ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rettens dom (Syvende Afdeling) af 30. september 2009 — JOOP! mod KHIM (!)

(Sag T-75/08)

»EF-varemærker — ansøgning om et EF-figurmærke, der gengiver et udråbstegn — absolut registreringshindring — mangel på fornødent særpræg — fornødent særpræg ikke opnået ved brug — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra b) og c), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — undtagelse — fornødent særpræg opnået ved brug [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b), og art. 7, stk. 3] (jf. præmis 25-29 og 41-47)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. november 2007 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1134/2007-1) vedrørende en ansøgning om registrering af et figurmærke som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: JOOP! GmbH Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærke, der gengiver et udråbstegn, for varer i klasse 14, 18 og 25 – registreringsansøgning nr. 5332184 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) JOOP! GmbH betaler sagens omkostninger.

Rettens dom (Syvende Afdeling) af 30. september 2009 — JOOP! mod KHIM (!)

(Sag T-75/08)

»EF-varemærker — ansøgning om et EF-figurmærke, der gengiver et udråbstegn — absolut registreringshindring — mangel på fornødent særpræg — fornødent særpræg ikke opnået ved brug — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra b) og c), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — undtagelse — fornødent særpræg opnået ved brug [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b), og art. 7, stk. 3] (jf. præmis 25-29 og 41-47)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. november 2007 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1134/2007-1) vedrørende en ansøgning om registrering af et figurmærke som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: JOOP! GmbH Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærke, der gengiver et udråbstegn, for varer i klasse 14, 18 og 25 – registreringsansøgning nr. 5332184 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Rettens dom (Syvende Afdeling) af 30. september 2009 — JOOP! mod KHIM (gengivelse af et udråbstegn i et rektangel)

(Sag T-191/08)

»EF-varemærker — ansøgning om et EF-figurmærke, der gengiver et udråbstegn i et rektangel — absolut registreringshindring — mangel på fornødent særpræg — fornødent særpræg ikke opnået ved brug — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra b) og c), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — undtagelse — fornødent særpræg opnået ved brug [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b), og art. 7, stk. 3] (jf. præmis 25-30 og 42-47)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. marts 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1822/2007-1) vedrørende en ansøgning om registrering af et figurmærke som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: JOOP! GmbH Det omhandlede EF-varemærke: Et figurmærke, der gengiver et udråbstegn i et rektangel, for varer i klasse 14, 18 og 25 — ansøgning nr. 5332176 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) JOOP! GmbH betaler sagens omkostninger.

Rettens dom (Syvende Afdeling) af 30. september 2009 — JOOP! mod KHIM (gengivelse af et udråbstegn i et rektangel)

(Sag T-191/08)

»EF-varemærker — ansøgning om et EF-figurmærke, der gengiver et udråbstegn i et rektangel — absolut registreringshindring — mangel på fornødent særpræg — fornødent særpræg ikke opnået ved brug — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra b) og c), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — undtagelse — fornødent særpræg opnået ved brug [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b), og art. 7, stk. 3] (jf. præmis 25-30 og 42-47)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. marts 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1822/2007-1) vedrørende en ansøgning om registrering af et figurmærke som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: JOOP! GmbH Det omhandlede EF-varemærke: Et figurmærke, der gengiver et udråbstegn i et rektangel, for varer i klasse 14, 18 og 25 — ansøgning nr. 5332176 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Det ansøgte varemærke fremviser nemlig intet aspekt, der let og umiddelbart kan huskes af den brede offentlighed i Fællesskabet — heller ikke selv om denne offentlighed er relativt opmærksom — der gør det muligt for denne kreds uden videre at opfatte varemærket som en henvisning til de omhandlede varers handelsmæssige oprindelse. Varemærket vil udelukkende blive opfattet som et dekorativt element, både med hensyn til varerne fra klasse 14 og varerne fra klasse 18 og 25. Dermed kan det ansøgte varemærke ikke individualisere nogen af de omhandlede varer i forhold til konkurrerende varer. Den omstændighed, at den relevante kundekreds er vant til at opfatte simple figurmærker, der består af bånd og striber, som varemærker, eller at adskillige producenter har registreret sådanne varemærker for varer i klasse 25, kan ikke føre til en ændret vurdering.

