ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Artikel 13, punkt A, stk. 1, litra m), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at den i forbindelse med personer, der deltager i sport, ligeledes omfatter tjenesteydelser, der præsteres til juridiske personer og sammenslutninger, der ikke har selskabsform, forudsat — hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve — at disse tjenesteydelser præsteres i nær tilknytning til udøvelse af sporten og er uomgængeligt nødvendige for udførelsen heraf, at de præsteres af organer, som ikke arbejder med gevinst for øje, og at de personer, som faktisk er berettiget til at modtage disse tjenesteydelser, er personer, som deltager i sport.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/5

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 23. oktober 2008 — Finanzamt für Körperschaften III in Berlin mod Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-157/07) (1)

(Etableringsfrihed - aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) - skattelovgivning - skattemæssig behandling af underskud lidt af et fast driftssted, der er beliggende i en EØS-medlemsstat, og som tilhører et selskab, der har sit vedtægtsmæssige hjemsted i en medlemsstat i Den Europæiske Union)

(2008/C 313/08)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Finanzamt für Körperschaften III in Berlin

Sagsøgt: Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af artikel 31 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EFT 1994 L 1, s. 1) — dobbeltbeskatningsoverenskomst, i henhold til hvilken fortjeneste fra et fast driftssted beskattes i det faste driftssteds etableringsstat — fradrag af det faste driftssteds underskud i moderselskabets skattepligtige overskud — den omstændighed, at det ikke er muligt for det faste driftssted at fremførte underskuddet til et efterfølgende skatteår — medregning på ny af det samlede fradrag for underskuddene i det faste driftssted i moderselskabets hjemstat

Konklusion

Artikel 31 i aftalen om det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992 er ikke til hinder for en national beskatningsordning, hvorefter der kan tages hensyn til det underskud, der er lidt af et fast driftssted i en anden medlemsstat end den, hvori det selskab, det tilhører, har hjemsted, med henblik på beregningen af selskabets indkomstskat, men hvorefter underskuddet senere, når det faste driftssted oppebærer overskud, atter i skattemæssig henseende skal medregnes, når det i den stat, hvor dette faste driftssted er beliggende, ikke er muligt at fremføre underskud, som er lidt af et fast driftssted, der tilhører et selskab, der har hjemsted i en anden medlemsstat, og når en sådan enheds indkomst i henhold til en overenskomst til undgåelse af dobbeltbeskatning, der er indgået mellem de to omhandlede stater, er fritaget for skat i den stat, hvor det selskab, det tilhører, har sit hjemsted.

(1) EUT C 129 af 9.6.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/10

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 25. september 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-368/07) (1)

(Traktatbrud - direktiv 2000/59/EF - modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe - manglende fastsættelse og gennemførelse af planer for affaldsmodtagelse og håndtering for alle havne)

(2008/C 301/18)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved K. Simonsson og E. Montaguti, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved I.M. Braguglia, som befuldmægtiget og avocats G. Fiengo og F. Arena)

Sagens genstand

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af alle de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/59/EF af 27. november 2000 om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe (EFT L 332, s. 81)

Konklusion

1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 1, og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/59/EF af 27. november 2000 om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe, idet den ikke for hver italiensk havn har udarbejdet og vedtaget planer for modtagelse og behandling af affald.

2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 223 af 22.9.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/10

Domstolens dom (Første Afdeling) af 2. oktober 2008 — Nicole Hassett mod South Eastern Health Board; procesdeltager: Cheryl Doherty mod North Western Health Board (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court — Irland)

(Sag C-372/07) (1)

(Retternes kompetence - forordning (EF) nr. 44/2001 - artikel 22, nr. 2 - tvister vedrørende gyldigheden af beslutninger truffet af selskabsorganer - enekompetence for domstolene i den stat, hvor selskabet har hjemsted - interesseorganisation for læger)

(2008/C 301/19)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Nicole Hassett og Cheryl Doherty

Sagsøgte: South Eastern Health Board og North Western Health Board

Procesdeltagere: Raymond Howard, Medical Defence Union Ltd, MDU Services Ltd og Brian Davidson

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supreme Court — fortolkning af artikel 22, nr. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT L 12, s. 1) — interesseorganisation for læger, i selskabsform, oprettet i henhold til lovgivningen i en medlemsstat, som yder bistand og skadesløsholdelse til de af dens medlemmer, som praktiserer i medlemsstaten og i en anden medlemsstat — bistand/skadesløsholdelse afhængig af en beslutning truffet af selskabets direktion ved udøvelse af et absolut skøn — anfægtelse af en beslutning om nægtelse af at yde bistand til eller skadesløsholde en læge, som praktiserer i en anden medlemsstat — enekompetence for retterne i den medlemsstat, hvor selskabet har hjemsted i medfør af forordningens artikel 22, nr. 2

Konklusion

Artikel 22, nr. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at et søgsmål som det i hovedsagen omhandlede, hvor en part gør gældende, at en beslutning truffet af et organ under et selskab tilsidesætter de rettigheder, som den nævnte part angiveligt har i medfør af dette selskabs vedtægter, ikke vedrører gyldigheden af beslutninger truffet af organer under et selskab som omhandlet i denne bestemmelse.

