Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug — tilnærmelse af lovgivningerne om veterinærpolitimæssig kontrol — finansielt tilskud fra Fællesskabet til medlemsstaternes veterinærforanstaltninger — aktioner af hastende karakter i tilfælde af forekomsten af visse dyresygdomme — Kommissionens kontrolbeføjelse — rækkevidde — finansiel korrektion i tilfælde af, at de vedtagne foranstaltninger er utilstrækkelige — den berørte medlemsstats indsigelser — bevisbyrde — (Rådets beslutning 90/424)

2. Landbrug — tilnærmelse af lovgivningerne om veterinærpolitimæssig kontrol — finansielt tilskud fra Fællesskabet til medlemsstaternes veterinærforanstaltninger — aktioner af hastende karakter i tilfælde af forekomsten af visse dyresygdomme — korrektioner af Fællesskabets finansielle tilskud — begrænsninger — støtte til udryddelse af klassisk svinepest i Nederlandene — lineær reduktion — proportionalitetsprincippet — tilsidesættelse — foreligger ikke — (Rådets beslutning 90/424; Kommissionens beslutning 2000/362 og 2001/739)

Sammendrag

1. I forbindelse med anvendelsen af beslutning 90/424 om visse udgifter på veterinærområdet har medlemsstaterne en vis handlefrihed med hensyn til valget mellem de foranstaltninger, der skal træffes til bekæmpelse af epidemien, og måden for gennemførelsen, og Kommissionen kan ikke i den forbindelse sætte sin vurdering i stedet for den vurdering, der er foretaget af den pågældende medlemsstat. Hvis Kommissionen derimod under hensyntagen til denne handlefrihed har fastslået, at en medlemsstat ikke har bekæmpet sygdommen i tilstrækkeligt omfang, og at det er påkrævet at anvende en finansiel korrektion, påhviler det denne medlemsstat at godtgøre, at Kommissionen har foretaget et åbenbart urigtigt skøn.

(jf. præmis 20)

2. Enhver korrektion af Fællesskabets finansielle tilskud til bekæmpelse af klassisk svinepest i henhold til beslutning 90/424 om visse udgifter på veterinærområdet må ikke overskride de meromkostninger, som uregelmæssighederne ved de af den pågældende medlemsstat vedtagne foranstaltninger har foranlediget til skade for Fællesskabets budget, og for hvilke den pågældende medlemsstat bør påtage sig ansvaret. Til gengæld bør Kommissionen, eftersom den er forpligtet til ikke at anvende Fællesskabets midler på en uberettiget måde, når den foretager en sådan finansiel korrektion, sørge for, at den ikke reducerer Fællesskabets tilskud for lidt i forhold til de konstaterede uregelmæssigheder. Eftersom en konstatering af uregelmæssighederne ofte hviler på vurderinger af faktiske omstændigheder og generaliseringer på basis af repræsentative stikprøver, bør der indrømmes Kommissionen et vidt skøn ved fastsættelsen af den finansielle korrektions størrelse. Udøvelsen af dette skøn skal imidlertid fortsat ske under overholdelse af proportionalitetsprincippet.

Hvad angår navnlig beslutning 2001/739 om den samlede EF-støtte til udryddelse af klassisk svinepest i Nederlandene i 1998 kan det ikke lægges til grund, at Kommissionen handlede uforholdsmæssigt, da den anvendte en lineær korrektion og således reducerede Fællesskabets finansielle deltagelse med 25% i lighed med den sats, der blev fastsat i beslutning 2000/362 om den samlede EF-støtte til udryddelse af klassisk svinepest i Nederlandene i 1997, selv om det er korrekt, at de af Kommissionen konstaterede uregelmæssigheder vedrørende 1998 var mindre end dem, der angik 1997. Selv om Kommissionen således af budgetmæssige årsager måtte træffe to forskellige beslutninger, som hver især vedrørte de til et regnskabsår henhørende udgifter, er der tale om én og samme epidemi. Udgifterne for 1998 hænger således sammen med udgifterne for 1997. Under disse omstændigheder forekommer det ikke urimeligt at vælge den samme korrektionssats for de to regnskabsår.

(jf. præmis 31, 37 og 39)