DA Den Europæiske Unions Tidende C 297/24

Sag anlagt den 5. oktober 2009 — Evonik Degussa og AlzChem Hart mod Kommissionen

(Sag T-391/09)

2009/C 297/36

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Evonik Degussa GmbH (Essen, Tyskland) og AlzChem Hart GmbH (Trostberg, Tyskland) (ved Rechtsanwälte C. Steinle, O. Andresen og I. Hermeneit)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Kommissionens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 i sag COMP/39.396 — Magnesium-baseret calciumcarbid og reagenser til stål- og gasindustrien annulleres for så vidt som den berører sagsøgerne.

— Subsidiært nedsættes den bøde, som sagsøgerne er pålagt i den anfægtede beslutnings artikel 2, litra g) og h).

— Subsidiært, for det tilfælde, at påstand 1 afvises, ændres beslutningens artikel 2, litra g) og h), således, at SKW Stahl-Metallurgie GmbH hæfter solidarisk for det fulde beløb på den bøde, som sagsøgerne er pålagt.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har anfægtet Kommissionens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 i sag COMP/39.396 — Magnesium-baseret calciumcarbid og reagenser til stål- og gasindustrien. Sagsøgerne blev i den anfægtede beslutning sammen med andre virksomheder pålagt en bøde for en tilsidesættelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53. Ifølge Kommissionen deltog sagsøgerne i en samlet og vedvarende overtrædelse i sektoren for calciumcarbid og magnesium i EØS med undtagelse af Spanien, Portugal, Irland og Det Forenede Kongerige, der bestod i markedsopdeling, kvoteaftaler, kundeopdeling, prisfastsættelse og udveksling af fortrolige forretningsoplysninger om priser, kunder og salgsvolumen.

Sagsøgerne har som begrundelse for deres søgsmål for det første gjort gældende, at selskaberne ikke har tilsidesat artikel 81 EF. Sagsøgerne har i den forbindelse navnlig anført, at selskaberne ikke kan holdes ansvarlige for en tilsidesættelse, som deres tidligere datterselskab SKW Stahl-Metallurgie GmbH har begået, da hverken de selv eller deres forgænger udgjorde en økonomisk enhed med datterselskabet. Sagsøgerne har tværtimod dokumenteret, at deres forgænger ikke udøvede en bestemmende indflydelse på SKW Stahl-Metallurgie GmbH. Dermed foreligger der ligeledes en tilsidesættelse af princippet om personligt ansvar, uskyldsformodningen, skyldprincippet og kravet om, at der foreligger skyld, fra Kommissionens side.

Sagsøgerne har endvidere anfægtet den bøde, som er pålagt selskaberne. Sagsøgerne har i den forbindelse anført, at den anfægtede beslutning er i strid med artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) og retningslinjerne for bødeberegning (2), ligesom den er i strid med samarbejdsmeddelelsen (3) og ligebehandlingsprincippet og proportionalitetsprincippet.

Sagsøgerne har endelig gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat sin begrundelsespligt efter artikel 253 EF i forbindelse sine konstateringer vedrørende SKW Stahl-Metallurgie GmbH’s solidariske ansvar.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1, s. 1).

(2) Retningslinjer for beregning af bøder efter artikel 23, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1/2003 (EUT 2006 C 210, s. 2).

(3) Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (EFT 2002 C 45, s. 3).