Hvad angår proceduren for regnskabsafslutning for Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) skal Kommissionen i den første meddelelse, der er omfattet af artikel 11 i forordning nr. 885/2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL på tilstrækkeligt præcis vis angive genstanden for den af dens tjenestegrene foretagne undersøgelse og de mangler, der er blevet konstateret i forbindelse med denne undersøgelse, idet disse senere kan blive påberåbt som bevis for den alvorlige og rimelige tvivl, som den har vedrørende de af de nationale forvaltninger gennemførte kontrolforanstaltninger eller de af disse myndigheder meddelte tal, og således til at berettige de finansielle korrektioner, der er fastsat i den endelige afgørelse om afslag på fællesskabsfinansiering af visse af de af den pågældende medlemsstat for EUGFL afholdte udgifter. Når uregelmæssigheder, der kan begrunde en finansiel korrektion, vedvarer efter datoen for den skriftlige meddelelse af resultaterne af efterprøvningerne, er Kommissionen imidlertid berettiget til og endog forpligtet til at tage hensyn til denne situation, når den fastsætter den periode, som den pågældende finansielle korrektion skal omfatte.

Selv om det inden for rammerne af regnskabsafslutningen for Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) fremgår af artikel 33 og 35 i forordning nr. 1122/2009 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 73/2009 for så vidt angår krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem inden for rammerne af de ordninger for direkte støtte til landbrugerne, som er omhandlet i nævnte forordning, og om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 1234/2007 for så vidt angår krydsoverensstemmelse inden for rammerne af støtteordningen for vin, at kontrollen ved telemåling og på stedet gyldigt kan anvendes af medlemsstaterne, er anvendelsen af kontrol på stedet imidlertid obligatorisk for så vidt angår alle de parceller, for hvilke telemåling ikke har gjort det muligt at konkludere, at anmeldelsen af arealet er korrekt.

Selv om forordning nr. 1122/2009 ikke udtrykkeligt bestemmer, at de to former for kontrol skal føre til de samme resultater, forholder det sig ikke desto mindre således, at svaghederne ved kontrollen ved telemåling skal afhjælpes under anvendelse af kontrol på stedet med henblik på at sikre en effektiv efterprøvelse af overholdelsen af betingelserne for støttetildeling. Såfremt anvendelsen af den ene eller anden form for kontrol indebærer betydelige forskelle i opdagelsen af fejl, kan der kun være tale om en midlertidig situation, som skal korrigeres ved en undersøgelse af en hensyntagen til risikofaktorerne, således at fejlprocenterne på sigt vil have en tendens til at ligne hinanden eller i det mindste nærme sig hinanden. Under disse omstændigheder synes det forhold, at der fortsat består en betydelig forskel mellem fejlprocenterne, alt efter hvilken kontrolmetode der anvendes, at udgøre et bevis for, at Kommissionen kan have en begrundet og alvorlig tvivl med hensyn til den metode, der blev anvendt af de nationale myndigheder med henblik på at opnå en bedre vurdering af risikoen for fonden på baggrund af antallet af anvendte risikofaktorer og kravet om at undersøge og ajourføre disse på årlig basis.

(jf. præmis 78, 79 og 81)