ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnaermelse af lovgivningerne - fremgangsmaader ved indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation - direktiv 93/38 - klage fra en tilbudsgiver, hvorefter ordregiverens adfaerd udgoer en tilsidesaettelse af direktivet og hindrer den frie konkurrence og de frie varebevaegelser - Kommissionens undersoegelse i henhold til den for traktatbrudsprocedurer gaeldende fremgangsmaade - lovligt - ingen indledning af proceduren i henhold til forordning nr. 17 - omgaaelse af procedure - foreligger ikke - de to procedurers saerskilte og uafhaengige karakter

(EF-traktaten, art. 169; Raadets forordning nr. 17; Raadets direktiv 93/38)

Sammendrag

Kommissionen kan lovligt inden for rammerne af proceduren i henhold til traktatens artikel 169 undersoege den klage, hvorved en tilbudsgiver i forbindelse med en offentlig kontrakt goer gaeldende, at ordregiverens adfaerd udgoer en tilsidesaettelse af direktiv 93/38 om samordning af fremgangsmaaderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation samt en hindring for den frie konkurrence og de frie varebevaegelser. Over for anvendelsen af denne procedure kan det ikke goeres gaeldende, at klagen udelukkende vedroerte ordregiverens adfaerd og ikke indeholdt nogen kritik af den gaeldende nationale lovgivning eller vedkommende regerings adfaerd, thi ordregiveres handlinger skal ifoelge faellesskabsbestemmelserne om offentlige kontrakter tilskrives den medlemsstat, som de henhoerer under.

For saa vidt som en saadan klage ikke indeholder nogen praecis angivelse, der vil goere det muligt at kvalificere den som en begaering indgivet i henhold til artikel 3, stk. 2, litra b), i forordning nr. 17, omgaar Kommissionen derfor ikke nogen procedure ved ikke at undersoege den i lyset af konkurrencereglerne.

Selv om klageren forskriftsmaessigt havde opfordret Kommissionen til at indlede en procedure i henhold til forordning nr. 17, ville en saadan procedure fortsat vaere uafhaengig af den procedure, der har til formaal at faa konstateret, at en medlemsstats adfaerd er i strid med faellesskabsretten, eftersom de to procedurer forfoelger forskellige formaal og er underkastet forskellige regler. Det forhold, at Kommissionen beslutter ikke at indlede en procedure for at faa konstateret, at der foreligger et traktatbrud, eller beslutter at undlade at gennemfoere en saadan procedure, der allerede er indledt, kan derfor heller ikke medfoere, at den er afskaaret fra at fastslaa, at den paagaeldende ordregivers adfaerd udgoer en overtraedelse af konkurrencereglerne, og give paalaeg om at bringe overtraedelsen til ophoer. Det foelger heraf, at en beslutning om at henlaegge sagen, som traeffes inden for rammerne af en traktatbrudsprocedure, udelukkende vedroerer denne procedure og derfor ikke udgoer et stiltiende afslag paa en klage indgivet i henhold til forordning nr. 17, hvorfor beslutningen heller ikke beroerer klagerens retsstilling inden for en eventuel procedure om anvendelsen af konkurrencereglerne.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - udsaettelse af gennemfoerelsen - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab - foreligger ikke hos en sammenslutning af sukkerfabrikanter, der begaerer udsaettelse af fastsaettelsen af en ugunstig interventionspris

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Spoergsmaalet om, hvorvidt uopsaettelighedsbetingelsen i forbindelse med en begaering om foreloebige forholdsregler er opfyldt, skal vurderes ud fra, om det er noedvendigt at traeffe en foreloebig afgoerelse for at undgaa, at der paafoeres den part, som begaerer den foreloebige forholdsregel, et alvorligt og uopretteligt tab. Det er den part, der indgiver begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen, som det paahviler at godtgoere, at det vil paafoere vedkommende et alvorligt og uopretteligt tab, saafremt man afventer afgoerelsen i hovedsagen.

