ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
11

På sit 57. møde, der blev afholdt den 11.-15. december 2017, nåede Medlemsstatsudvalget frem til en enstemmig aftale om at identificere bisphenol A som et stof, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra f), i forordning nr. 1907/2006. Fire medlemsstater undlod at stemme. Blandt disse stater afgav Det Forenede Kongerige og Nordirland en erklæring, der findes i bilaget til protokollatet for mødet, for at forklare, hvorfor det undlod at stemme. Begrundelsen for identificeringen af bisphenol A er anført i en ændret version af støttedokumentet, som vedtaget den 14. december 2017. I den endelige udgave af støttedokumentet konkluderes det på grundlag af en analyse af en lang række studier, at bisphenol A opfylder definitionen på hormonforstyrrende stoffer som fastsat af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) og som fortolket af Europa-Kommissionens rådgivende ekspertgruppe om hormonforstyrrende stoffer. Det konkluderes nærmere bestemt i støttedokumentet, at de analyserede in vitro- og in vivo-data viser, at bisphenol A virker som en østrogen-agonist i visse fiskearter og som en thyroid-antagonist i visse amfibiearter. Desuden er det i dette dokument anført som yderligere støtte, at analyserne af de forskellige taksionomiske grupper af hvirvelløse dyr viser, at det er muligt, at de alvorlige virkninger af bisphenol A er en følge af den endokrine virkemåde. Endelig anføres det heri, at virkningerne af bisphenol A på fisk og amfibier anses for at være problematiske i samme grad som virkningerne af de stoffer, der er nævnt i artikel 57, litra a)-e), i forordning nr. 1907/2006, dvs. kræftfremkaldende, mutagene og reproduktionstoksiske stoffer (herefter »CMR-stoffer«) eller persistente, bioakkumulerende og toksiske stoffer (herefter »PBT-stoffer«) og stoffer, der er meget persistente og meget bioakkumulerende (herefter »vPvB-stoffer«). I denne henseende er det i støttedokumentet bl.a. anført, at virkningerne for organismerne og populationerne er alvorlige og irreversible, og at det er vanskeligt at fastlægge et sikkert niveau for eksponering for bisphenol A.
110

Ikke desto mindre går, således som Kommissionen med rette anførte i 255.-258. betragtning til den anfægtede afgørelse, ordningen om forudgående godkendelse som udformet af sagsøgeren i det foreliggende tilfælde ud over, hvad der er nødvendigt for at forfølge det formål at sikre, at sportskonkurrencer overholder fælles normer. For det første pålægges tredjepartsarrangører i meddelelse nr. 1974 en række forpligtelser til at fremlægge oplysninger af økonomisk art, som går ud over, hvad det kræver at nå det påberåbte mål. Hvad dette angår bemærkes, at skønt fremlæggelsen af et budgetoverslag kan begrundes i nødvendigheden af at sikre, at en tredjepartsarrangør er i stand til at afholde en konkurrence, har sagsøgeren intet fremlagt, der giver grundlag for at finde, at fremlæggelse af forretningsplanen som helhed er nødvendig for at nå dette mål. For det andet har sagsøgeren ikke givet nogen forklaring på, hvorfor der i ordningen om forudgående godkendelse som formaliseret i meddelelse nr. 1974 er fastsat en længere og mere restriktiv tidsfrist for indgivelse af en ansøgning om godkendelse, når der er tale om en konkurrence arrangeret af en tredjepart (jf. præmis 14 ovenfor). For det tredje er kravene i meddelelse nr. 1974 ikke udtømmende og overlader sagsøgeren et vidt skøn med hensyn til, om denne skal imødekomme eller afslå en ansøgning vedrørende en åben international konkurrence. For det fjerde er der i meddelelse nr. 1974 ikke fastsat nogen præcis frist for behandlingen af en ansøgning om godkendelse, hvilket ligeledes kunne give anledning til vilkårlig behandling af ansøgninger om godkendelse.
114

