Forslag til afgørelse fra generaladvokat Jacobs fremsat den 14. april 1994. - RUSTICA SEMENCES SA MOD FINANZAMT KEHL. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: FINANZGERICHT BADEN-WUERTTEMBERG - TYSKLAND. - FORORDNING (EOEF) N. 855/84 - AFVIKLING AF MONETAERE UDLIGNINGSBELOEB - SAERSTOETTE TIL TYSKE PRODUCENTER - PRODUCENTER DER ER HJEMMEHOERENDE I EN ANDEN MEDLEMSSTAT END FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND. - SAG C-438/92.



Samling af Afgørelser 1994 side I-03519



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hr. afdelingsformand,

De herrer dommere,

1. Denne sag vedroerer en anmodning om praejudiciel afgoerelse indgivet af Finanzgericht Baden-Wuerttemberg; den rejser det spoergsmaal, hvorvidt en saerstoette til tyske landbrugsproducenter som kompensation for afviklingen af de monetaere udligningsbeloeb ligeledes kan ydes til en fransk producent, der saelger sine produkter paa det tyske marked.

2. Finanzgericht har forelagt foelgende spoergsmaal:

"1) Er det foreneligt med artikel 3, stk. 1, i afsnit II i Raadets forordning (EOEF) nr. 855/84 af 31. marts 1984 (EFT L 90, s. 1), at Forbundsrepublikken Tyskland yder saerstoette til en landbrugsproducent, som ikke er hjemmehoerende i Tyskland, men i et andet EF-land, og som indfoerer sine produkter til Tyskland fra det land, hvor de fremstilles, og saelger dem paa det tyske marked for landbrugsprodukter til tyske koebere?

2) Saafremt spoergsmaal 1) besvares benaegtende, udelukker artikel 3 i afsnit II i forordning nr. 855/84 da umiddelbart, at der til landbrugsproducenter, som ikke er hjemmehoerende i Tyskland, ydes en ved tyske momsforskrifter fastsat saerstoette, som efter omstaendighederne strider mod artikel 3, stk. 1?"

I det foelgende vil jeg foerst redegoere for de relevante faellesskabsbestemmelser og derefter gennemgaa, hvorledes de forelagte spoergsmaal boer besvares.

Faellesskabslovgivningen

3. Monetaere udligningsbeloeb har til formaal at hindre fordrejninger af samhandelen som foelge af forskelle mellem den effektive vekselkurs og de kunstige, eller "repraesentative", kurser, der anvendes inden for den faelles landbrugspolitik; de repraesentative kurser anvendes navnlig ved omregning til national valuta af landbrugspriser, fastsat i ecu (1). De repraesentative kurser benaevnes undertiden ogsaa "groenne" kurser, og de tilsvarende vaerdier "groenne" valutaer. Saafremt den groenne kurs for en bestemt valuta er lavere end omregningskursen paa valutamarkedet, bliver det tilsvarende monetaere udligningsbeloeb positivt, dvs. at der opkraeves afgift af import og ydes stoette til eksport. Ligger den groenne kurs derimod over markedskursen, er det tilsvarende monetaere udligningsbeloeb negativt, dvs. at der ydes stoette ved import og paalaegges afgift ved eksport.

4. Ved forordning (EOEF) nr. 855/84 (2) (herefter benaevnt "forordningen") blev der indfoert foranstaltninger med henblik paa at afvikle behovet for positive monetaere udligningsbeloeb gennem en tilpasning af de repraesentative omregningskurser. Disse tilpasninger indebar specielt en forhoejelse af den repraesentative kurs for den tyske mark, dvs. en revaluering af den groenne mark. Henset til at en raekke landbrugspriser fastsaettes i ecu, og som naevnt omregnes til national valuta ved anvendelse af de repraesentative kurser, medfoerte denne revaluering et fald i landbrugernes indkomster i Tyskland. I forordningens trettende betragtning hedder det saaledes:

"... Tilpasningen af de repraesentative kurser i Tyskland og Nederlandene medfoerer et prisfald udtrykt i national valuta og foelgelig et fald i landbrugernes indkomster; som kompensation boer der aabnes mulighed for, at der kan ydes national stoette, til hvis finansiering Faellesskabet deltager midlertidigt og i aftagende omfang."

