ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne - informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter - tekniske specifikationer og forskrifter - nationale bestemmelser om etikettering - omfattet

(Rådets direktiv 83/189, art. 1, nr. 2)

2. Tilnærmelse af lovgivningerne - informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter - forpligtelse for medlemsstaterne til at overholde de perioder, hvor vedtagelsen af en teknisk forskrift er udsat - muligt for private at påberåbe sig de relevante bestemmelser - tilsidesættelse af forpligtelsen - betydning - en teknisk forskrift, der er vedtaget under tilsidesættelse af denne forpligtelse, må ikke bringes i anvendelse

(Rådets direktiv 83/189, art. 8 og 9)

Sammendrag

1. Nationale regler, der indeholder en specifikation, der indeholdes i et dokument, som fastlægger karakteristika for et produkt, herunder forskrifter for varen for så vidt angår etiketteringen, udgør tekniske specifikationer som omhandlet i artikel 1, nr. 2, i direktiv 83/189 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, uafhængigt af de grunde, som har begrundet deres vedtagelse.

( jf. præmis 25 )

2. Uanvendeligheden af en teknisk forskrift som en retsvirkning af den manglende overholdelse af meddelelsespligten i henhold til artikel 8 i direktiv 83/189 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter kan påberåbes i en sag mellem private. Det samme gælder med hensyn til tilsidesættelse af forpligtelsen til at overholde de perioder, hvor vedtagelsen af et udkast til en teknisk forskrift er udsat i henhold til direktivets artikel 9. Selv om et direktiv ikke i sig selv kan skabe forpligtelser for private og derfor ikke som sådan kan påberåbes over for sådanne personer, gælder dette ikke i sager mellem private, hvor manglende overholdelse af artikel 8 eller artikel 9 i direktiv 83/189, hvilket udgør en væsentlig proceduremangel, medfører, at en teknisk forskrift, der er vedtaget under tilsidesættelse af en af de nævnte artikler, ikke må bringes i anvendelse.

Under en sådan sag definerer direktiv 83/189, som hverken skaber rettigheder eller forpligtelser for private, ikke det materielle indhold af den retsregel, som den nationale ret skal lægge til grund for afgørelsen i den sag, der er indbragt for den. Det påhviler følgelig en national ret under behandlingen af en borgerlig sag mellem private vedrørende kontraktlige rettigheder og forpligtelser at afslå at anvende en national teknisk forskrift, der er vedtaget i en periode, hvor vedtagelsen er udsat, således som fastsat i artikel 9 i direktiv 83/189.

( jf. præmis 49-52 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - adgang til beskæftigelse samt arbejdsvilkår - ligebehandling - nedlæggelse af en deltidsstilling af økonomiske årsager - national retsforskrift, som udelukker muligheden for at sammenligne del- og fuldtidsbeskæftigede arbejdstagere ved den udvælgelse på grundlag af sociale kriterier, som en arbejdsgiver skal foretage - lovligt

(Rådets direktiv 76/207, art. 2, stk. 1, og art. 5, stk. 1)

Sammendrag

$$Artikel 2, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, i direktiv 76/207 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en national retsforskrift fortolkes således, at deltids- og fuldtidsbeskæftigede arbejdstagere generelt ikke er sammenlignelige ved den udvælgelse på grundlag af sociale kriterier, som en arbejdsgiver skal foretage, når en deltidsstilling nedlægges af økonomiske årsager.

( jf. præmis 35 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Frie kapitalbevægelser - restriktioner - nationale retsforskrifter, der opstiller et forbud mod, at personer, der er hjemmehørende i medlemsstaten, erhverver obligationerne i forbindelse med en lånoptagelse i udlandet - ikke tilladt - begrundelse - foreligger ikke

[EF-traktaten, art. 73 B og art. 73 D, stk. 1, litra b) [nu art. 56 EF og art. 58, stk. 1, litra b), EF]]

Sammendrag

$$En medlemsstats forbud mod, at personer, der er hjemmehørende i medlemsstaten, erhverver obligationerne i forbindelse med en lånoptagelse i udlandet, udgør en restriktion for de frie kapitalbevægelser, som er forbudt i henhold til traktatens artikel 73 B, stk. 1 (nu artikel 56 EF). En sådan foranstaltning, der er truffet af staten som offentlig myndighed, kan ikke være begrundet i hensynet til at opretholde sammenhængen i beskatningsordningen, idet der ikke består en direkte tilknytning mellem en skattemæssig fordel og en dertil svarende ulempe, som bør bevares af hensyn til at opretholde en sådan sammenhæng. En sådan foranstaltning kan heller ikke være begrundet i henhold til traktatens artikel 73 D, stk. 1, litra b) (nu artikel 58, stk. 1, litra b) EF), i hensynet til at forhindre skatteunddragelse eller i hensynet til en effektiv skattekontrol, idet en generel formodning for skatteunddragelse eller skattesvig ikke kan tjene som begrundelse for en skattemæssig foranstaltning, som består i fuldstændigt at forbyde udøvelsen af en grundlæggende frihed, der er sikret ved traktatens artikel 73 B.

