Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – særskilt undersøgelse af de forskellige registreringshindringer – fortolkning af registreringshindringerne i lyset af den almene interesse, der ligger til grund for hver af dem

(Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – tegn uden fornødent særpræg – den almene interesse, der ligger til grund for artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 – rækkevidde

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b)]

3. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – tegn uden fornødent særpræg – ordmærke, der er sammensat af flere bestanddele – hensyntagen til den relevante kundekreds’ helhedsindtryk af sammensætningen

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b)]

4. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – tegn uden fornødent særpræg – utilstrækkelig konstatering af, at der ikke foreligger et bestemt sprogligt eller kunstnerisk kreativitets- eller fantasiniveau, som begrundelse for at afvise, at tegnet har fornødent særpræg – varemærke, der ikke er beskrivende for de omhandlede varer og tjenesteydelser – Harmoniseringskontorets forpligtelse til at redegøre for grundene til, at varemærket ikke har fornødent særpræg

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b) og c)]

5. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, der mangler fornødent særpræg – ordkombinationen »SAT.2«

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

1. De registreringshindringer, der er opregnet i artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, er uafhængige af hinanden og kræver en særskilt efterprøvelse. Desuden skal de nævnte registreringshindringer fortolkes i lyset af den almene interesse, der ligger til grund for hver enkelt af dem. Den almene interesse, der tages i betragtning ved efterprøvelsen af de enkelte registreringshindringer, kan eller skal afspejle forskellige overvejelser, alt efter hvilken registreringshindring der er tale om.

(jf. præmis 25)

2. Den almene interesse, der ligger til grund for artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, som omhandler den registreringshindring, der angår et varemærkes manglende særpræg, vedrører hensynet til ikke utilbørligt at begrænse rådigheden over dette varemærke for andre erhvervsdrivende, der udbyder varer eller tjenesteydelser af den samme art som de varer eller tjenesteydelser, for hvilke varemærket søges registreret. I betragtning af omfanget af den beskyttelse, der tildeles et varemærke ved forordningen, er den almene interesse, der ligger til grund for den nævnte bestemmelse, endvidere åbenbart sammenfaldende med varemærkets grundlæggende funktion, der er at garantere oprindelsen af varen eller tjenesteydelsen, der er omfattet af varemærket, over for forbrugeren eller den endelige bruger, som dermed sættes i stand til uden risiko for forveksling at adskille varen eller tjenesteydelsen fra varer eller tjenesteydelser med en anden oprindelse.

Det kriterium, hvorefter varemærker, der er egnede til at blive anvendt almindeligt i omsætningen til at præsentere de berørte varer eller tjenesteydelser, ikke kan registreres, har derimod ikke betydning for, hvordan artikel 7, stk. 1, litra b), skal fortolkes; dette kriterium er relevant inden for rammerne af forordningens artikel 7, stk. 1, litra c). Den betragtning, at bestemmelsen i artikel 7, stk. 1, litra b), forfølger et mål af almen interesse, som kræver, at de tegn, som den omhandler, kan bruges frit af alle, undlader desuden at tage hensyn til kriteriet om den offentlige interesse, der er nævnt ovenfor.

(jf. præmis 23, 26, 27 og 36)

3. Ved vurderingen af, om et varemærke har fornødent særpræg i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, og for så vidt angår et varemærke, der er sammensat af ord eller et ord og et tal, kan der foretages en delvis efterprøvelse af disse ords eller bestanddeles særpræg hver for sig, men spørgsmålet, om varemærket har særpræg, afhænger under alle omstændigheder af en efterprøvelse af helhedsindtrykket. Det forhold alene, at hvert af disse elementer taget hver for sig mangler fornødent særpræg, udelukker ikke, at den kombination, som de udgør, kan have fornødent særpræg.