Artikel 3 i forordningen har foelgende ordlyd:

"1. En saerstoette, der ydes til de tyske landbrugere, anses for at vaere forenelig med det faelles marked, saafremt nedenstaaende betingelser opfyldes.

2. Forbundsrepublikken Tyskland bemyndiges til at yde saerstoetten ved udbetaling anfoert i fakturaen eller momsangivelsen, idet momsen anvendes som instrument.

Denne stoette maa ikke overstige 3% af den pris uden moms, som koeberen af landbrugsproduktet betaler."

Det er klart, at der med "tyske landbrugere" i denne bestemmelse menes "landbrugsproducenter i Tyskland", da det er dem, der beroeres af revalueringen af den groenne mark. Tyskland blev derfor bemyndiget til at yde stoette til disse producenter i form af et fradrag i momsen paa hoejst 3% af varens pris. Ved Raadets beslutning 84/361/EOEF (3) blev graensen haevet til 5% for perioden fra den 1. juli 1984 til den 31. december 1988. I betragtningerne til beslutningen er det anfoert, at stoetten paa 3% i henhold til forordningen havde vist sig at vaere utilstraekkelig under hensyn til de saerlige vanskeligheder, det tyske landbrug havde moedt. Sagen her vedroerer imidlertid paa ingen maade forskellen mellem de 3%, der var tilladt i henhold til den oprindelige forordning, og de 5%, der blev fastsat ved den efterfoelgende beslutning.

5. Som allerede naevnt skulle stoetten ifoelge forordningen ydes i form af en momslettelse. Ved sjette momsdirektiv (4) blev der imidlertid indfoert et ensartet beregningsgrundlag for mervaerdiafgift, ligesom direktivet indeholder en udtoemmende opregning af, hvilke fradrag der kan foretages ved fastsaettelsen af momstilsvaret. For at lovliggoere stoetten var det derfor noedvendigt at goere undtagelser fra sjette direktiv. Raadet udstedte foelgelig tyvende momsdirektiv (5). Ved tyvende direktivs artikel 1 og 2 bemyndigedes Tyskland til, som en undtagelse fra sjette direktiv, at anvende momsen med henblik paa at yde den saerstoette, der er omhandlet i forordning nr. 855/84 og i beslutning 84/361. Ved artikel 3 paalaegges det Tyskland at traeffe de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at anvendelsen af artikel 1 og 2 ikke paavirker beregningen af Faellesskabernes "egne indtaegter" (6). Ifoelge artikel 7 finder direktivet anvendelse fra den 1. juli 1984 indtil senest den 31. december 1991.

De praejudicielle spoergsmaal

6. Sagsoegeren i hovedsagen (herefter benaevnt "Rustica") er et fransk selskab, der driver virksomhed i Frankrig inden for planteforaedling og froeproduktion. I den relevante periode eksporterede Rustica kornfroe og oliefroe fra Frankrig til Tyskland og solgte froeene paa det tyske marked. Rustica var momspligtig af disse salg i Tyskland. Ved selskabets momsangivelser for 1986 og 1987 kraevede Rustica ret til et afgiftsfradrag paa 5% i medfoer af § 24a i Umsatzsteuergesetz, der i tysk ret er hjemmelen for den bemyndigelse, der er givet ved artikel 3 i forordning nr. 855/84 og artikel 1 i beslutning 84/361 (7). Anmodningen om afgiftsnedsaettelse blev afslaaet af den sagsoegte afgiftsmyndighed, hvorefter Rustica indbragte afslaget til proevelse for Finanzgericht Baden-Wuerttemberg.