( jf. præmis 27, 35, 36, 40, 45 og 47 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Frie varebevægelser - told - afgifter med tilsvarende virkning - interne afgifter - afgift, der opkræves på værdien af udførte varer, og som hverken pålægges de samme varer på det indenlandske marked, eller varer, der indføres fra en anden medlemsstat - kriterier for kvalifikationen

(EF-traktaten, art. 9, 12 og 95 (efter ændring nu art. 23 EF, 25 EF og 90 EF) samt art. 16 (ophævet ved Amsterdam-traktaten))

Sammendrag

1. En afgift på værdien af tobaksvarer, der eksporteres, men som hverken pålægges de samme tobaksvarer, der bringes i omsætning på det nationale marked, eller tobaksvarer, der importeres fra en anden medlemsstat, falder ikke uden for begrebet afgift med tilsvarende virkning som udførselstold, der er uforeneligt med traktatens artikel 9 og 12 (efter ændring nu artikel 23 EF og 25 EF) samt traktatens artikel 16 (ophævet ved Amsterdam-traktaten), som følge af det sociale formål, afgiften forfølger, medmindre den forudsatte tilsvarende afgift på indenlandske varer pålægges efter samme sats på samme stadium i omsætningen, og grundlaget for afgiftskravets stiftelse er det samme som for en udførselsafgift.

( jf. præmis 26 og domskonkl. 1 )

2. Selv om fællesskabsretten ikke er til hinder for, at en medlemsstat nægter at tilbagebetale afgifter opkrævet i strid med dens regler, når det er godtgjort, at tilbagebetalingen vil føre til en ugrundet berigelse, udelukker fællesskabsretten formodnings- eller bevisregler, der pålægger den pågældende erhvervsdrivende byrden ved at bevise, at de med urette betalte afgifter ikke er blevet overvæltet på andre, og som forhindrer den erhvervsdrivende i at fremlægge beviser for at bestride den påståede overvæltning.

( jf. præmis 42 og domskonkl. 2 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Appel - anbringender - formaliteten - retsspørgsmål - Rettens anvendelse af princippet om retten til kontradiktion - omfattet

(EF-traktaten, art. 168 A (nu art. 225 EF); statutten for EF-Domstolen, art. 51)

Sammendrag

1. Spørgsmålet om, hvorvidt Retten korrekt har anvendt princippet om retten til kontradiktion og navnlig om retten til at blive hørt i øvrigt, er et retsspørgsmål, som det tilkommer Domstolen at påkende.

( jf. præmis 35 )

2. Retten til kontradiktion er under enhver procedure, der iværksættes over for en person, og som kan munde ud i en retsakt, der indeholder et klagepunkt, et grundlæggende fællesskabsretligt princip, som skal overholdes, selv om der ikke er fastsat retsregler for den pågældende procedure. Dette princip indebærer, at adressater for en beslutning, der i væsentlig grad påvirker deres interesser, skal have mulighed for at gøre deres synspunkter gældende.

Da appellanten ikke af Kommissionen eller på Kommissionens vegne blev opfordret til at fremsætte sine bemærkninger inden for en rimelig frist vedrørende de dokumenter, der attesterede de forhold, som foreholdtes appellanten, og som dannede grundlag for Kommissionens beslutninger af 14. august 1996, må det fastslås, at appellanten ikke var i stand til at tage stilling til de forhold, som blev foreholdt selskabet.

( jf. præmis 36 og 43 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål - anbringender - irrelevant anbringende - begreb

2. Appel - anbringender - urigtig bedømmelse af faktiske omstændigheder - afvisning - Domstolens prøvelsesret med hensyn til vurdering af beviserne - udelukket, medmindre de er gengivet forkert

(EF-traktaten, art. 168 A (nu art. 225 EF); statutten for EF-Domstolen, art. 51, stk. 1)

3. Fælles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - institutionernes skøn - domstolskontrol - grænser - åbenbart fejl i bedømmelsen af de faktiske omstændigheder, som institutionerne kendte på tidspunktet for vedtagelsen af en antidumpingforordning

(EF-traktaten, art. 173 (efter ændring nu art. 230 EF); Rådets forordning nr. 2423/88, art. 12, stk. 1)

Sammendrag

1. Såfremt et anbringende under et annullationssøgsmål betegnes som værende uden betydning, henviser dette til spørgsmålet om, hvorvidt anbringendet, selv hvis det bygger på et rigtigt grundlag, kan medføre den annullation, som appellanten har nedlagt påstand om, og angår ikke den interesse, som appellanten kan have i at anlægge et sådant søgsmål eller i at gøre et bestemt anbringende gældende, idet disse overvejelser vedrører spørgsmålet om antagelse til realitetsbehandling af henholdsvis søgsmålet og anbringendet.