Hvad angår spørgsmålet om et varemærkes særpræg som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra b), forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, er et tegn, der er ekstremt simpelt, og som består af en geometrisk grundfigur, som f.eks. en cirkel, en linje, et rektangel eller et konventionelt pentagonformet figurmærke, ikke egnet til i sig selv at formidle et budskab, som forbrugerne kan huske, således at forbrugerne ikke anser det for et varemærke, medmindre det har fået fornødent særpræg ved brugen heraf.

Dette til trods afhænger konstateringen af varemærkets særpræg som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 ikke af, at der kan fastslås et bestemt sprogligt eller kunstnerisk kreativitets- eller fantasiniveau fra varemærkeindehaverens side. Det er tilstrækkeligt, at varemærket sætter den relevante kundekreds i stand til at kunne identificere de beskyttede varers eller tjenesteydelsers oprindelse og at adskille dem fra andre virksomheders varer eller tjenesteydelser.

Den omstændighed, at et varemærke har en dekorativ eller pyntende funktion, er irrelevant for bedømmelsen af varemærkets særpræg. Imidlertid har et tegn, der har andre funktioner end som et varemærke i klassisk forstand, kun fornødent særpræg i den i artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 anvendte betydning, hvis det uden videre kan opfattes som en henvisning til den handelsmæssige oprindelse af de pågældende varer eller tjenesteydelser, således at den relevante kundekreds uden risiko for forveksling kan adskille varemærkeindehaverens varer eller tjenesteydelser fra dem, der har en anden handelsmæssig oprindelse. Det kræves således, at dette tegn, selv om det er dekorativt, har en minimum af særpræg.

(jf. præmis 26, 27 og 30)
Den dato, hvorpå repræsentanten fik meddelelse om tabet af en rettighed, anses for at være den dato, hvorpå den repræsenterede part fik kendskab hertil. I henhold til regel 77 i forordning nr. 2868/95 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 40/94 om EF-varemærker har en meddelelse fra Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) til den behørigt udpegede repræsentant samme retsvirkning som en meddelelse til fuldmagtsgiveren. Dette gælder også en meddelelse fra den behørigt udpegede repræsentant til Harmoniseringskontoret, der har samme retsvirkning som en meddelelse fra fuldmagtsgiveren. I forhold til Harmoniseringskontoret er det således dettes kommunikation med repræsentanten og ikke kommunikationen mellem repræsentanten og den repræsenterede person, der er afgørende.

I henhold til artikel 78, stk. 2 og 3, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker skal en begæring om restitutio in integrum indgives skriftligt inden to måneder fra ophøret af den hindring, der lå til grund for den manglende overholdelse af fristen, hvilket har som direkte følge, at en ret eller et retsmiddel fortabes.

Det følger af artikel 62, stk. 1, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, at appelkammeret efter at have realitetsbehandlet sagen træffer afgørelse om klagen, og at det kan »omgøre den af afdelingen trufne afgørelse«, dvs. i den foreliggende sag selv træffe afgørelse om begæringen om restitutio in integrum ved at afvise den eller kende den berettiget for derved at stadfæste eller underkende afgørelsen truffet i første instans. Appelkammeret skal som følge af den klage, som er forelagt det, derfor foretage en ny og fuldstændig prøvelse af realiteten i begæringen om restitutio in integrum, såvel retligt som faktisk.

Ifølge artikel 73, andet punktum, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker må afgørelser truffet af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) kun støttes på grunde, som parterne har haft lejlighed til at udtale sig om. Ved denne bestemmelse fastslås det generelle princip om beskyttelse af retten til kontradiktion inden for EF-varemærkeretten. I henhold til dette almindelige fællesskabsretlige princip skal adressaterne for offentlige myndigheders beslutninger, der føleligt berører disse adressaters interesser, i rette tid have lejlighed til at fremføre deres synspunkter. Retten til at blive hørt omfatter alle forhold af faktisk eller retlig art, som danner grundlag for beslutningsprocessen, men ikke det endelige standpunkt, som administrationen agter at indtage.

