Sag C-394/12

Shamso Abdullahi

mod

Bundesasylamt

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Asylgerichtshof)

»Præjudiciel forelæggelse — det fælles europæiske asylsystem — forordning (EF) nr. 343/2003 — afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning — kontrol med overholdelsen af ansvarlighedskriterierne for behandlingen af en asylansøgning — rækkevidden af domstolsprøvelsen«

Sammendrag – Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. december 2013

Grænsekontrol, asyl og indvandring – asylpolitik – kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning – forordning nr. 343/2003 – fortolkningsmetode – domstolsprøvelse – rækkevidde – ansøgerens klage over, at den medlemsstat, hvori vedkommende først indrejste, har accepteret at overtage sagsbehandlingen – betingelser – systemmæssige mangler ved asylproceduren og modtagelsesforholdene for asylansøgere i denne medlemsstat – reel risiko for at blive undergivet umenneskelig eller nedværdigende behandling

(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 4; Rådets forordning nr. 343/10, art. 10, og art. 19, stk. 2)

Artikel 19, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18. februar 2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne, skal fortolkes således, at i det tilfælde, hvor en medlemsstat har accepteret at overtage en asylansøger på grundlag af kriteriet i artikel 10, stk. 1, i nævnte forordning, dvs. som den medlemsstat, hvori asylansøgeren først indrejste på Unionens område, kan denne ansøger kun bestride valget af dette kriterium ved at påberåbe sig, at systemmæssige mangler ved asylproceduren og modtagelsesforholdene for asylansøgere i denne medlemsstat giver alvorlig grund til at antage, at den pågældende vil blive udsat for en reel risiko for at blive undergivet umenneskelig eller nedværdigende behandling som omhandlet i artikel 4 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

Hvad angår rækkevidden af prøvelsen i artikel 19, stk. 2, i forordning nr. 343/2003 skal denne forordning ikke alene fortolkes i forhold til bestemmelsernes ordlyd, men ligeledes på baggrund af dens almindelige opbygning, dens formål og den sammenhæng, hvori den indgår, bl.a. den udvikling, som den har undergået i tilknytning til det system, den er en del af.

(jf. præmis 51-62 og domskonkl.)

Sag C-394/12

Shamso Abdullahi

mod

Bundesasylamt

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Asylgerichtshof)

»Præjudiciel forelæggelse — det fælles europæiske asylsystem — forordning (EF) nr. 343/2003 — afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning — kontrol med overholdelsen af ansvarlighedskriterierne for behandlingen af en asylansøgning — rækkevidden af domstolsprøvelsen«

Sammendrag – Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. december 2013

Grænsekontrol, asyl og indvandring — asylpolitik — kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning — forordning nr. 343/2003 — fortolkningsmetode — domstolsprøvelse — rækkevidde — ansøgerens klage over, at den medlemsstat, hvori vedkommende først indrejste, har accepteret at overtage sagsbehandlingen — betingelser — systemmæssige mangler ved asylproceduren og modtagelsesforholdene for asylansøgere i denne medlemsstat — reel risiko for at blive undergivet umenneskelig eller nedværdigende behandling

(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 4; Rådets forordning nr. 343/10, art. 10, og art. 19, stk. 2)

Artikel 19, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18. februar 2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne, skal fortolkes således, at i det tilfælde, hvor en medlemsstat har accepteret at overtage en asylansøger på grundlag af kriteriet i artikel 10, stk. 1, i nævnte forordning, dvs. som den medlemsstat, hvori asylansøgeren først indrejste på Unionens område, kan denne ansøger kun bestride valget af dette kriterium ved at påberåbe sig, at systemmæssige mangler ved asylproceduren og modtagelsesforholdene for asylansøgere i denne medlemsstat giver alvorlig grund til at antage, at den pågældende vil blive udsat for en reel risiko for at blive undergivet umenneskelig eller nedværdigende behandling som omhandlet i artikel 4 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

Hvad angår rækkevidden af prøvelsen i artikel 19, stk. 2, i forordning nr. 343/2003 skal denne forordning ikke alene fortolkes i forhold til bestemmelsernes ordlyd, men ligeledes på baggrund af dens almindelige opbygning, dens formål og den sammenhæng, hvori den indgår, bl.a. den udvikling, som den har undergået i tilknytning til det system, den er en del af.

(jf. præmis 51-62 og domskonkl.)