ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Statsstøtte – begreb – erstatning til kompensation for eksproprierede aktiver – ikke omfattet (art. 87, stk. 1, EF) (jf. præmis 57, 60, 63, 72, 74, 99 og 101)

2. Statsstøtte – Kommissionens undersøgelse – administrativ procedure – Kommissionens forpligtelse til at give interesserede parter lejlighed til at fremsatte deres bemærkninger – støttemodtagerens ret til i formålstjenligt omfang at blive inddraget i den administrative procedure – grænser (art. 88, stk. 2, EF) (jf. præmis 161-163 og 166-168)

3. EU-ret – principper – ret til forsvar – anvendelse på administrative procedurer iværksat af Kommissionen – undersøgelse af støtteprojekter – rækkevidde (art. 88, stk. 2, EF) (jf. præmis 189)

4. Statsstøtte – påtænkte støtteforanstaltninger – anmeldelse til Kommissionen – begrundelsespligtens rækkevidde – nødvendigt at anmelde statsstøtteforanstaltninger på planlægningsstadiet (art. 88, stk. 3, EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 2 og 3) (jf. præmis 228-230 og 234-236)

5. Statsstøtte – kommissionsbeslutning, hvori det fastslås, at en støtte er ulovlig og skal tilbagesøges– endnu ikke udbetalt støtte (art. 88, stk. 3, EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 14, stk. 1) (jf. præmis 239, 241, 250 og 251)

6. Statsstøtte – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – støtte ydet i strid med procedurereglerne i artikel 88 EF – eventuelt berettiget forventning hos støttemodtagerne – beskyttelse – betingelser og grænser (art. 88 EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 14, stk. 1) (jf. præmis 269-271, 275 og 276)

7. Statsstøtte – kommissionsbeslutning om ikke at gøre indsigelse mod en national foranstaltning – berettiget forventning hos modtageren med hensyn til lovligheden af forlængelsen af denne foranstaltning – foreligger ikke (art. 88 EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 14, stk. 1) (jf. præmis 283, 284 og 288)

Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2008/408/EF af 20. november 2007 om Italiens statsstøtte C 36/A/06 (ex NN 38/06) til ThyssenKrupp, Cementir og Nuova Terni Industrie Chimiche (EUT 2008 L 144, s. 37).

Afgørelse

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Nuova Terni Industrie Chimiche SpA betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

Der foreligger en risiko for forveksling for den relevante kundekreds, der består af tyske professionelle inden for metrologi og tjenesteydere inden for dette område, i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, mellem figurtegnet Metromeet, der er ansøgt registreret som EF-varemærke for varer og tjenesteydelser henhørende under klasse 9, 16, 35 og 41 i Nicearrangementet, og ordmærket meeting metro, der tidligere er registreret i Tyskland for varer og tjenesteydelser henhørende under samme klasser.

Den blotte omvendte ordstilling af bestanddelene i et varemærke fører ikke til den konklusion, at der ikke er visuel lighed mellem tegnene. Den omstændighed, at ordbestanddelene udtales i omvendt rækkefølge, forhindrer endvidere ikke, at tegnene på det fonetiske plan ligner hinanden ud fra en helhedsvurdering.

Under hensyntagen til, dels at de omhandlede varer og tjenesteydelser er delvis af samme art og i det mindste delvis ligner hinanden, dels at de omhandlede tegn har visuelle og fonetiske ligheder, selv om dette er i mindre grad, og er identiske på det begrebsmæssige plan, er der ikke tilstrækkelig forskel på de to tegn til at undgå en risiko for forveksling mellem varemærkerne i offentlighedens bevidsthed.