Hvad angår sagsøgerens argument om, at han har status som kommentator, journalist og arrangør inden for underholdningsbranchen, bemærkes, at hans ugentlige fjernsynsudsendelse, som i øvrigt er det eneste bevis for, at han har status af journalist, som han har påberåbt sig, synes at være en forlængelse af hans politiske aktiviteter. Som det fremgår af præmis 81-83 ovenfor, har sagsøgeren nemlig brugt sin udsendelse til at angribe sine politiske modstandere og til at give instrukser om handlinger mod oppositionen. Som fastslået i præmis 112 ovenfor, står de af sagsøgerens handlinger, som Rådet har valgt at lægge til grund, i øvrigt ikke udelukkende i forbindelse med hans fjernsynsudsendelse. Under alle omstændigheder følger det af Menneskerettighedsdomstolens praksis, at principperne om god tro og etiske forpligtelser for journalister, som de er forpligtet til at overholde for at kunne påberåbe sig en større beskyttelse mod indgreb, der påvirker deres ytringsfrihed (jf. præmis 104 ovenfor) ligeledes finder anvendelse på andre personer, der deltager i den offentlige debat (jf. i denne retning Menneskerettighedsdomstolen, 15.2.2005, Steel og Morris mod Det Forenede Kongerige, CE:ECHR:2005:0215JUD006841601, § 90, og af 29.11.2005, Urbino Rodrigues mod Portugal, CE:ECHR:2005:1129JUD007508801, § 25). De nævnte principper er således relevante for sagsøgerens situation, som utvivlsomt deltog i den offentlige debat i Venezuela.
111

Det skal imidlertid blot fastslås, at de eksporterende producenter, på hvis vegne CCCME har anlagt søgsmålet, er de 19 kinesiske eksporterende producenter, der identificeres i bilag A.2 til stævningen som Hebei Cheng’An Babel Casting Co. Ltd, Shanxi Jiaocheng Xinglong Casting Co. Ltd, Tianjin Jinghai Chaoyue Industrial and Commercial Co. Ltd, Qingdao Jiatailong Industrial Co. Ltd, Qingdao Jinfengtaike Machinery Co. Ltd, Shahe City Fangyuan Casting Co. Ltd, Shandong Heshengda Machinery Technology Co. Ltd, Baoding Shuanghu Casting Co. Ltd, Tang County Kaihua Metal Products Co. Ltd, Weifang Nuolong Machinery Co. Ltd, Laiwu Xinlong Weiye Foundry Co. Ltd, Handan Zhangshui Pump Manufacturing Co. Ltd, Zibo Joy’s Metal Co. Ltd, Dingxiang Sitong Forging and Casting Industrial, Jiaocheng County Honglong Machinery Manufacturing Co. Ltd, Laiwu City Haitian Machinery Plant, Lianyungang Ganyu Xingda Casting Foundry, Rockhan Technology Co. Ltd og Botou GuangTai Precision Casting Factory.
305

Storhertugdømmet Luxembourg og Engie har i det væsentlige anført, at der ikke kan fastslås, at der forelå nogen undtagelse i det foreliggende tilfælde, og gjort gældende for det første, at indkomstskattelovens artikel 164 ikke omhandler ZORA-lån, og at der ikke var nogen direkte og klar forbindelse mellem retten til at fradrage ZORA-tilvæksten hos datterselskaberne og skattefritagelsen af indtægter fra kapitalandele hos de berørte holdingselskaber, for det andet, at det var usikkert, om ZORA-lånene ville stige i værdi, da de blev udstedt, for det tredje, at indkomstskattelovens artikel 164 og 166 hver især blev anvendt korrekt, for det fjerde, at Kommissionen ikke godtgjorde, at disse to bestemmelser hver især var blevet tilsidesat, og for det femte, at der ikke var påvist nogen særbehandling af Engie-koncernen via de berørte holdingselskaber.
314