Retten til kontradiktion bliver desuden kun tilsidesat ved en procedurefejl, såfremt denne i det konkrete tilfælde har påvirket de berørte virksomheders mulighed for at forsvare sig. En tilsidesættelse af gældende regler til beskyttelse af retten til kontradiktion kan således kun ulovliggøre den administrative procedure, hvis det påvises, at denne kunne have fået et andet udfald, hvis reglerne var blevet overholdt.

(jf. præmis 47 og 48)
1.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 49 og 50)
1)

Atlantic Energy Ltd tilbagebetaler Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber et beløb på 226010 EUR med tillæg af renter i henhold til artikel 23.1 i de almindelige betingelser i kontrakt BU 183/95 UK/AT dels for perioden mellem den 1. juni 1996 og den , dels mellem den og den , og fratrukket 3610,53 EUR. Det endelige beløb tillægges renter i henhold til artikel 23.1 i de ovenfor nævnte almindelige betingelser fra den , og indtil gælden er fuldstændig indfriet.
Rettens dom (Femte Afdeling) af 9. juli 2009 — Biotronik mod KHIM (BioMonitor)

(Sag T-257/08)

»EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket BioMonitor — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 22 og 30)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 24. april 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 466/2007-4) vedrørende en ansøgning om registrering af BioMonitor som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Biotronik GmbH & Co. KG Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket BioMonitor for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 10 og 38, idet fortegnelsen over varer efterfølgende blev begrænset til varer i klasse 10 — ansøgning nr. 4556023 Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) Biotronik GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.

Rettens dom (Femte Afdeling) af 9. juli 2009 — Biotronik mod KHIM (BioMonitor)

(Sag T-257/08)

»EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket BioMonitor — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 22 og 30)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 24. april 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 466/2007-4) vedrørende en ansøgning om registrering af BioMonitor som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Biotronik GmbH & Co. KG Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket BioMonitor for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 10 og 38, idet fortegnelsen over varer efterfølgende blev begrænset til varer i klasse 10 — ansøgning nr. 4556023 Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Rettens dom (Anden Afdeling) af 19. november 2009 — Clearwire mod KHIM (CLEARWIFI)

(Sag T-399/08)

»EF-varemærker — international registrering, der angiver Det Europæiske Fællesskab — ordmærket CLEARWIFI — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 27, 50 og 51)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. juni 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 706/2008-1) vedrørende den internationale registrering af tegnet CLEARWIFI med angivelse af Det Europæiske Fællesskab.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Clearwire Corporation Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket CLEARWIFI for tjenesteydelser i klasse 38 — international varemærkeregistrering nr. W00934594) Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) Clearwire Corporation betaler sagens omkostninger.

Rettens dom (Anden Afdeling) af 19. november 2009 — Clearwire mod KHIM (CLEARWIFI)

(Sag T-399/08)

»EF-varemærker — international registrering, der angiver Det Europæiske Fællesskab — ordmærket CLEARWIFI — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 27, 50 og 51)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. juni 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 706/2008-1) vedrørende den internationale registrering af tegnet CLEARWIFI med angivelse af Det Europæiske Fællesskab.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Clearwire Corporation Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket CLEARWIFI for tjenesteydelser i klasse 38 — international varemærkeregistrering nr. W00934594) Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Uanset at et EF-varemærke, for hvilket den registreringshindring, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, er til stede i hele Fællesskabet, ligeledes i hele Fællesskabet skal have opnået fornødent særpræg ved brug for at kunne registreres i henhold til samme forordnings artikel 7, stk. 3, er det dog på ingen måde påkrævet, at samme type af bevis fremlægges for hver medlemsstat.

Manglen på forbrugerundersøgelser med henblik på at vurdere opfattelsen af det omhandlede varemærke hos den relevante kundekreds i Den Europæiske Union udelukker således ikke, at det godtgøres, at et tegn som følge af den brug, der er gjort deraf, har fået fornødent særpræg, eftersom godtgørelsen heraf kan ske ved hjælp af andre beviser. Det er nemlig ikke absolut nødvendigt at foretage en forbrugerundersøgelse for at konkludere, at et tegn har fået fornødent særpræg som følge af brug.

