEDNINGSVIS BEMAERKES, AT KOMMISSIONENS NYE BESLUTNING, I MODSAETNING TIL DEN TIDLIGERE BESLUTNING AF 7 . APRIL 1983, KLART GENGIVER DE OMSTAENDIGHEDER, DER LIGGER TIL GRUND FOR DEN SANKTION, SOM ER PAALAGT SAGSOEGEREN . BESLUTNINGEN GOER DET SAALEDES MULIGT FOR DOMSTOLEN AT KONTROLLERE, OM DETTE FAKTISKE GRUNDLAG INDEBAERER VILDFARELSER ELLER UNDLADELSER .

13 FOR SAA VIDT ANGAAR DET NAEVNTE FAKTISKE GRUNDLAG, KONSTATERES DET I BETRAGTNINGERNE TIL BESLUTNINGEN, AT MOEDET DEN 6 . OKTOBER 1982 MELLEM SAGSOEGEREN OG MOREL GAV ANLEDNING TIL FREMFOERELSE AF DIVERGERENDE OPFATTELSER; AT SAGSOEGEREN VED MOEDETS AFSLUTNING SLOG MOREL, GREB FAT I DENNES SKJORTEBRYST, SOM BLEV FLAENGET, OG FORAARSAGEDE, AT MOREL FALDT NED FRA SIN LAENESTOL; AT DET IKKE HAR VAERET MULIGT MED SIKKERHED AT FASTSLAA OPRINDELSEN TIL DEN AFSKRABNING PAA MOREL' S HOEJRE OEREFLIP, SOM IFOELGE MOREL SKYLDES, AT SAGSOEGEREN HAR KASTET ET ASKEBAEGER MOD HAM, HVILKET SAGSOEGEREN BENAEGTER AT HAVE GJORT; SAGSOEGEREN HAR ERKLAERET, AT HAN IKKE HAR NOGEN ERINDRING OM AT HAVE SPARKET MOREL, SAALEDES SOM DENNE HAR HAEVDET; ENDELIG ER DE HUDAFSKRABNINGER OG BLODUDTRAEDNINGER, DER ER KONSTATERET HOS MOREL EFTER BEGIVENHEDERNE, DE DIREKTE ELLER INDIREKTE FOELGER AF DEN VOLD, SOM SAGSOEGEREN UDOEVEDE MOD SIN SAMTALEPARTNER . PAA GRUNDLAG AF DISSE KONSTATERINGER DRAGER KOMMISSIONEN DEN SLUTNING, AT DET ER GODTGJORT, AT SAGSOEGEREN VOLDELIGT HAR OVERFALDET MOREL .

14 DET FREMGAAR AF DISSE BETRAGTNINGER, AT KOMMISSIONEN, SELV OM DEN HAR LAGT VISSE AF MOREL' S ERKLAERINGER TIL GRUND, DER ER BLEVET BESTRIDT AF SAGSOEGEREN, I SIDSTE ENDE OVER FOR DENNE KUN HAR TAGET HENSYN TIL UOMTVISTEDE FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER .

15 FOR SAA VIDT ANGAAR BEGIVENHEDENS SAMMENHAENG, KONSTATERES DET ALENE I BETRAGTNINGERNE, AT MOEDET HAVDE TIL FORMAAL AT UNDERSOEGE DE ADMINISTRATIVE KONSEKVENSER AF DEN OMSTAENDIGHED, AT SAGSOEGEREN NYLIG VAR BLEVET VALGT TIL MEDLEM AF KORSIKAS REGIONALFORSAMLING . DET ER DERFOR KORREKT, AT BESLUTNINGEN IKKE HENVISER TIL DEN PROVOKERENDE OG YDMYGENDE KARAKTER, SOM MOEDET IFOELGE SAGSOEGEREN HAVDE . DET MAA IMIDLERTID KONSTATERES, AT DENNE KARAKTER NETOP ER BLEVET BESTRIDT AF MOREL OG AF DET VIDNE, SOM VAR TIL STEDE UNDER MOEDET DEN 6 . OKTOBER 1982 . KOMMISSIONEN KUNNE DERFOR MED RETTE UNDLADE AT TAGE HENSYN HERTIL, LIGESOM DEN HAR GJORT DET FOR DE AF SAGSOEGEREN BESTRIDTE ANBRINGENDER .