I tredje række har Kommissionen afvist de af sagsøgerne fremførte indicier, der skal godtgøre, at staten kan tilregnes kapitaltilførslen af 23. februar 2017. Det danske transportministeriums slides viser navnlig, at den danske stat var en »passiv tilskuer« til en sådan transaktion. Disse slides siger nemlig intet om den overhængende risiko for Post Danmarks konkurs og omtaler kun langsigtede løsninger i forhold til dette selskab, som ikke omhandler kapitaltilførslen af 23. februar 2017. Kommissionen har ligeledes påberåbt sig princippet om loyalt samarbejde for at gøre gældende, at medlemsstaterne har pligt til at tilsende den alle nødvendige oplysninger for at give den mulighed for at efterprøve, om en foranstaltning udgør støtte, og om den i givet fald er forenelig med det indre marked. Kommissionen kunne, idet den præciserede, at indledningen af en formel undersøgelsesprocedure ikke ville have givet den mulighed for at opnå flere oplysninger, således støtte sig på erklæringerne fra de danske og svenske myndigheder om, at kapitaltilførslen af 23. februar 2017 ikke kunne tilregnes disse, med henblik på at konkludere, at dette faktisk var tilfældet, idet der ikke forelå indicier om det modsatte.
173

Sagsøgeren har gjort gældende, at den omstændighed, at Tecfidera blev godkendt efter en anden procedure, til en anden indikation og med et andet firmanavn end Fumaderm, ikke i sig selv kan påberåbes til støtte for, at Tecfidera ikke er omfattet af anvendelsesområdet for den samlede markedsføringstilladelse for Fumaderm. Sagsøgeren har gjort gældende, at den terapeutiske virkning eller fraværet af en sådan virkning for MEF-salte i Fumaderm udgør den nøgle, der gør det muligt at fastslå, om der er nogen relevant forskel mellem Tecfidera og Fumaderm med henblik på den samlede markedsføringstilladelse. Sagsøgeren har tilføjet, at den terapeutiske virkning af MEF-salte i Fumaderm skal være relevant. Det ville nemlig være uhensigtsmæssigt at anse to produkter for at være »forskellige« alene med den begrundelse, at det ene af dem indeholder en særlig sammensætning, der frembringer en eller anden farmaceutisk virkning, som ikke findes i det produkt, der sammenlignes med. I modsat fald ville indehaveren af en markedsføringstilladelse for let kunne opnå en længere lovgivningsmæssig beskyttelsesperiode for yderligere data ved på tidspunktet for en udvidelse af produktet til at omfatte en ny terapeutisk indikation at tilføje eller fjerne et aktivstof ud fra en farmaceutisk synsvinkel, men uden klinisk relevans. Det samme gør sig gældende for et stof med en relevant virkning, som forekommer i en sammensætning, men i en for svag dosering til at fremkalde nogen form for væsentlig terapeutisk virkning, og som også kan fjernes fra sammensætningen uden nogen mærkbar indvirkning på den terapeutiske virkning. Sagsøgeren har gjort gældende, at hvis sådanne ændringer blev belønnet ved at tildele en ny retlig databeskyttelsesperiode alene med den begrundelse, at de pågældende aktivstoffer individuelt havde udvist en (vis) terapeutisk virkning, ville dette være i strid med de formål, der forfølges med direktiv 2001/83, og ville gøre det umuligt at opnå en rimelig balance mellem beskyttelsen af de produktudviklende selskabers interesser og behovet for at fremme produktionen af generiske lægemidler af hensyn til den almene interesse.
84

Kommissionen har fremhævet, at sagsøgerne indgav to særskilte klager til tjenestegrenene den 24. juni og den 12. august 2015, og at den anden sagsøgers klage vedrørte to supplerende nationale foranstaltninger, således at Generaldirektoratet (GD) for Konkurrence måtte undersøge tre foranstaltninger forud for den foreløbige vurdering. De tyske myndigheder modtog to anmodninger om oplysninger den 30. juli 2015 og den 8. februar 2016, som blev besvaret ved lange skrivelser af henholdsvis 9. september 2015 og 6. og 7. april 2016. Efter at have undersøgt disse oplysninger nåede Kommissionen frem til den konklusion, at den finansielle støtte udgjorde eksisterende støtte. Under et møde, der fandt sted den 5. juli 2016, meddelte Kommissionen de tyske myndigheder sin vurdering og undersøgte sammen med dem, om de var indstillet på i fremtiden at tilpasse den finansielle støtte i overensstemmelse med reglerne om kontrol med statsstøtte. Ved skrivelse af 16. november 2016 forpligtede de tyske myndigheder sig til fremover at bringe denne finansielle støtte i overensstemmelse med afgørelsen om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse fra 2012. De to andre foranstaltninger, som den anden sagsøger havde kritiseret, blev ligeledes drøftet under dette møde, og andre oplysninger blev fremsendt til Kommissionen ved skrivelse af 30. september 2016. Endelig har Kommissionen fremhævet, at den efter at have undersøgt alle de foranstaltninger, der var omfattet af klagerne, den 14. februar 2017 fremsendte sin foreløbige vurdering vedrørende alle de foranstaltninger, der var klaget over.
98

