Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Præjudicielle spørgsmål - formaliteten - nødvendigheden af at give Domstolen tilstrækkelige oplysninger om sagens faktiske og retlige omstændigheder

(EF-traktaten, art. 177 (nu art. 234 EF))

2. Fællesskabsret - anvendelsesområde - sportsudøvelse som økonomisk virksomhed - omfattet

(EF-traktaten, art. 2 (efter ændring nu art. 2 EF))

3. Fri bevægelighed for personer - arbejdstagere - traktatens bestemmelser - anvendelsesområde - sportsudøvelse - grænser

(EF-traktaten, art. 48 (efter ændring nu art. 39 EF))

4. Fri bevægelighed for personer - arbejdstagere - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - traktatens bestemmelser - anvendelsesområde - regler, hvis formål er at give kollektive bestemmelser for lønarbejde, men som ikke hidrører fra en offentlig myndighed - omfattet

(EF-traktaten, art. 48, 52 og 59 (efter ændring nu art. 39 EF, 43 EF og 49 EF))

5. Fri bevægelighed for personer - arbejdstagere - begreb - professionel sportsudøver, der er statsborger i en medlemsstat, som har indgået en arbejdskontrakt med en klub i en anden medlemsstat med henblik på at udøve lønnet beskæftigelse på denne medlemsstats område

(EF-traktaten, art. 48 (efter ændring nu art. 39 EF))

6. Fri bevægelighed for personer - arbejdstager - regler, som er fastsat af idrætsforbund i en medlemsstat, hvorefter professionelle sportsfolks, der kommer fra en anden medlemsstat, i visse kampe kun kan benyttes under overholdelse af transferfristerne - ulovligt, når ikke der findes objektive hensyn

(EF-traktaten, art. 48 (efter ændring nu art. 39 EF))

Sammendrag

1. For at opnå en fortolkning af fællesskabsretten, som den nationale ret kan bruge, er det påkrævet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstændigheder og de regler, som de forelagte spørgsmål hænger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spørgsmål. Disse krav gælder ganske særligt på visse områder, som f.eks. konkurrencerettens, der er karakteriseret ved komplekse faktiske og retlige forhold. De i forelæggelsesbeslutningerne indeholdte spørgsmål tjener ikke blot til at sætte Domstolen i stand til at give hensigtsmæssige svar, men de skal også give medlemsstaternes regeringer samt andre berørte parter mulighed for at afgive indlæg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen. Det påhviler Domstolen at overvåge, at denne mulighed bevares, når henses til, at det i henhold til ovennævnte bestemmelse kun er forelæggelsesbeslutningerne, der meddeles de pågældende parter.

( jf. præmis 22 og 23 )

2. I betragtning af Fællesskabets mål henhører sportsudøvelse under fællesskabsretten, for så vidt der er tale om en økonomisk virksomhed i traktatens artikel 2's forstand (efter ændring nu artikel 2 EF). Dette gælder for professionelle basketballspilleres virksomhed, når de udfører en lønnet arbejdsydelse eller en tjenesteydelse mod vederlag, og den nævnte virksomhed er reel og faktisk og ikke af en sådan art, at den fremstår som rent marginal eller supplerende.

( jf. præmis 32, 43 og 44 )

3. Traktatens bestemmelser om personers frie bevægelighed står ikke i vejen for en regulering eller praksis på sportsområdet, der af ikke-økonomiske grunde udelukker fremmede spillere fra visse kampe som følge af disse kampes særlige karakter og rammer, hvorfor de udelukkende vedrører sporten som sådan, som f.eks. ved kampe mellem landshold fra forskellige lande. Denne indskrænkning i anvendelsesområdet for de omhandlede bestemmelser må imidlertid begrænses til, hvad dens formål kræver, og kan ikke påberåbes til støtte for at udelukke en hel sportsart fra traktatens anvendelsesområde.

( jf. præmis 34 )

4. Fællesskabsbestemmelserne om fri bevægelighed for personer og tjenesteydelser gælder ikke alene for offentlige myndigheders retsakter, men tillige for andre former for regler, hvis formål er at give kollektive bestemmelser for lønarbejde og tjenesteydelser. Afskaffelsen mellem medlemsstaterne af hindringerne for den frie bevægelighed for personer og den frie udveksling af tjenesteydelser ville nemlig blive truet, hvis afskaffelsen af nationale skranker blev modvirket af hindringer, som skyldes, at sammenslutninger eller organer, der ikke henhører under den offentlige ret, udøver deres retlige autonomi.

( jf. præmis 35 )

5. En professionel basketballspiller, der er statsborger i en medlemsstat, og som har indgået en arbejdskontrakt med en klub i en anden medlemsstat med henblik på at udøve lønnet beskæftigelse på denne medlemsstats område, søger altså en faktisk tilbudt stilling i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i traktatens artikel 48, stk. 3, litra a), og skal anses for arbejdstager i traktatens artikel 48's forstand (efter ændring nu artikel 39 EF)

( jf. præmis 46 )

6. Traktatens artikel 48 (efter ændring nu artikel 39 EF) er til hinder for anvendelse af regler, der er vedtaget af idrætsforbund i en medlemsstat, og som forbyder en basketballklub at sætte spillere fra andre medlemsstater på holdet i kampe om de nationale mesterskaber, når transferen af den pågældende spiller er sket efter en bestemt dato, og såfremt denne dato ligger forud for den dato, der gælder for transfer af spillere fra visse tredjelande, medmindre objektive hensyn, der udelukkende vedrører sporten som sådan, eller som beror på eksisterende forskelle mellem den situation, som spillere fra forbund i den europæiske zone respektivt fra forbund uden for denne zone befinder sig i, kan retfærdiggøre en sådan forskel i behandlingen.

( jf. præmis 60 og domskonkl. )