16 DET MAA DERFOR FASTSLAAS, AT DET IKKE ER GODTGJORT, AT BESLUTNINGENS BEGRUNDELSE, FOR SAA VIDT GENGIVELSEN AF DE FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER, ER BEHAEFTET MED VILDFARELSER ELLER UBEGRUNDEDE UDELADELSER .

BEGRUNDELSEN FOR VALGET AF SANKTION; PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

17 SAGSOEGEREN HAR GJORT GAELDENDE, AT BESLUTNINGENS BEGRUNDELSE IKKE TAGER HENSYN TIL DE FORMILDENDE OMSTAENDIGHEDER, SOM DISCIPLINAERRAADET LAGDE TIL GRUND, NEMLIG HANS NEUROTISKE PERSONLIGHED, DEN FOELELSE AF USIKKERHED OG ANGST, DER VAR OPSTAAET HOS HAM, NAVNLIG SOM FOELGE AF ALVOREN AF DE EVENTUELLE FOELGER AF BESLUTNINGER, DER KUNNE BLIVE TRUFFET I FORHOLD TIL HAM, OG ENDELIG AT DER KLART IKKE FORELAA OVERLAEG . AF DENNE GRUND OVERHOLDER DEN ANFAEGTEDE BESLUTNING IKKE DEN FORHOLDSMAESSIGHED, DER SKAL FORELIGGE MELLEM DE KRITISEREDE FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER OG DEN PAALAGTE SANKTION . BESLUTNINGEN HAR IKKE LAGT NOGEN SOM HELST VAEGT PAA DE PSYKISKE MEKANISMER, DER HAVDE UDLOEST SAGSOEGERENS IMPULSIVE HANDLING PAA DEN ENE SIDE, OG DE AF MOREL UDVISTE FEJL OG PROVOKATIONER PAA DEN ANDEN SIDE . SAGSOEGEREN MENER ENDVIDERE, AT MANGLENDE OVERLAEG KUN KAN MEDFOERE EN MILDERE SANKTION END FJERNELSE FRA TJENESTEN, SOM ER DEN STRENGESTE SANKTION . ENDELIG UNDERSTREGER SAGSOEGEREN DE SKAEBNESVANGRE KONSEKVENSER, SOM KOMMISSIONENS BESLUTNING HAR HAFT FOR HANS PERSONLIGE SITUATION, BAADE I BESKAEFTIGELSESMAESSIG HENSEENDE, OG FOR SAA VIDT ANGAAR HANS PRIVATLIV OG HELBRED .

18 I DEN FOERNAEVNTE DOM AF 29 . JANUAR 1985 HAR DOMSTOLEN ALLEREDE HENVIST TIL SIN FASTE PRAKSIS, HVOREFTER DET, NAAR DE HANDLINGER, EN TJENESTEMAND LASTES FOR, ER BEVIST, TILKOMMER ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN AT VAELGE DEN HERTIL SVARENDE SANKTION . DOMSTOLEN KAN IKKE SAETTE SIN VURDERING I STEDET FOR DENNE MYNDIGHEDS UNDTAGEN I TILFAELDE AF AABENBAR VILDFARELSE ELLER MAGTFORDREJNING .