( jf. præmis 38 )

2. I henhold til traktatens artikel 168 A (nu artikel 225 EF) og artikel 51, stk. 1, i statutten for Domstolen kan en appel kun støttes på, at Retten har overtrådt visse retsregler, og der kan ikke foretages nogen bedømmelse af de faktiske omstændigheder. Det er således alene Retten, der er kompetent til dels at fastlægge de faktiske omstændigheder i sagen, når bortses fra tilfælde, hvor den indholdsmæssige urigtighed af dens konstateringer følger af akterne i den sag, den har behandlet, dels til at tage stilling til disse faktiske omstændigheder. I øvrigt udgør Rettens vurdering af de beviser, der er fremført for den, ikke - medmindre de er gengivet forkert - et retsspørgsmål, der som sådan er undergivet Domstolens prøvelsesret.

( jf. præmis 42 og 43 )

3. Det tilkommer ikke under et annullationssøgsmål i medfør af traktatens artikel 173 (efter ændring nu artikel 230 EF) Retten at foretage en undersøgelse af den omtvistede forordnings indhold, men at kontrollere, at lovgiver ikke har foretaget et åbenbart urigtigt skøn. Rådets bedømmelse ved afslutningen af den administrative procedure i antidumpingsager skal ifølge artikel 12, stk. 1, i grundforordning nr. 2423/88 om antidumpingforanstaltninger vedrøre den endelige konstatering af de faktiske omstændigheder. Det følger heraf, at Retten i forbindelse med sin judicielle kontrol kunne begrænse sig til at kontrollere, at Rådet ikke havde begået en åbenbar fejl i bedømmelsen af de faktiske omstændigheder, som det havde kendskab til på tidspunktet for vedtagelsen af den omtvistede forordning, og således finde, at der ikke var grund til at tage hensyn til en senere udført undersøgelse.

( jf. præmis 60 og 61 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem - berigtigelse af urigtigt faktureret afgift - fastlæggelse af betingelserne for berigtigelsen - medlemsstaternes kompetence - rækkevidde og grænser

(Rådets direktiv 77/388)

Sammendrag

$$Sjette direktiv 77/388 indeholder ikke nogen bestemmelse vedrørende fakturaudstederens berigtigelse af urigtigt faktureret merværdiafgift, og det tilkommer derfor principielt medlemsstaterne at fastlægge de betingelser, hvorunder der kan ske berigtigelse af urigtigt faktureret afgift. Såfremt udstederen af fakturaen rettidigt og fuldstændigt har afværget risikoen for tab af afgiftsindtægter, følger det imidlertid af princippet om merværdiafgiftens neutralitet, at den urigtigt fakturerede afgift skal kunne berigtiges, og at berigtigelsen ikke kan gøres betinget af, at udstederen af den nævnte faktura har været i god tro. Såfremt risikoen herfor er blevet afværget, må berigtigelsen af den urigtigt fakturerede merværdiafgift derfor ikke afhænge af skatte- og afgiftsmyndighedernes skøn.

( jf. præmis 48-49, 58, 60, 63, 68 og 70 samt domskonkl. 1-2 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Miljø - vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet - direktiv 85/337 - procedure for vurderingen - medlemsstaternes skøn - de nationale domstoles beføjelse til at efterprøve overholdelsen af grænserne for skønnet

(Rådets direktiv 85/337, art. 5 og art. 6, stk. 2)

2. Fællesskabsret - fortolkning - princippet om ensartet fortolkning

3. Miljø - vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet - direktiv 85/337 - anvendelsesområde - projekter vedtaget i enkeltheder ved en særlig national lov - ikke omfattet

(Rådets direktiv 85/337, art. 1, stk. 5)

Sammendrag

1. Når en national ret skal tage stilling til lovligheden af en procedure om ekspropriation af fast ejendom tilhørende en privatperson, der foretages af hensyn til almenvellet med henblik på bygningen af en motorvej, kan den efterprøve, om den nationale lovgiver har holdt sig inden for de grænser for skønnet, som er fastlagt i direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, navnlig når der ikke er foretaget nogen forudgående vurdering af projektets indvirkning på miljøet, når de oplysninger, der er indhentet i henhold til artikel 5, ikke er blevet stillet til rådighed for offentligheden, og når de berørte dele af offentligheden i strid med artikel 6, stk. 2, i direktiv 85/337 ikke har fået lejlighed til at udtale sig, inden projektet blev påbegyndt.

