Udvælgelseskomitéen for en udvælgelsesprøve er i denne forbindelse forpligtet til at sikre, at den ved dens bedømmelser af alle de ansøgere, der deltager i prøverne, overholder betingelserne om lighed og objektivitet, og det er vigtigt, at bedømmelseskriterierne er ensartede og anvendes ensartet på alle ansøgerne.

Udvælgelseskomitéen er forpligtet til at undersøge, om ansøgerne har de kvalifikationer og den erhvervsmæssige erfaring, der er nødvendig i forhold til de arbejdsopgaver, der er knyttet til den ledige stilling, der er nævnt i meddelelsen om den pågældende udvælgelsesprøve. Udvælgelseskomitéen er ligeledes forpligtet til at foretage en sammenligning af ansøgernes kvalifikationer og egnethed for at kunne udvælge de mest egnede i forhold til de arbejdsopgaver, der skal udføres.

Udvælgelseskomitéen er trods sin skønsbeføjelse for så vidt angår de nærmere bestemmelser for og indholdet af prøverne i en udvælgelsesprøve bundet af ordlyden og navnlig de adgangsbetingelser, der er fastsat i meddelelsen om udvælgelsesprøven. Den væsentlige rolle, meddelelsen om udvælgelsesprøven spiller efter vedtægten, består nemlig i at give de berørte så nøjagtige oplysninger som muligt om de betingelser, der stilles for at beklæde den stilling, som skal besættes, således at de bl.a. bliver i stand til at bedømme, om det har noget formål for dem at indgive ansøgning.

I den foreliggende sag følger det af meddelelsen om udvælgelsesprøve, at udvælgelseskomitéen med hensyn til ansættelse af administratorer på området for europæisk konkurrenceret har til opgave på grundlag af de erklæringer, der er afgivet i forbindelse med »Talent screener«, at udvælge de ansøgere, der med henvisning til deres kvalifikationer (bl.a. eksamensbeviser og erhvervserfaring) er de bedst egnede i forhold til arbejdsopgaverne og udvælgelseskriterierne, og dette først og fremmest ved at vægte hvert af disse udvælgelseskriterier fra 1 til 3 afhængigt af, hvor vigtige de er ifølge udvælgelseskomitéen, og ved herefter at tildele mellem 0 og 4 point for hver af ansøgernes svar, idet disse point tildeles i forhold til ansøgernes kvalifikationer.

Således havde udvælgelseskomitéen – i første omgang ved hjælp af »Talent screener« – med henblik på at identificere de bedste ansøgere under hensyntagen til tjenestens behov og Kommissionens prioriteringer til opgave først at vurdere vigtigheden af hvert af de udvælgelseskriterier, der er indeholdt i bilaget til meddelelsen om udvælgelsesprøven, ved at tildele det en vægtning mellem 1 til 3 og derefter at tildele point fra 0 til 4 for hvert af ansøgernes svar i forhold til relevansen af deres kvalifikationer i betragtning af udvælgelseskriterierne, der for deres vedkommende blev vægtet i forhold til deres vigtighed.

Ved at fastsætte det højeste antal point, der kan opnås for de svar, som ansøgerne giver, til under 4 for så vidt angår fire udvælgelseskriterier ud af de otte kriterier, der er opregnet i meddelelsen om udvælgelsesprøve, fastsatte udvælgelseskomitéen på ny vigtighedsgraden af de kriterier, der blev taget i betragtning, ved at reducere denne ud over den af den nævnte meddelelse fastsatte ramme.

Den bedømmelse, som udvælgelseskomitéen foretog af besvarelserne inden for rammerne af de fire spørgsmål i »Talent screener«, er baseret på en urigtig retsanvendelse, der førte til, at udvælgelseskomitéen blandede parameteren for den vigtighed, der blev tillagt hvert udvælgelseskriterium, sammen med den, der vedrørte ansøgernes kvalifikationer. Imidlertid kan en sådan fejl, der omfatter fire ud af de otte spørgsmål i »Talent screener«, fordreje udvælgelseskomitéens korrekte helhedsvurdering af den afviste ansøgers kvalifikationer og erhvervsmæssige erfaring, der afspejler sig i det endelige antal point, som denne opnåede for alle spørgsmålene. Der foreligger således en tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøven.

(jf. præmis 49, 50, 53, 54, 60 og 61)

Henvisning til:

Retten i Første Instans: kendelse af 3. april 2001, Zaur-Gora og Dubigh mod Kommissionen, T-95/00 og T-96/00, EU:T:2001:114, præmis 47, og dom af 25. marts 2004, Petrich mod Kommissionen, T-145/02, EU:T:2004:91, præmis 34

Personaleretten: dom af 11. juli 2006, Tas mod Kommissionen, F-12/05, EU:F:2006:68, præmis 43, af 12. marts 2009, Hambura mod Parlamentet, F-4/08, EU:F:2009:25, præmis 46, af 24. april 2013, Demeneix mod Kommissionen, F-96/12, EU:F:2013:52, præmis 41, og af 26. marts 2014, CP mod Parlamentet, F-8/13, EU:F:2014:44, præmis 91