Forslag til afgørelse fra generaladvokat Alber fremsat den 16. juli 1998. - Connemara Machine Turf Co. Ltd mod Coillte Teoranta. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: High Court - Irland. - Offentlige indkøb - Begrebet ordregivende myndighed. - Sag C-306/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-08761



Generaladvokatens forslag til afgørelse

A - Indledning

1 Denne anmodning om praejudiciel afgoerelse, der er forelagt af High Court (Irland), vedroerer spoergsmaalet, om Coillte Teoranta er en ordregivende myndighed (1) i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i direktiv 77/62/EOEF (2) og 93/36/EOEF (3).

2 Sagsoegeren i hovedsagen, Connemara Machine Turf Co. Ltd, producerer maskinudskaaret spaghnum og forhandler kunstgoedning. Sagsoegte i hovedsagen, Irish Forestry Board (Coillte Teoranta), er blevet oprettet i december 1988 i henhold til Forestry Act (lov om skovdrift). Stoerstedelen af de omraader, der anvendes til skovdrift, og som hidtil tilhoerte staten eller energiministeriet, er blevet overfoert til Coillte Teoranta. Som modydelse blev der overfoert aktier til energiministeren, finansministeren, to statstjenestemaend, der handler paa finansministerens vegne, og staten.

3 Den 12. marts 1993 offentliggjorde Coillte Teoranta et udbud vedroerende indkoeb af visse goedningsstoffer (markedsvaerdi: 165 945 IEP). Connemara afgav bud, men fik ikke kontrakten. Den 10. marts 1994 offentligjorde Coillte Teoranta atter et udbud vedroerende indkoeb af visse goedningsstoffer (markedsvaerdi: 232 016 IEP). Connemara deltog atter uden held i udbudsproceduren.

4 Faellesskabsrettens bestemmelser om offentlige indkoeb er ikke blevet overholdt ved Coillte Teoranta's udbud. Navnlig er der ikke blevet foretaget en offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

5 Connemara har til stoette for sit soegsmaal gjort gaeldende, at disse bestemmelser er blevet tilsidesat, mens Coillte Teoranta har gjort gaeldende, at det ikke er en ordregivende myndighed, og at det derfor ikke er forpligtet til at overholde faellesskabsrettens bestemmelser.

6 High Court har foelgelig forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:

»1) Er sagsoegte en 'ordregivende myndighed' som defineret ved begrebet 'ordregivende myndigheder' i artikel 1, litra b), i Raadets direktiv 77/62/EOEF af 21. december 1976?

2) Er sagsoegte en 'ordregivende myndighed' som defineret ved begrebet 'ordregivende myndigheder' i artikel 1, litra b), i Raadets direktiv 93/36/EOEF af 14. juni 1993?«

B - De relevante retsregler

Faellesskabsretten

7 I artikel 1 i direktiv 77/62 defineres begrebet »ordregivende myndigheder« saaledes:

»I dette direktiv forstaas ved:

...

b) 'ordregivende myndigheder' staten, lokale organer og de i bilag I anfoerte offentligretlige juridiske personer, eller hvad der svarer hertil i de medlemsstater, der ikke kender dette begreb

...«

8 Bilag I til direktiv 77/62, som aendret ved direktiv 88/295, indeholder en fortegnelse over de i artikel 1, litra b), omhandlede offentligretlige juridiske personer, og hvad der svarer hertil. Som saadanne anses ifoelge direktivets punkt VI foelgende for Irlands vedkommende:

»Andre offentlige myndigheder, hvis offentlige indkoebsaftaler er undergivet statens kontrol.«

9 Direktiv 77/62 blev ophaevet ved direktiv 93/36. Dette nye direktiv skulle have vaeret gennemfoert i national ret senest den 14. juni 1994, hvilket Irland ikke havde gjort. Det bemaerkes atter, at udbudsproceduren var blevet afsluttet forud for dette tidspunkt.