(1) EUT C 283 af 24.11.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/11

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 2. oktober 2008 — X B.V. mod Staatssecretaris van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden Den Haag (Nederlandene))

(Sag C-411/07) (1)

(Den fælles toldtarif - kombineret nomenklatur - tarifering - pos. 8541, 8542 og 8543 - optocouplers)

(2008/C 301/21)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

Parter i hovedsagen

Sagsøger: X B.V.

Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) — fortolkning af Kommissionens forordning (EF) nr. 1832/2002 af 1. august 2002 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 290, s. 1) — elektronisk optisk kredsløb, som udgør en integrerende del af en maskine, som er indpakket i plastik og indeholder en lysdiode (LED), en plastplade af flere lag, en fotodetektor og et forstærkerkredsløb, og som er bestemt til at blive indbygget i kommunikationsmateriel, computere, elektroniske forbrugsvarer og industrielle maskiner — KN-pos. 8541, 8542 og 8543

Konklusion

Den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1832/2002 af 1. august 2002, skal fortolkes således, at en optocoupler, uanset om den indeholder et forstærkerkredsløb, henhører under pos. 8541.

(1) EUT C 283 af 24.11.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/8

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 2. oktober 2008 — K-Swiss, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-144/07 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 2868/95 - frist for at anlægge sag ved Retten i Første Instans - afgørelse truffet af Harmoniseringskontoret - meddelelse pr. ekspresforsendelse - beregning af fristen for at anlægge sag)

(2008/C 301/14)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: K-Swiss, Inc. (ved avocat H.E. Hübner)

Den anden part i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved Mondéjar Ortuño, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 14. december 2006, sag T-14/06, K-Swiss mod KHIM, hvorved Retten afviste et søgsmål med påstand om annullation af en afgørelse truffet af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) — fristen for sagsanlæg — meddelelse pr. ekspresforsendelse — tidspunktet hvorfra fristen begynder at løbe

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) K-Swiss, Inc. betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 117 af 26.5.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/7

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 9. oktober 2008 — Marguerite Chetcuti mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-16/07 P) (1)

(Appel - personalesag - udvælgelsesprøve inden for institutionen - afslag på en ansøgning - adgangsbetingelser)

(2008/C 301/13)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Marguerite Chetcuti (ved avocat M.-A. Lucas)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Joris og K. Herrmann, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 8. november 2006 i sag T-357/04, Chetcuti mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af den af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøven trufne afgørelse af 22. juni 2004 om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning og af de retsakter, der fulgte efter udvælgelsesproceduren — tilsidesættelse af artikel 4, 27 og artikel 29, stk. 1, i tjenestemandsvedtægten, i den version, der var gældende indtil den 30. april 2004 — begrebet »intern udvælgelsesprøve« og det formål, der er tillagt ansættelsen, hvorefter det skal tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder »de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet« — adgang for hjælpeansatte

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Marguerite Chetcuti betaler appellens omkostninger.

(1) EUT C 82 af 14.4.2007.
1)

Artikel 20 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF skal fortolkes således, at bestemmelsen alene definerer medlemsstaternes forpligtelser for så vidt angår tredjeparters adgang og ikke tilslutning til transmissions- og distributionssystemerne for elektricitet, og at den ikke foreskriver, at den ordning for adgang til systemerne, som medlemsstaterne skal iværksætte, skal give de privilegerede kunder mulighed for frit at vælge hvilken type net, de ønsker at tilslutte sig.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 19/8

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 27. november 2008 — Metherma GmbH & Co. KG mod Hauptzollamt Düsseldorf (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-403/07) (1)

(Den fælles toldtarif - kombineret nomenklatur - tarifering - position 8101 og 8102 - knusning og sønderbrydning af »kun sintrede« stænger af wolfram eller molybdæn - ubearbejdet wolfram og molybdæn, herunder kun sintrede stænger - affald og skrot)

(2009/C 19/12)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Metherma GmbH & Co. KG

Sagsøgt: Hauptzollamt Düsseldorf

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256, s. 1) — ændring af toldposition for kun sintrede stænger af wolfram eller molybdæn, når stængerne knuses

Konklusion

Den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, skal i den affattelse, som fandt anvendelse i løbet af 2001, dvs. den, som følger af Kommissionens forordning (EF) nr. 2388/2000 af 13. oktober 2000 om ændring af bilag I til forordning nr. 2658/87, fortolkes således, at »kun sintrede« stænger af wolfram eller molybdæn henhører under dens underposition 8101 91 10, henholdsvis underposition 8102 91 10. Sådanne stænger, der skal anses for en ubearbejdet form af de pågældende metaller og ikke for varer heraf, kan ikke forarbejdes til skrot henhørende under underposition 8101 91 90, henholdsvis underposition 8102 91 90, i nævnte kombinerede nomenklatur ved at blive sønderbrudt eller knust.

