ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 26/58

Sag anlagt den 16. november 2012 — Koinopraxia Touristiki Loutrakiou mod Kommissionen

(Sag T-498/12)

2013/C 26/118

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA — Loutraki AE — Club Hotel Loutraki Casino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grækenland) (ved advokat S. Pappas)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens bekræftende afgørelse af 18. september 2012 — Αres (2012)1082114, hvorved den gav afslag på sagsøgerens begæring om aktindsigt i visse dokumenter, annulleres.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med dette søgsmål har sagsøgeren i medfør af artikel 263 TEUF nedlagt påstand om annullation af Europa-Kommissionens afgørelse af 18. september 2012, hvormed Kommissionen gav endeligt afslag på sagsøgerens genfremsatte begæring om aktindsigt i skrivelse af 16. maj 2012 fra de græske myndigheder vedrørende fastsættelse af størrelsen af den ulovlige statsstøtte, som skulle tilbagesøges i henhold til beslutning af 24. maj 2011 fra Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence (1).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat følgende anbringender.

Sagsøgeren har for det første anført, at der er sket en tilsidesættelse af myndighedens begrundelsespligt med hensyn til afgørelserne om afslag, eftersom myndigheden i sit svar begrænser sig til generelt at henvise til undtagelserne fastsat i forordning nr. 1049/2001 uden yderligere uddybelse og uden at give nogen egentlig begrundelse for afgørelsen.

Sagsøgeren har for det andet anført, at der er sket en tilsidesættelse af gennemsigtighedsprincippet, hvilket er i strid med forordning nr. 1049/2001 og nr. 659/1999 (2), eftersom den anfægtede afgørelse ikke giver offentligheden videst mulig adgang til dokumenterne, idet den hverken fortolker undtagelserne i forordning nr. 1049/2001 eller anvender disse strengt.

Endelig har sagsøgeren anført, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 108, stk. 2, TEUF samt artikel 6 og 20 i forordning nr. 659/1999, hvilket er i strid med sagsøgerens ret til forsvar og endvidere i strid med princippet om god forvaltningsskik.

(1) Europa-Kommissionens beslutning af 24.5.2011 K(2011) 3504 endelig om statsstøtte til visse græske kasinoer — C 16/2010 (ex NN 22/2010, ex CP 318/2009) (EUT L 285, s. 25).

(2) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 26/64

Sag anlagt den 16. november 2012 — Advance Magazine Publishers mod KHIM — Nanso Group (TEEN VOGUE)

(Sag T-509/12)

2013/C 26/127

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, De Forenede Stater) (ved barrister C. Aikens)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Nanso Group Oy (Nokia, Finland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 17. september 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 147/2011-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Advance Magazine Publishers, Inc.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »TEEN VOGUE« for bl.a. varer i klasse 25 — EF-varemærkeansøgning nr. 3529476

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Nanso Group Oy

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den svenske varemærkeregistrering nr. 126124 af ordmærket »VOGUE« for varer i klasse 25; den svenske varemærkeregistrering nr. 43934 af figurmærket »Vogue« for varer i klasse 25; den finske varemærkeansøgning nr. T 199 803 628 om ordmærket »VOGUE« for varer i klasse 25; det registrerede handelsnavn »VO Gue«

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge for alle de omtvistede varer

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk.1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.
2)

Andet anbringende om, at Kommissionen har begået retlige og faktiske fejl, idet Kommissionen med urette konkluderede, at Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (herefter »DARD«) havde fejlanvendt eller slet ikke anvendt bestemmelser om sanktioner, tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte beløb og forsætlig manglende overholdelse, og at Kommissionen derved overvurderede og/eller undlod at tage relevante overvejelser vedrørende størrelsen af mulige tab af EU-midler i betragtning. Kommissionen har i særdeleshed: — med urette kritiseret en angiveligt »systematisk« genberegning af betalingsrettigheder fra DARD’s side, — med urette hævdet, at fejl begået i 2005 kunne have væsentlige virkninger på det historiske element af rettighedernes værdi, — anvendt en fejlagtig metode til beregning af overbetalinger, — anvendt en fejlagtig tilgang til sanktioner, særlig ved: — at anvende en fejlagtig metode til beregning af sanktioner, og — at hævde med urette, at en sanktion skulle pålægges for hvert år i tilfælde, hvor en sanktion fandt anvendelse i 2005, men ikke i efterfølgende ansøgningsår — i det foreliggende tilfælde 2007 og 2008 — når overbetaling fandt sted som følge af den samme fejl, som blev sanktioneret i 2005, — anvendt en fejlagtig tilgang til bevidst tilsidesættelse af reglerne.
3)