10 Begrebet »ordregivende myndighed« er nu defineret i artikel 1 paa foelgende maade:

»I dette direktiv forstaas ved:

...

b) 'ordregivende myndigheder', staten, regionale eller lokale myndigheder, offentligretlige organer og sammenslutninger af en/et eller flere af disse lokale myndigheder eller offentligretlige organer

ved 'offentligretligt organ' forstaas ethvert organ:

- hvis opgave det er at imoedekomme almenhedens behov, dog ikke paa det industrielle eller forretningsmaessige omraade

- som er en juridisk person, og

- hvis drift enten for mere end halvdelens vedkommende finansieres af staten, regionale eller lokale myndigheder eller andre offentligretlige organer eller er underlagt disses kontrol, eller hvortil staten, regionale eller lokale myndigheder eller andre offentligretlige organer kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i administrations-, ledelses- eller tilsynsorganet

...«

11 Forholdet mellem ministeriet for landbrug, foedevarer og skovbrug, finansministeriet og aktionaererne i Coillte Teoranta er fastlagt i Forestry Act af 1988 og i selve selskabets vedtaegtsmaessige dokumenter. For klarhedens skyld vender jeg tilbage til disse bestemmelser, naar jeg gennemgaar begrebet ordregivende myndighed.

C - Vurdering

12 Det skal foerst undersoeges, hvilke faellesskabsretlige bestemmelser der finder anvendelse. Den forelaeggende ret har anmodet om en fortolkning af direktiv 77/62 og 93/36.

13 Det er ubestridt, at direktiv 77/62 som aendret ved direktiv 88/295 finder anvendelse. Coillte Teoranta, den irske regering, Det Forenede Kongeriges regering og den franske regering er dog af den opfattelse, at direktiv 93/36 og dettes grundprincipper ogsaa kan tages i betragtning ved bedoemmelsen af denne sag.

14 Det bemaerkes dog, at dette direktiv skulle have vaeret gennemfoert senest den 14. juni 1994, og at Irland den 22. juli 1994 endnu ikke havde gjort dette (4). Udbuddene fandt imidlertid sted i marts 1993 og 1994 paa et tidspunkt, hvor direktiv 93/36 endnu ikke var gennemfoert i irsk ret og i oevrigt endnu ikke skulle vaere gennemfoert.

15 Det er yderst tvivlsomt, om man kan anvende det tidsmaessigt senere direktiv til at fortolke det tidligere. De foernaevnte parter, der har anfoert, at Domstolen boer foelge denne fremgangsmaade, har henvist til praeamblen til direktiv 93/36, hvori er anfoert, at dette hovedsageligt er blevet vedtaget for klarhedens skyld. Der er saaledes ingen vanskeligheder forbundet med at laese de tidligere bestemmelser i lyset af den nye affattelse og at vurdere denne sags faktiske omstaendigheder ved anvendelsen af den nye definition.

16 Det bemaerkes for det foerste, at ordlyden af definitionen af ordregivende myndigheder er blevet betydeligt udvidet i direktiv 93/36 og nu omfatter elementer, der ikke var naevnt i det tidligere direktiv.

17 Det er korrekt, at det i foerste betragtning til direktiv 93/36 er naevnt, at en ny affattelse er noedvendig for klarhedens skyld. Dette skyldes den omstaendighed, at direktiv 77/62 var blevet aendret flere gange, og at der fremover skulle foretages nye aendringer. Det var ligeledes noedvendigt at bringe direktivet i overensstemmelse med ordningerne vedroerende offentlige bygge- og anlaegskontrakter og vedroerende offentlige tjenesteydelsesaftaler (5). Ifoelge tredje betragtning vedroerer denne tilpasning netop indsaettelse af en funktionel definition af ordregivende myndigheder. Dette medfoerer til gengaeld, at den nu gaeldende definition ikke noedvendigvis er sammenfaldende med den tidligere gaeldende, og at man foelgelig maa vaere meget paapasselig, hvis man vil tage dette i betragtning ved fortolkningen. Det nye direktiv, der ligeledes har ophaevet bilag I og erstattet dette, indeholder i definitionen af ordregivende myndigheder nye elementer, der ikke kun er en simpel praecisering af den tidligere definition og dennes almindelige principper, men som er en aendring, der gaar videre end det, og som ikke vil kunne anvendes med tilbagevirkende kraft. Desuden skal der ved fortolkningen af en faellesskabsretlig regel baade tages hensyn til dens ordlyd, den sammenhaeng, hvori den indgaar, og formaalet med den (6). Det foelger heraf, at de faktiske omstaendigheder i naervaerende sag kun skal bedoemmes i forhold til direktiv 77/62.