En begaering om foreloebige forholdsregler, der indgives af en sammenslutning af sukkerfabrikanter, og som har til formaal at opnaa udsaettelse af gennemfoerelsen af en bestemmelse i en forordning, som for det umiddelbart forestaaende produktionsaar fastsaetter den afledte interventionspris for sukker, kan ikke tages til foelge, naar det haevdede tab dels bestaar i en fortsat nedsaettelse af de produktionskvoter for sukker, der garanteres faellesskabsproducenterne, naar der foerst kan vaere en reel risiko for nedsaettelse paa et tidspunkt, hvor dommen i hovedsagen sandsynligvis allerede er afsagt, og dels tab af en betydelig del af det europaeiske sukkermarked til fordel for importoerer af sukker produceret uden for Faellesskabet, naar det ikke er godtgjort, at dette tab er alvorligt og uopretteligt, og naar dette under alle omstaendigheder ikke fremstaar som uopretteligt i betragtning af virkningerne af en eventuel annullation af den anfaegtede bestemmelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssoegsmaal - soegsmaal til proevelse af en forordning om beskyttelsesforanstaltninger - forordningen ophaevet under sagen med tilbagevirkende gyldighed via en anden forordning - anerkendelse fra den institution, som udstedte den ophaevede forordning, af, at denne er udgaaet af Faellesskabets retsorden - sagens genstand bortfaldet - stillingtagen til sagen ufornoeden

(EF-traktaten, art. 173)

2 Retspleje - sagsomkostninger - stillingtagen til sagen ufornoeden - bestemt tilfaelde

(Rettens procesreglement, art. 87, stk. 6)

Sammendrag

3 Et soegsmaal til proevelse af en kommissionsforordning om beskyttelsesforanstaltninger bliver uden genstand, saaledes at det ikke laengere er fornoedent for Retten at traeffe afgoerelse, saafremt naevnte forordning under sagen og med tilbagevirkende gyldighed ophaeves ved en forordning fra Raadet, og saafremt Kommissionen ved en begaering om, at det kendes ufornoedent at traeffe afgoerelse i sagen, har anerkendt, at den anfaegtede forordning er udgaaet af Faellesskabets retssystem, saaledes at Kommissionen ikke laengere kan paaberaabe sig, at forordningen kan anvendes, og at den kan goeres gaeldende over for sagsoegeren i tilfaelde af annullation af Raadets forordning.

4 Naar det ikke laengere er fornoedent at traeffe afgoerelse i et soegsmaal til proevelse af en kommissionsforordning om beskyttelsesforanstaltninger - i forbindelse med afgoerelse 91/482 om de oversoeiske landes og territoriers associering - som foelge af ophaevelse af den anfaegtede retsakt ved en forordning udstedt af Raadet i overensstemmelse med fremgangsmaaden ifoelge naevnte afgoerelse, og naar ophaevelsen hverken skyldes en fejl fra Kommissionen eller det forhold, at der er givet sagsoegeren medhold i de i sagen paaberaabte anbringender, men blot er resultatet af Raadets beslutningskompetence, boer hver part betale sine egne omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - betingelser - uopsaettelighed - alvorlig og uoprettelig skade - afvejning af samtlige interesser i sagen

(EF-traktaten, art. 186; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Naar der skal traeffes afgoerelse om en begaering om foreloebige forholdsregler, paahviler det Faellesskabets retsinstanser foerst at undersoege, om en eventuel annullation af den omtvistede retsakt goer det muligt at aendre den situation, som retsaktens umiddelbare gennemfoerelse ville medfoere, og omvendt, om udsaettelse af retsaktens gennemfoerelse kan hindre, at den senere faar fuld virkning, saafremt sagsoegerne ikke faar medhold i hovedsagen.

I forbindelse med en retsakt vedroerende en beskyttelsesforanstaltning, der er truffet inden for rammerne af ordningen om associering af de oversoeiske lande og territorier, kan Faellesskabets retsinstanser ikke, medmindre der foreligger aabenbar uopsaettelighed, saette deres vurdering i stedet for Raadets vurdering hvad angaar valget af den mest hensigtsmaessige beskyttelsesforanstaltning, uden at der derved opstaar fare for, at Raadets skoensmaessige befoejelser tilsidesaettes.