19 DET BEMAERKES HEROM FOR DET FOERSTE, AT DE OMSTAENDIGHEDER, DER ER LAGT TIL GRUND I BESLUTNINGEN, NEMLIG ET VOLDELIGT OVERFALD, DER MEDFOERTE DE I BESLUTNINGEN ANGIVNE KVAESTELSER, ER TILSTRAEKKELIGT ALVORLIGE TIL AT BEGRUNDE SANKTIONEN FJERNELSE FRA TJENESTEN . DET MAA IMIDLERTID UNDERSOEGES, OM KOMMISSIONEN HAR BEGAAET EN AABENBAR VILDFARELSE VED AT SE BORT FRA DE FORMILDENDE OMSTAENDIGHEDER, SOM DISCIPLINAERRAADET SKOENNEDE FORELAA . OGSAA PAA DETTE PUNKT HAR BEGRUNDELSEN TIL DEN NYE BESLUTNING ANGIVET EN RAEKKE PRAECISERINGER, DER GOER DET MULIGT FOR DOMSTOLEN AT UDOEVE SIN KONTROL .

20 I SIN UDTALELSE AF 3 . MARTS 1983 FANDT DISCIPLINAERRAADET, AT DER FORELAA FORMILDENDE OMSTAENDIGHEDER, DER DELS SKYLDTES, AT SAGSOEGEREN ER NEUROTISK ANLAGT OG DERFOR HAR EN LAV FRUSTRATIONSTAERSKEL, DELS AT SAGSOEGEREN KOM UD FOR EN USIKKERHEDS - OG ANGSTFORNEMMELSE, DER VAR ENSBETYDENDE MED EN HOEJ GRAD AF FRUSTRATION, FORDI DE BESLUTNINGER, DER KUNNE BLIVE TRUFFET I HANS TILFAELDE, EVENTUELT VILLE INDEBAERE ALVORLIGE KONSEKVENSER, DELS DE FORHOLD, HVORUNDER MOEDET BLEV ARRANGERET OG FORLOEB, OG ENDELIG, AT SAGSOEGEREN KLART HANDLEDE UDEN OVERLAEG .

21 FOR SAA VIDT ANGAAR DET FOERSTE ANGIVNE PUNKT, FREMGAAR DET, AT DISCIPLINAERRAADET BASEREDE SIG PAA EN LAEGEERKLAERING, DER VAR UDFAERDIGET AF LAEGERNE DE GEYTER OG DUMONT DEN 27 . OKTOBER 1982, OG HVORI DET I DET VAESENTLIGE FASTSLAAS, AT SAGSOEGEREN MAATTE ANSES FOR TILREGNELIG I LOVENS FORSTAND PAA TIDSPUNKTET FOR DE FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER, MEN AT DER MAATTE TAGES HENSYN TIL HANS NEUROTISKE PERSONLIGHED, SAMT TIL HANS MIDDELHAVSTEMPERAMENT .

22 DET MAA ERKENDES, AT DER ISAER I EN INSTITUTION, HVORI DER ER ANSAT TJENESTEMAEND FRA ALLE FAELLESSKABETS NATIONALITETER OG REGIONER, SELV MED HENBLIK PAA EN DISCIPLINAERSAG MAA TAGES HENSYN TIL FORSKELLE I KARAKTER OG TEMPERAMENT . DET PAAHVILER IKKE DESTO MINDRE FAELLESSKABSINSTITUTIONERNE AT PAASE, AT DISSE FORSKELLE IKKE FOERER TIL UTAALELIGE ADFAERDSFORMER, SAASOM VOLDELIGE OVERFALD . I DENNE HENSEENDE ER DET IKKE FORKERT AT TAGE I BETRAGTNING, AT DET I DET FORELIGGENDE TILFAELDE DREJER SIG OM EN TJENESTEMAND MED RANG AF EKSPEDITIONSSEKRETAER . DOMSTOLEN FINDER DERFOR IKKE, AT KOMMISSIONEN HAR BEGAAET EN AABENBAR FEJL VED AT FASTSLAA, AT SAGSOEGEREN, UANSET DENNES IMPULSIVE PERSONLIGHED, "HAR OVERSKREDET EN KVALITATIV TAERSKEL, DER IKKE KAN ACCEPTERES, FOR SAA VIDT ANGAAR EN ANSVARLIG TJENESTEMANDS UDOEVELSE AF SINE FUNKTIONER ".