(jf. præmis 39-41)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker – klagesag – sag ved Fællesskabets retsinstanser – personer, der er berettiget til at klage og til at være part i sagen

(Rådets forordning nr. 40/94, art. 63, stk. 4)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse rejst af indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke

[Rådets forordning nr.40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

1. Artikel 63, stk. 4, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker bestemmer, at adgang til at indbringe en klage over appelkammerets afgørelse har »[e]nhver part i sagen ved appelkammeret […], for så vidt den pågældende ikke har fået medhold«.

For så vidt angår en indsigelsesag kan nye indehavere af et ældre varemærke med hensyn hertil anlægge sag ved Retten og bør anerkendes som parter i sagen, så snart de har bevist, at de er indehavere af den rettighed, der er blevet påberåbt for Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).

Når den nye indehaver af det ældre varemærke har fremlagt bevis for overdragelsen, og Harmoniseringskontoret har registreret denne overdragelse efter sagen for appelkammeret, bliver den nye indehaver følgelig part i sagen for Harmoniseringskontoret.

(jf. præmis 30-32 og 34)

2. Der findes ikke for den gennemsnitlige tyske forbruger en risiko for forveksling i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, mellem figurmærket Thai Silk, som er blevet ansøgt registreret som EF-varemærke for »Silke« og »Beklædningsgenstande fremstillet af silke« henhørende under henholdsvis klasse 24 og 25 i Nicearrangementet, og figurmærket, der gengiver en fugl, og som tidligere er registreret i Tyskland for varer og tjenesteydelser henhørende under klasse 18, 25 og 35 i Nicearrangementet.

De visuelle og fonetiske forskelle mellem de omhandlede varemærker opvejer den svage grad af begrebsmæssig lighed. Det er ganske udelukket, at den relevante kundekreds, når den stilles over for de omhandlede tegn, vil skabe en sammenhæng mellem disse, der kan give anledning til en forvekslingsrisiko i dennes bevidsthed, og som vil få den til at tro, at de omhandlede varer hidrører fra den samme virksomhed eller fra økonomisk forbundne virksomheder. Selv om tøjfabrikanter til tider skaber adskillige produktlinjer, er det desuden ganske usandsynligt, at den relevante kundekreds, når den stilles over for de omhandlede tegn, vil tro, at det drejer sig om varianter af det samme mærke eller om undermærker fra den samme fabrikant.

(jf. præmis 52 og 73)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – lighed mellem de pågældende varemærker – bedømmelseskriterier

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – lighed mellem de pågældende varemærker – bedømmelseskriterier

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

1. Når et sammensat varemærke udgøres af en sammenstilling af en bestanddel og af et andet varemærke, kan sidstnævnte, selv om det ikke er den dominerende bestanddel i det sammensatte varemærke, bevare en selvstændig adskillelsesevne i det sammensatte varemærke. I en sådan situation kan det sammensatte varemærke og det andet varemærke, som er gengivet identisk i det sammensatte varemærke, antages at have lighed i forhold til anvendelsen af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker.

I tilfælde, hvor det ældre varemærke ikke gengives identisk i det yngre varemærke, er det også muligt, at de omhandlede tegn ligner hinanden, fordi der er lighed mellem det ældre varemærke og en bestanddel af det yngre varemærke, som ved sin placering har en selvstændig adskillelsesevne.

(jf. præmis 60)

2. Uanset at særpræget af en bestanddel af et sammensat varemærke skal undersøges i forbindelse med vurderingen af tegnenes lighed med henblik på at fastslå eventuelle dominerende bestanddele i tegnet, er graden af det ældre varemærkes særpræg et af de forhold, der skal tages hensyn til i forbindelse med helhedsvurderingen af risikoen for forveksling som omhandlet i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker. Der skal derfor ikke tages hensyn til de ældre varemærkers eventuelt svage grad af særpræg i forbindelse med vurderingen af tegnenes lighed.

(jf. præmis 65)