(1) EUT C 283 af 24.11.2007.
3)

Under de i hovedsagen foreliggende omstændigheder — skal et gasanlæg, hvis formål er at frembringe produkter i luftform, i det konkrete tilfælde rågas, ved hjælp af varmebehandling af affald, kvalificeres som et »kombineret forbrændingsanlæg« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 3, nr. 5, i direktiv 2000/76 — er et kraftværk, der som tilskudsbrændsel udnytter den rågas, der er frembragt ved kombineret forbrænding af affald i et gasanlæg, hvilken rågas i vidt omfang erstatter fossilt brændsel, der ellers anvendes i produktionen, ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 19/6

Domstolens dom (Første Afdeling) af 4. december 2008 — Glencore Grain Rotterdam BV mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Hamburg — Tyskland)

(Sag C-391/07) (1)

(Forordning (EF) nr. 800/1999 - eksportrestitutioner for landbrugsprodukter - artikel 16 - differentieret restitution - bevis for opfyldelse af toldformaliteterne ved indførsel - fremlæggelse af en kopi eller en fotokopi af transportdokumentet - forordning (EF) nr. 1501/95 - ydelse af eksportrestitution i kornsektoren - artikel 13 - fravigelse af bestemmelserne i artikel 16 i forordning nr. 800/1999)

(2009/C 19/10)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Hamburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Glencore Grain Rotterdam BV

Sagsøgt: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht Hamburg — fortolkning af artikel 13, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1501/95 af 29. juni 1995 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 for så vidt angår ydelse af eksportrestitutioner for korn samt de foranstaltninger, der skal træffes inden for kornsektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser (EFT L 147, s. 7) — forenklet procedure: forpligtelse til at fremlægge et transportdokument.

Konklusion

Artikel 13 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1501/95 af 29. juni 1995 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 for så vidt angår ydelse af eksportrestitutioner for korn samt de foranstaltninger, der skal træffes inden for kornsektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1259/97 af 1. juli 1997, skal fortolkes således, at den omstændighed, at den erhvervsdrivende har ført bevis for, at en mængde på mindst 1 500 tons kornprodukter har forladt Fællesskabets toldområde i et fartøj, der er egnet til søtransport, ikke fritager ham fra den forpligtelse, der er fastsat i artikel 16, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, til at fremlægge en kopi eller en fotokopi af transportdokumentet.

(1) EUT C 269 af 10.11.2007.
1)

Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, artikel 4, stk. 1, litra b), tredje afsnit, og artikel 12 i Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 14. maj 2001, idet den — ikke anerkender eksamensbeviser i optometri udstedt af de italienske kompetente myndigheder efter uddannelser inden for rammerne af en aftale, i henhold til hvilken en uddannelse, der gives af et privat organ i Grækenland, godkendes af nævnte myndigheder — underlægger bedømmelsen af ansøgninger om anerkendelse af italienske eksamensbeviser i optometri et krav om, at de italienske myndigheder skal besvare fem spørgsmål, som de græske myndigheder tidligere har tilsendt dem, og — ikke giver ansøgere, som har indgivet ansøgninger om anerkendelse af italienske eksamensbeviser i optometri inden ikrafttrædelsen af lov 2916/2001 om strukturen for universitetsundervisningen og dermed sidestillet undervisning og om regulering af spørgsmål vedrørende denne undervisnings teknologiske sektor, ret til at vælge mellem en prøvetid og en egnethedsprøve.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 19/7

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 27. november 2008 — Mirja Juuri mod Fazer Amica Oy (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus (Finland))

(Sag C-396/07) (1)

(Socialpolitik - direktiv 2001/23/EF - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder - overførsel af virksomhed - artikel 4, stk. 2 - væsentlig ændring af arbejdsvilkårene ved en overførsel - kollektiv overenskomst - arbejdstagerens ophævelse af arbejdskontrakten - arbejdsgiveren anset for ansvarlig for ophævelse af arbejdskontrakten - følger - økonomisk godtgørelse påhviler arbejdsgiveren)