Naar sagsoegeren ikke har godtgjort, at man vil lide et alvorligt og uopretteligt tab som foelge af anvendelsen af den anfaegtede forordning, kan en eventuel annullation heraf i forbindelse med Rettens afgoerelse i hovedsagen medfoere, at der skal betales en passende erstatning. Den omstaendighed, at forordningen allerede er blevet gennemfoert, og at den forudsete anvendelsesperiode er udloebet, hindrer ikke, at sagsoegerens interesser beskyttes paa passende maade, da den paagaeldende institution er forpligtet til at gennemfoere de til dommens opfyldelse noedvendige foranstaltninger, og den kan saaledes finde anledning til at foretage en rimelig genoprettelse af sagsoegerens situation eller til at undgaa, at der vedtages en tilsvarende retsakt.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - akter, der kan vaere genstand for soegsmaal - begreb - retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger - dokumenter udarbejdet af Kommissionens befuldmaegtigede repraesentanter under en kontrolundersoegelse - forberedende retsakter

(EF-traktaten, art. 173; Raadets forordning nr. 17, art. 3, stk. 1, art. 11 og 14)

Sammendrag

Der foreligger retsakter eller beslutninger, der kan goeres til genstand for et annullationssoegsmaal i medfoer af traktatens artikel 173, naar foranstaltningerne har retligt bindende virkninger, som kan beroere sagsoegerens interesser gennem en vaesentlig aendring af hans retsstilling. Naar der er tale om retsakter eller beslutninger, hvis tilblivelse omfatter flere stadier, kan de principielt kun anfaegtes, hvis de drejer sig om foranstaltninger, som definitivt fastlaegger institutionens standpunkt som afslutning paa proceduren, modsat foreloebige foranstaltninger, der har til formaal at forberede den endelige beslutning.

Dokumenter, benaevnt referater, som udarbejdes af Kommissionens befuldmaegtigede repraesentanter under en kontrolundersoegelse hos en virksomhed i henhold til artikel 14, stk. 2, og som indeholder et sammendrag af udtalelser fremsat af sidstnaevntes repraesentanter under denne kontrolundersoegelse, kan i denne forbindelse ikke anses for retsakter, der kan goeres til genstand for et soegsmaal, naar de ikke kan anses for umiddelbart og paa uoprettelig maade at paavirke denne virksomheds retsstilling.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - udsaettelse af gennemfoerelsen - betingelser - uopsaettelighed - alvorligt og uopretteligt tab - begreb - bevisbyrde

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2; Raadets forordning nr. 40/94)

Sammendrag

Ved vurderingen af, om foreloebige forholdsregler er uopsaettelige, skal det undersoeges, om en gennemfoerelse af de anfaegtede retsakter, inden Faellesskabets retsinstanser traeffer afgoerelse i hovedsagen, kan paafoere den begaerende part et alvorligt og uopretteligt tab, som ikke vil kunne afhjaelpes, selv hvis den anfaegtede afgoerelse annulleres, eller som paa trods af dets midlertidige karakter staar i misforhold til sagsoegtes interesse i, at dens retsakter gennemfoeres, selv om de er genstand for en retssag. Det er sagsoegeren, der skal bevise, at disse betingelser er opfyldt.

En begaering om foreloebige forholdsregler, som vedroerer et krav om udsaettelse af gennemfoerelsen af en afgoerelse, der er truffet som led i gennemfoerelsen af forordning nr. 40/94, og hvorved praesidenten for Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemaerker og moenstre) har fastsat reglerne vedroerende appelkamrenes organisation, kan ikke tages til foelge, saafremt sagsoegeren ikke har fremfoert noget bevis til stoette for sine anbringender om, at der er fare for et alvorligt og uopretteligt tab som foelge af det indgreb, som det ved den anfaegtede afgoerelse foreskrevne underordnelsesforhold for medlemmerne af kontorets appelkamre truer med at goere i medlemmernes uafhaengighed for hele varigheden af deres hverv.