( jf. præmis 39 og domskonkl. 1 )

2. Det følger såvel af kravene om en ensartet anvendelse af fællesskabsretten som af lighedsprincippet, at ordlyden af en fællesskabsretlig bestemmelse, som ikke indeholder nogen udtrykkelig henvisning til medlemsstaternes ret med hensyn til fastlæggelsen af dens betydning og rækkevidde, normalt i hele Fællesskabet skal undergives en selvstændig og ensartet fortolkning, som skal søges under hensyntagen til bestemmelsens kontekst og formålet med den pågældende ordning.

( jf. præmis 43 )

3. Artikel 1, stk. 5, i direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, hvorefter direktivet ikke finder anvendelse på projekter, der vedtages i enkeltheder ved en særlig national lov, skal fortolkes således, at en retsakt, der er vedtaget af et parlament efter offentlige parlamentariske forhandlinger, er en særlig lov i denne bestemmelses forstand, når målene med direktiv 85/337, herunder at der stilles oplysninger til rådighed for offentligheden, har kunnet nås gennem lovgivningsprocessen, og når de oplysninger, som parlamentet rådede over på det tidspunkt, da det vedtog projektet i enkeltheder, svarede til dem, som skulle have været forelagt den kompetente myndighed under en almindelig procedure for godkendelse af projektet.

( jf. præmis 59 og domskonkl. 3 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Konkurrence - fællesskabsregler - materielt anvendelsesområde - kollektive overenskomster med socialpolitiske målsætninger - kollektiv overenskomst om sygeforsikring, der pålægger arbejdsgiveren kun at betale bidrag til de forsikringsgivere, som er valgt i henhold til denne overenskomst - sygeforsikringsvirksomhed, der er overdraget til forsikringsgivere - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 85 og 86 (nu art. 81 EF og 82 EF))

Sammendrag

$$Bestemmelser i en kollektiv overenskomst om sygeforsikring for arbejdstagere, der er omfattet af overenskomsten, hvorefter den del af præmierne, som arbejdsgiveren skal betale, kun betales, såfremt forsikringsaftalerne er indgået med den eller de forsikringsgiver(e), der er valgt inden for rammerne af samme overenskomst, er forenelige med traktatens artikel 85 og 86 (nu artikel 81 EF og 82 EF).

I denne forbindelse ændrer det forhold, at den pågældende sygeforsikringsvirksomhed er blevet overdraget, ikke noget ved, at en kollektiv overenskomst som den omhandlede omfattes af undtagelsen fra forbuddet i traktatens artikel 85, således som fastslået i dommene af 21. september 1999, henholdsvis sag C-67/96, Albany, forenede sager C-115/97, C-116/97 og C-117/97, Brentjens', og sag C-219/97, Drijvende Bokken. Dette ville det være en urimelig indskrænkning af aftalefriheden for arbejdsmarkedets parter, der, når de indgår aftaler om forhold vedrørende arbejdsvilkårene, ligeledes skal kunne blive enige om at oprette et særskilt organ for at sætte aftalen i værk, og at dette organ kan inddrage en anden forsikringsgiver.

( jf. præmis 26 og 32 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem - fritagelser i henhold til sjette direktiv - fritagelse for behandling af personer som et led i udøvelse af lægegerning og dertil knyttede erhverv - lægelige ydelser, der består i ved hjælp af biologiske analyser at fastslå individers genetiske beslægtethed - afgiftspligtige

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt A, stk. 1, litra c)]

Sammendrag

$$Artikel 13, punkt A, stk. 1, litra c), i sjette direktiv 77/388 om fritagelse for merværdiafgift for behandling af personer som led i udøvelse af lægegerning og dertil knyttede erhverv skal fortolkes således, at lægelige ydelser, der ikke består i behandling af personer, i at diagnosticere og behandle en sygdom eller nogen anden sundhedsmæssig anomali, men i ved hjælp af biologiske analyser at fastslå individers genetiske beslægtethed, ikke er omfattet af denne bestemmelses anvendelsesområde.

