ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 427/36

Rettens dom af 4. oktober 2018 — Daimler mod Kommissionen

(Sag T-128/14) (1)

(Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter vedrørende en procedure indledt i henhold til artikel 29 i direktiv 2007/46/E, som giver en medlemsstat mulighed for at nægte registrering af køretøjer, der udgør en alvorlig fare for færdselssikkerheden eller i alvorlig grad skader miljøet eller folkesundheden - afslag på aktindsigt - undtagelsen vedrørende beskyttelsen af inspektioner, undersøgelser og revision - generel formodning - Århus-konventionen - afslag på aktindsigt i sagsakterne - artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder)

(2018/C 427/44)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Daimler AG (Stuttgart, Tyskland) (ved advokaterne C. Arhold, B. Schirmer og N. Wimmer)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved F. Clotuche-Duvieusart, derefter ved G. Wilms og F. Clotuche-Duvieusart og endelig ved H. Krämer og F. Clotuche-Duvieusart, som befuldmægtigede, bistået af først advokat R. Van der Hout, derefter advokaterne R. Van der Hout og C. Wagner)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Simm og A. Jensen, som befuldmægtigede) og Europa-Parlamentet (ved N. Görlitz og L. Visaggio, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelse Ares(2013) 3715941 af 13. december 2013 om afslag på at give sagsøgeren aktindsigt i dokumenterne vedrørende den procedure, som Den Franske Republik har indledt i henhold til artikel 29 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (Rammedirektiv) (EUT 2007, L 263, s. 1).

Konklusion

1) Europa-Kommissionens afgørelse Ares(2013) 3715941 af 13. december 2013 om afslag på at give Daimler AG aktindsigt i dokumenterne vedrørende den procedure, som Den Franske Republik har indledt i henhold til artikel 29 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (Rammedirektiv), annulleres.

2) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Daimler afholdte omkostninger.

3) Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 151 af 19.5.2014.
Rettens dom af 23. september 2018 — Rosneft m.fl. mod Rådet

(Sag T-715/14) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger truffet på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine - begrundelsespligt - urigtigt skøn - begrundelsespligt - ret til forsvar og ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem Den Europæiske Union og Rusland - ejendomsret - ligebehandling - proportionalitet - magtfordrejning - retssikkerhed))

(2018/C 392/16)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: PAO Rosneft Oil Company, tidligere NK Rosneft OAO (Moskva, Rusland), RN-Shelf-Arctic OOO (Moskva), AO RN-Shelf-Far East, tidligere RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Yuzhno-Sakhalinsk, Rusland), RN Exploration OOO (Moskva), Tagulskoe OOO (Krasnoyarsk, Rusland) (først ved T. Beazley, QC, derefter ved advokaterne L. Van den Hende og J. Charles, samt solicitors M. Schonberg og K. Krissinel)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved S. Boelaert og B. Driessen, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved C. Brodie, dernæst ved V. Kaye, dernæst ved S. Brandon, dernæst ved C. Crane og endelig ved R. Fadoju, som befuldmægtigede, bistået af barrister C. Banner) og Europa-Kommissionen (ved L. Havas, T. Scharf og D. Gauci, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt på grundlag af artikel 263 TEUF med påstand om annullation af artikel 1, stk. 2, litra b)-d), og artikel 1, stk. 3, i samt bilag III til Rådets afgørelse 2014/512/FUSP af 31. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2014, L 229, s. 13), som ændret ved Rådets afgørelse 2014/659/FUSP af 8. september 2014 (EUT 2014, L 271, s. 54), ved Rådets afgørelse 2014/872/FUSP af 4. december 2014 (EUT 2014, L 349, s. 58), ved Rådets afgørelse (FUSP) 2015/971 af 22. juni 2015 (EUT 2015, L 157, s. 50), ved Rådets afgørelse (FUSP) 2015/2431 af 21. december 2015 (EUT 2015, L 334, s. 22), ved Rådets afgørelse (FUSP) 2016/1071 af 1. juli 2016 (EUT 2016, L 178, s. 21), og ved Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2315 af 19. december 2016 (EUT 2016, L 345, s. 65), samt af artikel 3, artikel 3a, artikel 4, stk. 3 og 4, artikel 5, stk. 2, litra b)-d), artikel 5, stk. 3, og artikel 11 i, samt bilag II og bilag VI til Rådets forordning (EU) n r. 833/2014 af 31. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2014, L 229, s. 1), som ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 960/2014 af 8. september 2014 (EUT 2014, L 271, s. 3), og ved Rådets forordning (EU) nr. 1290/2014 af 4. december 2014 (EUT 2014, L 349, s. 20).

