DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) AF 14. JUNI 1988. - ERIKA HEYL, GIFT ZEYEN MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - ANNULLATION AF EN AFGOERELSE OM AFSKEDIGELSE UDEN ANSOEGNING. - SAG 12/87.



Samling af Afgørelser 1988 side 02943



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Tjenestemaend - tjenestefrihed af personlige aarsager - genindtraedelse - tjenestested der ikke er i overensstemmelse med tjenestemandens familiemaessige interesser - kraenkelse af bistandspligten - foreligger ikke

(( Tjenestemandsvedtaegten, art . 40, stk . 4, litra d ) ))

Sammendrag

Administrationens bistandspligt giver ikke tjenestemaend, der har tjenestefrihed af personlige aarsager, ret til ud fra personlige interesser at kunne genindtraede i en ledig stilling paa et bestemt tjenestested . Tjenestemanden genindtraeder saaledes i den foerste ledige stilling i den kategori eller tjenestegruppe, der svarer til hans loenklasse, paa grundlag af kriterierne i vedtaegtens artikel 40, stk . 4, litra d ). Ansaettelsesmyndigheden kan ganske vist have pligt til at tage hensyn til vaesentlige familieinteresser, naar den udoever det ved denne bestemmelse hjemlede skoen, men saadanne familieinteresser kan dog ikke vaere eneafgoerende .

Dommens præmisser

1 Ved staevning, indleveret til Domstolens Justitskontor den 21 . februar 1987, har tjenestemand ved Kommissionen Erica Heyl, gift Zeyen, anlagt sag, hvorunder hun har nedlagt paastand dels om, at Kommissionens afgoerelse af 25 . marts 1986 om at afskedige hende med virkning fra 1 . april 1986 annulleres, dels om, at Kommissionen tilpligtes at lade hende genindtraede med virkning fra 5 . januar 1979 og at udbetale hende et beloeb svarende til den loen, hun ville have oppebaaret fra dette tidspunkt .

2 Erica Heyl, havde som tjenestemand i loenklasse C 1 ved Det Faelles Forskningscenter i Ispra tjenestefrihed af personlige aarsager mellem den 5 . januar 1976 og den 5 . januar 1979 . Ved skrivelse af 19 . februar 1979 udtrykte hun oenske om at genindtraede i Kommissionens tjeneste .

3 Den 4 . februar 1982 foreslog Ispra-anlaeggets administration Erica Heyl en stilling i afdelingen "Anvendte Videnskaber og Teknologi" Ved skrivelse af 15 . februar 1982 meddelte Erica Heyl Kommissionen, at hun af familiemaessige aarsager var interesseret i at genindtraede i Luxembourg og ikke saa gerne i Ispra; Kommissionen raadede hende til at henvende sig direkte til personalekontoret i Luxembourg .

4 Den 15 . oktober 1984 tilboed Kommissionen hende en stilling som foerstekontorist i loenklasse C 1 ved Det Faelles Forskningscenter i Ispra og fremhaevede i den forbindelse, at der hermed forelaa det andet tilbud i henhold til vedtaegtens artikel 40, stk . 4, litra d ). Den 28 . oktober 1984 gentog Erica Heyl, at hun alene ville genindtraede i Luxembourg, og at ansaettelse i Ispra stred mod hendes oensker .

5 Den 25 . marts 1986 traf generaldirektoeren for Det Faelles Forskningscenter i Ispra afgoerelse om at afskedige Erica Heyl uden ansoegning med virkning fra den 1 . april 1986 . I afgoerelsen konstateredes det, at Kommissionen ved skrivelser af 4 . februar 1982 og af 15 . oktober 1984 havde tilbudt Erica Heyl en stilling i hendes kategori svarende til loenklassen med henblik paa genindtraeden, og at hun ved sine svar af 15 . februar 1982 og 28 . oktober 1984 havde afslaaet disse stillingstilbud .

6 Den 18 . juni 1986 indbragte Erica Heyl en klage over afgoerelsen i medfoer af vedtaegtens artikel 90, stk . 2 . Da klagen ikke er blevet besvaret, har hun anlagt denne sag, hvorunder hun paaberaaber sig dels, at vedtaegtens artikel 49, stk . 2, og artikel 40, stk . 4, litra d ), er blevet tilsidesat, dels at administrationen baade har kraenket princippet om redelighed i forvaltningen og har tilsidesat sin bistandspligt .

7 Vedroerende sagens retlige baggrund og faktiske omstaendigheder samt parternes argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

8 Med hensyn til annullationspaastanden bemaerkes, at en tjenestemand ifoelge vedtaegtens artikel 49 kan afskediges uden ansoegning, naar der foreligger et tilfaelde som omhandlet i vedtaegtens artikel 40, stk . 4, litra d ), det vil sige hvor tjenestemanden for anden gang har afslaaet et stillingstilbud efter udloebet af en tjenestefrihed af personlige aarsager .

9 Hvad angaar det foerste stillingstilbud af 4 . februar 1982, bestrider sagsoegeren ikke dets gyldighed, men hun finder, henset til Ispra-administrationens udtalelser om en eventuel genindtraeden i Luxembourg, at tilbuddet maa anses for tilbagekaldt af Kommissionen, hvorfor der ikke kan foreligge et afslag paa dette tilbud i henhold til vedtaegtens artikel 40, stk . 4, litra d ).