18 Connemara, Det Forenede Kongeriges regering og den franske regering samt Kommissionen er af den opfattelse, at Coillte Teoranta er en ordregivende myndighed i direktiv 77/62's forstand, hvilket har til foelge, at udbuddene i overensstemmelse med direktivets artikel 9 skal offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, hvilket ikke er sket i denne sag.

19 Det anfoeres til stoette for dette anbringende, at Coillte Teoranta varetager vigtige offentlige opgaver, saasom vedligeholdelse af statsskove og stoette til udviklingen af skovbrug i Irland. Coillte Teoranta er ejer af 12 nationalparker og stiller fritidsanlaeg til raadighed paa mere end 180 steder i Irland. For at kunne opfylde formaalene er selskabet blevet stiftet ved lov og har modtaget oekonomiske midler fra den irske regering. Det fremgaar desuden af selskabets vedtaegter, at regeringen udnaevner bestyrelsen og dennes formand, og at den udoever kontrol med selskabets oekonomi.

20 Coillte Teoranta og den irske regering goer heroverfor gaeldende, at Coillte Teoranta alene er et statsejet privat selskab. Selv om staten er hovedaktionaer, udoever den dog ingen indflydelse paa selskabets loebende forretninger. Den irske regering og Coillte Teoranta bemaerker, at sidstnaevnte i henhold til Forestry Act skal drives som en virksomhed. De haevder, at statens indflydelse begraenser sig til overordnede politiske spoergsmaal - en lignende indflydelse som den, enhver hovedaktionaer kan udoeve i andre selskaber. Men selskabets formaal og opgaver er af ren kommerciel karakter. Paa denne maade konkurrerer selskabet med andre virksomheder og drager ikke fordel af en afvigende situation i forhold til disse selskaber. Saafremt Coillte Teoranta stiller sine anlaeg og sin ejendom til raadighed for offentligheden til fritidsmaessig afbenyttelse, sker dette ud fra oekonomiske overvejelser, fordi fordelene herved overstiger omkostningerne. Sammenlagt konkluderer de, at hverken Coillte Teoranta eller indgaaelsen af indkoebsaftaler med andre virksomheder er undergivet statslig indflydelse udover det, der er tilladt hovedaktionaerer i andre selskaber.

21 Som allerede naevnt er ordregivende myndigheder i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra b), i direktiv 77/62, staten, lokale organer, og - for Irlands vedkommende - andre myndigheder, hvis offentlige indkoebsaftaler er undergivet statens kontrol, jf. bilag I, punkt VI.

22 Dette indebaerer, at det i denne sag foerst maa undersoeges, om Coillte Teoranta kan henhoere under begrebet »stat«.

23 Domstolen har i Beentjes-sagen (7) haft lejlighed til at udtale sig om vedtaegterne for et organ, der ikke var en selvstaendig juridisk person, og hvis forpligtelser og oprettelse var fastsat ved lov, og hvis medlemmer var udpeget af et udvalg i den paagaeldende provins. Det skulle foelge instrukserne fra en centralkommission, der var oprettet ved kongelig anordning, og hvis medlemmer var udpeget af regeringen. Staten var garant for de forpligtelser, der fulgte af dets handlinger, og finansierede de offentlige kontrakter, som det udboed.

24 Paa det tidspunkt fandt direktiv 71/305/EOEF (8) anvendelse. Den definition af ordregivende myndigheder, der er givet heri, svarer til den, som man finder i direktiv 77/62.

25 Domstolen udtalte i denne sag, at begrebet stat som omhandlet i direktivet skulle fortolkes formaalsbestemt (9). Formaalet med direktivet var ifoelge Domstolen »en effektiv gennemfoerelse af etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser i forbindelse med offentlige bygge- og anlaegskontrakter ...« (10). Heraf udledte den, at det paagaeldende organ skulle anses for en del af staten, idet dens sammensaetning og funktioner var fastsat ved lov, og at det var afhaengig af myndighederne med hensyn til udnaevnelsen af medlemmer, garantien for de forpligtelser, der fulgte af dets retsakter, og finansieringen af de offentlige kontrakter, som det skulle udbyde. Og det paa trods af at organet ikke formelt var en del af staten (11).