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) PAO Rosneft Oil Company, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, RN-Exploration OOO og Tagulskoe OOO bærer deres egne omkostninger og betaler de af Rådet afholdte omkostninger.

3) Europa-Kommissionen og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 431 af 1.12.2014.
2)

Bank for Development and Foreign Economic Affairs (Vnesheconombank) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger i forbindelse med denne sag og sagen om foreløbige forholdsregler.
Rettens dom af 13. september 2018 — Gazprom Neft mod Rådet

(Sag T-735/14 og T-799/14) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger truffet på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine - opførelse og derefter opretholdelse af sagsøgerens navn på listen over enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger - begrundelsespligt - retsgrundlag - partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem Den Europæiske Union og Rusland - ejendomsret - ret til at drive erhvervsmæssig virksomhed - proportionalitet))

(2018/C 392/19)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Gazprom Neft PAO, tidligere Gazprom Neft OAO (Sankt-Petersborg, Rusland) (ved avocats L. Van den Hende og J. Charles og solicitor S. Cogman)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og S. Boelaert, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved C. Brodie og S. Simmons, så ved Brodie og V. Kaye, derefter ved Brodie, C. Crane og S. Brandon og endelig ved Brodie, R. Fadoju og M. Brandon, som befuldmægtigede, bistået af G. Facenna, QC, og barrister C. Banner) og Europa-Kommissionen (ved L. Havas, T. Scharf og D. Gauci, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af for det første artikel 1, stk. 2, litra b)-d), artikel 1, stk. 3 og 4, artikel 4, artikel 4a, artikel 7, stk. 1, litra a), og bilag III til Rådets afgørelse 2014/512/FUSP af 31. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2014, L 229, s. 13), som ændret ved Rådets afgørelse 2014/659/FUSP af 8. september 2014 (EUT 2014, L 271, s. 54) og ved Rådets afgørelse 2014/872/FUSP af 4. december 2014 (EUT 2014, L 349, s. 58), og for det andet artikel 3, artikel 3a, artikel 4, stk. 3 og 4, artikel 5, stk. 2, litra b)-d), artikel 5, stk. 3 og 4, artikel 11, stk. 1, litra a), og bilag VI til Rådets forordning (EU) nr. 833/2014 af 31. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2014, L 229, s. 1), som ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 960/2014 af 8. september 2014 (EUT 2014, L 271, s. 3) og ved Rådets forordning (EU) nr. 1290/2014 af 4. december 2014 (EUT 2014, L 349, s. 20).

Konklusion

1) Sagerne T-735/14 og T-799/14 forenes med henblik på dommen.

2) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

3) Gazprom Neft PAO bærer sine egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger.

4) Europa-Kommissionen og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 448 af 15.12.2014.
C 392/15

Rettens dom af 13. september 2018 — VTB Bank mod Rådet

(Sag T-734/14) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger truffet på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine - opførelse og derefter opretholdelse af sagsøgerens navn på listen over enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger - åbenbart urigtige skøn - begrundelsespligt - ret til et forsvar - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - ejendomsret - ret til at udøve økonomisk virksomhed))

(2018/C 392/18)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: VTB Bank PAO, tidligere VTB Bank OAO (Sankt-Petersborg, Rusland) (ved advokat J. Ruiz Calzado, solicitor C. Claypoole og M. Lester, QC)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved J. P. Hix og S. Boelaert, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved L. Havas, T. Scharf og D. Gauci, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 263 TEUF med påstand om for det første annullation af Rådets afgørelse 2014/512/FUSP af 31. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2014, L 229, s. 13), som ændret ved Rådets afgørelse 2014/659/FUSP af 8. september 2014 (EUT 2014, L 271, s. 54), og for det andet annullation af Rådets forordning (EU) nr. 833/2014 af 31. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2014, L 229, s. 1), som ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 960/2014 af 8. september 2014 (EUT 2014, L 271, s. 3), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) VTB Bank PAO bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 16 af 19.1.2015.
Rettens dom af 13. juli 2018 — Bourdouvali m.fl. mod Rådet m.fl.

