Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fri bevaegelighed for personer ° ret til indrejse og ophold for statsborgere i medlemsstaterne ° statsborger i en medlemsstat, der vender tilbage til denne efter at have udnyttet sin ret til fri bevaegelighed ° ret til ophold for aegtefaellen

(EOEF-traktaten, art. 52; Raadets direktiv 73/148)

Sammendrag

Alle traktatens bestemmelser vedroerende den frie bevaegelighed for personer skal goere det lettere for EF-borgerne at udoeve erhvervsmaessig beskaeftigelse af enhver art paa hele Faellesskabets omraade, og disse bestemmelser indeholder et forbud mod foranstaltninger, som kan skade disse borgere, saafremt de oensker at udoeve en erhvervsmaessig beskaeftigelse paa en anden medlemsstats omraade. Medlemsstaternes statsborgere har i denne forbindelse navnlig en ret, som udspringer direkte af traktatens artikel 48 og 52, til at indrejse og tage ophold i andre medlemsstater med henblik paa dér at udoeve en erhvervsmaessig beskaeftigelse som forudsat i disse bestemmelser.

En statsborger i en medlemsstat kunne opgive at forlade sit oprindelsesland for i en anden medlemsstat at udoeve en loennet beskaeftigelse eller en selvstaendig erhvervsvirksomhed, saafremt vedkommende ikke ved en tilbagevenden til den medlemsstat, hvori han eller hun er statsborger, med henblik paa at udoeve en loennet beskaeftigelse eller en selvstaendig erhvervsvirksomhed er underlagt vilkaar med hensyn til indrejse og ophold, der er mindst lige saa fordelagtige som dem, vedkommende i henhold til faellesskabsretten har krav paa i en anden medlemsstat. En statsborger i en medlemsstat kunne navnlig opgive noget saadant, saafremt ikke ogsaa hans eller hendes aegtefaelle og boern havde tilladelse til at indrejse og tage ophold i medlemsstaten paa vilkaar, der er mindst lige saa fordelagtige som dem, saadanne personer i henhold til faellesskabsretten har krav paa i en anden medlemsstat.

Naar en statsborger i en medlemsstat indrejser og tager ophold i denne, sker dette paa grundlag af de rettigheder, som er knyttet til vedkommendes nationalitet, uden at han eller hun behoever at paaberaabe sig sine rettigheder i henhold til traktatens artikel 48 og 52, men dette udelukker ikke, at en saadan EF-borger kan paaberaabe sig disse rettigheder, naar han eller hun paa ny indrejser og tager ophold i den paagaeldende medlemsstat.

Foelgelig skal traktatens artikel 52 og direktiv 73/148 om ophaevelse af rejse- og opholdsbegraensningerne inden for Faellesskabet for statsborgere i medlemsstaterne med hensyn til etablering og udveksling af tjenesteydelser fortolkes saaledes, at en medlemsstat i henhold hertil er forpligtet til at tillade indrejse til og ophold paa sit omraade for en aegtefaelle ° uanset dennes nationalitet ° til en statsborger i medlemsstaten, som sammen med aegtefaellen er udrejst til en anden medlemsstat for dér at udoeve en loennet beskaeftigelse, jf. traktatens artikel 48, og som paa ny indrejser og etablerer sig, jf. traktatens artikel 52, i den medlemsstat, som han eller hun er statsborger i. AEgtefaellen skal mindst indroemmes de samme rettigheder som dem, vedkommende ville blive indroemmet efter faellesskabsretten, saafremt hans eller hendes aegtefaelle indrejste og tog ophold i en anden medlemsstat.