Eftersom kontoret nemlig ikke har vedtaget nogen retsakt til gennemfoerelse af den anfaegtede afgoerelse, der konkret goer indgreb i sagsoegerens uafhaengighed, og da han intet har anfoert, som lader formode, at der foreligger en risiko herfor, er udsaettelsen af gennemfoerelsen af den anfaegtede afgoerelse ikke uopsaettelig.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - betingelser - alvorlig og uoprettelig skade - oekonomisk tab - anfaegtet retsakt med begraenset gyldighedsperiode

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Ved vurderingen af, om en begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen er uopsaettelig, kan et oekonomisk tab som hovedregel kun anses for alvorligt og uopretteligt, saafremt sagsoegeren ikke kan opnaa fuld erstatning herfor, selv om han faar medhold i hovedsagen. Dette vil navnlig vaere tilfaeldet ved et tab, som truer selve virksomhedens eksistens, eller ved et tab, som, selv om det indtraeder, ikke kan opgoeres i tal.

Naar sagsoegeren ikke har godtgjort, at virksomheden vil lide et uopretteligt tab som foelge af anvendelsen af den anfaegtede forordning, kan Rettens eventuelle annullation heraf under hovedsagen medfoere, at der skal betales en passende erstatning, selv om den paagaeldende forordning har en begraenset gyldighedsperiode. Den omstaendighed, at en forordning allerede er blevet gennemfoert, og at den forudsete anvendelsesperiode er udloebet, hindrer ikke, at sagsoegerens interesser beskyttes paa passende maade, da den paagaeldende institution er forpligtet til at gennemfoere de til dommens opfyldelse noedvendige foranstaltninger, og den kan saaledes finde anledning til at foretage en rimelig genoprettelse af sagsoegerens situation eller til at undgaa, at der vedtages en tilsvarende retsakt.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - soegsmaal til proevelse af en forordning om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold - senere vedtagelse af en forordning om indfoerelse af en endelig antidumpingtold - konsekvenser for den retlige interesse

(EF-traktaten, art. 173)

Sammendrag

En forordning om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold har ikke nogen retsvirkninger, som en importoer kan paaberaabe sig med henblik paa at godtgoere, at han har retlig interesse i at anfaegte forordningen ved Faellesskabets retsinstanser, naar de beloeb, som importoeren har maattet betale i medfoer af den midlertidige forordning, er blevet endeligt opkraevet med den sats, der er fastsat i den endelige forordning, og de beloeb, som oversteg denne sats, eller som vedroerte varer, der ikke laengere rammes af antidumpingtolden, endeligt er blevet frigivet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt - forordning om indfoerelse af praemie for tidlig markedsfoering af kalve - afvisning

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4, art. 177 og art. 189; Raadets forordning nr. 2222/96, art. 1, nr. 4)

Sammendrag

Et annullationssoegsmaal, der er anlagt af kalvekoedsproducenter til anfaegtelse af artikel 1, nr. 4, i forordning nr. 2222/96, hvorefter der ydes praemie for tidlig markedsfoering af kalve, hvis slagtevaegt er lig med eller lavere end den gennemsnitlige slagtevaegt for kalve i den paagaeldende medlemsstat, nedsat med 15%, skal afvises.

Denne bestemmelse har nemlig efter sin art og raekkevidde en almengyldig karakter og udgoer ikke en beslutning i traktatens artikel 189's forstand. Og selv om en bestemmelse i en almengyldig retsakt, der finder anvendelse paa en kategori af erhvervsdrivende i al almindelighed, under visse omstaendigheder kan beroere nogle af disse individuelt, er dette ikke tilfaeldet i den foreliggende sag, idet sagsoegerne befinder sig i samme situation som alle andre erhvervsdrivende, der leverer kalve til slagtning i den paagaeldende medlemsstat, saaledes at den anfaegtede bestemmelse kun beroerer dem paa grund af deres objektive status som erhvervsdrivende inden for den af forordningen omhandlede branche paa samme maade som enhver anden erhvervsdrivende, der udoever virksomhed inden for den samme branche.