(Sag T-786/14) (1)

((Ansvar uden for kontraktforhold - økonomisk og monetær politik - stabilitetsstøtteprogrammet for Cypern - afgørelse truffet af Styrelsesrådet for Den Europæiske Centralbank (ECB)om nødlikviditetsstøtte efter en anmodning fra Central Bank of Cyprus - Eurogruppens erklæringer af 25. marts, 12. april, 13. maj og 13. september 2013 vedrørende Cypern - afgørelse 2013/236/EU - aftalememorandum af 26. april 2013 om de specifikke betingelser for økonomisk politik indgået mellem Cypern og Den Europæiske Stabilitetsmekanisme - Rettens kompetence - antagelse til realitetsbehandling - formkrav - udtømning af de nationale retsmidler - tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en retsregel, som tillægger borgerne rettigheder - ejendomsret - berettiget forventning - ligebehandling))

(2018/C 352/34)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Eleni Pavlikka Bourdouvali (Meneou, Cypern) og 51 andre sagsøgere, hvis navne er opført i bilaget til dommen (ved barrister P. Tridimas)

Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved A. de Gregorio Merino, E. Moro og E. Chatziioakeimidou, som befuldmægtigede), Europa-Kommissionen (ved J. P. Keppenne, M. Konstantinidis og L. Flynn, som befuldmægtigede), Den Europæiske Centralbank (ved K. Laurinavičius og M. Szablewska, som befuldmægtigede, bistået af advokat de H.-G. Kamann), Eurogruppen, repræsenteret ved Rådet for Den Europæiske Union (ved A. de Gregorio Merino, E. Moro og E. Chatziioakeimidou, som befuldmægtigede) og Den Europæiske Union, repræsenteret ved Europa-Kommissionen (ved J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis og L. Flynn, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for det tab, sagsøgerne angiveligt har lidt som følge af afgørelsen truffet af Styrelsesrådet for Den Europæiske Centralbank af 21. marts 2013 om nødlikviditetsstøtte efter en anmodning fra Central Bank of Cyprus, som følge af Eurogruppens erklæringer af 25. marts, 12. april, 13. maj og 13. september 2013 vedrørende Cypern, som følge af Rådets afgørelse 2013/236/EU af 25. april 2013 rettet til Cypern om specifikke foranstaltninger til genoprettelse af finansiel stabilitet og bæredygtig vækst (EUT 2013, L 141, s. 32), som følge af aftalememorandum af 26. april 2013 om de specifikke betingelser for økonomisk politik indgået mellem Republikken Cypern og Den Europæiske Stabilitetsmekanisme (ESM) samt som følge af andre retsakter fra og adfærd udvist af Kommissionen, Rådet, ECB og Eurogruppen i forbindelse med tildelingen af en finansiel støttefacilitet til Republikken Cypern.

Konklusion

1) Sagsøgte frifindes.

2) Eleni Pavlikka Bourdouvali og de øvrige sagsøgere, hvis navne fremgår af bilaget, bærer deres egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og Den Europæiske Centralbank (ECB) afholdte omkostninger.

