ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sag C-98/07

Nordania Finans A/S og BG Factoring A/S

mod

Skatteministeriet

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Højesteret)

»Sjette momsdirektiv — artikel 19, stk. 2 — beregning af pro rata-satsen for fradraget — udelukkelse af det omsætningsbeløb, som vedrører levering af investeringsgoder benyttet af den afgiftspligtige person i hans virksomhed — begrebet »investeringsgoder benyttet af den afgiftspligtige person i hans virksomhed« — køretøjer, der erhverves af et leasingselskab med henblik på udlejning og herefter salg efter leasingkontraktens udløb«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat Y. Bot fremsat den 13. december 2007 I - 1283

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 6. marts 2008 I - 1299

Sammendrag af dom

Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – fradrag for indgående afgift

(Rådets direktiv 77/388, art. 19, stk. 2)

Artikel 19, stk. 2, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter skal fortolkes således, at begrebet »investeringsgoder benyttet af den afgiftspligtige person i hans virksomhed« ikke omfatter køretøjer, som en leasingvirksomhed erhverver med henblik på dels udlejning, dels videresalg ved leasingkontrakternes ophør, eftersom salget af disse køretøjer ved disse kontrakters ophør er en integrerende del af denne virksomheds sædvanlige økonomiske virksomhed.

For den afgiftspligtige person indebærer erhvervelsen og det efterfølgende videresalg nemlig almindelig anvendelse af goder og tjenesteydelser til blandet brug. Da dette salg således er omfattet af den afgiftspligtige persons almindelige og afgiftspligtige virksomhed, skal omsætningsbeløbet, der er knyttet dertil, tages i betragtning ved beregningen af pro rata-satsen for fradraget, for at dette beløb bedst muligt kan afspejle den del af brugen af goder og tjenesteydelser til blandet brug, der anvendes til denne virksomhed, idet formålet med det fælles merværdiafgiftssystems neutralitet ellers ville blive tilsidesat. Hvis videresalget efter udløbet af leasingkontrakter af de køretøjer, som var omfattet af disse kontrakter, har karakter af almindelig virksomhed for den berørte afgiftspligtige person, der driver denne virksomhed professionelt og systematisk, vil det være i modstrid med formålet om neutralitet, hvis denne afgiftspligtige person ikke faktisk befries for den del af merværdiafgiften, der hviler på de fællesomkostninger, der er knyttet til gennemførelsen af dette salg og således har tjent til udøvelsen af den sædvanlige afgiftspligtige virksomhed.

(jf. præmis 25, 26 og 36 samt domskonkl.)
Artikel 3, stk. 2 og 4, og artikel 10, stk. 1, i direktiv 2002/21 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, sammenholdt med rammedirektivets 11. betragtning, skal fortolkes således, at tildelingen af nationale nummerressourcer og disponeringen af de nationale nummerplaner skal anses for reguleringsopgaver. Medlemsstaterne har ikke pligt til at tildele disse forskellige opgaver til forskellige nationale tilsynsmyndigheder.

Artikel 10, stk. 1, og artikel 3, stk. 2, 4 og 6, i direktiv 2002/21 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at beføjelsen til at tildele nationale nummerressourcer og forvalte nationale nummerplaner samtidig tildeles flere forskellige, uafhængige tilsynsmyndigheder, såfremt tildelingen af opgaver offentliggøres på en let tilgængelig måde og meddeles Kommissionen.

(jf. præmis 27 og domskonkl. 2)
1)

Dommen afsagt den 14. november 2006 af Retten i Første Instans, Neirinck mod Kommissionen (sag T-494/04), ophæves, for så vidt som Retten forkastede påstanden om den tilsidesættelse af begrundelsespligten, som Kommissionens afgørelse af 27. april 2004, hvorved appellanten blev underrettet om, at hun ikke havde bestået den mundtlige prøve i forbindelse med ansættelsesproceduren for kontraktansatte for stillingen som jurist i OIB’s afdeling for bygningspolitik som kontraktansat, er behæftet med.
Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 26. februar 2008 — Kommissionen mod Luxembourg

(sag C-273/07)

»Traktatbrud — direktiv 2005/51/EF — offentlige kontrakter — fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 9)

2. Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktivet — tilsidesættelse — begrundet i interne forhold — ikke tilladt (art. 226 EF) (jf. præmis 10)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Kommissionens direktiv 2005/51/EF af 7. september 2005 om ændring af bilag XX til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF og bilag VIII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF om offentlige kontrakter (EUT L 257, s. 127).

