Sag T-616/15

Transtec

mod

Europa-Kommissionen

»EUF – AVS-lande – Cotonouaftalen – program om støtte til kulturelle initiativer i portugisisktalende afrikanske lande – beløb udbetalt af Kommissionen til den enhed, der har ansvaret for den finansielle gennemførelse af programmet i Guinea-Bissau – tilbagesøgning efter en finansiel revision – modregning af fordringer – proportionalitet – ugrundet berigelse – ansvar uden for kontraktforhold«

Sammendrag – Rettens dom (Første Afdeling) af 3. juli 2018

Udviklingssamarbejde – projekter i AVS-landene, der er finansieret af Den Europæiske Udviklingsfond – beløb overført af Kommissionen til den enhed, der har ansvaret for den finansielle gennemførelse af et program, som er etableret af Den Europæiske Udviklingsfond – tilbagesøgning efter en finansiel revision – Kommissionens afgørelse om udenretlig modregning – Rettens annulation af nævnte afgørelse om modregning – forpligtelse til at tilbagebetale et beløb svarende til den omtvistede fordring som følge af en ugrundet berigelse for Unionen – foreligger ikke

Udviklingssamarbejde – projekter i AVS-landene, der er finansieret af Den Europæiske Udviklingsfond – beløb udbetalt af Kommissionen til den enhed, der har ansvaret for den finansielle gennemførelse af et program, som er etableret af Den Europæiske Udviklingsfond – tilbagesøgning efter en finansiel revision – tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet – betingelser

Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – begreb – akter, der fremkalder bindende retsvirkninger – Kommissionens afgørelse om udenretlig modregning mellem gældspost og tilgodehavende – omfattet – søgsmål, der ligeledes omhandler konstateringen af, at der ikke foreligger en fordring mod sagsøgeren – formaliteten – betingelser

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 46)

Der kan kun anlægges sag ved Unionens retsinstanser på grundlag af artikel 263 TEUF, hvis den anfægtede akt har til formål at afføde bindende retsvirkninger, der ligger uden for det kontraktmæssige forhold mellem parterne, og som indebærer udøvelse af de offentligretlige beføjelser, som er tillagt institutionen i sin egenskab af administrativ myndighed. En retsakt, hvorved Kommissionen foretager udenretlig modregning mellem gældsposter og tilgodehavender i forskellige retsforhold med samme personer, udgør en anfægtelig retsakt i den nævnte bestemmelses forstand. I forbindelse med et sådant annullationssøgsmål tilkommer det Retten at prøve lovligheden af en afgørelse om modregning med hensyn til dens virkninger, som er manglende faktisk udbetaling af de omtvistede beløb. I forbindelse med en sådan tilbagesøgning, efter en finansiel revision, af beløb, der er udbetalt af Kommissionen til den enhed, der er ansvarlig for den finansielle gennemførelse af et program, som er etableret af Den Europæiske Udviklingsfond, udgør en påstand om annullation af en afgørelse om modregning – for så vidt som søgsmålet ligeledes omhandler konstateringen af, at Unionen ikke har krav på den omtvistede fordring i forhold til sagsøgeren – ikke en procedurefordrejning, eftersom spørgsmålet om den omtvistede fordrings eksistens ikke vedrører den kontraktmæssige sammenhæng, der lå til grund for indgåelsen af tjenesteydelsesaftalen mellem sagsøgeren og den nationale anvisningsberettigede, og heller ikke fortolkningen af bestemmelserne i en aftale eller en tilskudsaftale, der er indgået mellem sagsøgeren og Unionen, repræsenteret af Kommissionen. (jf. præmis 58, 60, 65 og 66)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 75 og 76)

Det fremgår af artikel 63, stk. 1, og artikel 65, stk. 2, i forordning (EF) nr. 215/2008 om finansforordningen for den tiende Europæiske Udviklingsfond, at den kompetente anvisningsberettigede, som Kommissionen har udpeget, har pligt til at kontrollere gældens tilstedeværelse og størrelse, samt om gælden er forfalden, og at denne anvisningsberettigede kan annullere eller justere fordringens størrelse. Når Kommissionen udøver sin skønsbeføjelse i forbindelse med inddrivelse af fordringer, er den således ikke undtaget fra domstolskontrol. Såfremt dette var tilfældet, ville den skønsbeføjelse, der udøves af den kompetente anvisningsberettigede ved Kommissionen, reelt få karakter af en nærmest vilkårlig beføjelse, der ikke var underlagt Unionens retsinstansers prøvelse. (jf. præmis 110 og 111)

Kommissionen kan blive foranlediget til at konstatere, at en foranstaltning, der er vedtaget efter en finansiel revision, om tilbagesøgning af et beløb, der er udbetalt af Kommissionen til den enhed, der er ansvarlig for den finansielle gennemførelse af et program, som er etableret af Den Europæiske Udviklingsfond, er uforholdsmæssig, eftersom dels modtageren af det nævnte beløb ikke har begået svig med EU-finansiering, dels Unionens interesse i hensynet om at sikre overholdelsen af princippet om forsvarlig økonomisk finansiering ikke er blevet væsentligt påvirket i denne forbindelse. (jf. præmis 128 og 129)

En revisionsrapport udgør ikke en anfægtelig retsakt. En revisionsrapport fastslår blot de eventuelle allerede eksisterende uregelmæssigheder og de fordringer, der følger heraf, og den ændrer ikke på retsstillingen for fordringernes debitor. Kommissionen kan i forbindelse med vedtagelse af en modregningsforanstaltning, der definitivt fastlægger dens standpunkt, kun basere sig på konklusionerne fra en revision, såfremt disse konklusioner efter Kommissionens opfattelse forekommer præcise og begrundede. I denne forbindelse kan Kommissionen ikke undlade at foretage en vurdering af konklusionerne i revisionsrapporten i lyset af proportionalitetsprincippet. (jf. præmis 131 og 132)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 145)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 148 og 149)

En sag med påstand om tilbagebetaling som følge af en ugrundet berigelse for Unionen kræver – for at kunne blive behandlet – bevis for en berigelse hos Unionen uden gyldigt retsgrundlag og et tab for sagsøgeren, der er forbundet med nævnte berigelse. Det følger af de retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, at retten til tilbagebetaling fra den berigede person forudsætter, at der ikke findes et retsgrundlag for den omhandlede berigelse. (jf. præmis 156 og 157)

Efter annullationen, på grund af en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, af en afgørelse om modregning vedrørende tilbagesøgning af beløb, som Kommissionen har udbetalt til den enhed, der har ansvaret for den finansielle gennemførelse af et program, som er etableret af den Europæiske Udviklingsfond, kan Kommissionen ikke, når afgørelsen om modregning er truffet på grundlag af bestemmelser i den anvendelige finansforordning, være forpligtet til som følge af en ugrundet berigelse for Unionen at tilbagebetale et beløb svarende til den omtvistede fordring, der udgøres af de ikke-støtteberettigede udgifter, der er fastlagt i revisionsrapporten. Kommissionen skal til gengæld drage konsekvenserne af annullationen af afgørelsen om modregning. (jf. præmis 159 og 160)