(jf. præmis 29, 30, 38, 40 og 46)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

For den relevante kundekreds, der er sammensat af forbrugere, som befinder sig på hele Fællesskabets område, der er meget opmærksomme, velinformerede, og som er bekendte med den grundlæggende engelske finansielle terminologi, foreligger der ingen risiko for forveksling i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker mellem figurmærket CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon Finance, der er søgt registreret som EF-varemærke for »Finansielle tjenesteydelser; handel med varer; mæglervirksomhed i forbindelse med køb og salg af varer; råvarefinansiering; råvareinvesteringsvirksomhed; virksomhed vedrørende handel med råvarer; tilvejebringelse af prisfastsættelsesinformation vedrørende råvarer; kapitalinvestering; investeringsvirksomhed; virksomhed vedrørende handel med udledningstilladelser; handel med optioner; handel med udledningstilladelser; handel med stamaktier; værdipapirhandel; mæglervirksomhed i forbindelse med køb og salg af varer; risikostyringsvirksomhed; finansiering af overtagelser; informationsvirksomhed, rådgivning og konsulentbistand i forbindelse med handel med emissioner«, som henhører under klasse 36 i Nicearrangementet, og figurmærkerne CM Capital Markets, der tidligere er registreret som EF-varemærker for tjenesteydelser, der henhører under klasse 35, 36 og 42, og i Spanien for tjenesteydelser, der henhører under klasse 36.

I det omfang de tjenesteydelser, der specielt henhører under klasse 36 i Nicearrangementet, og som de ældre varemærker vedrører, omfatter de samme typer tjenesteydelser til den finansielle sektor som dem, der er omfattet af det ansøgte varemærke, og som henhører under samme klasse, er de omhandlede tjenesteydelser af samme art. Derimod er de omhandlede tegn forskellige. I det helhedsindtryk, som de omhandlede tegn frembringer, er de visuelle og de begrebsmæssige forskelle mellem nævnte tegn nemlig tilstrækkelige til at ophæve deres begrænsede fonetiske lighed, navnlig fordi den relevante kundekreds i den foreliggende sag er meget opmærksom og velinformeret. Når henses til den manglende lighed mellem de omhandlede tegn, foreligger der, uanset at de nævnte tjenesteydelser er af samme art, ikke en direkte risiko for forveksling mellem det ansøgte varemærke og de ældre varemærker.

(jf. præmis 33, 34, 63 og 66)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 45)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 53 og 62)

Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 21. november 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1515/2006-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Eurowings Luftverkehrs AG og Travel Service a.s.

Oplysninger vedrørende sagen

>lt>10

Afgørelse

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) Travel Service a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets og Eurowings Luftverkehrs AG’s omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug – ensartede lovgivninger – sortsbeskyttelse – søgsmålsprocedure

(Rådets forordning nr. 2100/94, art. 73; Rettens procesreglement, art. 135, stk. 4)

2. Landbrug – ensartede lovgivninger – sortsbeskyttelse – teknisk afprøvning

(Rådets forordning nr. 2100/94, art. 55, stk. 4)

Sammendrag

1. Formålet med den sag, der er indbragt for Retten, er at få efterprøvet lovligheden af afgørelser fra EF-Sortsmyndighedens Appelkammer i henhold til artikel 73 i forordning nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse, med senere ændringer. Dette skal Retten dog gøre under hensyntagen til de retlige spørgsmål, som var indbragt for Appelkammeret. Det er således ikke Rettens opgave at undersøge nye anbringender, der først fremlægges for Retten. Det ville være i strid med procesreglementets artikel 135, stk. 4, hvorefter der ikke i parternes processkrifter må foretages nogen ændring af sagsgenstanden, som den har foreligget for Appelkammeret, at undersøge disse nye anbringender.

(jf. præmis 34)

2. Den skønsbeføjelse, som EF-Sortsmyndigheden er tildelt ved artikel 55, stk. 4, i forordning nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse, indeholder en ret for EF-Sortsmyndigheden til, såfremt den finder det nødvendigt, at præcisere de betingelser, som en vurdering af en ansøgning om EF-sortsbeskyttelse er underlagt, når den frist, som ophavsmanden til ansøgningen om beskyttelse har fået til at efterkomme en meddelelse rettet til denne, ikke er udløbet.

