4

Retten beskrev sagens baggrund på følgende måde: »1 I løbet af november 2008 og september 2009 gennemførte Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 20 i forordning [nr. 1/2003] flere kontrolundersøgelser i lokalerne for selskaber i cementsektoren, herunder i lokalerne hos sagsøgeren, HeidelbergCement AG. Disse kontrolundersøgelser efterfulgtes af fremsendelse af anmodninger om oplysninger i medfør af artikel 18, stk. 2, i forordning nr. 1/2003. Sagsøgeren modtog således anmodninger om oplysninger den 30. september 2009, den 9. februar og den 27. april 2010. 2 Ved skrivelse af 8. november 2010 meddelte Kommissionen sagsøgeren, at den havde til hensigt at vedtage en afgørelse om anmodning om oplysninger i medfør af artikel 18, stk. 3, i forordning nr. 1/2003 over for selskabet, og fremsendte det et udkast til spørgeskema, som den ville vedlægge som bilag til denne afgørelse. 3 Sagsøgeren fremsatte ved skrivelse af 16. november 2010 bemærkninger til dette udkast til spørgeskema. 4 Den 6. december 2010 meddelte Kommissionen sagsøgeren, at den havde besluttet at indlede en procedure i medfør af artikel 11, stk. 6, i forordning nr. 1/2003 vedrørende selskabet samt vedrørende syv andre selskaber i cementsektoren for formodede overtrædelser af artikel 101 TEUF i form af »restriktioner for handelsstrømmene i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), herunder restriktioner for import til EØS fra lande uden for EØS, opdeling af markeder, samordning af priser og lignende konkurrencebegrænsende praksis på markedet for cement og markederne for lignende produkter« (herefter »afgørelsen om at indlede proceduren«). 5 Den 30. marts 2011 vedtog Kommissionen den [omtvistede] afgørelse. 6 Kommissionen angav i den [omtvistede] afgørelse, at den i overensstemmelse med artikel 18 i forordning nr. 1/2003 med henblik på at udføre de opgaver, den er betroet i henhold til forordningen, i form af en anmodning eller ved beslutning kan pålægge virksomheder og virksomhedssammenslutninger at stille alle nødvendige oplysninger til rådighed (tredje betragtning til den [omtvistede] afgørelse). Efter at have anført, at sagsøgeren var blevet oplyst om Kommissionens hensigt om at vedtage en afgørelse i overensstemmelse med artikel 18, stk. 3, i forordning nr. 1/2003, og at sagsøgeren havde fremsat sine bemærkninger til et udkast til spørgeskema (fjerde og femte betragtning til den [omtvistede] afgørelse), anmodede Kommissionen ved en afgørelse sagsøgeren såvel som selskabets datterselskaber med hjemsted i Den Europæiske Union, og som var direkte eller indirekte kontrolleret af sagsøgeren, om at besvare spørgeskemaet i bilag I, som udgør 94 sider, og som består af 11 rækker af spørgsmål (sjette betragtning til den [omtvistede] afgørelse). 7 Kommissionen henviste endvidere til beskrivelsen af de formodede overtrædelser, der fremgår af præmis 4 ovenfor (anden betragtning til den [omtvistede] afgørelse). 8 Kommissionen fandt under henvisning til arten og omfanget af de anmodede oplysninger samt grovheden af de formodede overtrædelser af konkurrencereglerne, at sagsøgeren skulle indrømmes en svarfrist på tolv uger for de første ti rækker af spørgsmål og på to uger for den ellevte række af spørgsmål vedrørende »Kontakter og møder« (ottende betragtning til den [omtvistede] afgørelse). 9 [D]en [omtvistede] afgørelse[s dispositive del] har følgende ordlyd: »Artikel 1 [Sagsøgeren] (og selskabets datterselskaber, der er beliggende i [Den Europæiske Union], og som direkte eller indirekte kontrolleres af [sagsøgeren,]) giver de oplysninger, der er nævnt i bilag I til denne afgørelse, i den form, som kræves i henhold til bilag II og bilag III til denne afgørelse, og inden for en svarfrist på 12 uger for spørgsmål 1-10 og på 2 uger for spørgsmål 11, at regne fra forkyndelsen af denne afgørelse. Alle bilag udgør en del af denne afgørelse. Artikel 2 [Sagsøgeren] og selskabets datterselskaber, der er beliggende i [Den Europæiske Union], og som direkte eller indirekte kontrolleres af [sagsøgeren], er adressat for denne afgørelse.« 10 Den 18. april 2001 besvarede sagsøgeren den ellevte række af spørgsmål. Sagsøgeren uddybede sit svar den 6. maj 2011. 11 Ved skrivelse af 26. maj 2011 anmodede sagsøgeren om en forlængelse af svarfristen på 18 uger med hensyn til de første ti rækker af spørgsmål. Ved skrivelse af 31. maj 2011 blev sagsøgeren meddelt, at denne anmodning ikke ville blive imødekommet. Kommissionen understregede imidlertid i denne skrivelse, at der eventuelt var mulighed for en begrænset forlængelse på grundlag af en begrundet anmodning vedrørende de pågældende spørgsmål.«