I denne henseende bemærkes, at den omhandlede certificeringsprocedure tilsigtede at udvælge tjenestemænd, der henhørte under ansættelsesgruppe AST, for at give dem mulighed for at få adgang til administratorstillinger ifølge proceduren i vedtægtens artikel 45a. Omfanget af administrative opgaver, der skal udføres inden for ret kort tid for at sikre en certificeringsprocedures korrekte afvikling, kan på legitim måde begrunde, at administrationen kræver fremlæggelse af en samlet liste, der gør det muligt at efterprøve alle de oplysninger og bilag, der er indgivet til støtte for hver ansøgning. Henset til selve certificeringsprocedurens art skal det i øvrigt anerkendes, at det ikke er urimeligt at forvente af ansøgere, der ønsker at tiltræde administratorstillinger, at de viser, at de er omhyggelige og tilstrækkeligt opmærksomme til at følge de instruktioner, der følger af den klare, præcise og utvetydige ordlyd af meddelelsen om udvælgelsesprøve.
49

Sagsøgerne har til støtte for deres søgsmålsinteresse i det væsentlige gjort gældende, for det første at en annullation af den anfægtede afgørelse vil ophæve de italienske myndigheders forpligtelse til at sikre overholdelsen af byrdefordelingsforanstaltningerne. For det andet bevirker den, at den omstruktureringsplan, på grundlag af hvilken den nævnte afgørelse blev vedtaget, ikke længere er bindende for BMPS, hvilket gør det muligt for dem som indehavere af FRESH-obligationerne at opnå enten genetablering af deres rettigheder eller en erstatning. For det tredje vil en annullation af den anfægtede afgørelse føre til, at den formelle undersøgelsesprocedure indledes, inden for rammerne af hvilken de har mulighed for at udøve deres processuelle rettigheder ved at fremsætte bemærkninger, således at de italienske myndigheder eller BMPS efterfølgende kan ændre byrdefordelingsforanstaltningerne for at sikre, at de er i overensstemmelse med EU-retten, og Kommissionen vil kunne pålægge andre og mindre bebyrdende betingelser og forpligtelser end de byrdefordelingsforanstaltninger, som den har taget hensyn til. Endelig vil anerkendelsen af, at BMPS ulovligt har frataget dem deres rettigheder, ifølge sagsøgerne styrke deres stilling i forbindelse med den civile sag mod BMPS ved tribunal d’arrondissement de Luxembourg (kredsdomstolen i Luxembourg, Luxembourg), som Anthony Braesch som repræsentant for indehaverne af FRESH-obligationerne har anlagt mod BMPS, MUFJ, JPM og det amerikanske selskab JP Morgan Chase Bank med påstand om, at det fastslås, at ophævelsen af FRESH-aftalerne og navnlig swap-aftalen er ulovlig.
74

