DA Den Europæiske Unions Tidende C 11/28

Sag anlagt den 19. oktober 2009 — Dimosia Epicherisi Ilektrismou A.E. (DEI) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-421/09)

2010/C 11/55

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Dimosia Epicherisi Ilektrismou A.E. (DEI) (Athen, Grækenland) (ved avocat P. Anestis)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Beslutningen annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den 5. marts 2008 vedtog Kommissionen beslutning K(2008) 824 vedrørende Den Hellenske Republiks tildeling eller opretholdelse af Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E.’s (herefter »sagsøgeren«) ret til udvinding af brunkul, hvorved den fastslog, at Den Hellenske Republik havde tilsidesat artikel 86, stk. 1, EF, sammenholdt med artikel. 82 EF for så vidt denne har tildelt eller opretholdt sagsøgerens eneret til udvinding af brunkul i Grækenland, hvorved virksomhederne fik forskellige muligheder vedrørende adgang til råstofgrundlaget for produktion af elektricitet, og hvorved sagsøgeren kunne opretholde eller styrke sin dominerende stilling på markedet for engrossalg af elektricitet.

Sagsøgeren har til anfægtelse af denne beslutning rejst annullationssøgsmål ved Retten i Første Instans registreret som verserende sag T-169/08.

Med nærværende sag nedlægges der i henhold til artikel 230, stk. 4, EF påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 4. august 2009, K(2009) 6244 (herefter »den anfægtede beslutning«) »med henblik på fastsættelse af konkrete korrigerende foranstaltninger af de konkurrencebegrænsende følger af den fastslåede overtrædelse i Kommissionens beslutning af 5. marts 2008, K(2008) 824 vedrørende Den Hellenske Republiks tildeling eller opretholdelse af Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. ret til udvinding af brunkul«.

Med det første annullationsanbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har foretaget urigtig retsanvendelse og anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved vurderingen af de faktiske omstændigheder, eftersom den for det første har fastlagt de berørte markeder urigtigt, idet den ikke har taget hensyn til, at det udvundne brunkul ved elektricitetsproduktion ligeledes er i konkurrence med andre brændstoffer som naturgas, som kan erstatte brunkul og følgelig er omfattet af det samme marked, og for det andet har foretaget en urigtig vurdering af den geografiske udstrækning af markedet for levering af brunkul i Grækenland til fremstilling af elektricitet, for så vidt som markedet for levering af brunkul omfatter et større område på Balkan.

Med det andet annullationsanbringende har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede beslutning er behæftet med urigtig retsanvendelse samt en åbenbar urigtig vurdering af de faktiske forhold for så vidt angår nødvendigheden af at pålægge korrigerende foranstaltninger. Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at Kommissionen har handlet urigtigt, idet den ved fastsættelsen af de korrigerende foranstaltninger ikke har taget hensyn til de retlige argumenter og faktiske oplysninger, der er fremlagt under den administrative procedure og annullationssøgsmålet vedrørende beslutningen af marts 2008. Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at Kommissionen uberettiget har afvist nye betydelige forhold, DEI har anført vedrørende en yderligere udvidelse af markedet for engrossalg af elektricitet; herved har den urigtigt henvist til, at der ikke forelå nye væsentlige faktiske forhold. For det tredje er det sagsøgerens opfattelse, at den anfægtede beslutning er støttet på en urigtig beregning af den brunkulsmængde, der skal tildeles konkurrenter for at korrigere den påståede overtrædelse.

Med det tredje annullationsanbringende har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede beslutning ikke overholder begrundelseskravene, men blot kortfattet gengiver nogle af de argumenter, sagsøgeren har anført under den administrative procedure, uden at de dog besvares. Endvidere giver begrundelsen af beslutningen vedrørende den geografiske udstrækning af brunkulsmarkedet ikke beslutningens adressat mulighed for at forstå sagsøgtes endelige konklusioner desangående. Endelig finder sagsøgeren, at beslutningen ikke afklarer, hvorfor det fastslås, at den nødvendige procentdel af udvindingen af de kendte brunkulsforekomster er 40 %, som DEI’s konkurrenter skal have adgang til.

Endelig har sagsøgeren med det fjerde annullationsanbringende gjort gældende, at den anfægtede beslutning er i strid med princippet om aftalefrihed og proportionalitetsprincippet. For så vidt som beslutningen pålægger private virksomheder, der i fremtiden ved udbud erhverver brugsret over lejerne i Drama, Elassona, Vegora og Vevi, til DEI at sælge udvundet brunkulsmængder, begrænser den automatisk såvel sagsøgerens som private tredjeparters aftalefrihed umådeholdent. I betragtning af den relevante udvikling, som klart viser den gradvise åbning af det græske elektricitetsmarked, udgør DEI’s udelukkelse fra udbudsprocedurer for tildeling af nye rettigheder over brunkul og den uberettigede begrænsning af dens erhvervsvirksomhed unødvendige og uforholdsmæssige foranstaltninger i forhold til den fastslåede overtrædelse.