Det kan ikke vaere udelukket, at en erhvervsdrivende kan bestride den anfaegtede forordnings gyldighed under et soegsmaal, der anlaegges ved den paagaeldende medlemsstats domstole til anfaegtelse af den kompetente statslige myndigheds afgoerelse vedroerende den erhvervsdrivendes praemieansoegning, og under en saadan sag kan der blive anledning til en praejudiciel forelaeggelse for Domstolen i medfoer af traktatens artikel 177 vedroerende gyldighedsspoergsmaalet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt - Raadets forordning om stoette til bestemte skibsvaerfter, der er under omstrukturering - soegsmaal anlagt af en regional myndighed i en medlemsstat som foelge af tilstedevaerelsen paa den paagaeldende regions omraade af et vaerft, der udtrykkeligt naevnes i forordningen - afvisning

(EF-traktaten, art. 173, stk. 2 og 4; Raadets forordning nr. 1013/97)

Sammendrag

Selv om et skibsvaerft naevnes ved navn i forordning nr. 1013/97, hvori Raadet bemyndiger Kommissionen til at vedtage beslutninger med visse medlemsstaters regeringer som adressat, og som paa visse betingelser tillader udbetaling af ny stoette til visse skibsvaerfter beliggende paa deres respektive omraader, kan et soegsmaal til anfaegtelse af naevnte forordning anlagt af den regionale myndighed, paa hvis omraade naevnte skibsvaerft er beliggende, ikke admitteres.

En saadan regional myndighed kan nemlig ikke paaberaabe sig traktatens artikel 173, stk. 2, idet det klart fremgaar af den generelle maade, hvorpaa traktaten er opbygget, at begrebet medlemsstat i bestemmelserne vedroerende domstolsproevelse kun omfatter regeringsmyndighederne i De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater, og ikke kan antages ogsaa at omfatte regionale regeringer og selvstaendige faellesskabers regeringer, uanset hvilken kompetence de maatte vaere tillagt.

Saafremt en myndighed af denne art er en juridisk person, der som saadan kan anlaegge sag i henhold til traktatens artikel 173, stk. 4, er den generelle interesse, som tredjemand kan have i at opnaa et resultat, der er fordelagtigt for en given virksomheds oekonomiske trivsel, og dermed for beskaeftigelsesniveauet i det geografiske omraade, hvor denne udoever sin virksomhed, ikke i sig selv tilstraekkelig til, at den kan anses for beroert i traktatens artikel 173, stk. 4's forstand, af den anfaegtede forordnings bestemmelser.

Den er heller ikke umiddelbart beroert af den anfaegtede forordning, idet dennes vedtagelse ikke i og for sig kan have de foelger for beskaeftigelsesniveauet i regionen og de sociooekonomiske virkninger, som den paaberaaber sig. Saadanne virkningers indtraeden forudsaetter noedvendigvis, at Kommissionen foerst vedtager en beslutning, hvorved stoettens udbetaling tillades, paa betingelse af, at der ikke sker ombygning af skibe paa det skibsvaerft, der er beliggende i den paagaeldende region, og dernaest, at sidstnaevnte virksomhed traeffer foranstaltninger, der er selvstaendige i forhold til naevnte beslutning, nemlig om afskedigelser.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - soegsmaal direkte anlagt til proevelse af en afgoerelse fra et faellesskabsorgan, der ikke er naevnt i traktatens artikel 173, og som er indgivet af en ansat i det naevnte organ paa grundlag af denne bestemmelse - afvisning

(EF-traktaten, art. 4 og 173; Raadets forordning nr. 40/94)

Sammendrag

Et soegsmaal, som direkte er anlagt til anfaegtelse af en afgoerelse, der er truffet af praesidenten for Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemaerker og moenstre), og som er anlagt af et medlem af et appelkammer ved Harmoniseringskontoret paa grundlag af traktatens artikel 173, maa klart afvises.

