1.

Selskabet Powerex-Europe, sagsøgte i hovedsagen, har for det første anført, at det af Michel Camus' skønserklæring fremgår, at de importerede varer ikke ved importen fremtræder i det væsentlige som halvlederkomponenter, som anført under pos. 85.21 D II i Den Fælles Toldtarif. Selskabet har endvidere anført, at de processer, delene af type A gennemgår på dets fabrikker, betinger opnåelsen af en ledende og en spærrende retning, mens de processer, som såvel delene af type A som af type B gennemgår, medfører en ændring i selve siliciumskiverne, det vil sige i produktets aktive del, hvorved delene bliver egnede til at opfylde de elektriske funktioner, som de er beregnet til. Powerex har herefter gennemgået spørgsmålet om forordning nr. 1203/86's gyldighed. Forordningen har til virkning og formål at tarifere alle siliciumskiver, der har været underkastet en selektiv diffusion, således at der skabes diskrete felter, og som er anbragt på et underlag af molybden, under pos. 85.21 D II. I denne forbindelse har selskabet gjort gældende, at forordningen er udstedt på et fejlagtigt grundlag, idet det er ukorrekt, at en siliciumskive, der har været underkastet en selektiv diffusion, kun mangler at blive forsynet med forbindelsesdele eller at blive indkapslet, for at være færdiggjort. Der skal nemlig ifølge selskabet tillige foretages en affasning, hvorved én retning spærres, samt ske en dotering, uden hvilken det ikke er muligt at kontrollere de elektriske strømme. At grundlaget er fejlagtigt, fremgår ifølge selskabet også af definitionen af begrebet selektiv diffusion, som anført i betragtningerne til Kommissionens forordning (EØF) nr. 288/89 af 3. februar 1989 (EFT L 33, s. 23), hvorefter selektiv diffusion er »den bearbejdning, hvorved integrerede kredsløb dannes ... ved selektiv indførsel af et passende doteringsmiddel«. Selskabet har endvidere anført, at doteringen er en væsentlig forarbejdning, der fører til fremstilling af et nyt produkt: Før doteringen har siliciumwaferen med forordningens egne ord ikke »sin fulde funktionsevne«. Dette viser doteringsprocessens betydning og godtgør, at en siliciumwafer ikke fremtræder som i det væsentlige en komplet eller færdig halvlederkomponent, før denne bearbejdning har fundet sted. Powerex har følgelig gjort gældende, at Kommissionen har begået en væsentlig fejl, idet den ikke har været tilstrækkeligt informeret om de pågældende varers nærmere egenskaber. De pågældende regler er en følge af denne fejl og er en overtrædelse af Traktaten og dens gennemførelsesbestemmelser. Powerex har også udtalt sig om Kommissionens kompetence til at udstede forordning nr. 1203/86. I medfør af Rådets forordning nr. 97/69 af 16. januar 1969 har Kommissionen kompetence til at udfærdige en forordning om tarifering i tilfælde, hvor to positioner kan komme i betragtning, ligesom den kan præcisere indholdet af en positions-tekst, hvilken beføjelse giver adgang til at fastlægge, på hvilket forarbejdningstrin et bestemt produkt kan anses som i det væsentlige en komplet eller færdig vare. Når henses til, at Kommissionen i den pågældende forordnings betragtninger har anført, at to positioner kan komme i betragtning, er det efter Powerex' opfattelse til afgørelse af gyldighedsspørgsmålet imidlertid nødvendigt ud fra reglerne nr. 1 og 2, litra a), i Almindelige Tariferingsbestemmelser vedrørende Nomenklaturen i Den Fælles Toldtarif at afgøre, om ikke positionsteksterne ville føre til, at de pågældende artikler alene kunne tariferes under pos. 85.21 E. Dette spørgsmål kan kun besvares ved en nøje undersøgelse af de forarbejdningsprocesser, hvorved en siliciumwafer omdannes til en halvlederkomponent. Den sagkyndige erklæring har klart fastslået, at en siliciumwafer, der har været underkastet en selektiv diffusion, inden indkapsling yderligere skal underkastes to væsentlige forarbejdningsprocesser: Ved afslutningen af første fase skal der foretages en affasning, hvorved strømmen spærres i én retning; under anden fase skal der foretages en dotering, der består i på ny, men nu under fuld kontrol, at tilføre urenheder, således at det herefter vil være muligt at kontrollere styrken af den elektriske strøm, der ledes. Ifølge Powerex opnår siliciumwaferne deres funktionsevne gennem disse to processer, hvilket ligeledes fremgår af den sagkyndige erklæring samt af motiverne til forordningsforslaget. Heraf følger således, at alene sili— ciumwafers, der har gennemgået disse forarbejdningsprocesser, henhører under pos. 85.21 