ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Artikel 1 og artikel 9, stk. 1, litra a), i direktiv 85/374 skal fortolkes således, at den skade, der opstår på grund af en kirurgisk operation med henblik på udskiftning af et defekt produkt såsom en pacemaker eller en implantabel kardioverter defibrillator, udgør en »personskade, herunder død«, som producenten er ansvarlig for, når en sådan operation er nødvendig for at fjerne det pågældende produkts defekt. Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, om denne betingelse er opfyldt i hovedsagerne.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 138/6

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 26. februar 2015 — B. Martens mod Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Centrale Raad van Beroep — Nederlandene)

(Sag C-359/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - fri bevægelighed for personer - artikel 20 TEUF og 21 TEUF - statsborger i en medlemsstat - bopæl i en anden medlemsstat - uddannelse, der tages i et oversøisk land eller territorium - bevarelse af ydelsen af støtte til videregående uddannelse - krav om bopæl i tre ud af seks år - restriktion - begrundelse))

(2015/C 138/07)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Centrale Raad van Beroep

Parter i hovedsagen

Sagsøger: B. Martens

Sagsøgt: Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap

Konklusion

Artikel 20 TEUF og 21 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning, såsom den i hovedsagen omhandlede, der gør bevarelsen af ydelse af støtte til en videregående uddannelse, der tages uden for denne stat, betinget af, at den studerende, som ansøger om at blive bevilget en sådan støtte, har været bosiddende i den nævnte medlemsstat i en periode på mindst tre år i løbet af de seks år, der ligger forud for den pågældendes indskrivning på den nævnte uddannelse.

(1) EUT C 274 af 21.9.2013.
2)

Artikel 13, stk. 2, litra a), i forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved forordning nr. 118/97, som ændret ved forordning nr. 1992/2006, sammenholdt med samme artikels stk. 1, skal fortolkes således, at den under de i hovedsagen foreliggende omstændigheder ikke er til hinder for, at en vandrende arbejdstager, der er omfattet af beskæftigelsesstatens lovgivning, i henhold til en national lovgivning i bopælsstaten modtager ydelser i medfør af alderspensionsforsikringsordningen og børnetilskud fra sidstnævnte medlemsstat.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 205/7

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 23. april 2015 — SC ALKA CO SRL mod Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, tidligere Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța og Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București, (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunalul București — Rumænien)

(Sag C-635/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - den fælles toldtarif - tarifering - kombineret nomenklatur - pos. 1207 - olieholdige frø - pos. 1209 - frø til udsæd - pos. 1212 - frø af den art, der hovedsagelig anvendes til menneskeføde, ikke andetsteds tariferet - indførsel af rå græskarfrø i skal fra Kina))

(2015/C 205/09)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Tribunalul București

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SC ALKA CO SRL

Sagsøgte: Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, tidligere Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța og Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București

Konklusion

Med henblik på at foretage tariferingen af de i hovedsagen omhandlede græskarfrø tilkommer det den forelæggende ret at afgøre, om disse almindeligvis anvendes til udvinding af spiselige eller industrielle olier eller fedtstoffer, uden at være omfattet af pos. 1201-1206 i den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, i de udgaver, der følger af henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 1549/2006 af 17. oktober 2006 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1214/2007 af 20. september 2007. Hvis dette er tilfældet, skal de nævnte frø tariferes i pos. 1207 i den kombinerede nomenklatur på grund af deres karakter af olieholdige frø, uafhængigt af, om de faktisk anvendes til udvinding af spiselige eller industrielle olier eller fedtstoffer, til udsæd eller til menneskeføde. I modsat fald henhører de nævnte frø under pos. 1209 i den kombinerede nomenklatur, hvis de stadig var i besiddelse af spireevnen på tidspunktet for indførslen, uafhængigt af, om de faktisk anvendes til udsæd eller til menneskeføde, eller i pos. 1212 i den kombinerede nomenklatur, hvis de ikke længere var i besiddelse af spireevnen.

(1) EUT C 39 af 8.2.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 205/3

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 22. april 2015 — Drukarnia Multipress sp. z o.o. mod Minister Finansów (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie — Polen)

(Sag C-357/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - beskatning - direktiv 2008/7/EF - artikel 2, stk. 1, litra b) og c) - kapitaltilførselsafgifter - pålæggelse af kapitaltilførselsafgift - kapitaltilførsler til et kommanditaktieselskab - kvalifikation af et sådant selskab som et kapitalselskab))

(2015/C 205/03)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Drukarnia Multipress sp. z o.o.