26 I denne sag maa man benytte samme tilgang. Formaalet med direktivet, der finder anvendelse her, adskiller sig ikke grundlaeggende fra det direktiv, der var genstand for foernaevnte sag. Ifoelge foerste og anden betragtning er formaalet med direktiv 77/62 en bedre kontrol med forbuddet mod hindringer for frie varebevaegelser ved offentlige indkoeb. Ifoelge tolvte betragtning er det desuden sat som maal at udvikle en effektiv konkurrence inden for offentlige indkoeb. Det er dog noedvendigt, at de personer, som direktivet er rettet til - de ordregivende myndigheder - fastsaettes ud fra en formaalsbetragtning og ikke en ren formel betragtning med henblik paa at skabe en konkurrence, der er fri for forskelsbehandling.

27 Coillte Teoranta kan ikke efter dets formaal anses for en del af staten. Ganske vist blev selskabet oprettet ved lov og udstyret med offentlige midler; i forbindelse med spoergsmaal om udvikling af skovbrug i omraader af oekonomisk interesse skal det indhente udtalelser fra finansministeren, bestyrelsesmedlemmerne udnaevnes af regeringen, og den aarlige plan for salg af jorder og trae skal afstemmes med regeringen.

28 Coillte Teoranta er imidlertid en selvstaendig juridisk person. De tildelte offentlige indkoebskontrakter finansieres af selskabskapitalen, som staten oprindeligt havde stillet til raadighed, men som i mellemtiden ogsaa sikres ved private erhvervsmaessige aktiviteter. Der indgaas ingen offentlige kontrakter for statens regning. Sammenlagt maa statens indflydelse paa Coillte Teoranta's forretninger anses for at vaere vaesentlig ringere end det, der var tilfaeldet i Beentjes-sagen. Dermed kan en saadan afhaengighed af staten ikke begrundes ud fra en formaalsbetragtning, der tillader den slutning, at der for selskabets vedkommende er tale om en del af staten.

29 Da Coillte Teoranta ikke efter den her fremsatte opfattelse henhoerer under statsbegrebet i artikel 1, litra b), i direktiv 77/62, skal det undersoeges, om der ifoelge bilag I foreligger en myndighed, hvis offentlige indkoebsaftaler er undergivet statens kontrol. Bestemmende herfor er den indflydelse, som staten udoever paa indgaaelsen af offentlige kontrakter udover varetagelsen af offentlige interesser.

30 Connemara, Det Forenede Kongeriges regering og den franske regering samt Kommissionen goer det samme synspunkt gaeldende som under det ovenfor diskuterede spoergsmaal. De goer navnlig gaeldende, at den omstaendighed, at selskabet er oprettet ved lov, at bestyrelsen udnaevnes af regeringen, at stiftelseskapitalen blev stillet til raadighed af staten, og at denne stadig kontrollerer oekonomien, har til foelge, at Coillte Teoranta er en myndighed, hvis offentlige kontrakter staten kontrollerer.

31 Heroverfor har Coillte Teoranta og den irske regering atter henvist til selskabets erhvervsmaessige karakter, idet dette paa det relevante marked skal konkurrere med andre private virksomheder. Det har ingen forrettigheder, der giver selskabet en privilegeret stilling i forhold til andre. Statens indflydelse er begraenset til det, som andre aktionaerer ogsaa tilstaas eller ville kunne faa. Staten har retligt set ingen mulighed for at paavirke de daglige forretninger og har heller ikke forsoegt at udoeve en saadan indflydelse. Coillte Teoranta behandles i selskabsretlig henseende som alle andre selskaber. Dets virksomhed drives med oekonomisk gevinst for oeje og er uafhaengig af ministerens anvisninger.

32 Det afgoerende spoergsmaal er derfor foelgende: Var de offentlige indkoebsaftaler, som Coillte Teoranta udboed, undergivet statens kontrol, saaledes som det er forudsat i bilag I til direktiv 77/62 for saa vidt angaar Irland?

33 Der boer igen benyttes en tilgang, der ikke begraenser sig til en ren formel betragtning. Alle offentlige virksomheder er paa en eller anden maade kendetegnet ved statslig kontrol, uden at dette er ensbetydende med, at de ligeledes er ordregivende myndigheder i direktivets forstand.

