Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Statsstoette - forbud - undtagelser - stoette, der kan anses for forenelig med faellesmarkedet - stoette til udvikling af visse omraader - Kommissionens skoensbefoejelse - udoevelse heraf i faellesskabssammenhaeng

[EF-traktaten, art. 92, stk. 3, litra a) og c)]

2 Statsstoette - Kommissionens undersoegelse - rammebestemmelser for statsstoette til visse jern- og staalsektorer, som ikke er omfattet af EKSF-traktaten - anmeldelsespligt - undtagelse - stoette, som ydes i medfoer af en bestaaende generel regionalstoetteordning, Kommissionen har godkendt - raekkevidde

(EF-traktaten, art. 93, stk. 3; Kommissionens meddelelse 88/C 320/03)

3 Statsstoette - Kommissionens beslutning, hvorved en stoette fastslaas at vaere uforenelig med faellesmarkedet - Kommissionens skoensbefoejelse - domstolskontrol - graenser

(EF-traktaten, art. 92)

4 Statsstoette - tilbagesoegning af ulovlig stoette - tilsidesaettelse af proportionalitetsprincippet - foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 93, stk. 2, foerste afsnit)

5 Statsstoette - tilbagesoegning af ulovlig stoette - stoette ydet i strid med procedurereglerne i traktatens artikel 93 - stoettemodtagernes eventuelle berettigede forventning - beskyttelse - betingelser og begraensninger

(EF-traktaten, art. 92 og art. 93, stk. 2, foerste afsnit)

Sammendrag

6 Forskellen i formuleringen af litra a) og litra c) i traktatens artikel 92, stk. 3, kan ikke foere til den antagelse, at Kommissionen overhovedet ikke maa tage hensyn til Faellesskabets interesse, naar den anvender den naevnte artikels litra a), og at den skal begraense sig til at efterproeve, om de paagaeldende foranstaltninger har en saerlig regional karakter uden at vurdere deres virkning paa det eller de relevante markeder inden for Faellesskabet som helhed.

Traktatens artikel 92, stk. 3, tillaegger Kommissionen en skoensmaessig befoejelse, hvis udoevelse indebaerer oekonomiske og sociale vurderinger, som maa foretages i en faellesskabssammenhaeng. Kommissionen overskrider ikke graenserne for sin skoensbefoejelse, naar den i overensstemmelse med de retningslinjer, som den paataenker at anvende over for regionalstoetteordninger, erklaerer en stoette af denne type uforenelig med faellesmarkedet paa grund af den eksisterende overkapacitet inden for den paagaeldende sektor. Anvendelsen af et saadant kriterium vil nemlig bevirke, at man undgaar at fremme gennemfoerelsen af oekonomisk usikre initiativer, som i sidste ende ikke kan tilvejebringe en effektiv og varig loesning paa de paagaeldende omraaders udviklingsproblemer, da de blot forvaerrer de forstyrrelser, som de beroerte markeder er ramt af.

7 Selv om det antages, at statsstoette inden for en af sektorerne i jern- og staalindustrien, saasom sektoren for staalstoebning, kan henfoeres til en national ordning, der efterfoelgende er blevet godkendt af Kommissionen som en generel regionalstoetteordning, kan den under ingen omstaendigheder anses for at vaere ydet i medfoer af en bestaaende generel ordning, som Kommissionen har godkendt, og dermed vaere fritaget for den forpligtelse til at indgive forhaandsanmeldelse, som er fastsat i de rammebestemmelser, Kommissionen har indfoert for statsstoette til visse jern- og staalsektorer, som ikke er omfattet af EKSF-traktaten.

8 Naar Kommissionen raader over en vidtgaaende skoensbefoejelse, saaledes som det er tilfaeldet i forbindelse med anvendelsen af traktatens artikel 92, maa Faellesskabets retsinstanser ved kontrollen med, om denne befoejelse udoeves retmaessigt, ikke erstatte de kompetente myndigheders skoen med deres eget, men skal begraense sig til at vurdere, om skoennet er aabenbart urigtigt, eller om det er behaeftet med magtfordrejning.

9 Ophaevelsen af en ulovlig stoette ved tilbagesoegning er den logiske foelge af, at stoetten er fundet ulovlig. Tilbagesoegning af en ulovligt udbetalt statsstoette for herved at genoprette den oprindelige situation kan derfor principielt ikke betragtes som en foranstaltning, der ikke staar i rimeligt forhold til formaalene i traktatens bestemmelser om statsstoette. Det samme gaelder for kravet om betaling af renter for perioden mellem datoen for udbetalingen af stoetten og datoen for dennes faktiske tilbagebetaling.

10 En medlemsstat, hvis myndigheder har ydet en stoette i strid med de i traktatens artikel 93 fastlagte procedureregler, kan ikke paaberaabe sig den stoettemodtagende virksomheds berettigede forventning og derved unddrage sig sin forpligtelse til at traeffe de foranstaltninger, der er noedvendige for at gennemfoere en kommissionsbeslutning, hvorefter medlemsstaten skal soege stoetten tilbage. Dersom dette blev anerkendt, ville bestemmelserne i traktatens artikel 92 og 93 ikke kunne virke efter hensigten, idet de nationale myndigheder med udgangspunkt i deres egen ulovlige adfaerd kunne ophaeve den effektive gennemfoerelse af de beslutninger, Kommissionen har truffet i medfoer af disse bestemmelser.

Desuden har den kontrol, som Kommissionen skal foere med statsstoette i medfoer af traktatens artikel 93, sit grundlag i ufravigelige principper, hvorfor stoettemodtagerne principielt ikke kan have nogen berettiget forventning om, at den stoette, de har modtaget, er lovlig, medmindre den er ydet under iagttagelse af den i naevnte traktatbestemmelse fastlagte procedure. En paapasselig erhvervsdrivende maa nemlig normalt vaere i stand til at forvisse sig om, at denne procedure er blevet fulgt.

Naar en stoette i strid med medlemsstaternes forpligtelser efter traktatens artikel 93, stk. 3, er ydet uden at vaere anmeldt paa forhaand, kan den omstaendighed, at Kommissionen oprindeligt besluttede ikke at goere nogen indsigelser gaeldende mod stoetten, ikke antages at have givet den stoettemodtagende virksomhed nogen berettiget forventning, naar Kommissionens beslutning er blevet anfaegtet inden for soegsmaalsfristen og derpaa annulleret af Domstolen. Hvor beklagelig den af Kommissionen saaledes begaaede fejl end er, kan den ikke ophaeve virkningerne af den paagaeldende medlemsstats ulovlige adfaerd.