DOM AFSAGT AF RETTEN I FOERSTE INSTANS (TREDJE AFDELING) DEN 26. SEPTEMBER 1990. - CHRISTOS MAVRAKOS MOD RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - REJSEUDGIFTER FOR PERSONER, DER SIDESTILLES MED BOERN, OVER FOR HVEM DER BESTAAR FORSOERGERPLIGT - BETINGELSER FOR GODTGOERELSE. - SAG T-49/89.



Samling af Afgørelser 1990 side II-00509

Pub.RJ side Pub somm



Sammendrag

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Tjenestemaend - vedtaegt - anvendelse - faelles beslutning truffet af administrationscheferne - ikke bindende for ansaettelsesmyndigheden

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 110, stk . 3 )

2 . Tjenestemaend - godtgoerelse af udgifter - rejseudgifter fra tjenestestedet til hjemstedet - godtgoerelse af udgifter for personer, der sidestilles med forsoergelsesberettigede boern - betingelse - bopael paa tjenestemandens tjenestested

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 71; bilag VII, art . 8 )

Sammendrag

1 . En beslutning, som administrationscheferne traeffer under et moede, afholdt i henhold til vedtaegtens artikel 110, tredje afsnit, hvorefter "institutionernes administrationer skal regelmaessigt raadfoere sig med hinanden", og hvorved der indfoeres en faelles administrativ praksis ved fortolkningen af en vedtaegtsbestemmelse, binder ikke ansaettelsesmyndigheden, naar denne i henhold til bestemmelsen vedtager individuelle retsakter .

2 . En tjenestemand, som har ret til husstandstillaeg, er berettiget til et fast beloeb til daekning af rejseudgifter fra tjenestestedet til hjemstedet for personer, der ligestilles med et barn, over for hvem der bestaar forsoergerpligt, saafremt disse i stoerstedelen af aaret bor paa tjenestemandens tjenestested eller inden for en given afstand herfra afhaengigt af de paagaeldende lokale forhold og transportmidler .

Denne fortolkning, som er i overensstemmelse med bilagets artikel 8, stk . 1, i bilag VII til vedtaegten, stoettes ogsaa af det formaal, som tilsigtes med vedtaegtens bestemmelser om daekning af rejseudgifter . Denne vedtaegtsbestemmelse har nemlig til formaal at goere det muligt for tjenestemanden og for de personer, han har forsoergerpligt overfor, i hvert fald én gang aarligt at rejse til tjenestemandens hjemsted, for saaledes at bevare den familiemaessige, sociale og kulturelle kontakt hermed . Tjenestemandens mulighed for at bevare den personlige kontakt med det sted, hvortil han har et naturligt tilhoersforhold, er et vigtigt retsprincip i Faellesskabets tjenestemandsret .

Vedtaegten tilsigter hermed at goere det muligt for alle de familiemedlemmer, som har maattet forlade deres hjemsted paa grund af faellesskabstjenestemandens tiltraeden af tjenesten, at foretage denne rejse . Naar henses hertil, kan den omstridte ydelse ikke anses for et familietillaeg, hvis formaal er at lette tjenestemanden for de udgifter, han paafoeres af personer, der ligestilles med et barn, over for hvem der er forsoergerpligt . Reelt er der tale om en ydelse, som skal daekke de udgifter, tjenestemanden har afholdt under udoevelsen af tjenesten, hvilket ogsaa stoettes af, at naevnte artikel 8 figurerer i afdeling 3 i bilaget, som indeholder bestemmelserne om anvendelsen af grundprincippet om godtgoerelse af disse udgifter, som er indeholdt i vedtaegtens artikel 71 .

( Praemisserne i denne dom er de samme som i dom af samme dag, 26 . september 1990, Beltrante m.fl . mod Raadet, T-48/89, Sml . s . II-495 ).

Afgørelse

udtalt og bestemt

1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Hver part baerer sine omkostninger .