D II, mens de nødvendigvis henhører under pos. 85.21 E, såfremt det ikke er tilfældet. Det er følgelig selskabets opfattelse, at forordning nr. 1203/86 har ændret selve positionsteksterne, idet den henfører varer, som ikke er omfattet af dennes definition, under pos. 85.21 D II. Den er derfor uforenelig med Rådets forordning om en fælles ydre toldtarif og må følgelig erklæres ugyldig. Powerex konkluderer, at forordning nr. 1203/86's artikel 1, for så vidt som den undtagelsesfrit omhandler alle siliciumskiver, der har været underkastet en selektiv diffusion, tilsyneladende skulle anvendes på de siliciumskiver, Powerex har imponeret. Hvis det derimod må lægges til grund, at Fællesskabets lovgiver er gået ud fra, at begrebet selektiv diffusion skal defineres som den bearbejdning, hvorved der foretages en endelig dotering, hvilket er forordning nr. 288/89's definition af begrebet selektiv diffusion, samt at forordning nr. 1203/86 skal anvendes under hensyn til denne definition, medfører det, at forordningen utvivlsomt er gyldig, samt at de af Powerex importerede varer falder uden for dens anvendelsesområde. Selskabet foreslår Domstolen følgende besvarelse: »De af Powerex importerede varer, nemlig siliciumskiver, der har været underkastet en selektiv diffusion, er omfattet af anvendelsesområdet for Fællesskabets forordning nr. 1203/86 af 23. april 1986, i det omfang det er godtgjort, at de alene skal forsynes med forbindelsesdele eller indkapsles for at udgøre halvlederkomponenter, og for så vidt de fremtræder som i det væsentlige færdige varer, idet de dels har en gennemgangs- og en spærreretning, dels har den egenskab, at den elektriske strøm kan kontrolleres for så vidt angår intensitet og styrke.« Såfremt Domstolen ikke finder, at det er muligt at fortolke forordning nr. 1203/86 således, foreslår selskabet Powerex Domstolen følgende besvarelse: »Forordning nr. 1203/86, der bestemmer, at siliciumskiver, der har været underkastet en selektiv diffusion, tariferes under pos. 85.21 D II, det vil sige som halvlederkomponenter, skønt de hverken er dioder eller har en halvleders egenskaber, kan ikke anses for at udgøre en præcisering eller et valg mellem to tarifpositioner, der efter dennes ordlyd kan komme i betragtning, men må derimod anses for at udgøre en tarifering i strid med positionernes ordlyd, og er derfor ugyldig.« For så vidt angår tredje spørgsmål har sagsøgte anført, at princippet om tilbagevirkende gyldighed af virkningerne af den annullerede retsakt, i lighed med princippet om tilbagevirkende kraft for en forordning, er begrundet i hensynet til privates og erhvervsdrivendes rettigheder. Disse rettigheder begrunder imidlertid ikke alene disse principper, men ligeledes undtagelserne herfra. I denne forbindelse har sagsøgte henvist til flere af Domstolens domme, hvori Domstolen snarere end at lade virkningerne af en forordning eller en anden retsakt, der er kendt ugyldig, være bindende for de erhvervsdrivende, for hvem de er til skade, søger at beskytte de rettigheder, disse har i henhold til trinhøjere ret eller velerhvervede rettigheder. Kun bydende nødvendige hensyn kan således begrunde, at der nægtes ret til tilbagebetaling. Selskabet Powerex har anført, at det er vanskeligt at se, at sådanne afgørende hensyn i denne sag skulle kunne afskære ret til tilbagebetaling. I øvrigt har selskabet anført, at dets påstand tilsigter annullation af en forordning med den begrundelse, at den told, som herved blev pålagt visse varer, der tidligere havde været mindre hårdt afgiftsbelagt, idet de henhørte under en anden toldposition, aldrig burde have været opkrævet, da forordningen ikke var i overensstemmelse med trinhøjere ret. Selskabet har endvidere som moditrav i forbindelse med denne sag nedlagt påstand om tilbagebetaling, således at det, når Domstolens dom bliver afsagt, vil have erhvervet ret til tilbagebetaling. Endelig har selskabet henvist til, at det franske toldvæsen har vedgået, at den omstridte forordning udtrykkeligt omhandlede Powerex, der, som toldvæsenet selv har udtrykt det, var »den eneste importør i Europa af sådanne produkter«, hvilket udelukker, at der kan være tale om bydende nødvendige hensyn. Selskabet Powerex har herefter foreslået Domstolen at besvare tredje spørgsmål således: »Da forordning nr. 1203/86 af 23. april 1986 er kendt ugyldig, findes der ikke grundlag for at opretholde forordningens virkninger, for så vidt angår importer, som selskabet Powerex har foretaget forud for annullationsdommen.«