23 FOR SAA VIDT ANGAAR DET ANDET PUNKT, DER ER LAGT TIL GRUND SOM FORMILDENDE OMSTAENDIGHED AF DISCIPLINAERRAADET, NEMLIG DEN USIKKERHEDS - OG ANGSTTILSTAND, DER VAR SKABT HOS SAGSOEGEREN UNDER MOEDET MED MOREL DEN 6 . OKTOBER 1982, NAVNLIG FOR SAA VIDT ANGAAR HANS VANSKELIGE PERSONLIGE OG FAMILIEMAESSIGE SITUATION SOM FOELGE AF DE FORPLIGTELSER, DER VAR FORBUNDET MED HANS UDSTATIONERING I PARIS, MAA DET ANTAGES, AT DER UNDER EN DISCIPLINAERSAG SKAL TAGES HENSYN TIL DEN KONKRETE SITUATION, SOM HAR FREMKALDT DEN ADFAERD, DER GOERES GAELDENDE MOD SAGSOEGEREN . KOMMISSIONEN HAR HERVED I BETRAGTNINGERNE TIL BESLUTNINGEN ANFOERT, AT SAGSOEGEREN SELV HAVDE BIDRAGET TIL AT SKABE DEN FORELIGGENDE SITUATION VED AT LADE SIG OPSTILLE TIL VALGENE TIL KORSIKAS REGIONALFORSAMLING UDEN ALLEREDE FRA BEGYNDELSEN AT UNDERRETTE KOMMISSIONEN HEROM I MEDFOER AF TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKEL 15, OG AT SAGSOEGEREN MAATTE FORUDSE MULIGHEDEN FOR, AT HAN VILLE BLIVE TILBAGEKALDT TIL BRUXELLES . KOMMISSIONEN HAR ENDVIDERE HENVIST TIL DE VIDE ADMINISTRATIVE OG RETSLIGE MULIGHEDER, DER PAA FORSKELLIGE TRIN HAR STAAET TIL RAADIGHED FOR SAGSOEGEREN MED HENBLIK PAA AT REAGERE PAA EN EVENTUEL BESLUTNING FRA KOMMISSIONEN OM AT BRINGE HANS UDSTATIONERING TIL OPHOER . HELLER IKKE PAA DETTE PUNKT FINDER DOMSTOLEN, AT KOMMISSIONEN HAR BEGAAET EN AABENBAR FEJL VED IKKE AT BETRAGTE DEN SITUATION, SOM SAGSOEGEREN BEFANDT SIG I PAA DET PAAGAELDENDE TIDSPUNKT, SOM EN FORMILDENDE OMSTAENDIGHED, DER UDELUKKEDE, AT HAN FJERNEDES FRA TJENESTEN .

24 FOR SAA VIDT ANGAAR SPOERGSMAALET, OM GROVHEDEN AF DE FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER, DER GOERES GAELDENDE MOD SAGSOEGEREN, AFSVAEKKES AF DEN OMSTAENDIGHED, AT DER IKKE FORELAA OVERLAEG, BEMAERKES DET, AT TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKEL 86 IKKE SOM FORUDGAAENDE BETINGELSE FOR ANVENDELSE AF EN DISCIPLINAER SANKTION FASTSAETTER, AT DER ER SKET FORSAETLIG ELLER UAGTSOM TILSIDESAETTELSE AF TJENESTEMANDENS PLIGTER . FOR VALGET AF SANKTIONEN AFHAENGER BETYDNINGEN AF, OM TJENESTEMANDEN HAR HANDLET EFTER OVERLAEG, I VIDT OMFANG AF ARTEN AF DEN ADFAERD, DER GOERES GAELDENDE MOD HAM . DA DER I DENNE SAG ER TALE OM ET VOLDELIGT OVERFALD, KAN DET IKKE BETEGNES SOM EN KLAR VILDFARELSE, AT BESLUTNINGEN LAGDE TIL GRUND, AT DET MANGLENDE OVERLAEG IKKE UDELUKKEDE ANVENDELSE AF SANKTIONEN FJERNELSE FRA TJENESTEN .