I denne forbindelse er det i overensstemmelse med princippet om god forvaltningsskik og nødvendigheden af at sikre, at sagerne forløber tilfredsstillende og effektivt, at EF-Sortsmyndigheden, når den vurderer, at en fastslået unøjagtighed kan afhjælpes, har mulighed for at fortsætte undersøgelsen af den hos EF-Sortsmyndigheden indgivne ansøgning og ikke i dette tilfælde er forpligtet til at afslå denne. Denne skønsbeføjelse gør det således muligt at undgå enhver unødig forlængelse af perioden mellem ansøgningsdatoen om EF-sortsbeskyttelse og beslutningen vedrørende denne ansøgning, som ville kunne medføre, at ansøgeren måtte indgive en ny ansøgning.

En sådan skønsbeføjelse gør det desuden muligt for EF-Sortsmyndigheden at sikre, dels at dens meddelelser er klare, og at ansøgeren er den eneste, der kan bebrejdes sine handlingers eventuelle manglende efterlevelse af de nævnte meddelelser, dels at ansøgerne ikke er i tvivl om deres rettigheder og pligter, således at de kan handle derefter, hvilket udgør et krav, der er uløseligt forbundet med retssikkerhedsprincippet.

(jf. præmis 63-65)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 52 og 60)

2. EF-varemærker – procedureregler – prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder – rækkevidde (Rådets forordning nr. 40/94, art. 74, stk. 1) (jf. præmis 71 og 72)

3. EF-varemærker – Harmoniseringskontorets afgørelser – lovlighed – Fællesskabets retsinstansers prøvelse – kriterier (Rådets forordning nr. 40/94) (jf. præmis 93-95)

Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 25. juli 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 78/2007-4) vedrørende registrering af et figurmærke, der gengiver et guitarhoved i farverne sølv, grå og brun, som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen

Ansøger om EF-varemærket:

Hans-Peter Wilfer

Det omhandlede EF-varemærke:

Figurmærke, der gengiver et guitarhoved i farverne sølv, grå og brun for varer i klasse 9 og 15 – ansøgning nr. 2639821

Undersøgerens afgørelse:

Afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse:

Afslag på klagen

>lt>17

Afgørelse

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) Hans-Peter Wilfer betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker – bemærkninger fra tredjemand og indsigelse – behandling af indsigelsen – bevis for brug af det ældre varemærke – begæring fremsat udtrykkeligt og rettidigt af ansøgeren – mulighed for at fremsætte begæring for første gang for Retten – ikke omfattet (Rådets forordning nr. 40/94, art. 43, stk. 2 og 3) (jf. præmis 18-22)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 39, 40 og 81-83)

3. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – lighed mellem de berørte varer eller tjenesteydelser – bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 48)

Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 31. januar 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 287/2007-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Amberes, SA og Kido Industrial Ltd.

Oplysninger vedrørende sagen

>lt>12

Afgørelse

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) Kido Industrial Ltd betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

De Europæiske Fællesskabers offentlige kontrakter – indgåelse af en aftale efter udbud – institutionernes skønsbeføjelser – domstolsprøvelse – grænser (jf. præmis 28)

2. Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – beslutning om at afvise et bud i forbindelse med et udbud vedrørende offentlige tjenesteydelseskontrakter – vurdering af de oplysninger, sagsøgeren rådede over på tidspunktet for sagens anlæg (art. 253 EF; Rådets forordning nr. 1605/2002, art. 100, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 2342/2002, art. 149) (jf. præmis 37-39 og 43-46)

3. Annullationssøgsmål – anbringender – manglende eller utilstrækkelig begrundelse – åbenbart urigtigt skøn (art. 230 EF) (jf. præmis 51)

4. Erstatningssøgsmål – selvstændigt i forhold til annullationssøgsmål – grænser – identiske anbringender, der danner grundlag for to søgsmål (art. 288 EF) (jf. præmis 84-86)

