Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne – mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler – kaffeekstrakter og cikorieekstrakter – direktiv 1999/4/EF – salgsbetegnelserne – samtidig anvendelse af en fantasi- eller handelsbetegnelse – tilladt

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/4, art. 2)

2. Tilnærmelse af lovgivningerne – mærkning af og præsentationsmåder for samt reklamer for levnedsmidler – direktiv 2000/13 – nationale bestemmelser, der forbyder henvisninger til »slankning« og »lægelige anbefalinger eller erklæringer« i mærkningen af levnedsmidler – ulovlig – begrundelse – foreligger ikke

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13, art. 18, stk. 1 og 2)

3. Frie varebevægelser – kvantitative restriktioner – foranstaltninger med tilsvarende virkning – national lovgivning, der forbyder henvisninger til »slankning« og »lægelige anbefalinger eller erklæringer« i reklamer for levnedsmidler – ulovlig – begrundelse – foreligger ikke

(Art. 28 EF og 30 EF)

Sammendrag

1. Artikel 2 i direktiv 1999/4 om kaffeekstrakter og cikorieekstrakter, der bestemmer, at salgsbetegnelserne i direktivets bilag er forbeholdt de i bilaget nævnte varer og skal benyttes i handelen for at betegne dem, skal fortolkes således, at det ikke er udelukket, at der ved markedsføringen af de i bilaget til direktivet nævnte varer ud over varebetegnelsen kan anvendes andre betegnelser, som f.eks. en fantasi- eller handelsbetegnelse.

(jf. præmis 24 og 29 samt domskonkl. 1)

2. Artikel 18, stk. 1 og 2, direktiv 2000/13 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler er til hinder for nationale bestemmelser som de i denne sag omhandlede, der indeholder et forbud mod, at der ved mærkning af og i præsentationsmåder for levnedsmidler anvendes henvisninger til »slankning« og til »lægelige anbefalinger, attester, erklæringer eller råd eller til godkendelser«.

Levnedsmidler, hvis mærkning indeholder angivelser vedrørende sundheden, som ikke er vildledende, må nemlig antages at være i overensstemmelse med reglerne i direktivet, og medlemsstaterne kan ikke forbyde markedsføringen heraf under henvisning til, at mærkningen eventuelt er retsstridig. Ifølge direktiv 2000/13 har medlemsstaterne imidlertid mulighed for at anvende ikke-harmoniserede nationale bestemmelser som de i denne sag omhandlede, der forbyder handel med levnedsmidler, der er i overensstemmelse med direktivet, når de er begrundet i hensynet til beskyttelse af den offentlige sundhed og forbrugerne. Sådanne bestemmelser går imidlertid ud over, hvad der er nødvendigt for at nå de pågældende mål.

(jf. præmis 38, 39, 44 og 47 samt domskonkl. 2)

3. Artikel 28 EF og 30 EF er til hinder for nationale bestemmelser, der indeholder et forbud mod, at der i reklamer for levnedsmidler importeret fra andre medlemsstater anvendes henvisninger til »slankning« og til »lægelige anbefalinger, attester, erklæringer eller råd eller til godkendelser«.

Det kan nemlig ikke udelukkes, at det forhold, at en erhvervsdrivende måtte blive tvunget til at opgive et reklamesystem, som han anser for særligt effektivt, kan udgøre en hindring for importen.

Desuden kan et fuldstændigt forbud mod reklamer for en vares egenskaber medføre større ulemper for adgangen til markedet for varer med oprindelse i andre medlemsstater end for indenlandske varer, som forbrugerne er mere fortrolige med.

En sådan hindring kan desuden ikke være begrundet i hensynet til beskyttelsen af menneskers sundhed og bekæmpelse af bedrageri, da sådanne bestemmelser går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(jf. præmis 52, 53, 56 og 59 samt domskonkl. 3)