Sagsøgt: Minister Finansów

Konklusion

Artikel 2, stk. 1, litra b) og c), i Rådets direktiv 2008/7/EF af 12. februar 2008 om kapitaltilførselsafgifter skal fortolkes således, at et kommanditaktieselskab, der er stiftet i henhold til polsk ret, skal anses for et kapitalselskab i bestemmelsens forstand, selv om de i denne bestemmelse fastsatte betingelser alene opfyldes af en del af selskabets kapital eller medlemmer.

(1) EUT C 274 af 21.9.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 205/5

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 23. april 2015 — Zuchtvieh-Export GmbH mod Stadt Kempten (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-424/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - landbrug - forordning (EF) nr. 1/2005 - beskyttelse af dyr under transport - langvarige forsendelser fra en medlemsstat til et tredjeland - artikel 14, stk. 1 - kontrol vedrørende logbogen, som den kompetente myndighed på afgangsstedet skal gennemføre inden langvarige forsendelser - anvendelse af denne bestemmelse for så vidt angår den del af forsendelsen, som finder sted uden for Den Europæiske Unions område - anvendelse af normer fastsat ved denne forordning på denne del af forsendelsenationstegn))

(2015/C 205/06)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Zuchtvieh-Export GmbH

Sagsøgt: Stadt Kempten

Procesdeltager: Landesanwaltschaft Bayern

Konklusion

Artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 af 22. december 2004 om beskyttelse af dyr under transport og dermed forbundne aktiviteter og om ændring af direktiv 64/432/EØF og 93/119/EF og forordning (EF) nr. 1255/97 skal fortolkes således, at for at en forsendelse, der indebærer en langvarig forsendelse af de omhandlede dyr, som påbegyndes på Den Europæiske Unions område og fortsætter uden for dette område, kan godkendes af den kompetente myndighed på afgangsstedet, skal organisatoren forelægge en logbog, som, henset til planlægningen af denne forsendelse, således som den er påtænkt, er realistisk og giver anledning til at antage, at forordningens bestemmelser vil blive overholdt, herunder for den del af forsendelsen, der finder sted på tredjelandes område, idet denne myndighed er bemyndiget til, hvis dette ikke er tilfældet, at kræve, at disse arrangementer ændres således, at overholdelsen af disse bestemmelser sikres for hele forsendelsen.

(1) EUT C 336 af 16.11.2013.
1)

Republikken Bulgarien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, i Kommissionens direktiv 2002/77/EF af 16. september 2002 om konkurrence på markederne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, idet den i henhold til punkt 5a, stk. 1 og 2, i overgangsbestemmelserne og de endelige bestemmelser i lov om elektronisk kommunikation (Zakon za elektronnite saobshteniya) har begrænset de virksomheder, der kan tildeles en brugsret til radiofrekvenser til digitalt jordbaseret tv, og til hvilke der kan gives tilladelse til at udbyde elektroniske kommunikationstjenester, til to virksomheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 205/6

Domstolens dom (Store Afdeling) af 21. april 2015 — Issam Anbouba mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-605/13 P) (1)

((Appel - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Den Syriske Arabiske Republik - foranstaltninger over for personer og enheder, der drager fordel af regimet - bevis for, at opførelsen på listerne er velbegrundet - en række indicier))

(2015/C 205/07)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Issam Anbouba (ved advokaterne M.-A. Bastin, J.-M. Salva og S. Orlandi)

Den anden part i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union (ved A. Vitro, R. Liudvinaviciute og M.-M. Joséphidès, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Europa-Kommissionen (ved S. Pardo Quintillán og F. Castillo de la Torre, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Issam Anbouba bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 45 af 15.2.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 205/6

Domstolens dom (Store Afdeling) af 21. april 2015 — Issam Anbouba mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-630/13 P) (1)

((Appel - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Den Syriske Arabiske Republik - foranstaltninger over for personer og enheder, der drager fordel af regimet - bevis for, at opførelsen på listerne er velbegrundet - en række indicier))

(2015/C 205/08)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Issam Anbouba (ved advokaterne M.-A. Bastin, J.-M. Salva og S. Orlandi)

Den anden part i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union (ved A. Vitro, R. Liudvinaviciute og M.-M. Joséphidès, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Europa-Kommissionen (ved S. Pardo Quintillán og F. Castillo de la Torre, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Issam Anbouba bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 45 af 15.2.2014.
2)

Den medlemsstat, der nægter at anerkende gyldigheden af et kørekort, har i en situation som den i hovedsagen omhandlede kompetence til at fastsætte de betingelser, som indehaveren af dette kørekort er underlagt med henblik på at generhverve retten til at føre et motorkøretøj på denne medlemsstats område. Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om den pågældende medlemsstat ved at anvende sine egne regler ikke reelt på ubestemt tid hindrer anerkendelsen af et kørekort, der er udstedt af en anden medlemsstat. I dette perspektiv påhviler det den forelæggende ret at efterprøve, at de betingelser, der er fastsat i den første medlemsstats lovgivning, i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, ikke går ud over, hvad der er passende og nødvendigt for at opnå det formål, der forfølges med direktiv 2006/126, som består i forbedring af færdselssikkerheden.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 198/8