Sagens genstand

Angående

Søgsmål anlagt til prøvelse af Kommissionens beslutning af 30. oktober 2008 om ikke at antage sagsøgerens bud, der blev indgivet for del nr. 4 »Tilrådighedsstillelse af tolkehold i overensstemmelse med de sproglige behov for hvert arrangement« i kontrakten VT/2008/036 (Flere rammekontrakter vedrørende tjenesteydelser med planlægning af møder og konferencer), og af Kommissionens beslutning af 17. november 2008 om udpegning af det selskab, som del nr. 4 blev tildelt, samt påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale erstatning, såfremt Retten ikke måtte tage påstanden om annullation af beslutningen om at afvise sagsøgerens bud til følge.

Afgørelse

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Carpent Languages SPRL betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker – klagesag – en klagesags frist og form – indgivelse skriftligt og inden for en frist på to måneder – overførsel af et beløb svarende til klagegebyret – i sig selv utilstrækkeligt

(Rådets forordning nr. 40/94, art. 59)

2. EF-varemærker – klagesag – søgsmål for Fællesskabets retsinstanser – Harmoniseringskontorets processuelle rolle

(Rettens procesreglement, art. 134, stk. 3)

3. EF-varemærker – klagesag – søgsmål for Fællesskabets retsinstanser – Rettens kompetence – prøvelse af lovligheden af appelkamrenes afgørelser

(Rådets forordning nr. 40/94, art. 63, stk. 3)

Sammendrag

1. I henhold til artikel 59 i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker skal en klage til prøvelse af en afgørelse truffet af instanserne ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) indgives skriftligt til Harmoniseringskontoret inden to måneder efter den dato, på hvilken der er givet meddelelse om den afgørelse, der påklages.

Mens klagen ifølge denne bestemmelse først kan anses for indgivet, når klagegebyret er blevet betalt, kan den blotte overførsel af et tilsvarende beløb ikke anses for at have tilsvarende virkning som den klageskrivelse, der kræves i henhold til denne bestemmelse.

(jf. præmis 22 og 23)

2. Selv om Rettens procesreglement i artikel 134, stk. 3, bestemmer, at en intervenient i sit svarskrift kan nedlægge påstand om ophævelse eller omgørelse af appelkammerets afgørelse på et punkt, der ikke er nævnt i stævningen, følger det endvidere modsætningsvis af denne bestemmelse, at Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) ikke kan nedlægge sådanne påstande.

(jf. præmis 27)

3. Retten udøver en legalitetsprøvelse af afgørelser truffet af instanserne ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design). Hvis den finder, at en sådan afgørelse, som er indbragt for den til prøvelse, er retsstridig, skal den annullere den. Retten kan ikke forkaste søgsmålet og herved sætte sin egen begrundelse i stedet for den, der er angivet af den kompetente instans ved Harmoniseringskontoret, som har udstedt den anfægtede retsakt.

(jf. præmis 29)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – relative ugyldighedsgrunde – registrering i strid med artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 5, og art. 52, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 40, 64, 79 og 88)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et omdømme – beskyttelse af det ældre varemærke med omdømme til at omfatte ikke-lignende varer eller tjenesteydelser – betingelse – sammenhæng mellem varemærkerne – bedømmelseskriterier (Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 5) (jf. præmis 65 og 66)

3. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et omdømme – beskyttelse af det ældre varemærke med omdømme udvidet til at omfatte ikke-lignende varer eller tjenesteydelser – beviser, som det påhviler indehaveren at føre – fremtidig, ikke hypotetisk risiko for utilbørlig udnyttelse eller skade (Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 5) (jf. præmis 82)

4. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et omdømme – beskyttelse af det ældre varemærke med omdømme udvidet til at omfatte ikke-lignende varer eller tjenesteydelser – betingelser – utilbørlig udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé – den skade, det ældre varemærkes særpræg eller renommé påføres – bedømmelseskriterier (Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 5) (jf. præmis 83-85)