Foerste spoergsmaal

7. Med sit foerste spoergsmaal oensker Finanzgericht oplyst, om den stoette, som forordningen hjemler, kan ydes til en producent i en anden medlemsstat, der eksporterer sine produkter til Tyskland og saelger dem paa det tyske marked.

8. Som allerede naevnt skal den stoette, som forordningen hjemler, ydes som kompensation til producenter i Tyskland for det indkomsttab, der er sket som foelge af revalueringen af den groenne mark. Rustica har gjort gaeldende, at ligebehandlingsprincippet maa foere til, at stoetten ligeledes boer kunne opnaas af producenter i andre medlemsstater, der saelger deres produkter paa det tyske marked. Det er selskabets opfattelse, at disse producenter beroeres af afviklingen af de monetaere udligningsbeloeb paa noejagtig samme maade som tyske landbrugere, hvorfor de ogsaa boer vaere berettigede til samme momslettelse som kompensation for deres indkomsttab.

9. Rustica har endvidere henvist til traktatens artikel 95, stk. 1, der har foelgende ordlyd:

"Ingen medlemsstat maa direkte eller indirekte paalaegge varer fra andre medlemsstater interne afgifter af nogen art, som er hoejere end de afgifter, der direkte eller indirekte paalaegges lignende indenlandske varer."

Rustica har gjort gaeldende, at § 24a i Umsatzsteuergesetz skal fortolkes i overensstemmelse hermed, samt at stoetten i henhold til § 24a foelgelig skal kunne ydes til saavel producenter fra andre medlemsstater som tyske landbrugere. I modsat fald ville varer, som producenter fra andre medlemsstater leverer, indirekte blive paalagt en stoerre momsbyrde end den, de tilsvarende tyske varer paalaegges.

10. Efter min opfattelse kan disse argumenter ikke godtages. For det foerste foelger det klart af ordlyden af forordningens artikel 3, at producenter i andre medlemsstater ikke er taenkt omfattet heraf. Dette er endvidere en klar foelge af forordningens formaal. Som naevnt er stoetten ifoelge forordningen taenkt som en kompensation for revalueringen af den groenne mark. Men som Kommissionen har anfoert, paavirkes indkomsten for producenter, der eksporterer varer fra en anden medlemsstat, ikke af denne revaluering. Saafremt prisen paa en vare er fastsat ved en interventionsordning, vil ethvert prisfald (udtrykt i DM), som foelger af en revaluering af den groenne mark, blive udlignet gennem opkraevning af et tilsvarende lavere monetaert udligningsbeloeb ved import. Saafremt prisen derimod ikke er fastsat ved en interventionsordning, faar en revaluering af den groenne mark ingen betydning for varens byttevaerdi. I dette tilfaelde kan den vaerdi, producenten opnaar (udtrykt i hjemstatens valuta), paavirkes af aendringer paa valutamarkedet; men det er indlysende, at den ikke kan paavirkes af aendringer af den groenne kurs.

11. Dette er utvivlsomt grunden til, at det i forordningens artikel 3, stk. 1, hedder "en saerstoette, der ydes til de tyske landbrugere", samt til, at der i betragtningerne til beslutning 84/361 henvises til "de saerlige vanskeligheder, det tyske landbrug har moedt" (ligesom beslutningens titel er "stoette til landbrugerne i Forbundsrepublikken Tyskland") (8). Som jeg har understreget, skyldtes vanskelighederne en revaluering af den groenne mark. Der er ingen anledning til ikke at fortolke bestemmelserne ud fra selve ordlyden og antage, at de skulle finde anvendelse paa en fransk producent, der saelger sine varer i Tyskland. Kompensation for revalueringen af den groenne mark til en fransk producent ville for ham betyde kompensation for et ikke-eksisterende tab.