10 Kommissionen betragter sagsoegerens skrivelse af 15 . februar 1982, hvori hun gav udtryk for, at hun hellere ville genindtraede i Luxembourg end i Ispra, som et afslag paa dette foerste stillingstilbud .

11 Hertil bemaerkes for det foerste, at den omstaendighed, at Ispra-centrets administration havde foreslaaet sagsoegeren at rette henvendelse til Kommissionens tjenestegrene i Luxembourg angaaende ledige stillinger med henblik paa en eventuel genindtraeden i Storhertugdoemmet, ikke kan opfattes som en annullation af det foerste stillingstilbud . Det fremgaar saaledes af Kommissionens skrivelse af 8 . maj 1982, at det ikke var muligt at reservere den ledige stilling i Ispra med henblik paa en overflytning til Luxembourg .

12 For det andet bemaerkes, at EF-administrationens bistandspligt over for tjenestemaendene ikke giver disse nogen ret til, ud fra personlige interesser, at kunne indtraede paa et bestemt tjenestested . Paa grundlag af kriterierne i vedtaegtens artikel 40, stk . 4, litra d ), genindtraeder tjenestemanden i den foerste ledige stilling i den kategori eller tjenestegruppe, der svarer til hans loenklasse . Ansaettelsesmyndigheden kan ganske vist have pligt til at tage hensyn til vaesentlige familieinteresser, naar den udoever det ved bestemmelsen hjemlede skoen, men det maa dog understreges, at saadanne familieinteresser ikke kan vaere eneafgoerende henset til vedtaegtens artikel 40, stk . 4, litra d ), hvorefter tjenestemanden skal genindtraede i den foerste ledige stilling .

13 Det maa foelgelig konstateres, at det foerste stillingstilbud var gyldigt . Da sagsoegeren ikke har accepteret det, maa det anses for afslaaet .

14 Angaaende det andet stillingstilbud af 15 . oktober 1984 har sagsoegeren gjort gaeldende, at det paa ingen maade opfyldte kriterierne i vedtaegtens artikel 40, stk . 4, litra d ), da den tilbudte stilling hverken svarede til hendes loenklasse eller hendes kvalifikationer .

15 Ifoelge Kommissionen afslog sagsoegeren ogsaa dette tilbud om genindtraeden, hvorefter det maatte vaere berettiget at traeffe afgoerelse om afskedigelse uden ansoegning . Kommissionen bemaerker, at sagsoegeren ganske vist ikke udtrykkeligt har afvist det sidste tilbud, hun fik forelagt, men det maa dog fastholdes, at hun undlod at acceptere det rettidigt .

16 I saa henseende maa det fremhaeves, at det andet stillingstilbud udtrykkeligt henviste til en stilling i loenklasse C 5/C 4, som naermere var beskrevet i den meddelelse om ledig stilling, der var vedlagt skrivelsen af 15 . oktober 1984 . Sagsoegeren havde imidlertid krav paa at genindtraede i en stilling i loenklasse C 1 . I betragtning af, at Kommissionen henviste til en meddelelse om ledig stilling i loenklasse C 5/C 4, kan dens skrivelse paa ingen maade antages at have godtgjort, at den tilbudte stilling svarede til sagsoegerens loenklasse og kvalifikationer, saaledes som vedtaegtens artikel 40, stk . 4, litra d ), kraever det .

17 Kommissionen har henvist til, at man paataenkte at henfoere ansvarsomraader svarende til sagsoegerens loenklasse og kvalifikationer under den tilbudte stilling . Hertil maa bemaerkes, at Kommissionen - i strid med kravene i den naevnte bestemmelse - undlod at oplyse sagsoegeren rettidigt om, at den tilbudte stilling opfyldte samtlige de ligevaerdighedskriterier, som opregnes i vedtaegtens artikel 40, stk . 4, litra d ). Henset hertil maa det konstateres, at Kommissionen ikke har fremsat et gyldigt andet stillingstilbud, og at betingelserne for at afskedige sagsoegeren uden ansoegning derfor ikke var opfyldt .

18 I den sag, som er anlagt til proevelse af Kommissionens afgoerelse af 25 . marts 1986, maa der saaledes gives dom efter sagsoegerens paastand, for saa vidt som det andet stillingstilbud er retsstridigt .

19 Derimod kan der ikke foretages realitetspaakendelse af sagsoegerens paastand, dels om genindtraeden med tilbagevirkende kraft fra den 5 . januar 1979, dels om erstatning bestaaende i udbetaling af beloeb svarende til, hvad sagsoegeren ville have oppebaaret i loen fra den 5 . januar 1979, hvis hun var genindtraadt pr . denne dato, idet det bemaerkes, at disse paastande hverken udtrykkeligt eller stiltiende har vaeret genstand for en klagesag efter vedtaegtens artikler 90 og 91 .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

20 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den tabende part til at afholde sagens omkostninger . I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne imidlertid selv de udgifter, de har afholdt i sager anlagt af ansatte ved Faellesskaberne . Henset til, at sagsoegeren kun delvis har faaet medhold i sagen, boer hun betale halvdelen af sine egne omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( Anden Afdeling )

1 ) Kommissionens afgoerelse af 25 . marts 1986, hvorved sagsoegeren blev afskediget uden ansoegning, annulleres .

2 ) I oevrigt afvises sagen .

3 ) Kommissionen betaler sine egne samt halvdelen af sagsoegerens omkostninger .