Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - faellesskabsbestemmelser - sagligt anvendelsesomraade - ydelse ved arbejdsloeshed - begreb - engangsydelse med et beloeb, der alene bestemmes af modtagerens alder, og som pligtmaessigt skal tilbagebetales i tilfaelde af nyt arbejdsforhold hos den tidligere arbejdsgiver - ikke omfattet

[Raadets forordning nr. 1408/71, art. 4, stk. 1, litra g)]

2 Fri bevaegelighed for personer - arbejdstagere - ligebehandling - sociale fordele - begreb - engangsydelse til arbejdstagere i landbruget, der ikke laengere er beskaeftiget som foelge af nedlaeggelse af deres tidligere arbejdsgivers landbrugsjord - omfattet

(Raadets forordning nr. 1612/68, art. 7, stk. 2)

3 Fri bevaegelighed for personer - arbejdstagere - ligebehandling - sociale fordele - national lovgivning med krav om bopael paa det nationale omraade som betingelse for at yde en social fordel - ulovligt

(Raadets forordning nr. 1612/68, art. 7, stk. 2)

Sammendrag

4 Forordning nr. 1408/71, som aendret og ajourfoert ved forordning nr. 2001/83, finder ikke anvendelse paa en godtgoerelsesordning som den i hovedsagen omtvistede, hvorefter arbejdstagere i landbruget, hvis arbejdskontrakt er ophoert som foelge af deres tidligere arbejdsgivers nedlaeggelse af landbrugsjord, har ret til en engangsydelse - et tillaeg til ydelserne ved arbejdsloeshed ifoelge den nationale sociale sikringsordning - hvis stoerrelse alene afhaenger af modtagerens alder, og som skal tilbagebetales, saafremt modtageren paa ny ansaettes af sin tidligere arbejdsgiver inden for en periode paa tolv maaneder efter ophoeret af arbejdskontrakten. En ydelse ved arbejdsloeshed efter betydningen i artikel 4, stk. 1, litra g), i forordning nr. 1408/71 kan kun antages at foreligge, naar ydelsen har til formaal at erstatte arbejdsloen, der er bortfaldet som foelge af arbejdsloeshed, og at bidrage til den arbejdsloeses underhold.

5 En ydelse, der udbetales som en engangsydelse til arbejdstagere i landbruget, hvis arbejdskontrakt er ophoert som foelge af deres tidligere arbejdsgivers nedlaeggelse af landbrugsjord, maa betegnes som en social fordel i den forstand, hvori udtrykket anvendes i artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 1612/68 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet, da retten til en saadan ydelse er indholdsmaessigt forbundet med modtagernes objektive status som arbejdstagere.

6 En medlemsstat kan ikke goere tildeling af en social fordel i artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 1612/68's forstand betinget af, at modtagerne af fordelen har bopael paa denne stats nationale omraade. En national retsforskrift maa, medmindre den er objektivt begrundet og staar i rimeligt forhold til det tilstraebte formaal, anses for at medfoere indirekte forskelsbehandling, naar den efter selve sin karakter er egnet til i hoejere grad at beroere vandrende end indenlandske arbejdstagere og dermed risikerer navnlig at stille de vandrende arbejdstagere ringere. Dette er tilfaeldet med en bopaelsbetingelse som den i hovedsagen omtvistede, der lettere opfyldes af de indenlandske arbejdstagere end af arbejdstagerne fra de andre medlemsstater.