12. Dette er saerlig tydeligt for saa vidt angaar de varer, denne sag drejer sig om. Som Kommissionen har anfoert, er den faelles markedsordning for froe saedvanligvis udformet som en produktionsstoette, ikke som interventionspriser (9). Selv tyske producenters indkomst fra salg af froe i Tyskland vil derfor ikke blive direkte paavirket af revalueringen af den groenne mark, men revalueringen har paavirket stoerrelsen af den produktionsstoette (udtrykt i DM), der udbetales til tyske landbrugere. Modsat er vaerdien af den produktionsstoette, der udbetales til franske landbrugere, alene afhaengig af kursen paa den groenne franc.

13. Efter min opfattelse kan Rustica heller ikke stoette sig paa traktatens artikel 95. Da meningen med forordningen er indlysende, saavel ud fra dens ordlyd som dens formaal, maatte argumenter, der stoettedes paa artikel 95, vedroere forordningens gyldighed, ikke fortolkningen heraf. Som naevnt skal forordningen fortolkes saaledes, at den alene hjemler stoette til producenter i Tyskland. Det bemaerkes imidlertid, at der ikke under denne sag er rejst spoergsmaal om forordningens gyldighed; og det er under alle omstaendigheder klart, at en eventuel ugyldighed ikke ville stoette Rustica' s krav under sagen. Hvis forordningen nemlig maatte erklaeres ugyldig, ville dette ikke vaere en hjemmel til at yde producenter fra andre medlemsstater stoette i form af en momslettelse, men alene indebaere, at bemyndigelsen til en saadan stoette til tyske producenter bortfaldt.

14. Paa denne baggrund finder jeg, at Finanzgericht' s foerste spoergsmaal maa besvares benaegtende. Det er saaledes noedvendigt at besvare det andet spoergsmaal.

Andet spoergsmaal

15. Med det andet spoergsmaal oensker Finanzgericht i det vaesentlige oplyst, om forordningens artikel 3 er til hinder for, at der ydes stoette i form af en momslettelse til producenter, der ikke er omfattet af bestemmelsen.

16. Det er klart, at forordningens artikel 3 ikke i sig selv forbyder, at der ydes en saadan stoette, men alene er en bemyndigelse til, at der ydes stoette paa de fastsatte betingelser. Bemyndigelsen er paakraevet ud fra to synspunkter.

17. For det foerste kan statsstoette, som begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner, vaere uforenelig med faellesmarkedet og foelgelig i strid med traktatens artikel 92. Det er korrekt, at det ved traktatens artikel 42 er bestemt, at bestemmelserne i kapitlet om konkurrenceregler, der omfatter statsstoettereglerne (10), kun finder anvendelse paa landbrugsvar,er i det omfang Raadet beslutter det inden for rammerne af artikel 43, stk. 2 og 3. Regler om en faelles markedsordning henviser imidlertid hyppigt til traktatens statsstoetteregler. Ifoelge artikel 8 i forordning nr. 2358/71 (11) finder traktatens artikel 92, 93 og 94 saaledes anvendelse paa varer, der er omfattet af den faelles markedsordning for froe, medmindre andet foelger af forordningen. Efter omstaendighederne vil stoette, der ikke er omfattet af forordning nr. 855/84 (eller eventuelt af beslutning 84/361), vaere forbudt ifoelge traktatens artikel 92. En medlemsstat, der vil yde en saadan stoette, skal dog under alle omstaendigheder respektere kravet om underretning i artikel 93, stk. 3. Derimod maa stoette, der er omfattet af forordningen, naturligvis anses for forenelig med det faelles marked.

18. For det andet er stoette, der ydes specielt i form af en momslettelse, som naevnt (12) i strid med sjette momsdirektiv (13). En saadan stoette forudsaetter derfor den bemyndigelse, der er givet ved tyvende momsdirektiv (14), hvorved der er gjort undtagelse fra sjette direktiv. Heraf foelger, at det ville vaere i strid med sjette direktiv at indroemme momslettelser, der er mere vidtgaaende end anfoert i tyvende direktiv. Jeg erindrer om, at den undtagelse, der er gjort ved tyvende direktiv, kun omfatter den saerstoette, der er omhandlet i forordning nr. 855/84 og i beslutning 84/361.