Domstolens dom (femte Afdeling) af 16. april 2015 — Karoline Gruber mod Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten, EMA Beratungs- und Handels GmbH og Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)

(Sag C-570/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - miljø - direktiv 2011/92/EU - vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet - opførelse af et indkøbscenter - bindende virkning af en administrativ afgørelse om ikke at foretage en vurdering af indvirkningen - ingen offentlig deltagelse))

(2015/C 198/10)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Karoline Gruber

Sagsøgt: Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten, EMA Beratungs- und Handels GmbH og Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

Konklusion

Artikel 11 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13. december 2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, i henhold til hvilken en administrativ afgørelse, hvori det fastslås, at det er ufornødent at foretage en vurdering af indvirkningerne på miljøet af et projekt, har bindende virkning i forhold til naboerne, som ikke har søgsmålsret til prøvelse af den nævnte administrative afgørelse, forudsat at disse naboer, der er omfattet af »den berørte offentlighed« som omhandlet i dette direktivs artikel 1, stk. 2, opfylder de kriterier, der er fastsat i national ret hvad angår »tilstrækkelig interesse« eller »krænkelse af en rettighed«. Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, om denne betingelse er opfyldt i den for denne ret verserende sag. I bekræftende fald skal den fastslå, at en administrativ afgørelse om ikke at foretage en sådan vurdering ikke har bindende virkning i forhold til de nævnte naboer.

(1) EUT C 24 af 25.1.2014.
2)

Direktiv 2005/29 skal fortolkes således, at i det tilfælde, hvor en handelspraksis opfylder alle kriterierne i dette direktivs artikel 6, stk. 1, for at kunne kvalificeres som en vildledende handelspraksis i forhold til forbrugeren, er det ikke nødvendigt at undersøge, om en sådan praksis ligeledes er i modstrid med kravet om erhvervsmæssig diligenspligt i henhold til det nævnte direktivs artikel 5, stk. 2, litra a), for at den kan betragtes som urimelig og dermed forbudt i henhold til det samme direktivs artikel 5, stk. 1.
1)

Artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for nationale retsforskrifter, der fastsætter, at de lakuner i indbetalingen af bidrag, som er omfattet af den referenceperiode, der ligger til grund for beregningen af en bidragspligtig pension ved varig uarbejdsdygtighed, efter en periode med deltidsansættelse, skal udfyldes på grundlag af de til enhver tid gældende mindstebaser for bidrag ved anvendelse af deltidskoefficienten for det pågældende ansættelsesforhold, selv om der, såfremt disse lakuner ligger efter en periode med fuldtidsansættelse, ikke er fastsat nogen reduktion.
1)

Artikel 10, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 279/2009 af 6. april 2009, skal fortolkes således, at en ansøger, der ønsker at drage fordel af den generelle ordning om anerkendelse af uddannelsesbeviser som fastsat i direktivets afsnit III, kapitel I, ud over at være i besiddelse af et uddannelsesbevis, som ikke er opført i bilag V, nr. 5.7.1, til dette direktiv, ligeledes skal godtgøre, at der foreligger »specifikke og særlige årsager«.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/2

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 26. marts 2015 — C More Entertainment AB mod Linus Sandberg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Högsta domstolen — Sverige)

(Sag C-279/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne - ophavsret og beslægtede rettigheder - direktiv 2001/29/EF - informationssamfundet - harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder - artikel 3, stk. 2 - direkte transmission af en sportsbegivenhed på et websted))

(2015/C 171/02)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Högsta domstolen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: C More Entertainment AB

Sagsøgt: Linus Sandberg

Konklusion

Artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for nationale retsforskrifter, der giver en mere vidtgående eneret til de radio- og fjernsynsforetagender, der er omhandlet i denne artikel 3, stk. 2, litra d), i forhold til handlinger vedrørende overføring til almenheden, som kan være direkte transmissioner af sportsbegivenheder på internettet såsom de i hovedsagen omhandlede, på betingelse af, at en sådan udvidelse ikke berører beskyttelsen af ophavsretten.