Der foreligger en urigtig fortolkning af den nævnte bestemmelse, såfremt vurderingen af, om en ordkombination, der er sammensat af flere bestanddele, har fornødent særpræg, i det væsentligste foretages ved hjælp af en separat efterprøvelse af hver af ordkombinationens bestanddele, og hvorved afgørelsen støttes på den formodning, at bestanddele, der isoleret betragtet ikke har fornødent særpræg, såfremt de kombineres, ikke kan få dette, og ikke på gennemsnitsforbrugerens helhedsindtryk af ordkombinationen, og såfremt det samlede indtryk, som ordkombinationen giver, kun efterprøves subsidiært, således at det undlades at tillægge oplysninger, såsom at der foreligger et fantasifuldt element – som skal tages i betragtning ved denne efterprøvelse – nogen som helst betydning.

(jf. præmis 28, 29 og 35)

4. Registreringen af et tegn som EF-varemærke afhænger ikke af, at der kan fastslås et bestemt sprogligt eller kunstnerisk kreativitets- eller fantasiniveau fra varemærkeindehaverens side. Det er tilstrækkeligt, at varemærket sætter den relevante kundekreds i stand til at kunne identificere de beskyttede varers eller tjenesteydelsers oprindelse og at adskille dem fra andre virksomheders varer eller tjenesteydelser.

Hvis et varemærke, som ikke omfattes af registreringshindringerne i artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94, ikke desto mindre mangler fornødent særpræg i henhold til samme bestemmelses litra b), skal Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) således redegøre for grundene til, at det er af den opfattelse, at varemærket ikke har fornødent særpræg.

I den forbindelse viser den på et givet område hyppige anvendelse af varemærker, der er sammensat af en ord- og en talbestanddel, at denne form for kombinationer i princippet ikke kan anses for at mangle fornødent særpræg.

(jf. præmis 41, 42 og 44)

5. Ganske vist er ordkombinationen »SAT.2«, der er ansøgt registreret som EF-varemærke for følgende tjenesteydelser i klasse 38 og 41 i Nice-arrangementet

– klasse 38: »Distribution af radio- og fjernsynsudsendelser/-programmer via trådløse eller kabelforbundne netværk; udsendelse af film-, fjernsyns-, radio-, videotex-, videotekstprogrammer og -udsendelser; formidling og overdragelse af adgangstilladelser til brugere af forskellige kommunikationsnetværk; telekommunikationsvirksomhed; indsamling, levering og transmission af nyheder, pressemeddelelser og markedsundersøgelsesdata (også elektronisk formidling og/eller via computere); transmission af lyd og billede via satellit; formidling af tv-abonnementstjenester (betalings-tv), inklusive videoondemand, også for tredjemand som digital platform; telekommunikationsvirksomhed; formidling af information til tredjemand; udbredelse af information via trådløse eller ledningsforbundne netværk; online-tjenester og -udsendelse, nemlig transmission af information og nyheder, inklusive e-mail; drift af netværker til overførsel af meddelelser, billeder, tekst, tale, signaler og data; udsendelse af teleshoppingsudsendelser«

– klasse 41: »Produktion, reproduktion, fremførelse og udlejning af film, video- og andre fjernsynsprogrammer; organisering og gennemførelse af show-, quiz- og musikarrangementer samt organisering af konkurrencer inden for sport og underholdningsvirksomhed, også til optagelse eller som livetransmission i radio eller på fjernsyn; produktion af reklameudsendelser til fjernsyn og radio, inklusive tilsvarende udsendelser med konkurrencer; produktion af film-, fjernsyns-, radio-, videotex- og videotekstprogrammer og -udsendelser, radio- og fjernsynsunderholdning; optagelse, transmission, lagring, redigering og gengivelse af lyd og billede; arrangering af radio- og fjernsynsudsendelser/-programmer; produktion af teleshoppingsudsendelser«

ikke usædvanlig, navnlig med hensyn til den opfattelse, som gennemsnitsforbrugeren kan have af tjenesteydelser fra kommunikationssektoren, og sammenstillingen af en ordbestanddel som »SAT« og tallet »2«, adskilt af et ».«, udtrykker ikke nogen særlig udpræget grad af opfindsomhed; imidlertid er disse omstændigheder ikke tilstrækkelige til at fastslå, at ordkombinationen mangler fornødent særpræg i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94.

(jf. præmis 40)