(2009/C 19/11)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein oikeus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Mirja Juuri

Sagsøgt: Fazer Amica Oy

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Korkein oikeus — fortolkning af artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter (EFT L 82, s. 16) — arbejdsgiveransvar i forhold til en arbejdstager, der selv har opsagt sin arbejdskontrakt som følge af en væsentlig forringelse af arbejdstagerens arbejdsforhold, fordi der var sket en virksomhedsoverdragelse, hvorved en anden kollektivaftale fandt anvendelse

Konklusion

Artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter skal fortolkes således, at i tilfælde af, at en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold ophæves, fordi betingelserne for anvendelsen af denne bestemmelse er opfyldte, og uanset om erhververen har tilsidesat nogen af sine forpligtelser i henhold til direktivet, påhviler det ikke medlemsstaterne at garantere arbejdstageren samme ret til en økonomisk erstatning fra arbejdsgiveren, som denne kan gøre gældende, når arbejdsgiveren ulovligt ophæver arbejdskontrakten eller arbejdsforholdet. Imidlertid skal den nationale retsinstans inden for rammerne af sin kompetence sikre, at erhververen i det mindste bærer de følger, som er fastsat i gældende national ret, når arbejdsgiveren er ansvarlig for ophævelsen af arbejdskontrakten eller arbejdsforholdet, såsom udbetaling af løn og andre ydelser, der i henhold til national ret svarer til den opsigelsesperiode, som arbejdsgiveren skal overholde.

Det påhviler den forelæggende ret at tage stilling til situationen i hovedsagen under hensyntagen til fortolkningen af artikel 3, stk. 3, i direktiv 2001/23, hvorefter opretholdelsen af arbejdsvilkår, som er aftalt i en kollektiv overenskomst, som udløber på datoen for overførslen af virksomheden, ikke er garanteret efter denne dato.

(1) EUT C 269 af 10.11.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 19/3

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 4. december 2008 — Krystyna Zablocka-Weyhermüller mod Land Baden-Württemberg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sozialgericht Stuttgart (Tyskland))

(Sag C-221/07) (1)

(Ydelser, som tildeles efterlevende ægtefæller til krigsofre - betingelse om bopæl på det nationale område - artikel 18, stk. 1, EF)

(2009/C 19/04)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Sozialgericht Stuttgart

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Krystyna Zablocka-Weyhermüller

Sagsøgt: Land Baden-Württemberg

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Sozialgericht Stuttgart — spørgsmålet, om nationale bestemmelser, der begrænser retten til eksport af ydelser til krigsofres efterladte ægtefæller (Hinterbliebenenversorgung), er forenelige med fællesskabsretten

Konklusion

Artikel 18, stk. 1, EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter sidstnævnte nægter at udbetale bestemte ydelser, som tildeles efterlevende ægtefæller til krigsofre, alene med den begrundelse, at de har bopæl på nogle nærmere bestemte medlemsstaters område.

(1) EUT C 183 af 4.8.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 19/2

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. december 2008 — Theologos-Grigorios Chatzithanasis mod Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias (Grækenland))

(Sag C-151/07) (1)

(Direktiv 92/51/EØF - anerkendelse af eksamensbeviser - studier, der er gennemført ved et »frit studiecenter«, der ikke er anerkendt som uddannelsesinstitution i værtsmedlemsstaten - optiker)

(2009/C 19/03)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Theologos-Grigorios Chatzithanasis

Sagsøgte: Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Symvoulio tis Epikratias — fortolkning af artikel 149 EF og artikel 150 EF samt af Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 209, s. 25) — nægtelse af godkendelse i værtsmedlemsstaten af eksamensbevis for erhvervsuddannelser, der er udstedt af en anden medlemsstat, og som giver ret til at udøve erhverv som optiker i den medlemsstat, hvor eksamensbeviset er blevet udstedt — uddannelsen hovedsageligt gennemført ved et institut, som lovligt udøver virksomhed i værtsmedlemsstaten, men som i henhold til denne medlemsstats lovgivning ikke er anerkendt som uddannelsesinstitution

Konklusion

Artikel 1, litra a), artikel 3 og 4 i Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001, skal fortolkes således, at de kompetente myndigheder i en værtsmedlemsstat i henhold til direktivets artikel 3, med forbehold af samme direktivs artikel 4, er forpligtet til at anerkende et eksamensbevis udstedt af en kompetent myndighed i en anden medlemsstat, selv om dette eksamensbevis attesterer en uddannelse, der helt eller delvis er opnået ved en institution i værtsmedlemsstaten, der ifølge sidstnævnte stats lovgivning ikke er anerkendt som uddannelsesinstitution.

(1) EUT C 117 af 26.5.2007.