Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – afskrækkende virkning

(Rådets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2)

2. Konkurrence – bøder – fællesskabsretlige sanktioner og sanktioner pålagt i en tredjestat for tilsidesættelse af national konkurrenceret

[Art. 3, stk. 1,litra g), EF; Rådets forordning nr. 17, art. 15]

3. Konkurrence – bøder – størrelse – Kommissionens skøn

(Rådets forordning nr. 17, art. 15)

4. Konkurrence – administrativ procedure – overholdelse af retten til kontradiktion – meddelelse af klagepunkter – nødvendigt indhold

(Rådets forordning nr. 17, art. 19, stk. 1)

Sammendrag

1. Der kan ved beregningen af den bøde, der pålægges en virksomhed for overtrædelse af konkurrencereglerne, anvendes en afskrækkelsesfaktor, og denne faktor vurderes ud fra en række forhold og ikke alene ud fra den omhandlede virksomheds særlige situation.

(jf. præmis 23)

2. Princippet ne bis in idem, som ligeledes er fastslået ved artikel 4 i protokol nr. 7 til den europæiske menneskerettighedskonvention, udgør et grundlæggende fællesskabsretligt princip, som retsinstanserne skal sikre overholdelsen af.

I situationer, hvor aftalen skal ses i en international sammenhæng, som særligt er karakteriseret ved tredjelandes retsordeners anvendelse på hvert deres område, skal den myndighedsudøvelse, som de myndigheder i disse stater, der er kompetente på området for beskyttelsen af den frie konkurrence, udøver inden for rammerne af deres nationale kompetence, overholde statens egne krav. De forhold, der danner grundlag for andre staters retsorden på konkurrenceområdet, vedrører ikke alene specifikke mål og formål, men fører ligeledes til vedtagelsen af særlige materielle bestemmelser og har meget forskellige retlige konsekvenser på det administrative, strafferetlige eller civilretlige område, når staternes myndigheder har fastslået tilstedeværelsen af en overtrædelse af de bestemmelser, der finder anvendelse på konkurrenceområdet.

Det følger heraf, at Kommissionen, når den pålægger sanktioner for en virksomheds ulovlige adfærd, selv når den udspringer af en international aftale, tilsigter at beskytte den frie konkurrence inden for fællesmarkedet, som i henhold til artikel 3, stk. 1, litra g), EF udgør et af Fællesskabets grundlæggende formål. På grund af særegenheden af det retlige gode, der beskyttes på fællesskabsplan, kan de vurderinger, som Kommissionen foretager i henhold til dens beføjelser på området, være væsentligt forskellige fra dem, som tredjelandenes myndigheder foretager.

Princippet ne bis in idem finder således ikke anvendelse i situationer, hvor tredjelandes retsordener og konkurrencemyndigheder har grebet ind inden for rammerne af deres enekompetence.

(jf. præmis 50-53, 55 og 56)

3. Enhver betragtning om, at der er pålagt bøder af myndigheder i et tredjeland, kan alene få betydning inden for rammerne af Kommissionens skønsbeføjelse på området for fastsættelse af bøder for overtrædelser af Fællesskabets konkurrenceregler. Selv om det således ikke er udelukket, at Kommissionen af proportionalitets- og billighedshensyn kan tage hensyn til bøder, der tidligere er pålagt af myndighederne i et tredjeland, er den ikke forpligtet hertil.

Den afskrækkende virkning, som er et formål, Kommissionen kan forfølge ved fastsættelsen af bødebeløbet, tilsigter at sikre, at virksomhederne overholder traktatens konkurrenceregler ved udøvelsen af deres aktiviteter inden for det fælles marked. Følgelig er Kommissionen ikke ved vurderingen af afskrækkelseselementet af en bøde, der skal pålægges på grund af en tilsidesættelse af disse regler, forpligtet til at tage hensyn til eventuelle sanktioner, som virksomheden er blevet pålagt på grund af tilsidesættelse af et tredjelands konkurrenceregler.

(jf. præmis 60 og 61)

4. Det er et grundlæggende princip i fællesskabsretten, at der skal indrømmes ret til kontradiktion i enhver procedure, som kan føre til, at der pålægges sanktioner, navnlig bøder eller tvangsbøder, og dette princip skal overholdes, også når der er tale om en procedure af administrativ karakter.

Forpligtelsen til at høre de virksomheder, som er genstand for en procedure efter artikel 81 EF, er i denne forbindelse opfyldt, når Kommissionen i meddelelsen af klagepunkter anfører, at den undersøger, hvorvidt de omhandlede virksomheder skal pålægges bøder, og når den anfører de væsentligste faktiske og retlige forhold, som kan føre til pålæggelse af en bøde, såsom overtrædelsens formodede grovhed og varighed.

(jf. præmis 68 og 69)