5. EF-varemærker – procedureregler – begrundelse for afgørelser – formål (Rådets forordning nr. 40/94, art. 73) (jf. præmis 92)

Sagens genstand

Angående

I sag T-345/08 påstand om annullation af afgørelse truffet den 28. maj 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 863/2007-1) vedrørende en sag om ugyldighed mellem Allergan, Inc. og Helena Rubinstein SNC, og i sag T-357/08 påstand om annullation af afgørelse truffet den 5. juni 2008 af Første Appelkammer ved KHIM (sag R 865/2007-1) vedrørende en sag om ugyldighed mellem Allergan, Inc og L’Oréal SA.

Oplysninger vedrørende sagen

>lt>3

Afgørelse

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) I sag T-345/08 betaler Helena Rubinstein SNC sagens omkostninger.

3) I sag T-357/08 betaler L’Oréal SA sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Retspleje – indbringelse af sag for Retten på grundlag af en voldgiftsklausul – kontrakt underlagt national ret – fortolkning af kontrakt i henhold til national ret – betingelser – kontraktbestemmelserne utilstrækkelige til at afgøre tvisten – tvivl om indholdet og fortolkningen af kontrakten (Art. 238 EF) (jf. præmis 52 og 53)

2. Retspleje – indbringelse af sag for Retten på grundlag af en voldgiftsklausul – kontrakt, der tildeler fællesskabsstøtte til gennemførelse af et projekt mellem forskellige europæiske kommuner om indbyrdes undervisning – kontrahenternes endelige rapport om dette projekt stiltiende godkendt af Kommissionen – krav om tilbagebetaling af forskuddet med aftalte renter – ikke lagt til grund (art. 238 EF) (jf. præmis 57 og 77-94)

3. Retspleje – fremsættelse af nye anbringender under sagens behandling – betingelser – nyt anbringende – begreb – anvendelse på søgsmål anlagt for Retten i medfør af en voldgiftsklausul [Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c), og art. 48, stk. 2] (jf. præmis 67-69)

Sagens genstand

Angående

Søgsmål anlagt med støtte i en voldgiftsbestemmelse som omhandlet i artikel 238 EF med henblik på, at sagsøgte dømmes til at tilbagebetale de af Fællesskabet udbetalte forskud, med tillæg af morarenter i forbindelse med kontrakten Valaspi MM 1027 af 29. december 1997.

Afgørelse

Konklusion

1) Commune de Valbonne frifindes.

2) Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne – foranstaltninger til gennemførelse af det indre marked – indførelse af nye nationale undtagelsesbestemmelser – procedure for Kommissionens godkendelse eller afslag – frister

(Art. 95, stk. 6, første og andet afsnit, EF)

Sammendrag

For så vidt angår en kommissionsbeslutning, hvis formål er at forhindre vedtagelsen af nationale bestemmelser, der er blevet meddelt Kommissionen af en medlemsstat, kan denne beslutnings ikrafttrædelse, som nødvendigvis må være sammenfaldende med afbrydelsen af den frist på seks måneder, der er fastsat i artikel 95, stk. 6, første afsnit, EF, ikke være inden den dato, hvor den bliver bindende for denne medlemsstat, dvs. datoen for meddelelsen.

Artikel 95, stk. 6, andet afsnit, EF, som omfatter tilfælde, hvor Kommissionen ikke har truffet nogen afgørelse inden for det tidsrum på seks måneder, som er fastsat i denne bestemmelses første afsnit, kan derfor ikke fortolkes således, at den indebærer, at selve vedtagelsen af beslutningen har afbrydende virkning uanset dens meddelelse. Kommissionens interne beslutningsproces er i almindelighed ikke erkendelig for den pågældende medlemsstat. Hvis man således med henblik på afbrydelsen af fristen baserede sig på vedtagelsen af beslutningen og ikke på dennes meddelelse til den pågældende medlemsstat, ville denne frist blive forlænget i forhold til sidstnævnte.

(jf. præmis 68 og 69)