DA Den Europæiske Unions Tidende C 238/12

Appel iværksat den 24. juni 2011 af Europa-Kommissionen til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 13. april 2011 i sag T-320/09, Planet AE mod Kommissionen

(Sag C-314/11 P)

2011/C 238/18

Processprog: græsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved F. Dintilhac og D. Triantafyllou)

Den anden part i appelsagen: Planet AE

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Rettens kendelse af 13.april 2011 i sag T-320/09 ophæves.

— Sagens afvises.

— Indstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

— Urigtig fortolkning af beslutning 2008/969

Den type registrering, som indstævnte har været genstand for i »SEP« (»ΣΕΠ«), der (i modsætning til andre registreringer) er baseret på den blotte mistanke, kan kun medføre øgede kontrolforanstaltninger (beslutningens artikel 16), som ikke skaber bindende virkning i forhold til indstævnte. Kendelsen sammenblander fejlagtigt de anfægtede registreringer med andre registreringstyper, der har forskellige konsekvenser.

— Uvæsentlig ændring af indstævntes retsstilling i forhold til de omtvistede registreringer

Alene det forhold, at den enhed, der er genstand for registrering, er blevet overvåget, ændrer ikke i sig selv grundlæggende ved dens retsstilling.

— Indstævnte er ikke umiddelbart berørt af de omtvistede registreringer

Alle de vedtagne foranstaltninger blev truffet af den kompetente anvisningsberettigede efter konsultation og forhandling med indstævnte og dennes bank. De er ikke en direkte og automatisk følge af registreringerne. Den umiddelbare berøring udgør under alle omstændigheder en ufravigelig betingelse for, at et søgsmål kan antages til realitetsbehandling (artikel 263, stk. 4, TEUF).

— Manglende undersøgelse af relevante argumenter og beviser for, at sagsøgeren ikke er umiddelbart berørt

De ovennævnte konsultationer og forhandlinger var beskrevet i sagen, men Retten tilsidesatte principperne om upartiskhed og objektivitet ved at ikke at tage dem i betragtning.

— Manglende begrundelse

Det fremgår ikke klart af den appellerede kendelse, hvori »den ugunstige ændring« i sagsøgerens retsstilling består, da sagsøgeren ikke er blevet frataget en finansiel fordel, men fritaget for pligten til at fordele betalingerne.

Det samme gør sig gældende for virkningerne af de pågældende specifikke registreringer, hvis bindende karakter ikke forklares.

— Sammenblanding af retsmidler

Indstævntes rolle i konsortiet vedrører spørgsmålet om aftalens udformning. Som en integrerende del af den aftalemæssige ramme kan den være genstand for en voldgiftsbestemmelse (artikel 272 TEUF), men ikke for et annullationssøgsmål, eftersom de pågældende retsmidler er parallelle og selvstændige.

— Tilsidesættelse af aftalefriheden og konsensusprincippet

Dels behøver Kommissionen ikke at engagere sig uden visse sikkerhedstiltag, dels har indstævnte tiltrådt den endelige aftalemæssige ramme. Som følge heraf kræver Retten urigtigt retsgrundlag, høringer osv., der er obligatoriske i tilfælde af »sanktioner«, og som er uforenelige med ligebehandling af de kontraherende parter.

— Fejlagtig kvalifikation af registreringer som beslutninger

Registreringerne i »SEP« er interne foranstaltninger, sikkerhedstiltag ifølge princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning (finansforordningens artikel 27), der i beslutning 2008/969 er fastsat som Kommissionens interne regler (jf. finansforordningens artikel 51) med henblik på information og anvendelse for alle de befuldmægtigede anvisningsberettigede i denne institution. De anfægtede registreringer bør desuden ikke sidestilles med registreringer, der fører til udelukkelse fra fremgangsmåden, eftersom aftalen i den foreliggende sag blev indgået med indstævnte.

— Overholdelse af betingelserne for realitetsbehandling af retssager

Retten begrunder sin kendelse med nødvendigheden af at undersøge Kommissionens kompetence til at vedtage beslutning 2008/969. Kompetencespørgsmålet vedrører imidlertid spørgsmålet, om der kan gives sagsøgeren medhold, og er ikke afgørende for, om sagen kan realitetspåkendes.