DA Den Europæiske Unions Tidende C 148/32

Sag anlagt den 5. marts 2010 — Italien mod Kommissionen

(Sag T-117/10)

2010/C 148/57

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocati dello Stato P. Gentili og G. Palmieri)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Annullation af Europa-Kommissionens beslutning K(2009) 10350 af 22. december 2009 om tilbagekaldelse af en del af tilskuddet fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til Italien for det operative program POR Puglia Obiettivo 1 2000-06.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den Italienske Republik har for Den Europæiske Unions Ret anfægtet Europa-Kommissionens beslutning K(2009) 10350 af 22. december 2009, der blev bekendtgjort den 22. december 2009, om tilbagekaldelse af en del af tilskuddet fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til Italien for det operative program POR Puglia Obiettivo 1 2000-06.

Den Italienske Republik har til støtte for søgsmålet gjort følgende anbringender gældende.

Det første anbringende: Tilsidesættelse af artikel 39, stk. 2, litra c), og stk. 3, i forordning nr. 1260/99 (1) og artikel 4 i forordning nr. 438/2001 (2). Sagsøgeren har herved henvist til, at EU’s inspektører konkluderede, at der forelå systemmangler i kontrollen på første niveau ved visse fejl, der ikke blev opdaget ved denne kontrol ved tildeling og gennemførelse af offentlige kontrakter. Den anfægtede beslutning anfægter imidlertid ikke de modargumenter, som Regione har fremført, og som afviste, at der forelå systemmangler. Ikke desto mindre foretoges der en fast berigtigelse på 10 % i henhold til artikel 39 i forordning nr. 1260/99, som om de regionale kontrolniveauer ikke var overensstemmende med dem, der er fastsat i artikel 4 i forordning nr. 438/2001. Kommissionen tilsidesatte således ligeledes princippet om partnerskab.

Det andet anbringende: Tilsidesættelse af artikel 39, stk. 2, litra c), og stk. 3, i forordning nr. 1260/99 samt af artikel 10 i forordning nr. 438/2001. Sagsøgeren har på dette punkt præciseret, at det andet anbringende er analogt med det første, men at dette vedrører kontrollen på andet niveau som omhandlet i artikel 10 i forordning nr. 438/2001, selv om den fællesskabsmæssige revision systematisk fandt utilstrækkeligheder på grund af mangler, der blev fundet i visse prøver, men som ikke blev meddelt, på trods af, at alle disse mangler detaljeret blev anfægtet af Regione med faktiske og retlige argumenter, der ikke blev tilbagevist i den anfægtede afgørelse.

Det tredje anbringende: Manglende begrundelse og yderligere tilsidesættelse af artikel 39, stk. 2 og 3, i forordning nr. 1260/99. Beslutningen lider af en begrundelsesmangel, idet den ved at fastslå, at der forelå systemmangler, der begrundede en fast berigtigelse på 10 %, henviste til den situation, som kunne konstateres af inspektørerne i 2007 og 2008, mens den helt bortser fra de kvalitative og kvantitative fremskridt, som Regione har dokumenteret indtil slutningen af 2009, og fra argumenterne mod inspektørernes erklæringer i overensstemmelse med de ovennævnte anbringender. Kommissionen har således intet grundlag for at konkludere, at Fonden var udsat for alvorlig fare.

Det fjerde anbringende: Tilsidesættelse af artikel 12 i forordning nr. 1260/99, artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 438/2001 og artikel 258 TEUF samt sagsøgtes manglende kompetence. Ifølge sagsøgeren lagde Kommissionen afgørende vægt på den manglende undersøgelse af den påståede tilsidesættelse af udbudsreglerne. Det følger imidlertid af den rette forståelse af artikel 12 i forordning nr. 1260/99 og artikel 4 i forordning nr. 438/2001, at systematiske tilsidesættelser af disse bestemmelser ikke direkte kan medføre en fast berigtigelse, men forudsætter et traktatbrudssøgsmål og medfølgende suspension, i henhold til artikel 32, stk. 3, litra f), i forordning nr. 1260/99, af betalingerne vedrørende de foranstaltninger, som tilsidesættelsen vedrører.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21.6.1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (EFT L 161, s. 1).

(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 438/2001 af 2.3.2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 for så vidt angår forvaltnings- og kontrolsystemerne for strukturfondenes interventioner (EFT L 63, s. 21).