(1) EUT C 207 af 20.7.2013.
2)

Proportionalitetsprincippet skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en foged hæfter med hele sin formue for den merværdiafgift, der skyldes på provenuet af et salg af en fast ejendom, der er foretaget ved tvangsauktion, i tilfælde, hvor han ikke opfylder sin forpligtelse til at opkræve og indbetale denne afgift, på betingelse af, at den pågældende foged reelt råder over de nødvendige retsmidler til at opfylde denne forpligtelse, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge.
3)

Artikel 5, stk. 2, i direktiv 1999/44 skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national regel, som bestemmer, at forbrugeren for at kunne gøre brug af sine rettigheder i henhold til dette direktiv skal underrette sælgeren om den manglende overensstemmelse inden for en rimelig frist, på betingelse af, at denne forbruger har en frist på mindst to måneder fra den dato, hvor den manglende overensstemmelse blev konstateret, til at give denne underretning, at oplysningerne udelukkende kun skal vedrøre eksistensen af den nævnte manglende overensstemmelse, og at forbrugeren ikke underlægges bevisregler, som gør det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt for den nævnte forbruger at udøve sine rettigheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 236/2

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 13. maj 2015 — Valerie Lyttle m.fl. mod Bluebird UK Bidco 2 Limited (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Industrial Tribunals, (Northern Ireland) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-182/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - kollektive afskedigelser - direktiv 98/59/EF - artikel 1, stk. 1, første afsnit, litra a) - begrebet »virksomhed« - metode til beregning af antallet af afskedigede arbejdstagere))

(2015/C 236/03)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Industrial Tribunals, (Northern Ireland)

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Valerie Lyttle, Sarah Louise Halliday, Clara Lyttle og Tanya McGerty

Sagsøgt: Bluebird UK Bidco 2 Limited

Konklusion

Begrebet »virksomhed« i artikel 1, stk. 1, første afsnit, litra a), nr. ii), i Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser skal fortolkes på samme måde som det begreb, der er omhandlet i samme afsnits litra a), nr. i).

Artikel 1, stk. 1, første afsnit, litra a), nr. ii), direktiv 98/59 skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for en national lovgivning, der fastlægger en pligt til at informere og høre arbejdstagerne ved afskedigelse af mere end 20 arbejdstagere i en særskilt virksomhed i en bedrift inden for en periode på 90 dage, men ikke i tilfælde, hvor det samlede antal afskedigelser i samtlige virksomheder eller i visse virksomheder i en bedrift under samme periode når op på eller overstiger tærsklen på 20 arbejdstagere.

(1) EUT C 189 af 29.6.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 236/7

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 13. maj 2015 — Dimensione Direct Sales srl og Michele Labianca mod Knoll International Spa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-516/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - ophavsret - direktiv 2001/29/EF - artikel 4, stk. 1 - ret til spredning - begrebet »spredning til almenheden« - en erhvervsdrivende fra en medlemsstats salgstilbud og reklame på sin internetside og ved forsendelser til og i pressen i en anden medlemsstat - reproduktioner af ophavsretligt beskyttede møbler, som tilbydes med henblik på erhvervelse uden samtykke fra indehaveren af eneretten til spredning - tilbud eller reklame, som ikke fører til erhvervelse af originalen eller af eksemplarer af et beskyttet værk))

(2015/C 236/09)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Dimensione Direct Sales srl og Michele Labianca

Sagsøgt: Knoll International Spa

Konklusion

Artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet skal fortolkes således, at den gør det muligt for en indehaver af eneretten til spredning af et beskyttet værk at modsætte sig et salgstilbud eller en målrettet reklame vedrørende originalen eller et eksemplar af dette værk, selv om det ikke er godtgjort, at denne reklame har givet anledning til, at en køber i Unionen har erhvervet den beskyttede genstand, for så vidt som den nævnte reklame opfordrer forbrugerne i den medlemsstat, hvor det nævnte værk er ophavsretligt beskyttet, til at erhverve det.

(1) EUT C 367 af 14.12.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 236/10

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. juni 2015 — P og S mod Commissie Sociale Zekerheid Breda og College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Centrale Raad van Beroep — Nederlandene)

(Sag C-579/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding - direktiv 2003/109/EF - artikel 5, stk. 2, og artikel 11, stk. 1 - national lovgivning, hvorefter tredjelandsstatsborgere, der har status som fastboende udlændinge, under bødeansvar pålægges en integrationspligt, der skal dokumenteres ved en prøve))

(2015/C 236/13)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Centrale Raad van Beroep

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: P og S

Sagsøgte: Commissie Sociale Zekerheid Breda og College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

Konklusion

Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding, herunder navnlig direktivets artikel 5, stk. 2, og artikel 11, stk. 1, er ikke til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som under bødeansvar pålægger tredjelandsstatsborgere, som allerede har status som fastboende udlændinge, en forpligtelse til at bestå en integrationsprøve, forudsat at gennemførelsen heraf ikke kan bringe virkeliggørelsen af de med nævnte direktiv forfulgte formål i fare, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve. Spørgsmålet om, hvorvidt nævnte status er opnået før eller efter, at denne forpligtelse blev pålagt, er ikke relevant i denne henseende.

(1) EUT C 24 af 25.1.2014.