34 Begrebet offentlig virksomhed forekommer i EF-traktatens artikel 90, stk. 1. Denne artikel forbyder medlemsstaterne, for saa vidt angaar disse virksomheder, at traeffe eller opretholde foranstaltninger, som er i strid med bestemmelserne i den faelles konkurrencepolitik. Offentlige virksomheder er karakteriseret ved, at de offentlige myndigheder kan udoeve indflydelse paa deres administration. Muligheden for at kunne udoeve indflydelse er tilstraekkelig, og denne mulighed bestaar altid, naar staten besidder majoriteten af aktiekapitalen (12).

35 Karakteren af offentlig virksomhed siger imidlertid intet om, hvorvidt de offentlige indkoebsaftaler, som Coillte Teoranta indgaar, er undergivet statens kontrol. Da bilag I til direktiv 77/62 udtrykkeligt taler om statens kontrol med offentlige indkoebsaftaler, kraever dette punkt en konkret bedoemmelse (13). Indkoebsaftaler skal efter de paagaeldende bestemmelser aabne mulighed for en form for statslig kontrol, saaledes at de offentlige myndigheder kan faa indflydelse paa kontraktindgaaelsen.

36 De offentlige myndigheder har tilvejebragt hele aktiekapitalen i Coillte Teoranta. Som modydelse har de modtaget en tilsvarende aktieandel i selskabet. Den aarlige plan for salg af trae og arealer skal forelaegges for ministeren. Bestyrelsesmedlemmerne udpeges af vedkommende ministre. Der kraeves samtykke eller tilladelse fra vedkommende minister til investeringer, der overstiger et beloeb paa 250 000 IEP. Energiministeren kan fastsaette de oekonomiske maal. Selskabet har ligeledes faaet overladt visse offentlige opgaver, saasom at indrette installationer med et rekreativt, sportsligt, uddannelsesmaessigt, videnskabeligt, kulturelt og turistmaessigt sigte paa selskabets arealer. Bestyrelsen varetager den daglige ledelse af selskabet, herunder beslutninger om indkoeb.

37 Der forekommer imidlertid ingen bestemmelser, hvorefter ministeren eller en statstjenestemand kan paalaegge selskabet eller bestyrelsen at indgaa kontrakter (i givet fald paa grundlag af ikke-forretningsmaessige kriterier). Selskabet er forpligtet til at foere virksomhed paa en omkostningsbevidst og forretningsmaessig maade. Bestyrelsesmedlemmerne skal udoeve deres befoejelser i overensstemmelse med deres loyalitetspligt over for selskabet uafhaengig af deres egne interesser. Selskabet skal respektere hovedlinjerne i den nationale politik for skovbrugsvirksomhed, hvilket ligeledes gaelder for samtlige skovejere i Irland. Bestyrelsen fremlaegger hvert aar en femaarig udviklingsplan, hvori planerne for selskabets drift og udvikling samt dets formue, inklusive erhvervelse og salg af arealer, for skovplantning og forventet udbytte naermere beskrives. Men ogsaa i dette tilfaelde indroemmes der efter de gaeldende bestemmelser ikke staten befoejelser, hvorefter staten kan gribe regulerende ind i selskabets daglige drift.

38 Det er korrekt, at det ud fra de foernaevnte kriterier kan fastslaas, at staten udoever en generel indflydelse paa selskabet, men dette er ikke tilstraekkeligt til under hensyn til de bestemmelser, der finder anvendelse i denne sag, at opnaa en konkret kontrol med tildelingen af offentlige indkoebsaftaler. Indgaaelsen af offentlige indkoebsaftaler er ikke afhaengig af de offentlige myndigheders mellemkomst. Derfor er Coillte Teoranta ikke en ordregivende myndighed i henhold til direktiv 77/62.