(1) EUT C 73 af 2.3.2015.
Rettens dom af 12. juli 2018 — Prysmian og Prysmian cavi e sistemi mod Kommissionen

(Sag T-475/14) (1)

((Konkurrence - karteller - det europæiske marked for elkabler - afgørelse, som fastslår en overtrædelse af artikel 101 TEUF - samlet og vedvarende overtrædelse - kontrolundersøgelsesafgørelsens ulovlighed - rimelig frist - princippet om god forvaltningsskik - princippet om personligt ansvar - solidarisk hæftelse for betaling af bøden - tilstrækkeligt bevis for overtrædelsen - overtrædelsens varighed - bøder - proportionalitet - ligebehandling - fuld prøvelsesret))

(2018/C 328/55)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Prymisian SpA (Milano, Italien) og Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Milano) (ved advokaterne C. Tesauro, F. Russo, L. Armati og M.C. Toniolo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved C. Giolito, L. Malferrari, P. Rossi og H. van Vliet, derefter ved C. Giolito, P. Rossi og H. van Vliet, som befuldmægtigede, bistået ved barrister S. Kingston)

Intervenient til støtte for sagsøgerne: The Goldman Sachs Group, Inc. (New York, New York, De Forenede Stater) (ved advokaterne W. Deselaers, J. Koponen og A. Mangiaracina)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Pirelli & C. SpA (Milano) (ved advokaterne M. Siragusa, G. Rizza, P. Ferrari, F. Moretti og A. Fava)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF dels med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2014) 2139 final af 2. april 2014 om en procedure efter artikel 101 [TEUF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag AT.39610 — Elkabler), for så vidt som den vedrører sagsøgerne, dels om nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgerne.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Prysmian SpA og Prysmian Cavi e Sistemi Srl bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

3) The Goldman Sachs Group, Inc. og Pirelli & C. SpA bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 315 af 15.9.2014.
1)

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 125/2014 af 10. februar 2014 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 714/2013 og Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 790/2014 af 22. juli 2014 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 125/2014 annulleres, for så vidt som de vedrører Kurdistan Workers’ Party (PKK).
C 339/10

Rettens dom af 8. juli 2020 — Infineon Technologies mod Kommissionen

(Sag T-758/14 RENV) (1)

(Konkurrence - karteller - markedet for smart card chips - afgørelse, hvorved der fastslås en overtrædelse af artikel 101 TEUF - udvekslinger af følsomme forretningsoplysninger - fuld prøvelsesret - beregning af bødens størrelse - udelukkende hensyntagen til deltagelsen for så vidt angår en del af et netværk af bilaterale kontakter mellem konkurrenter)

(2020/C 339/11)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Infineon Technologies AG (Neubiberg, Tyskland) (ved advokaterne M. Dreher, T. Lübbig og M. Klusmann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Biolan, A. Dawes og J. Norris, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Et søgsmål støttet på artikel 263 TEUF med påstand principalt om annullation af Kommissionens afgørelse C(2014) 6250 final af 3. september 2014 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag AT.39574 — Smart Card Chips), og subsidiært om nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren.

Konklusion

1) Størrelsen af den bøde, der blev pålagt Infineon Technologies ved artikel 2, stk. 1, litra a), i Kommissionens afgørelse C(2014) 6250 final af 3. september 2014 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag AT.39574 — Smart Card Chips), fastsættes til 76 871 600 EUR.

2) Infineon Technologies og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt i forbindelse med den oprindelige procedure for Retten i sag T-758/14, de omkostninger, der er afholdt i forbindelse med appelsagen i sag C-99/17 P, og de omkostninger, der er afholdt i forbindelse med den hjemviste sag.

(1) EUT C 107 af 30.3.2015.
C 413/38

Rettens dom af 24. september 2019 – Xinyi PV Products (Anhui) Holdings mod Kommissionen

(Sag T-586/14 RENV) (1)

(Dumping - import af solcelleglas med oprindelse i Kina - artikel 2, stk. 7, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1225/2009 [nu artikel 2, stk. 7, litra b) og c), i forordning (EU) 2016/1036] - status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår - begrebet »væsentlig fordrejning af virksomhedernes produktionsomkostninger og økonomiske situation« - skattefordele - åbenbart urigtigt skøn)

(2019/C 413/45)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (Anhui, Kina) (ved advokat Y. Melin)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. Flynn og T. Maxian Rusche, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (Tschernitz, Tyskland) (ved advokat R. MacLean)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 470/2014 af 13. maj 2014 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af solcelleglas med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT 2014, L 142, s. 1).