( jf. præmis 22 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug - fælles landbrugspolitik - integreret system for forvaltning og kontrol af visse støtteordninger - en medlemsstats database - den kompetente myndigheds udlevering af oplysninger til en ny landbruger vedrørende de oplysninger, som en tidligere ansøger om godtgørelse har afgivet - betingelser

(Rådets forordning nr. 3508/92, art. 3, stk. 1, og art. 9)

2. Landbrug - fælles landbrugspolitik - integreret system for forvaltning og kontrol af visse støtteordninger - den kompetente myndigheds afslag på at udlevere de oplysninger, der er nødvendige for at sikre, at en støtteansøgning er forskriftsmæssig - sanktioner på grundlag af oplysninger, der ikke er meddelt - ulovligt

(Kommissionens forordning nr. 3887/92, art. 9)

Sammendrag

1. I henhold til artikel 3, stk. 1, og artikel 9 i forordning nr. 3508/92 om et integreret system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger, sammenholdt med fællesskabsrettens almindelige principper, kan de kompetente myndigheder - efter at have foretaget en afvejning af de berørte personers respektive interesser - udlevere oplysninger om markafgrøder dyrket i de foregående år, som er afgivet af eller på vegne af en tidligere ansøger i henhold til hektarstøtteordningen, til en ny landbruger, som har brug for disse oplysninger for at kunne ansøge om hektarstøtte for de samme arealer og ikke kan opnå oplysningerne på anden vis.

( jf. præmis 39 og domskonkl. 1 )

2. I tilfælde af afslag på at udlevere de oplysninger, som er nødvendige for at sikre, at støtteansøgningen er forskriftsmæssig, kan den kompetente myndighed ikke pålægge ansøgeren sanktioner i henhold til artikel 9 i forordning nr. 3887/92 om gennemførelsesbestemmelser for det integrerede system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger på grundlag af oplysninger, som den ikke har meddelt ansøgeren i forbindelse med hans ansøgning om oplysninger.

( jf. præmis 47 og domskonkl. 2 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - ensartede lovgivninger - beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler - det materielle anvendelsesområde for forordning nr. 2081/92 - national lovgivning, der forbyder brug, med risiko for vildledning, af en geografisk betegnelse, ved hvilken der ikke er nogen sammenhæng mellem produktets kendetegn og dets geografiske oprindelse - ikke omfattet

[Rådets forordning nr. 2081/92, art. 2, stk. 2, litra b)]

Sammendrag

$$Forordning nr. 2081/92 - om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler - er ikke til hinder for anvendelsen af en national lovgivning, der forbyder brug, med risiko for vildledning, af en geografisk betegnelse, ved hvilken der ikke er nogen sammenhæng mellem produktets kendetegn og dets geografiske oprindelse.

Således omfatter forordning nr. 2081/92 i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, litra b), kun geografiske betegnelser, for hvilke der foreligger en direkte sammenhæng mellem på den ene side produktets nærmere kvalitet, omdømme eller et andet kendetegn og på den anden side dets bestemte geografiske oprindelse. Rent geografiske oprindelsesbetegnelser, for hvilke der ikke er nogen sammenhæng mellem produktets kendetegn og dets geografiske oprindelse, er ikke omfattet af denne definition og dermed ikke beskyttet i henhold til forordning nr. 2081/92.

( jf. præmis 43, 44 og 54 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende - lovgivning, der finder anvendelse - arbejdstagere, der er ansat i en virksomhed i en medlemsstat, og som er beskæftiget med byggearbejder på en anden medlemsstats område - virksomheden udøver hele sin virksomhed bortset fra rent interne forvaltningsdispositioner i denne anden medlemsstat - arbejdstagerne omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, hvor de faktisk er beskæftiget

[Rådets forordning nr. 1408/71, art. 13, stk. 2, litra a), og art. 14, stk. 1, litra a)]

Sammendrag

$$Artikel 14, stk. 1, litra a), i forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved forordning nr. 2001/83, der under visse betingelser giver en virksomhed mulighed for, når den midlertidigt udsender sine arbejdstagere for at udføre arbejder i en anden medlemsstat end den, som virksomheden har hjemsted i, at opretholde sine arbejdstageres tilknytning til den sociale sikringsordning i den medlemsstat, virksomheden har hjemsted i, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke finder anvendelse på arbejdstagere i en byggevirksomhed, der har hjemsted i en medlemsstat, når arbejdstagerne er beskæftiget med byggearbejder på en anden medlemsstats område, hvor virksomheden - bortset fra rent interne forvaltningsdispositioner - udøver hele sin virksomhed. I henhold til artikel 13, stk. 2, litra a), i den nævnte forordning er disse arbejdstagere omfattet af socialsikringslovgivningen i den medlemsstat, hvor de faktisk er beskæftiget.

( jf. præmis 23 og domskonkl. )