25 SELV OM GENNEMGANGEN AF DEN ANFAEGTEDE BESLUTNINGS BEGRUNDELSE IKKE HAR AFSLOERET NOGEN AABENBAR VILDFARELSE I KOMMISSIONENS BEDOEMMELSE AF HVERT AF DE MOMENTER, SOM DISCIPLINAERRAADET HAVDE KVALIFICERET SOM FORMILDENDE OMSTAENDIGHEDER, MAA DET ENDVIDERE UNDERSOEGES, OM SANKTIONEN FJERNELSE FRA TJENESTEN ER AABENBAR UFORHOLDSMAESSIG I BETRAGTNING AF SAGENS OMSTAENDIGHEDER .

26 DET BEMAERKES I DENNE HENSEENDE, AT TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS BESTEMMELSER OM DISCIPLINAERE SANKTIONER ( NEMLIG ARTIKLERNE 86-89 ) IKKE FASTSAETTER FASTE FORHOLD MELLEM DE HERI OPREGNEDE SANKTIONER OG DE FORSKELLIGE FORMER FOR OVERTRAEDELSE AF TJENESTEPLIGTERNE, DER BEGAAS AF TJENESTEMAENDENE, SAMT HELLER IKKE PRAECISERER I HVILKET OMFANG EKSISTENSEN AF SKAERPENDE ELLER FORMILDENDE OMSTAENDIGHEDER INDGAAR I VALGET AF SANKTION . VALGET AF DEN SANKTION, DER SKAL PAALAEGGES I DET ENKELTE INDIVIDUELLE TILFAELDE, ER SAALEDES BASERET PAA EN GENEREL VURDERING AF SAGENS SAMTLIGE KONKRETE OMSTAENDIGHEDER OG SAEREGENHEDER .

27 NAAR HENSES TIL DISSE BETRAGTNINGER, OG HENSET TIL GROVHEDEN AF DE OMSTAENDIGHEDER, DER GOERES GAELDENDE MOD SAGSOEGEREN PAA DEN ENE SIDE, OG DE MOMENTER, SOM DISCIPLINAERRAADET KVALIFICEREDE SOM FORMILDENDE OMSTAENDIGHEDER, SAMT DE SKAEBNESVANGRE FOELGER, SOM KOMMISSIONENS BESLUTNING HAR HAFT FOR SAGSOEGERENS PERSONLIGE OG FAGLIGE SITUATION PAA DEN ANDEN SIDE, MENER DOMSTOLEN IKKE AT KUNNE KVALIFICERE DEN ANVENDTE SANKTION - SAGSOEGERENS FJERNELSE FRA TJENESTEN UDEN REDUKTION ELLER FRAKENDELSE AF RETTEN TIL ALDERSPENSION - SOM AABENBART UFORHOLDSMAESSIG .

28 SAGSOEGTE BOER DERFOR FRIFINDES I DET HELE .

Afgørelse om sagsomkostninger

SAGENS OMKOSTNINGER

29 I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 69, STK . 2, DOEMMES DEN TABENDE PART TIL AT AFHOLDE SAGENS OMKOSTNINGER . I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 70 BAERER INSTITUTIONERNE IMIDLERTID SELV DE UDGIFTER, DE HAR AFHOLDT I SAGER ANLAGT AF DE ANSATTE VED FAELLESSKABERNE .

Afgørelse

PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER

UDTALER OG BESTEMMER

DOMSTOLEN ( ANDEN AFDELING )

1 ) SAGSOEGTE FRIFINDES .

2 ) HVER PART BAERER SINE OMKOSTNINGER .