Forslag til afgoerelse

19. Jeg skal herefter foreslaa Domstolen at besvare Finanzgericht Baden-Wuerttemberg' s spoergsmaal saaledes:

"1) Artikel 3 i Raadets forordning (EOEF) nr. 855/84 og artikel 1 i Raadets beslutning 84/361/EOEF kan ikke fortolkes saaledes, at der herved er givet bemyndigelse til at yde saerstoette i form af en momslettelse til en producent i en anden medlemsstat end Tyskland, uanset at producenten indfoerer sine varer i Tyskland og saelger dem dér.

2) Det er foelgelig udelukket at yde en saadan stoette til en producent i en anden medlemsstat end Tyskland, jf. herved navnlig Raadets direktiv 77/388/EOEF, sammenholdt med Raadets direktiv 85/361/EOEF."

(*) Originalsprog: engelsk.

(1) ° Monetaere udligningsbeloeb blev foerst indfoert ved Raadets forordning (EOEF) nr. 974/71 (EFT 1971 I, s. 231).

(2) ° Raadets forordning af 31.3.1984 om beregning og afvikling af de monetaere udligningsbeloeb, der gaelder for visse landbrugsprodukter (EFT L 90, s. 1).

(3) ° Beslutning af 30.6.1984 om stoette til landbrugerne i Forbundsrepublikken Tyskland (EFT L 185, s. 41).

(4) ° Raadets sjette direktiv, 77/388/EOEF, af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter ° Det faelles mervaerdiafgiftsystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).

(5) ° Raadets tyvende direktiv, 85/361/EOEF, af 16.7.1985 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter ° Det faelles mervaerdiafgiftssystem: undtagelser i forbindelse med den saerstoette, der ydes til visse landbrugere som kompensation for afviklingen af de monetaere udligningsbeloeb for visse landbrugsprodukter (EFT L 192, s. 18).

(6) ° Jf. Raadets afgoerelse 85/257/EOEF, Euratom af 7.5.1985 om Faellesskabernes ordning med egne indtaegter (EFT L 128, s. 15), nu erstattet af Raadets afgoerelse 88/376/EOEF, Euratom af 24.6.1988 om ordningen for Faellesskabernes egne indtaegter (EFT L 185, s. 24).

(7) ° § 24a blev indfoejet i Umsatzsteuergesetz ved Erste Gesetz zur AEnderung des Umsatzsteuergesetzes af 29.6.1984 (BGBl. I, s. 796), jf. Soelch/Ringleb/List Umsatzsteuergesetz (Muenchen, 1993), § 24a, note 2.

(8) ° Jf. i samme retning senere Raadets beslutning 88/402/EOEF af 30.6.1988 om en stoette til landbrugsproducenterne i Forbundsrepublikken Tyskland (EFT L 195, s. 70) og Raadets beslutning 92/392/EOEF af 30.6.1992 om en midlertidig national udligningsstoette for landbrugere i Tyskland (EFT L 215, s. 100).

(9) ° Jf. Raadets forordning (EOEF) nr. 2358/71 af 26.10.1971 om den faelles markedsordning for froe (EFT 1971 III, s. 787), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1239/89 af 3.5.1989 (EFT L 128, s. 35). Ved artikel 6 i forordning nr. 2358/71 er det imidlertid bestemt, at der aarligt skal fastsaettes en referencepris for hver type hybridmajs bestemt til udsaed.

(10) ° Nu traktatens tredje del, afsnit V, kapitel 1, tredje afdeling.

(11) ° Jf. ovenfor, note 9.

(12) ° Jf. ovenfor, punkt 5.

(13) ° Jf. ovenfor, note 4.

(14) ° Jf. ovenfor, note 5.