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2005/51/EF af 7. september 2005 om ændring af bilag XX til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF og bilag VIII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF om offentlige kontrakter, idet det ikke har vedtaget de nødvendige bestemmelser for at efterkomme direktivet.

2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 26. februar 2008 — Kommissionen mod Luxembourg

(sag C-273/07)

»Traktatbrud — direktiv 2005/51/EF — offentlige kontrakter — fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 9)

2. Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktivet — tilsidesættelse — begrundet i interne forhold — ikke tilladt (art. 226 EF) (jf. præmis 10)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Kommissionens direktiv 2005/51/EF af 7. september 2005 om ændring af bilag XX til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF og bilag VIII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF om offentlige kontrakter (EUT L 257, s. 127).

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2005/51/EF af 7. september 2005 om ændring af bilag XX til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF og bilag VIII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF om offentlige kontrakter, idet det ikke har vedtaget de nødvendige bestemmelser for at efterkomme direktivet.
Selv om en aftale mellem en offentlig myndighed — et selskab til udvikling og opgradering af en lufthavn — og en luftfragtsvirksomhed, der fastsætter et vist antal anlægsarbejder vedrørende ændring af denne lufthavns infrastruktur med henblik på brug 24 timer i døgnet og 365 dage om året, ikke er et projekt i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, påhviler det den forelæggende ret at afgøre, hvorvidt en sådan aftale indeholder en tilladelse som nævnt i dette direktivs artikel 1, stk. 2. Det skal i denne forbindelse efterprøves, hvorvidt denne tilladelse indgår i en procedure i flere led, der indeholder en grundlæggende afgørelse samt gennemførelsesafgørelser, og hvorvidt der skal tages hensyn til den kumulative virkning af flere projekter, hvis virkning på miljøet skal vurderes i sin helhed.

Bestemmelserne i punkt 12 i bilag II til direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet — som nævner »[æ]ndring af projekter i bilag I«, sammenholdt med bestemmelserne i punkt 7 i bilag I, som omhandler »[a]nlæg af […] lufthavne med en start- og landingsbane på 2100 m og derover« — omfatter i deres oprindelige affattelse ligeledes arbejder til ændring af en eksisterende lufthavns infrastruktur uden en forlængelse af start- og landingsbanen, så længe de bl.a. som følge af deres karakter, omfang og kendetegn kan anses for en ændring af selve lufthavnen. Dette er navnlig tilfældet med hensyn til arbejder, der skal udvide lufthavnens virksomhed og flytrafikken væsentligt. Det påhviler den forelæggende ret at sikre, at de kompetente myndigheder har foretaget en korrekt vurdering af, om de i hovedsagen omhandlede arbejder skulle underkastes en vurdering af deres indvirkning på miljøet.

Direktiv 85/337’s anvendelsesområde er nemlig vidt og dets formål meget bredt. I denne henseende ville det være i strid med selve dette direktivs formål, hvis arbejder til forbedring eller udvidelse af infrastrukturen inden for en allerede anlagt lufthavn faldt uden for anvendelsesområdet for bilag II til direktivet med den begrundelse, at bilag I til dette direktiv omhandler »anlæg af lufthavne« og ikke »lufthavne« som sådan. En sådan fortolkning ville nemlig gøre det muligt at unddrage alle ændringsarbejder, der udføres på en allerede eksisterende lufthavn — uanset omfanget af disse arbejder — fra de forpligtelser, der følger af direktiv 85/337, og ville således på dette punkt tømme bilag II til direktivet for ethvert indhold.

(jf. præmis 32, 33 og 40 samt domskonkl. 2)
1)

Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv.
Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 21. februar 2008 — Kommissionen mod Irland

(sag C-211/07)

»Traktatbrud — ukorrekt gennemførelse — direktiv 84/5/EØF — artikel 1, stk. 4 — lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer — betingelser for udelukkelse af erstatning til passagerer i et motorkøretøj, der ikke er forsikret«

Tilnærmelse af lovgivningerne — lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer — direktiv 84/5 (Rådets direktiv 84/5, art. 1, stk. 4, tredje afsnit) (jf. præmis 14)

Angående

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 1, stk. 4, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT L 8, s. 17) — erstatning for skader forvoldt af køretøjer, der ikke er tilstrækkeligt forsikrede — betingelser for udelukkelse, som går videre end de betingelser, der er fastsat i direktivet.

