Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Institutionernes retsakter – valg af hjemmel – kriterier – fællesskabsretsakt, der har et dobbelt formål eller består af to led

2. Internationale aftaler – indgåelse – Rotterdam-konventionen

(Art. 133 EF, art. 175, stk. 1, EF og art. 300, stk. 2, første afsnit, EF samt art. 300, stk. 3, første afsnit, EF)

Sammendrag

1. Valget af hjemmel for en fællesskabsretsakt, herunder en akt vedtaget til indgåelse af en international aftale, skal ske på grundlag af objektive forhold, som gør det muligt at foretage en domstolskontrol, herunder af retsaktens formål og indhold.

Hvis en gennemgang af en fællesskabsretsakt viser, at den har et dobbelt formål, eller at den består af to led, og det ene af disse kan bestemmes som det primære eller fremherskende, mens det andet kun er sekundært, skal retsakten have en enkelt hjemmel, nemlig den, der kræves af det primære eller fremherskende formål eller led. Hvis det godtgøres, at der med retsakten samtidig forfølges flere formål, eller at den har flere led, der på uadskillelig måde er indbyrdes forbundne, uden at et af disse led er sekundært og indirekte i forhold til et andet, kan en sådan retsakt dog undtagelsesvis vedtages med de dertil svarende forskellige retsgrundlag. Anvendelse af en dobbelthjemmel er ganske vist udelukket, når de procedurer, der er fastlagt i de respektive hjemmelsbestemmelser, er uforenelige, og/eller når anvendelsen af flere hjemmeler samtidigt kan føre til en tilsidesættelse af Parlamentets rettigheder.

(jf. præmis 34-36 og 52)

2. Rotterdam-konventionen om proceduren for forudgående informeret samtykke for visse farlige kemikalier og pesticider i international handel består dels hvad angår de formål, som forfølges, dels hvad angår dens indhold, af to led, der på uadskillelig måde er indbyrdes forbundne, uden at et af disse led er sekundært og indirekte i forhold til et andet, og hvoraf det ene henhører under den fælles handelspolitik, mens det andet falder ind under sundheds- og miljøbeskyttelsespolitikken. Afgørelse nr. 2003/106 om godkendelse af denne konvention på Det Europæiske Fællesskabs vegne skal derfor baseres på de to tilsvarende hjemmeler, dvs. i det foreliggende tilfælde artikel 133 EF og artikel 175, stk. 1, EF, sammenholdt med de relevante bestemmelser i artikel 300 EF.

Herved bemærkes dels, at anvendelsen af både artikel 133 EF og artikel 175, stk. 1, EF ikke er udelukket som følge af, at de procedurer, der er fastlagt for de to hjemmelsbestemmelser, er uforenelige. Rotterdam-konventionen henhører således ikke under den gruppe af aftaler, som i medfør af artikel 133, stk. 5, EF kræver enstemmighed i Rådet, hvorfor den yderligere anvendelse af artikel 133 EF ikke i det foreliggende tilfælde kunne have haft nogen betydning for de afstemningsregler, der gælder i Rådet, idet sidstnævnte bestemmelse – i lighed med artikel 175, stk. 1, EF – forudsætter anvendelse af kvalificeret flertal. Dels kan anvendelsen af både artikel 133 EF og artikel 175, stk. 1, EF ikke føre til en tilsidesættelse af Parlamentets rettigheder, fordi, selv om den første af disse bestemmelser, sammenholdt med artikel 300, stk. 3, første afsnit, EF, ikke forudsætter høring af Parlamentet forud for indgåelsen af en aftale på området for den fælles handelspolitik, fører den anden bestemmelse derimod til et sådant resultat.

Det følger heraf, at afgørelse 2003/106 skal annulleres, for så vidt som den alene er udstedt i henhold til artikel 175, stk. 1, EF, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, EF og artikel 300, stk. 3, første afsnit, EF.

(jf. præmis 51-54 og 56)