Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Retspleje ° sag anlagt af en fysisk eller juridisk person med paastand om, at der gives faellesskabsinstitutionerne, medlemsstaterne eller fysiske og juridiske personer paabud om, at medlemsstater eller fysiske og juridiske personer domfaeldes, eller om, at aftaler indgaaet af sidstnaevnte erklaeres ugyldige ° Faellesskabets retsinstanser aabenbart inkompetente

(EF-traktaten, art. 164 ff.)

2. Konkurrence ° administrativ procedure ° undersoegelse af klager ° Kommissionens pligt til at traeffe beslutning om, hvorvidt der foreligger en overtraedelse ° ingen ° begrundelse for beslutninger om henlaeggelse ° raekkevidde

(EF-traktaten, art. 85 og 189; Raadets forordning nr. 17, art. 3)

3. Konkurrence ° administrativ procedure ° undersoegelse af klager ° Kommissionens beslutning om henlaeggelse ° retlig karakter ° betydning for de nationale retsinstansers bedoemmelse af den omtvistede aftale

(EF-traktaten, art. 85; Raadets forordning nr. 17, art. 3)

4. Konkurrence ° administrativ procedure ° undersoegelse af klager ° beslutning om henlaeggelse ° Rettens proevelse

(Raadets forordning nr. 17, art. 3)

5. Annullationssoegsmaal ° akter, der kan vaere genstand for soegsmaal ° Kommissionens afvisning af at indlede en traktatbrudsprocedure ° ikke omfattet ° Kommissionens afvisning af at meddele en medlemsstat et direktiv eller en beslutning vedroerende offentlige virksomheders overholdelse af konkurrencereglerne ° ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 90, 169 og 173)

6. Ansvar uden for kontraktforhold ° betingelser ° retsstridighed ° tab ° aarsagsforbindelse ° bevisbyrden for tabet

(EF-traktaten, art. 215, stk. 2)

Sammendrag

1. Det er aabenbart, at Faellesskabets retsinstanser ikke har kompetence til at give faellesskabsinstitutionerne, medlemsstaterne eller fysiske og juridiske personer paabud eller til paa en fysisk eller juridisk persons initiativ at traeffe afgoerelse om, hvorvidt en medlemsstats eller en fysisk eller juridisk persons adfaerd er forenelig med traktatens bestemmelser, og heller ikke til helt eller delvis at erklaere aftaler indgaaet af sidstnaevnte ugyldige.

2. Naar der indgives en klage til Kommissionen i medfoer af artikel 3 i forordning nr. 17, er den forpligtet til at foretage en omhyggelig undersoegelse af de faktiske og retlige omstaendigheder, som den klagende part har fremfoert, med henblik paa at undersoege, om de naevnte omstaendigheder giver grundlag for at antage, at der foreligger en adfaerd, som kan fordreje konkurrencen inden for Faellesskabet og paavirke handelen mellem medlemsstaterne. Imidlertid giver artikel 3 i forordning nr. 17 ikke den, der har fremsat en begaering i henhold til denne bestemmelse, krav paa, at Kommissionen traeffer en beslutning efter traktatens artikel 189 om, hvorvidt der foreligger en overtraedelse af traktatens artikel 85.

Heraf foelger, at Kommissionen ved afvisningen af en klage skal angive grundene til, at den omhyggelige undersoegelse af de faktiske og retlige omstaendigheder, som den klagende part har fremfoert, ikke har foert til, at den har indledt en procedure til konstatering af en overtraedelse af traktatens artikel 85. I denne forbindelse kan Kommissionen undersoege de aftaler og former for praksis, der er klaget over, i henseende til artikel 85 som helhed, og anfoere grundene til, at den ° selv om disse aftaler og former for praksis maatte udgoere en overtraedelse af artikel 85, stk. 1 ° finder, at denne bestemmelse under alle omstaendigheder kan erklaeres "uanvendelig" paa disse aftaler og former for praksis i medfoer af artikel 85, stk. 3, og derfor ikke antager, at den omhyggelige undersoegelse af klagen boer foere til, at den tager klagerens anmodning til foelge. Kommissionen er derfor berettiget til som begrundelse for sin beslutning om at afvise klagen at angive grundene til, at den paa grundlag af de faktiske og retlige omstaendigheder, klageren har fremfoert, finder, at aftalerne opfylder betingelserne i artikel 85, stk. 3, uden foerst at traeffe en beslutning om fritagelse af disse aftaler rettet til de kontraherende parter eller endeligt at tage stilling til, om aftalerne er forenelige med artikel 85, stk. 1.