Konklusion

1) Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1, stk. 4, tredje afsnit, i Rådets direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, idet det har opretholdt artikel 5, stk. 2 og 3, i aftalen om forsikring af motorkøretøjer (Motor Insurance Agreement), der blev indgået den 31. maj 2004 mellem den irske transportminister og Motor Insurers’ Bureau of Ireland.

2) Irland betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 21. februar 2008 — Kommissionen mod Irland

(sag C-211/07)

»Traktatbrud — ukorrekt gennemførelse — direktiv 84/5/EØF — artikel 1, stk. 4 — lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer — betingelser for udelukkelse af erstatning til passagerer i et motorkøretøj, der ikke er forsikret«

Tilnærmelse af lovgivningerne — lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer — direktiv 84/5 (Rådets direktiv 84/5, art. 1, stk. 4, tredje afsnit) (jf. præmis 14)

Angående

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 1, stk. 4, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT L 8, s. 17) — erstatning for skader forvoldt af køretøjer, der ikke er tilstrækkeligt forsikrede — betingelser for udelukkelse, som går videre end de betingelser, der er fastsat i direktivet.

Konklusion

1) Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1, stk. 4, tredje afsnit, i Rådets direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, idet det har opretholdt artikel 5, stk. 2 og 3, i aftalen om forsikring af motorkøretøjer (Motor Insurance Agreement), der blev indgået den 31. maj 2004 mellem den irske transportminister og Motor Insurers’ Bureau of Ireland.
Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 14. februar 2008 — Kommissionen mod Spanien

(sag C-58/07)

»Traktatbrud — direktiv 2003/110/EF — bistand ved gennemrejse i forbindelse med udsendelse med fly — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Traktatbrud — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 7)

2. Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktivet — undladelse — begrundet i interne forhold — ikke tilladt (art. 226 EF) (jf. præmis 8)

3. Institutionernes retsakter — direktiver — medlemsstaternes gennemførelse (art. 249, stk. 3, EF) (jf. præmis 11 og 13)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Rådets direktiv 2003/110/EF af 25. november 2003 om bistand ved gennemrejse i forbindelse med udsendelse med fly (EUT L 321, s. 26).

Konklusion

1) Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2003/110/EF af 25. november 2003 om bistand ved gennemrejse i forbindelse med udsendelse med fly, idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.

2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 14. februar 2008 — Kommissionen mod Spanien

(sag C-58/07)

»Traktatbrud — direktiv 2003/110/EF — bistand ved gennemrejse i forbindelse med udsendelse med fly — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Traktatbrud — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 7)

2. Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktivet — undladelse — begrundet i interne forhold — ikke tilladt (art. 226 EF) (jf. præmis 8)

3. Institutionernes retsakter — direktiver — medlemsstaternes gennemførelse (art. 249, stk. 3, EF) (jf. præmis 11 og 13)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Rådets direktiv 2003/110/EF af 25. november 2003 om bistand ved gennemrejse i forbindelse med udsendelse med fly (EUT L 321, s. 26).

Konklusion

1) Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2003/110/EF af 25. november 2003 om bistand ved gennemrejse i forbindelse med udsendelse med fly, idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 31. januar 2008 — Kommissionen mod Sverige

(sag C-259/07)

»Traktatbrud — direktiv 2005/51/EF — offentlige kontrakter — fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktiver — traktatbrud ubestridt (art. 226 EF) (jf. præmis 8-10 og domskonkl.)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Kommissionens direktiv 2005/51/EF af 7. september 2005 om ændring af bilag XX til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF og bilag VIII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF om offentlige kontrakter (EUT L 257, s. 127).

Konklusion

1) Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2005/51/EF af 7. september 2005 om ændring af bilag XX til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF og bilag VIII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF om offentlige kontrakter, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv.

2) Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 31. januar 2008 — Kommissionen mod Sverige

(sag C-259/07)

»Traktatbrud — direktiv 2005/51/EF — offentlige kontrakter — fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktiver — traktatbrud ubestridt (art. 226 EF) (jf. præmis 8-10 og domskonkl.)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Kommissionens direktiv 2005/51/EF af 7. september 2005 om ændring af bilag XX til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF og bilag VIII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF om offentlige kontrakter (EUT L 257, s. 127).