Det skal i øvrigt fremhæves, at Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer ikke fuldt ud kan sammenlignes med private kontraherende parter, når de handler inden for et kontraktforhold. For det første hidrører de tilskud, som de tildeler, således fra Unionens offentlige midler, således at Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer, når de yder sådanne tilskud, bl.a. er underlagt de budgetmæssige krav, der følger af artikel 317 TEUF, og de finansielle regler, der i denne henseende er fastsat i den gældende finansforordning. For det andet, når der som i det foreliggende tilfælde er tale om en aftale, der indeholder en voldgiftsbestemmelse, som tillægger Unionens retsinstanser kompetence, har bl.a. Kommissionen beføjelser, der er eksorbitante i henhold til de almindelige retsregler, som gør det muligt for den at formalisere fastlæggelsen af en kontraktmæssig fordring ved ensidigt på grundlag af artikel 72, stk. 2, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EUT 2002, L 248, s. 1) eller af artikel 79, stk. 2, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 966/2012 at vedtage en afgørelse, der udgør fuldbyrdelsesgrundlaget i henhold til artikel 299 TEUF, hvis retsvirkninger og retskraft hidrører fra de nævnte bestemmelser (jf. i denne retning dom af 16.7.2020, ADR Center mod Kommissionen, C-584/17 P, EU:C:2020:576, præmis 68-70 og 73). Det må endvidere fastslås, at i henhold til artikel 108, stk. 1, andet afsnit, i forordning nr. 1605/2002 og artikel 121, stk. 1, andet afsnit, i forordning nr. 966/2012 kan der ydes tilskud enten ved en skriftlig aftale eller ved en afgørelse truffet af Kommissionen, som meddeles den valgte tilskudsansøger. EU-lovgiver har således fastsat, at et tilskud kan tildeles såvel kontraktmæssigt som administrativt. Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer kan imidlertid ikke frit vælge at unddrage sig deres forpligtelser i henhold til primær ret, herunder chartret, på baggrund af deres valg om at yde tilskud ved aftale frem for ved afgørelse.
144

For det andet skal det bemærkes, at Kommissionens vurdering af intervenientens incitament til at afskærme adgangen til lufthavnsinfrastrukturtjenester i Berlins lufthavne blev foretaget for fuldstændighedens skyld, eftersom Kommissionen først havde fundet, at intervenienten sandsynligvis ikke ville have evne til at afskærme denne adgang. Kommissionen fandt desuden, at selv om et dominerende luftfartsselskab ganske vist kunne have incitament til at afskærme nævnte adgang, var der i det foreliggende tilfælde grundlag for at fremhæve det tilstrækkelige antal slots, der stadig var tilgængeligt for de andre luftfartsselskaber, samt at der i Berlin-Tegel lufthavn var en konkurrent, som i denne lufthavn havde en slotandel, der kunne sammenlignes med intervenientens slotandel efter den omhandlede fusion. Kommissionen tilføjede endvidere, at den som led i undersøgelsen af marked ikke fandt bevis for, at intervenienten på forhånd havde udvist en markedsafskærmende adfærd.
120

I det foreliggende tilfælde skal det hvad angår IATA’s vintersæson 2017/18 i Düsseldorf lufthavn imidlertid bemærkes, at intervenienten i gennemsnit udelukkende ville have en slotandel på 42%. Som det i øvrigt fremgår af sagsøgerens argumentation, kan det ikke antages, at intervenienten ville have en dominerende stilling, eftersom dette selskabs slotandel efter den omhandlede fusion fortsat ville være lavere end 50%. Det skal fastslås, at sagsøgeren for at godtgøre, at intervenienten havde en dominerende stilling, blot har anført den omstændighed, at intervenientens slotandel overstiger 40%, og at trængselsniveauet i denne lufthavn er højt. Når der bl.a. ikke foreligger oplysninger om de øvrige luftfartsselskabers slotandele, er disse omstændigheder imidlertid ikke i sig selv tilstrækkelige til at godtgøre, at intervenienten havde en sådan stilling. Endelig giver den omstændighed, at intervenientens maksimale slotandel kan nå 58% mellem kl. 17.00 og kl. 17.59 UTC, ikke mulighed for at konkludere, at intervenienten havde en dominerende stilling i IATA’s vintersæson 2017/18 samlet set. En sådan omstændighed er i alle tilfælde ikke i sig selv tilstrækkelig til at godtgøre, at det var åbenbart, at den omhandlede fusion kunne udgøre en betydelig hindring for den effektive konkurrence i medfør af den retspraksis, der er nævnt i præmis 118 ovenfor, henset til bl.a. tilgængeligheden af slots i Düsseldorf lufthavn i denne sæson, således som Kommissionen lagde til grund i 214. betragtning til den anfægtede afgørelse.
83