39 Det fremgaar af ovenstaaende, at Coillte Teoranta ikke henhoerer under anvendelsesomraadet for direktiv 77/62.

40 Selv om direktiv 93/36 ikke finder anvendelse i denne sag, idet kontrakten blev indgaaet, inden direktivet traadte i kraft, og idet dette indeholder aendringer og ikke kun tilvejebringer klarhed, boer der under hensyn til den forelaeggende rets andet spoergsmaal subsidiaert tilfoejes foelgende. I lyset af den aendrede og udvidede definition af en ordregivende myndighed boer det undersoeges, om Coillte Teoranta er et offentligretligt organ. Det ville for det foerste vaere noedvendigt, at det er oprettet specielt med henblik paa at imoedekomme almenhedens behov, dog ikke paa det industrielle eller forretningsmaessige omraade. Det ville her foere til et bekraeftende svar, da Coillte Teoranta ligeledes - og overvejende - har til formaal, at stille installationer til fritids- og rekreativt brug til raadighed for offentligheden paa selskabets omraader. Selv om dette ikke er selskabets eneste opgaver, aendrer det ikke ved det forhold, saa laenge opgaverne udfoeres som en saerlig pligt (14). Desuden er Coillte Teoranta en juridisk person. Naar flertallet af medlemmerne af selskabets bestyrelse er udnaevnt af staten, ville Coillte Teoranta vaere en ordregivende myndighed i direktiv 93/36's forstand. Som ovenfor anfoert finder dette direktiv imidlertid ikke anvendelse i denne sag. Den forelaeggende rets andet spoergsmaal kan derfor ikke besvares.

D - Forslag til afgoerelse

41 Foelgelig foreslaar jeg Domstolen at besvare de af High Court, Irland, forelagte spoergsmaal saaledes:

»Et selskab som det i forelaeggelseskendelsen beskrevne er ikke en ordregivende myndighed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Raadets direktiv 77/62/EOEF af 21. december 1976 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb.«

(1) - I sag C-353/96, Kommissionen mod Irland, har Kommissionen anlagt en traktatbrudssag mod Irland paa grund af manglende offentliggoerelse af Coillte Teoranta's udbud; jf. i den forbindelse generaladvokat Alber's forslag til afgoerelse af 16.7.1998, Sml. 1998, I, s. 8565, paa s. 8567.

(2) - Raadets direktiv af 21.12.1976 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb (EFT 1977 L 13, s. 1), som aendret ved Raadets direktiv 88/295/EOEF af 22.3.1988 (EFT L 127, s. 1).

(3) - Raadets direktiv af 14.6.1993 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb (EFT L 199, s. 1).

(4) - Dette fremgaar ligeledes af den irske regerings skriftlige svar af 22.7.1994 paa Kommissionens aabningsskrivelse.

(5) - Raadets direktiv 93/37/EOEF af 14.6.1993 om samordning af fremgangsmaaderne med hensyn til indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter (EFT L 199, s. 54) og Raadets direktiv 92/50/EOEF af 18.6.1992 om samordning af fremgangsmaaderne ved indgaaelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (EFT L 209, s. 1).

(6) - Dom af 30.7.1996 i sag C-84/95, Bosphorus, Sml. I, s. 3953, praemis 11, som indeholder andre henvisninger.

(7) - Dom af 20.9.1988, sag 31/87, Sml. s. 4635.

(8) - Raadets direktiv 71/305/EOEF af 26.7.1971 om samordning af fremgangsmaaderne med hensyn til indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter (EFT 1971 II, s. 613).

(9) - Beentjes-dommen, a.st., praemis 11.

(10) - A.st., praemis 11.

(11) - A.st., praemis 12.

(12) - Dom af 6.3.1974, forenede sager 6/73 og 7/73, Instituto Chemioterapici Italiana og Commercial Solvents Corporation mod Kommissionen, Sml. s. 223, praemis 41, og dom af 6.7.1982, forenede sager 188/80, 189/80 og 190/80, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige mod Kommissionen, Sml. s. 2545, praemis 26.

(13) - Jf. i den forbindelse generaladvokat Lenz' forslag til afgoerelse i sag C-247/89 (Kommissionen mod Portugal, Sml. 1991 I, s. 3659, punkt 59).

(14) - Jf. i denne forbindelse Domstolens dom af 15.1.1998, sag C-44/96, Mannesmann Anlagebau Austria AG m.fl., Sml. I, s. 73, saerlig praemis 25 og 26, og generaladvokat La Pergola's forslag til afgoerelse af 19.2.1998 i sag C-360/96 (BFI Holding BV, Sml. 1998 I, s. 6821, paa s. 6824).