Konklusion

1) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 470/2014 af 13. maj 2014 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af solcelleglas med oprindelse i Folkerepublikken Kina annulleres.

2) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd’s omkostninger, med undtagelse af omkostningerne i forbindelse med interventionen.

3) GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd’s omkostninger i forbindelse med interventionen.

(1) EUT C 372 af 20.10.2014.
C 399/39

Rettens dom af 19. september 2019 – FIH Holding og FIH mod Kommissionen

(Sag T-386/14) (1)

(Statsstøtte - banksektoren - støtte tildelt FIH i form af en overførsel af dens værdiforringede aktiver til et nyt datterselskab og det efterfølgende køb af disse ved det organ, som har til opgave at sikre finansiel stabilitet - statsstøtte til banker i en kriseperiode - afgørelse, hvorved støtten erklæres forenelig med det indre marked - formaliteten - beregning af støttebeløbet - åbenbart urigtigt skøn)

(2019/C 399/45)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: FIH Holding A/S (København, Danmark) og FIH A/S, tidligere FIH Erhvervsbank A/S (København) (ved advokat O. Koktvedgaard)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. Flynn, A. Bouchagiar og K. Blanck, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2014/884/EU af 11. marts 2014 om statsstøtte SA.34445 (12/C) ydet af Danmark med henblik på overdragelsen af ejendomsrelaterede aktiver fra FIH til Finansiel Stabilitet (EUT 2014, L 357, s. 89).

Konklusion

1) Kommissionens afgørelse 2014/884/EU af 11. marts 2014 om statsstøtte SA.34445 (12/C) ydet af Danmark med henblik på overdragelsen af ejendomsrelaterede aktiver fra FIH til Finansiel Stabilitet annulleres.

2) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af FIH Holding A/S og FIH A/S afholdte omkostninger.

(1) EUT C 253 af 4.8.2014.
1)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) afgørelse af 16. oktober 2017, hvormed afgørelsen af 30. juli 2014 blev annulleret og erstattet, og der blev givet delvis aktindsigt i to toksicitetstest vedrørende aktivstoffet glyphosat, som er blevet udført i forbindelse med fornyelsen af godkendelsen af dette aktivstof, annulleres, for så vidt som EFSA giver afslag på at udlevere disse test i deres helhed, med undtagelse af navne og underskrifter på de personer, som er nævnt deri.
C 82/30

Rettens dom af 12. december 2018 — Unichem Laboratories mod Kommissionen

(Sag T-705/14) (1)

((Konkurrence - konkurrencebegrænsende aftaler - markedet for perindopril, der er et lægemiddel til behandling af hjerte-kar-sygdomme, som originalmedicin og generisk produkt - afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 101 TEUF - aftale om forlig i tvister vedrørende patenter - Kommissionens territoriale kompetence - tilregnelse af ulovlig adfærd - administrativ procedure - beskyttelse af fortrolig kommunikation mellem advokaterne og deres klienter - potentiel konkurrence - konkurrencebegrænsende formål - objektiv nødvendighed af en begrænsning - afvejning mellem konkurrenceret og patentret - betingelser for undtagelse i artikel 101, stk. 3, TEUF - bøder))

(2019/C 82/33)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Unichem Laboratories Ltd (Mumbai, Indien) (ved solicitors S. Mobley, K. Shaw, K. Cousins, M. Healy, H. Sheraton og E. Batchelor)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved F. Castilla Contreras, T. Vecchi og B. Mongin, derefter ved F. Castilla Contreras, B. Mongin og C. Vollrath, som befuldmægtigede, bistået af barrister S. Kingston)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med principal påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2014) 4955 final af 9. juli 2014 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og 102 TEUF (sag AT.39612 — Perindopril (Servier)), for så vidt som den vedrører sagsøgeren, og subsidiær påstand om annullation eller nedsættelse af den bøde, som selskabet blev pålagt ved den nævnte afgørelse.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Unichem Laboratories Ltd betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 448 af 15.12.2014.