3. En beslutning om at afvise en klage, som ikke endeligt tager stilling til, om der foreligger en overtraedelse af artikel 85, stk. 1, og hvorved der ikke gives fritagelse i henhold til artikel 85, stk. 3, indeholder kun en vurdering fra Kommissionens side af de omhandlede aftaler og former for praksis. Som foelge heraf har den samme juridiske vaerdi som visse administrative skrivelser, de saakaldte "comfort letters".

Heraf foelger, at Kommissionens opfattelse, som tilkendegivet i en beslutning om at afvise en saadan klage, ikke kan vaere til hinder for, at en national retsinstans, som skal tage stilling til, om de aftaler og former for praksis, der er klaget over, er forenelige med artikel 85, stk. 1, uden videre erklaerer disse ugyldige i medfoer af artikel 85, stk. 2, efter de for retten foreliggende omstaendigheder. Det forhold, at Kommissionen ikke har givet udtryk for sin opfattelse i en administrativ skrivelse, men i en retsakt, der kan anfaegtes, aendrer ikke denne konklusion, for saa vidt som den tilkendegivne opfattelse ikke indebaerer en endelig stillingtagen til, om der foreligger en overtraedelse af artikel 85, stk. 1, eller en fritagelse i henhold til artikel 85, stk. 3, paa de betingelser, der er fastsat med henblik herpaa i forordning nr. 17.

Kommissionens opfattelse er et forhold, som de nationale retsinstanser kan tage i betragtning ved deres proevelse af, om de paagaeldende aftaler eller den paagaeldende adfaerd strider mod de naevnte bestemmelser, idet de eventuelt retter henvendelse til Kommissionens tjenestegrene.

4. Naar Kommissionen har besluttet at henlaegge en klage, som er indgivet i medfoer af artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 17, uden at foretage en undersoegelse, maa den legalitetskontrol, som Retten udoever, have til formaal at efterproeve, om den anfaegtede beslutning er truffet paa grundlag af urigtige faktiske omstaendigheder, samt om den er behaeftet med en retsvildfarelse, et aabenbart fejlskoen eller magtfordrejning.

5. En fysisk eller juridisk person er ikke berettiget til at anlaegge annullationssoegsmaal til proevelse af Kommissionens beslutning om ikke indlede en procedure til konstatering af et traktatbrud mod en medlemsstat.

Kommissionen er ikke forpligtet til at indlede en procedure i henhold til traktatens artikel 169, men har i denne henseende en skoensbefoejelse, hvilket indebaerer, at borgere ikke kan kraeve, at den indtager et bestemt standpunkt.

En fysisk eller juridisk person er heller ikke berettiget til at anlaegge annullationssoegsmaal til proevelse af Kommissionens beslutning om ikke at meddele en medlemsstat et direktiv eller en beslutning i henhold til traktatens artikel 90, stk. 3. Kommissionen har nemlig ikke nogen forpligtelse til at gribe ind i forbindelse med udoevelsen af disse befoejelser.

6. Faellesskabet kan kun ifalde ansvar i henhold til traktatens artikel 215, stk. 2, hvis en raekke betingelser er opfyldt, nemlig at der er indtraadt et tab, at der er aarsagsforbindelse mellem det paaberaabte tab og den adfaerd, der laegges institutionerne til last, og at denne adfaerd er retsstridig.

Med hensyn til tabet paahviler det sagsoegeren over for Faellesskabets retsinstanser at foere bevis for, at det tab, han haevder at have lidt, faktisk er indtraadt, og tabets omfang.