I denne sammenhæng skal Kommissionen høre adressaterne for en klagepunktsmeddelelse og i givet fald tage hensyn til deres bemærkninger, hvormed de besvarer de fremførte klagepunkter, ved at ændre sin opfattelse for netop hermed at tage hensyn til deres ret til forsvar. Det skal således være tilladt Kommissionen at præcisere sin vurdering i sin endelige afgørelse under hensyntagen til forhold, der kom frem under den administrative procedure, enten for at forkaste de klagepunkter, der viste sig at være ugrundede, eller for at forbedre og fuldstændiggøre den faktiske og retlige argumentation til støtte for de klagepunkter, som den lægger til grund, dog forudsat at den kun lægger de faktiske omstændigheder, som de pågældende har haft lejlighed til at udtale sig om, til grund, og at den under den administrative procedure har fremlagt de forhold, som er nødvendige for deres forsvar (jf. dom af 5.12.2013, SNIA mod Kommissionen, C-448/11 P, ikke trykt i Sml., EU:C:2013:801, præmis 44 og den deri nævnte retspraksis).
192

Det fremgår indledningsvis af den retspraksis, der er nævnt i præmis 189 ovenfor, at den omstændighed, at en virksomhed, der deltager i et kartel, har et begrænset varesortiment, ikke er tilstrækkelig grund til, at Kommissionen fraviger den metode for bødeberegningen, som den har fastlagt for sig selv. For det første støttes metoden for bødeberegningen under alle omstændigheder ikke på virksomhedernes samlede omsætning, men derimod på værdien af de varer eller tjenesteydelser, der har forbindelse med overtrædelsen. Denne metode er således uadskilleligt forbundet med, at der forekommer afvigelser disse virksomheder imellem hvad angår forholdet mellem denne omsætning og størrelsen af de bøder, som de pålægges. For det andet er visse virksomheders mindre diversificerede aktiviteter ikke et relevant kriterium, henset til overtrædelsens grovhed og varighed, og kan således ikke udgøre en grund til at begunstige disse virksomheder ved at anvende forskellige beregningsmetoder.
345

Under alle omstændigheder betyder fraværet af en udtrykkelig henvisning til EØS under visse møder ikke af den grund, at alle de konkurrencebegrænsende kontakter, som Kommissionen har henvist til i den anfægtede afgørelse, ikke godtgør, at der foreligger en forbindelse til EØS. I det foreliggende tilfælde skal det for det første fastslås, således som det fremgår af præmis 271 ovenfor, at der foreligger en række samstemmende indicier, som er tilstrækkelig til at udlede en forbindelse mellem de anfægtede kontakter som helhed og EØS. For det andet var det med rette, at Kommissionen fandt, at karteldeltagerne, herunder sagsøgeren, forestod direkte salg af elektrolytiske kondensatorer inden for EØS. For at godtgøre en forbindelse til EØS var Kommissionen i denne forbindelse ikke forpligtet til at påvise, at sagsøgeren foretog salg i EØS til alle de kunder, der var omfattet af de konkurrencebegrænsende kontakter.
584

Hvad i anden række angår den nedsættelse af den af Kommissionen fastsatte koefficient for grovhed, som sagsøgeren har påberåbt sig som led i det fjerde anbringendes første led, skal det for det første indledningsvis bemærkes, at sagsøgeren hverken har præciseret de særlige forhold, der begrunder en nedsættelse af den procentsats, som Kommissionen fastsatte, eller den procentsats, som denne koefficient burde fastsættes til. For det andet er det anført i præmis 502 ovenfor, at den pågældende overtrædelse som følge af selve sin art var en af de mest alvorlige konkurrencebegrænsninger. For det tredje er det anført i præmis 367 ovenfor, at sagsøgeren havde deltaget i næsten hele overtrædelsesperioden, nemlig næsten 12 af de 14 år, som kartellet varede. For det fjerde fremgår det af undersøgelsen af det andet anbringendes første leds andet klagepunkt, at overtrædelsen omfattede hele EØS. Såfremt sagsøgeren med henvisningerne til de koefficienter, som Kommissionen har lagt til grund i andre afgørelser, tilsigtede at godtgøre en eventuel forskelsbehandling i det foreliggende tilfælde, skal det i denne henseende for det femte bemærkes, at Retten ikke er bundet af Kommissionens afgørelsespraksis (jf. analogt dom af 26.10.2017, Marine Harvest mod Kommissionen, T-704/14, EU:T:2017:753, præmis 78).