Konklusion

1) Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2005/51/EF af 7. september 2005 om ændring af bilag XX til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF og bilag VIII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF om offentlige kontrakter, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv.
1)

Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, idet den ikke for hvert vandområdedistrikt, der ligger inden for dens område, har foretaget en analyse af dets karakteristika, en vurdering af menneskelige aktiviteters indvirkning på overfladevandets og grundvandets tilstand samt en økonomisk analyse af vandanvendelsen i overensstemmelse med de tekniske specifikationer i bilag II og III til direktivet, og sine forpligtelser i henhold til direktivets artikel 15, stk. 2, idet den ikke har forelagt sammenfattende rapporter om de i henhold til artikel 5 krævede analyser.
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 31. januar 2008 — Angelidis mod Parlamentet

(sag C-103/07 P)

»Appel — tjenestemænd — bedømmelsesrapport — eneste bedømmer — betingelser — høring af den tidligere direkte overordnede — ingen ændring af placering — begrundelse — annullationssøgsmål — erstatningssøgsmål«

1. Tjenestemænd — bedømmelse — bedømmelsesrapport — udfærdigelse — system indført af Parlamentet (tjenestemandsvedtægten, art. 43) (jf. præmis 35, 37, 38 og 40)

2. Appel — anbringender — urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder — afvisning — Domstolens prøvelse af de fremlagte beviser — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 45 og 46)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 5. december 2006, Angelidis mod Parlamentet (sag T-416/03), hvorved Retten ikke gav appellanten medhold i hans søgsmål med påstand om dels annullation af hans bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. januar til den 31. december 2001, dels erstatning for det tab, han skulle have lidt både som følge af de påståede uregelmæssigheder ved den anfægtede bedømmelsesrapport og som følge af den forsinkede udfærdigelse heraf.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Angel Angelidis bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Parlamentets omkostninger.

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 31. januar 2008 — Angelidis mod Parlamentet

(sag C-103/07 P)

»Appel — tjenestemænd — bedømmelsesrapport — eneste bedømmer — betingelser — høring af den tidligere direkte overordnede — ingen ændring af placering — begrundelse — annullationssøgsmål — erstatningssøgsmål«

1. Tjenestemænd — bedømmelse — bedømmelsesrapport — udfærdigelse — system indført af Parlamentet (tjenestemandsvedtægten, art. 43) (jf. præmis 35, 37, 38 og 40)

2. Appel — anbringender — urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder — afvisning — Domstolens prøvelse af de fremlagte beviser — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 45 og 46)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 5. december 2006, Angelidis mod Parlamentet (sag T-416/03), hvorved Retten ikke gav appellanten medhold i hans søgsmål med påstand om dels annullation af hans bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. januar til den 31. december 2001, dels erstatning for det tab, han skulle have lidt både som følge af de påståede uregelmæssigheder ved den anfægtede bedømmelsesrapport og som følge af den forsinkede udfærdigelse heraf.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 31. januar 2008 — Kommissionen mod Frankrig

(sag C-147/07)

»Traktatbrud — direktiv 80/778/EØF og 98/83/EF — kvaliteten af drikkevand — maksimal nitrat- og pesticidkoncentration — ukorrekt anvendelse«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 14)

2. Traktatbrudssøgsmål — sagens genstand — fastlæggelse under den administrative procedure (art. 226 EF) (jf. præmis 18 og 19)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme artikel 4 i Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand (EFT L 330, s. 32) — overskridelse i visse departementer af kemiske parametre fastsat i bilag I, del B, til direktiv 98/83 — nitrater og pesticider.

Konklusion

1) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til bestemmelserne i Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand, idet den ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkomme dette direktivs artikel 4.

2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 31. januar 2008 — Kommissionen mod Frankrig

(sag C-147/07)

»Traktatbrud — direktiv 80/778/EØF og 98/83/EF — kvaliteten af drikkevand — maksimal nitrat- og pesticidkoncentration — ukorrekt anvendelse«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 14)

2. Traktatbrudssøgsmål — sagens genstand — fastlæggelse under den administrative procedure (art. 226 EF) (jf. præmis 18 og 19)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme artikel 4 i Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand (EFT L 330, s. 32) — overskridelse i visse departementer af kemiske parametre fastsat i bilag I, del B, til direktiv 98/83 — nitrater og pesticider.

Konklusion

1) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til bestemmelserne i Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand, idet den ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkomme dette direktivs artikel 4.