Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. De Europæiske Fællesskabers egne indtægter - godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter - fritagelse for udligningsrenter af det skyldige importafgiftsbeløb - Kommissionens kompetence - ikke omfattet

(Rådets forordning nr. 2913/92, art. 239; Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 905 og 907)

2. De Europæiske Fællesskabers egne indtægter - efteropkrævning af import- og eksportafgifter - underretning af debitor om det skyldige afgiftsbeløb - forældelsesfrist - kontrol med Kommissionens overholdelse af fristerne - ikke omfattet

(Rådets forordning nr. 2913/92, art. 221, stk. 3)

3. De Europæiske Fællesskabers egne indtægter - godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter - omstændigheder, der hverken indebærer urigtigheder eller åbenlys forsømmelse begået af den berettigede - begrebet åbenbar forsømmelighed

(Rådets forordning nr. 2913/92, art. 239, stk. 1, og art. 220)

Sammendrag

1. Det forhold alene, at en eventuel fritagelse for importafgifter, der hviler på en beslutning vedtaget af Kommissionen i medfør af artikel 905 og 907 i forordning nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, har betydning for de udligningsrenter, der pålægges en sådan afgift af de kompetente toldmyndigheder, indebærer ikke på nogen måde, at Kommissionen har mulighed for at indrømme en fritagelse for disse renter. Kommissionen har nemlig alene kompetence til at træffe beslutning vedrørende fritagelse for importafgifter og kan ikke træffe afgørelse om udligningsrenter.

( jf. præmis 48 og 49 )

2. Det følger af artikel 221, stk. 3, i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, at underretningen til debitor om det skyldige afgiftsbeløb skal ske inden for en forældelsesfrist på tre år, som regnes fra datoen for toldskyldens opståen, medmindre toldmyndighederne på grund af en handling, der vil kunne give anledning til strafferetlig forfølgning, ikke har kunnet fastsætte det nøjagtige efter lovgivningen skyldige afgiftsbeløb.

Gennemførelsen af denne regel påhviler alene medlemsstaterne og disses kompetente myndigheder, og Kommissionen har ikke beføjelse til at træffe beslutning om, hvorvidt opkrævningen af toldskylden er iværksat i overensstemmelse med denne regel.

Når Kommissionen således tager stilling til en sag vedrørende en ansøgning om fritagelse for importafgifter, der er forelagt af en medlemsstat, efter at der er indgivet ansøgning til de kompetente toldmyndigheder fra den debitor, afgifterne vedrører, skal Kommissionen vurdere denne ansøgning, som den foreligger, og kan ikke rejse spørgsmål om de frister, inden for hvilke opkrævningen af det skyldige beløb er blevet iværksat af toldmyndighederne.

( jf. præmis 62, 64 og 65 )

3. Med henblik på afgørelsen af, om debitor har gjort sig skyldig i »åbenbar forsømmelighed« i den forstand, hvori udtrykket anvendes i artikel 239, stk. 1, andet led, i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, skal de kriterier, som finder anvendelse i forbindelse med toldkodeksens artikel 220 med henblik på at afgøre, om en fejl begået af toldmyndighederne skulle kunne opdages af en erhvervsdrivende, anvendes analogt, dvs. fejlens karakter, den pågældende virksomheds erhvervsmæssige erfaring og den agtpågivenhed, den har udvist.

( jf. præmis 92 og 93, 96, 98 )