Sag C-156/01





R.P. van der Duin

mod

Onderlinge Waarborgmaatschappij ANOZ Zorgverzekeringen UAogOnderlinge Waarborgmaatschappij ANOZ Zorgverzekeringen UAmodT.W. van Wegberg-van Brederode





(anmodning om præjudiciel afgørelseindgivet af Centrale Raad van Beroep)

«Social sikring – pensionister eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end den, der udbetaler pensionen eller renten – udgifter til lægebehandling i den medlemsstat, der udbetaler pensionen eller renten – betingelser for at påtage sig at afholde udgifterne – den kompetente medlemsstat og den kompetente institution – artikel 21, 22, 28 og 31 i forordning (EØF) nr. 1408/71»

Forslag til afgørelse fra generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsat den 24. oktober 2002

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 3. juli 2003

Sammendrag af dom

1. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende – sygesikring – pensionister eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end den, der udbetaler pensionen eller renten – udgifter til lægebehandling i den medlemsstat, der udbetaler pensionen eller renten – bopælsstatens afholdelse af udgifterne – betingelser

[Rådets forordning nr. 1408/71, art. 22, stk. 1, litra c), nr. i), og art. 28 samt forordning nr. 574/72, art. 29]

2. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende – sygesikring – pensionister eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end den, der udbetaler pensionen eller renten – den institution, der er kompetent til at udstede den nødvendige forhåndstilladelse til at rejse til en anden medlemsstat med henblik på dér at få den fornødne behandling – bopælsstedets institution

[Rådets forordning nr. 1408/71, art. 22, stk. 1, litra c), nr. i), og art. 28]

1.

Artikel 22, stk. 1, litra c), nr. i), i forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved forordning nr. 2001/83, regulerer retten til naturalydelser for pensionister eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer, der har bopæl i en medlemsstat, og som anmoder den kompetente institution om tilladelse til at rejse til en anden medlemsstat for dér at få den efter deres helbredstilstand fornødne behandling. Denne bestemmelse skal fortolkes således, at den ligeledes finder anvendelse på en pensionist eller rentemodtager eller på dennes familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end den, der udbetaler den pågældende pension eller rente, og som i den anledning efter at være blevet registreret ved bopælsstedets institution er omfattet af ordningen i forordningens artikel 28, når de pågældende ønsker at rejse til den medlemsstat, der udbetaler pensionen eller renten, for dér at få lægelig behandling.

Når pensionister eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer har samtykket i den ordning, der er indført ved artikel 28 i forordning nr. 1408/71, ved at lade sig registrere ved bopælsstedets institution, som det er fastsat i artikel 29 i forordning nr. 574/72, har disse pensionister, som det fremgår af artikel 28’s ordlyd, for dem selv og deres familiemedlemmer krav på naturalydelser fra den kompetente institution i bopælsmedlemsstaten, som om de pågældende var berettiget til en pension eller rente i medfør af lovgivningen i sidstnævnte stat, og som af denne årsag havde ret til disse naturalydelser. Det følger heraf, at nævnte institution og bopælsmedlemsstaten som følge af denne juridiske fiktion og den ligestilling, der er resultatet heraf, i forhold til disse socialt sikrede bliver den kompetente institution og den kompetente stat for så vidt angår tildeling af disse ydelser. Der er således intet til hinder for, at artikel 22, stk. 1, litra c), nr. i), i forordning nr. 1408/71 anvendes på de socialt sikrede, der således er omfattet af den ordning, der er fastsat ved nævnte forordnings artikel 28, idet de opfylder de foreskrevne betingelser i lovgivningen i den kompetente stat, nemlig deres bopælsmedlemsstat, for ret til ydelser. Deres rejse til en anden medlemsstat med henblik på at opnå de naturalydelser, som der er ret til efter den nævnte bestemmelse, er underlagt forskrifterne i bestemmelsen, herunder når den pågældende rejser til den medlemsstat, der udbetaler pensionen eller renten.

(jf. præmis 36, 40, 47-49 og 51 samt domskonkl. 1)

2.

Under hensyn til det ovenfor anførte skal det andet præjudicielle spørgsmål besvares med, at den institution, der er kompetent til at meddele den forhåndstilladelse, der er omhandlet i artikel 22, stk. 1, litra c), nr. i), i forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved forordning nr. 2001/83, når anmodningen om tilladelse hidrører fra en pensionist eller rentemodtager eller dennes familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end den, der udbetaler den pågældende pension eller rente, og som i den anledning efter at være blevet registreret ved bopælsstedets institution er omfattet af ordningen i forordningens artikel 28, er institutionen på det sted, hvor de pågældende er bosat.