Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Transport - luftfart - EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Faellesskabet - Kommissionens undersoegelse af spoergsmaalet om fordelingen af trafikken mellem de enkelte lufthavne inden for et lufthavnssystem - medlemsstaternes og luftfartsselskabernes ret til at varetage deres interesser - raekkevidde

(Raadets forordning nr. 2408/92, art. 8)

2 Transport - luftfart - EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Faellesskabet - opretholdelse af enekoncessioner paa indenrigsruter - indenrigsruter - begreb - forbud mod forskelsbehandling - anvendelse i tilfaelde af manglende eneret

(Raadets forordning nr. 2408/92, art. 5 og art. 8, stk. 1)

Sammendrag

3 Overholdelsen af retten til at varetage sine interesser under en hvilken som helst procedure, der indledes over for nogen, og som kan foere frem til en retsakt, der indeholder et klagepunkt mod denne, udgoer et grundlaeggende faellesskabsretligt princip, der skal overholdes, selv i tilfaelde, hvor der ikke foreligger regler for den paagaeldende procedure, og i tilfaelde, hvor der er fastlagt en ordning, der ikke tager hensyn til princippet. For saa vidt angaar proceduren i forbindelse med en undersoegelse fra Kommissionens side af anvendelsen af artikel 8, stk. 1 og 2, i forordning nr. 2408/92 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Faellesskabet - hvorefter en medlemsstat kan fastlaegge fordelingen af trafikken paa de enkelte lufthavne inden for et lufthavnssystem, naar det sker uden forskelsbehandling paa grundlag af luftfartsselskabets nationalitet eller identitet - kraever dette princip, naar proceduren ikke ivaerksaettes efter anmodning fra en anden medlemsstat, men alene paa Kommissionens eget initiativ, at Kommissionen giver den paagaeldende medlemsstat en praecis og fuldstaendig redegoerelse for aarsagerne til, at den har taget dette initiativ, ligesom Kommissionen skal forelaegge medlemsstaten en, ligeledes fuldstaendig og praecis, sammenfatning af de klager, som den maatte have modtaget fra andre, der beroeres.

Et luftfartsselskab, der er den direkte begunstigede af den anfaegtede statslige foranstaltning, og som er naevnt ved navn i den paagaeldende nationale ordning, som selskabet paaberaaber sig til stoette for sine krav, har ret til at blive hoert, foer der traeffes en beslutning, som udtrykkeligt omhandler selskabet, og hvis oekonomiske foelger det direkte vil skulle baere, hvorved denne ret vil kunne iagttages enten direkte i forholdet mellem selskabet og Kommissionen eller indirekte i forholdet mellem selskabet og de nationale myndigheder.

4 Artikel 5 i forordning nr. 2408/92 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Faellesskabet, hvorefter en enekoncession paa indenrigsruter, hvor passende, regelmaessig forbindelse ikke kan sikres med nogen anden transportform, kan viderefoeres i en vis periode, skal undergives en selvstaendig fortolkning under inddragelse af bestemmelsens ordlyd, de reelle hensyn bag den og dens formaal. Det er herved kun paa »indenrigsruter« forstaaet som trafikforbindelser mellem bestemte byer eller regioner, men ikke mellem lufthavne, at en enekoncession eventuelt vil kunne viderefoeres. Naar et luftfartsselskab alene har en eneret paa ruter med afgang fra og ankomst til en bestemt lufthavn, saaledes at andre luftfartsselskaber har tilladelse til at beflyve de samme ruter med afgang fra og ankomst til en anden lufthavn i samme by eller region, kan et konkurrerende luftfartsselskabs manglende adgang til foerstnaevnte lufthavn foelgelig ikke vaere begrundet i henhold til artikel 5, men udgoer en forskelsbehandling paa grundlag af luftfartsselskabets nationalitet eller identitet, som ifoelge forordningens artikel 8, stk. 1, ikke maa finde sted.