Sag C-24/15

Josef Plöckl

mod

Finanzamt Schrobenhausen

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht München)

»Præjudiciel forelæggelse — skatter og afgifter — merværdiafgift — sjette direktiv — artikel 28c, punkt A, litra a) og d) — overførsel af varer inden for Den Europæiske Union — fradragsret — manglende overholdelse af en forpligtelse til at angive et momsregistreringsnummer tildelt af bestemmelsesmedlemsstaten — ingen konkrete holdepunkter for at antage, at der foreligger afgiftssvig — afslag på at indrømme fritagelsen — lovlighed«

Sammendrag – Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. oktober 2016

Harmonisering af afgiftslovgivningerne – det fælles merværdiafgiftssystem – momsovergangsordning for samhandelen mellem medlemsstaterne – fritagelse for overførsler af varer inden for Den Europæiske Union – afslag på fritagelse på grund af den afgiftspligtige persons manglende angivelse af det momsregistreringsnummer, der er tildelt af bestemmelsesmedlemsstaten – den afgiftspligtige persons manglende medvirken til afgiftssvig – ulovlighed

(Rådets direktiv 77/388, som ændret ved direktiv 2005/92, art. 22, stk. 8, art. 28a, art. 28c og art. 28h)

Artikel 22, stk. 8, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, som ændret ved direktiv 2005/92, som affattet ved sjette direktivs artikel 28h, og nævnte direktivs artikel 28c, punkt A, litra a), første afsnit, og litra d), skal fortolkes således, at de er til hinder for, at oprindelsesmedlemsstatens skattemyndigheder giver afslag på at indrømme en fritagelse for merværdiafgift for en overførsel inden for Fællesskabet med den begrundelse, at den afgiftspligtige person ikke har angivet et registreringsnummer for denne afgift tildelt af bestemmelsesmedlemsstaten, når der ikke foreligger konkrete holdepunkter for at antage, at der foreligger svig, genstanden er overført til en anden medlemsstat, og de øvrige betingelser for fritagelsen også er opfyldt.

Afgiftspåligningen af transaktioner skal foretages på grundlag af deres objektive kendetegn. I denne henseende er en overførsel af goder, hvis denne overførsel opfylder betingelserne i sjette direktivs artikel 28a, stk. 5, litra b), andet afsnit, fritaget for merværdiafgift (moms). Det følger heraf, at princippet om afgiftsmæssig neutralitet, at der skal indrømmes momsfritagelse, hvis disse materielle betingelser er opfyldt, selv om de afgiftspligtige ikke måtte have opfyldt visse formelle betingelser. En forpligtelse til at angive det momsregistreringsnummer, som køberen af godet har fået tildelt af bestemmelsesmedlemsstaten, udgør et formelt krav med hensyn til retten til momsfritagelse. Selv om angivelsen af dette nummer udgør beviset for, at en sådan overførsel er blevet udført til brug for den afgiftspligtige persons virksomhed, og følgelig for, at den afgiftspligtige person handler i denne egenskab i bestemmelsesmedlemsstaten, kan beviset for, at dette er tilfældet, under alle omstændigheder ikke udelukkende afhænge af, om dette momsregistreringsnummer er blevet angivet. Sjette direktivs artikel 4, stk. 1, som definerer begrebet afgiftspligtig person, underlægger således ikke denne egenskab en betingelse om, at den pågældende person er i besiddelse af et momsregistreringsnummer. Angivelsen af dette nummer udgør derfor ikke en materiel betingelse med henblik på momsfritagelse af en overførsel inden for Fællesskabet.

Der er to tilfælde, hvor den manglende overholdelse af et formelt krav kan medføre, at retten til momsfritagelse fortabes. For det første kan princippet om afgiftsmæssig neutralitet ikke påberåbes med henblik på momsfritagelse af en afgiftspligtig person, som forsætligt har medvirket til afgiftssvig, og som har bragt det fælles momssystems virkemåde i fare. For det andet kan tilsidesættelsen af et formelt krav føre til, at der gives afslag på at indrømme momsfritagelsen, såfremt denne tilsidesættelse har gjort det udelukket at fremlægge et sikkert bevis for, at de materielle betingelser er opfyldt. Det følger imidlertid af selve den betingelse, som nævnte afslag på at indrømme fritagelse for merværdiafgift er underlagt, at når myndighederne er i besiddelse af de nødvendige oplysninger for at kunne fastslå, at de materielle betingelser er opfyldt, kan de ikke med hensyn til den afgiftspligtige persons ret til fradrag stille supplerende betingelser, der kan medføre, at udøvelsen af denne ret bortfalder.

Domstolen har ganske vist fastslået, at sjette direktivs artikel 28c, punkt A, litra a), første afsnit, ikke er til hinder for, at en medlemsstats skatte- og afgiftsmyndigheder gør momsfritagelsen for en levering inden for Fællesskabet betinget af, at leverandøren angiver erhververens momsregistreringsnummer, dog under den forudsætning, at afslaget på at indrømme denne fritagelse ikke alene begrundes med, at denne forpligtelse ikke er blevet opfyldt, når leverandøren – efter at have truffet alle de foranstaltninger, som med rimelighed kan kræves af ham – ikke er i stand til i god tro at angive dette registreringsnummer, og når han i øvrigt er fremkommet med andre oplysninger, som i tilstrækkelig grad kan godtgøre, at erhververen er en afgiftspligtig person, der handler i denne egenskab under den omhandlede transaktion.

Denne konstatering omhandler imidlertid den situation, hvor der er opstået tvivl om, hvorvidt den afgiftspligtige person har medvirket til afgiftssvig. Det kan i denne henseende udelukkes, at leverandøren havde medvirket til afgiftssvig, henset til den omstændighed, at sidstnævnte efter at have truffet alle de foranstaltninger, som med rimelighed kunne kræves af den pågældende, ikke var i stand til i god tro at angive erhververens momsregistreringsnummer.

Heraf følger, at der under omstændigheder, hvor den afgiftspligtige persons medvirken til svig under alle omstændigheder er blevet udelukket, ikke kan gives afslag på at indrømme den afgiftspligtige person momsfritagelse med den begrundelse, at den pågældende ikke har truffet alle de foranstaltninger, som med rimelighed kan kræves af denne med henblik på at opfylde et formelt krav, nemlig angivelsen af et momsregistreringsnummer tildelt af bestemmelsesmedlemsstaten for en overførsel inden for Fællesskabet.

(jf. præmis 37-41, 43, 44, 46, 47, 51, 54, 55, 59 og domskonkl.)