Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Økonomisk og social samhørighed – Den Europæiske Fond for Regionaludvikling – beslutning om nedsættelse af finansiel støtte

(Rådets forordning nr. 4253/88, art. 24-26)

2. Økonomisk og social samhørighed – Den Europæiske Fond for Regionaludvikling – beslutning om nedsættelse af finansiel støtte

(Rådets forordning nr. 4253/88, art. 24-26)

3. Appel – anbringender – bevis, som først fremlægges for Domstolen under appellen – afvisning

(Domstolens procesreglement, art. 42, stk. 2, og art. 118; Rettens procesreglement, art. 66, stk. 1, første afsnit)

4. Økonomisk og social samhørighed – Den Europæiske Fond for Regionaludvikling – beslutning om nedsættelse af finansiel støtte

(Rådets forordning nr. 4253/88, art. 24)

Sammendrag

1. Artikel 24, stk. 1, i forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter bestemmer, at når Kommissionen finder, at gennemførelsen af en fællesskabsinterventionsforanstaltning kun berettiger, at der ydes en del af den bevilligede finansielle støtte, foretager Kommissionen en passende undersøgelse af sagen og anmoder medlemsstaten eller de andre myndigheder, som denne har udpeget til iværksættelsen af aktionen, om at fremkomme med deres bemærkninger. Artikel 25 og 26 i samme forordning fastsætter bestemmelserne for tilsyn og evaluering af gennemførelsen af nævnte støtte, og disse skal gennemføres som led i et partnerskab mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Disse bestemmelser og navnlig nævnte artikel 24 fastsætter ikke, at de virksomheder, der modtager finansiel støtte, eller de formidlere, som er tillagt administrationen af globaltilskuddet, skal høres under Kommissionens undersøgelse af gennemførelsen af interventionsforanstaltningen med henblik på at foretage en mulig ændring af denne støttes beløb.

Skønt det er korrekt, at procedurereglerne, selv de, der ikke udtrykkeligt er fastsat af lovgiver, skal anvendes i enhver procedure, der er iværksat mod en person, og som vil kunne resultere i en for denne person bebyrdende retsakt, når reglerne er tvingende nødvendige for at sikre overholdelsen af grundlæggende principper, såsom beskyttelsen af retten til kontradiktion, kan formidlere, som er tillagt administrationen af globaltilskuddet, derfor ikke påberåbe sig dette princip for at få en ret til at blive hørt under Kommissionens undersøgelse af lovligheden af den pågældende fællesskabsintervention, til at fremgå af den forordning, der finder anvendelse, navnlig nævnte artikel 25 og 26.

Under en procedure, som kan føre til en beslutning om nedsættelse af Den Europæiske Fond for Regionaludviklings økonomiske bistand, der er tildelt inden for globaltilskuddet til gennemførelse af foranstaltninger til fremme af små og mellemstore virksomheder (SMV), som virker i visse regioner i en medlemsstat og er underlagt bestemmelserne i forordning nr. 4253/88 vedrørende bestemmelserne for tilsyn og evaluering af gennemførelsen heraf, pålægger den almindelige grundsætning om overholdelse af retten til kontradiktion ikke Kommissionen pligt til at høre de pågældende SMV, og da slet ikke den formidlerenhed, som forvaltningen af et globaltilskud påhvilede.

(jf. præmis 85-87 og 89)

2. Der fremgår på ingen måde af den ordning, som er fastsat af forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, en forpligtelse for Kommissionen til under sagens behandling at fremsætte indsigelser i overvågningsudvalget forud for en beslutning vedrørende nedsættelse, suspension eller ophævelse af støtte.

Støttemodtagerne og, i tilfælde af et globalindskud, formidlerne er desuden de eneste ansvarlige for den pågældende aktion. Den omstændighed, at Kommissionen i givet fald har undladt at gøre opmærksom på uregelmæssigheder i løbet af gennemførelsen af denne aktion, kan dermed ikke anses for at udelukke eller begrænse et sådant ansvar. På denne baggrund er den omstændighed, at Kommissionen, selv om den ikke i udøvelsen af sine overvågningskompetencer skal begrænse sig til alene at udøve en støttefunktion for gennemførelsen af fællesskabsinterventionen, men henset til partnerskabssystemet, der ligger til grund for ordningen fastlagt ved forordning nr. 4253/88, skal gøre de kompetente myndigheder opmærksomme herpå, når den opdager uregelmæssigheder begået af de pågældende virksomheder, konkret ikke har gjort det, uden betydning for den omtvistede beslutnings lovlighed.

(jf. præmis 101-103)

3. Der foreligger en urigtig gengivelse af beviserne, såfremt det åbenbart fremgår, at gengivelsen af de foreliggende beviser er urigtig, uden at det er nødvendigt at fremlægge nye beviser. Under en appel har Domstolen kun kompetence til at tage stilling til Rettens bedømmelse af de anbringender, der er blevet behandlet for den. At tillade en part først for Domstolen at fremlægge et bevis, som parten ikke har fremlagt for Retten, ville være ensbetydende med at give ham ret til at forelægge Domstolen – der har en begrænset kompetence i appelsager – en mere omfattende tvist end den, der blev forelagt Retten.

I overensstemmelse med artikel 66, stk. 1, første afsnit, i Rettens procesreglement træffer Retten bestemmelse om, hvilke bevismidler den finder hensigtsmæssige. Kun Retten kan således fastlægge, om det er nødvendigt at supplere bevismaterialet i den sag, der forelægges den til afgørelse, og vurdere beviserne, medmindre der er tale om en åbenbart urigtig gengivelse af disse forhold. Den omstændighed, at Retten ikke anmodede om at lægge et dokument på sagen, udgør dermed ikke, når der ikke foreligger en anmodning om fremlæggelse fra den interesserede part, en tilsidesættelse af sagsbehandlingsreglerne.

(jf. præmis 114, 118 og 119)

4. Artikel 24 i forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter tildeler Kommissionen beføjelse til at nedsætte den finansielle støtte, når foranstaltningen er blevet gennemført på en uregelmæssig måde og ikke berettiger tildelingen af den fulde støtte. Kommissionen er ved vedtagelsen af en beslutning, der er baseret på nævnte artikel 24, ikke forpligtet til at tilbagesøge den finansielle støtte fuldstændigt, men kan træffe afgørelse om at fastsætte en andel af støtten, som skal tilbagebetales. Kommissionen skal imidlertid anvende denne beføjelse under overholdelse af proportionalitetsprincippet, således at den støtte, den tilbagesøger, ikke er uforholdsmæssig i forhold til de begåede uregelmæssigheder.

Den omstændighed, at den uregelmæssige gennemførelse af foranstaltningen, som skyldes manglende overholdelse af fristen for at afslutte fællesskabsinterventionen, er følgen af en fejlagtig fortolkning af gældende regler, men ikke af svig til skade for Fællesskabet, berettiger ikke i sig selv, at størrelsen af nedsættelsen af støtten skal være mindre end den, som blev besluttet af Kommissionen. Selv om svig berettiger den forhøjede nedsættelse, der skal foretages af det oprindeligt tildelte støttebeløb, udgør manglende svig nemlig ikke en årsag af en karakter, der berettiger den fortsatte støtte, som ikke anvendes i overensstemmelse med de gældende regler.

(jf. præmis 128, 129 og 132-134)