Det fremgaar nemlig af traktatens artikel 173, stk. 1, at Faellesskabets retsinstanser kan anmodes om at proeve lovligheden af retsakter vedtaget af Europa-Parlamentet og Raadet i faellesskab, af Raadet, af Kommissionen eller af Den Europaeiske Centralbank, bortset fra indstillinger og udtalelser, samt de af Europa-Parlamentets retsakter, der skal have retsvirkninger over for tredjemand. Heraf foelger, at denne bestemmelse ikke kan vaere grundlag for at anfaegte retsakter, som er udstedt af faellesskabsorganer, der ikke er naevnt i bestemmelsen. Harmoniseringskontoret er hverken en af de faellesskabsinstitutioner, som naevnes i traktatens artikel 4 eller naevnes i traktatens artikel 173, stk. 1.

En saadan afgoerelse er i oevrigt ikke unddraget enhver judiciel kontrol, naar henses til de retsmidler, der hjemles i forordning nr. 40/94, og som potentielt kan bringes i anvendelse over for afgoerelsen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - akter, der kan vaere genstand for soegsmaal - begreb - retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger - Kommissionens beslutning om at indlede en antidumpingprocedure - forberedende akt

(EF-traktaten, art. 173; Raadets forordning nr. 384/96)

Sammendrag

Retsakter, der indeholder foranstaltninger med retligt bindende virkninger, som kan beroere sagsoegernes interesser i form af en vaesentlig aendring af deres retsstilling, kan goeres til genstand for et annullationssoegsmaal i medfoer af traktatens artikel 173. For saa vidt angaar retsakter, hvis tilblivelse omfatter flere stadier, er der principielt kun tale om anfaegtelige retsakter ved foranstaltninger, som definitivt fastlaegger institutionens standpunkt som afslutning paa proceduren, modsat foreloebige foranstaltninger, der har til formaal at forberede den endelige beslutning, og hvis eventuelle retsstridighed vil kunne goeres gaeldende under en sag anlagt til proevelse af denne beslutning. I oevrigt er det kun foranstaltninger, som umiddelbart og uigenkaldeligt paavirker de paagaeldende virksomheders retsstilling, der kan begrunde, at et annullationssoegsmaal antages til realitetsbehandling, allerede foer den administrative procedure er afsluttet.

En beslutning fra Kommissionen om at indlede en antidumpingprocedure kan i den henseende ikke betragtes som en retsakt, der kan vaere genstand for soegsmaal, da der er tale om en rent forberedende akt. Det fremgaar nemlig af bestemmelserne i antidumpingforordning nr. 384/96, at det paahviler Kommissionen at foretage undersoegelser og paa grundlag deraf at beslutte enten at afslutte proceduren eller at forfoelge den, dels ved at vedtage midlertidige foranstaltninger, dels ved at fremsaette forslag til Raadet om vedtagelse af endelige foranstaltninger.

Dette resultat kan ikke anfaegtes med henvisning til den omstaendighed, at Kommissionens talsmand foer indgivelsen af klagen erklaerede, at Kommissionen ville indlede en ny procedure, saafremt der blev indgivet en klage, idet denne omstaendighed henhoerer under realitetsbedoemmelsen af spoergsmaalet om lovligheden af indledningsmeddelelsen, og det kan heller ikke anfaegtes paa grundlag af den stoerre eller mindre grad af sandsynlighed for, at der vil blive paalagt en antidumpingtold, idet indledningen af en antidumpingprocedure retligt ikke noedvendigvis foerer til en saadan afgiftspaalaeggelse. Endvidere har meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure ikke den retlige virkning at tvinge de paagaeldende virksomheder til at aendre deres adfaerd vedroerende markedsfoering eller til at samarbejde under den saaledes indledte procedure.