Sag C-285/11

Bonik EOOD

mod

Direktor na Direktsia »Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto« – Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad – Varna)

»Moms — direktiv 2006/112/EF — fradragsret — nægtelse«

Sammendrag – Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. december 2012

Harmonisering af afgiftslovgivningerne – det fælles merværdiafgiftssystem – fradrag af indgående afgift – nægtelse med den begrundelse, at der som følge af svig og uregelmæssigheder ikke er blevet foretaget nogen faktisk levering af varer – ikke tilladt – grænser – efterprøvelse, der påhviler den nationale ret

(Rådets direktiv 2006/112, art. 2, 9, 14, 62, 63, 167, 168 og 178)

Artikel 2, 9, 14, 62, 63, 167, 168 og 178 i direktiv 2006/112 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en afgiftspligtig person bliver nægtet retten til at fradrage merværdiafgift af en levering af varer med den begrundelse, at sidstnævnte – henset til svig eller uregelmæssigheder, der er begået i led, som ligger forud for eller efter denne levering – anses for ikke at have fundet faktisk sted, hvis ikke det på grundlag af objektive forhold er blevet godtgjort, at denne afgiftspligtige person vidste eller burde have vidst, at den transaktion, der er blevet påberåbt til støtte for fradragsretten, var led i merværdiafgiftssvig begået i et tidligere eller efterfølgende led i leveringskæden, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge.

Eftersom nægtelse af fradragsretten er en undtagelse til anvendelsen af det grundlæggende princip, som nævnte ret udgør, er det ikke foreneligt med den i nævnte direktiv fastsatte ordning for fradragsret at pålægge en sanktion over for en afgiftspligtig person, som ikke vidste eller kunne have vidst, at den omhandlede transaktion var led i den af leverandøren begåede svig, eller at en anden transaktion, som udgør en del af leveringskæden og ligger før eller efter den af nævnte afgiftspligtige person gennemførte transaktion, var behæftet med merværdiafgiftssvig, ved at nægte at indrømme denne ret. Indførelse af et system med ubetinget hæftelse ville nemlig gå ud over, hvad der er nødvendigt for at beskytte statskassens rettigheder.

(jf. præmis 41-43 og 45 samt domskonkl.)

Sag C-285/11

Bonik EOOD

mod

Direktor na Direktsia »Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto« – Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad – Varna)

»Moms — direktiv 2006/112/EF — fradragsret — nægtelse«

Sammendrag – Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. december 2012

Harmonisering af afgiftslovgivningerne — det fælles merværdiafgiftssystem — fradrag af indgående afgift — nægtelse med den begrundelse, at der som følge af svig og uregelmæssigheder ikke er blevet foretaget nogen faktisk levering af varer — ikke tilladt — grænser — efterprøvelse, der påhviler den nationale ret

(Rådets direktiv 2006/112, art. 2, 9, 14, 62, 63, 167, 168 og 178)

Artikel 2, 9, 14, 62, 63, 167, 168 og 178 i direktiv 2006/112 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en afgiftspligtig person bliver nægtet retten til at fradrage merværdiafgift af en levering af varer med den begrundelse, at sidstnævnte – henset til svig eller uregelmæssigheder, der er begået i led, som ligger forud for eller efter denne levering – anses for ikke at have fundet faktisk sted, hvis ikke det på grundlag af objektive forhold er blevet godtgjort, at denne afgiftspligtige person vidste eller burde have vidst, at den transaktion, der er blevet påberåbt til støtte for fradragsretten, var led i merværdiafgiftssvig begået i et tidligere eller efterfølgende led i leveringskæden, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge.

Eftersom nægtelse af fradragsretten er en undtagelse til anvendelsen af det grundlæggende princip, som nævnte ret udgør, er det ikke foreneligt med den i nævnte direktiv fastsatte ordning for fradragsret at pålægge en sanktion over for en afgiftspligtig person, som ikke vidste eller kunne have vidst, at den omhandlede transaktion var led i den af leverandøren begåede svig, eller at en anden transaktion, som udgør en del af leveringskæden og ligger før eller efter den af nævnte afgiftspligtige person gennemførte transaktion, var behæftet med merværdiafgiftssvig, ved at nægte at indrømme denne ret. Indførelse af et system med ubetinget hæftelse ville nemlig gå ud over, hvad der er nødvendigt for at beskytte statskassens rettigheder.

(jf. præmis 41-43 og 45 samt domskonkl.)