Tredje anbringende, hvorefter Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til afgørelsen om tilbagesøgning ved at fratage Irland det nødvendige skøn i forbindelse med at bedømme, i hvilket omfang statsstøtten fordrejede konkurrencen, og således genoprette den situation, som forelå tidligere, ved at undlade at analysere relevansen af de berøre flyselskabers mulighed for at overvælte ATT på deres kunder og ved at undlade at tage hensyn til de konkurrencefordrejninger, som vil opstå som følge af afgørelsen om tilbagesøgning kombineret med den ret til tilbagebetaling, som de flyselskaber, der angiveligt har modtaget støtten, har i medfør af EU-retten og irsk ret.
2)

Andet anbringende: Utilstrækkelig begrundelse for konklusionen om, at sagsøgerne har opnået en fordel Sagsøgerne anfører her, at Kommissionen har tilsidesat begrundelsespligten i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF, idet den ikke tilstrækkeligt har redegjort for, hvorfor sagsøgerne skulle have modtaget en indirekte statsstøtte, og af hvilke årsager HSH Nordbanks virksomhedsværdi skulle være blevet fastsat fejlagtigt. Derudover har Kommissionen ikke angivet en talværdi for størrelsen af den angivelige støtte til mindretalsaktionærerne og sammenblandet undersøgelsen af denne støtte med undersøgelsen af byrdefordelingen.
—

For det første skabte Unionen ved at gøre godtgørelsen af flytteudgifter for dens tjenestemænd betinget af tjenestemandens indhentelse af tre forskellige flyttetilbud og ved at undlade at udøve den mindste kontrol med gennemførelsen af denne forpligtelse, selv om den havde fuldstændig viden om de afledte følger af denne praksis, en retlig kontekst, som var gunstig for begåelsen af den overtrædelse af artikel 101 TEUF, som flytteselskaberne efterfølgende er blevet pålagt sanktioner for. Ved at gøre dette, har Unionen tilsidesat sin forpligtelse til at udvise omhu og sagsøgerens grundlæggende ret til en god forvaltning.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 26/68

Sag anlagt den 6. december 2012 — DeMaCo Holland mod Kommissionen

(Sag T-527/12)

2013/C 26/133

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: DeMaCo Holland BV (Langedijk, Nederlandene) (ved advokaterne L. Linders og S. Bishop)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgeren medhold.

— Euratom dømmes derfor til øjeblikkelig at ophøre med enhver anvendelse af de planer, som sagsøgeren har rettighederne til, og Euratom dømmes endvidere til at betale skadeserstatning til sagsøgeren for en krænkelse uden for kontraktforhold, hvilken erstatning foreløbig anslås til 100 000 EUR.

— Euratom tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med sagen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren kræver med sit søgsmål skadeserstatning for ansvar uden for kontraktforhold fra Det Europæiske Atomenergifællesskab, repræsenteret ved Europa-Kommissionen, fordi Det Europæiske Atomenergifællesskab har benyttet tekniske tegninger, som er sagsøgerens ejendom, og har videregivet disse ved et offentligt udbud til anvendelse for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling (Fusion for Energy).

Sagsøgeren gør til støtte for sit søgsmål gældende, at sagsøgte har benyttet sagsøgerens tekniske tegninger uden at være beføjet dertil.

De tekniske tegninger, som sagsøgeren alene har frembragt — uden forbindelse med nogen kontraktmæssig relation mellem parterne — er blevet anvendt af sagsøgte uden sagsøgerens godkendelse. Endvidere har sagsøgte lettet tredjemands, nemlig Fusion for Energys, anvendelse af de tekniske tegninger.

Sagsøgtes forsætlige ubeføjede anvendelse af sagsøgerens tekniske tegninger udgør en retsstridig handling og tilsidesætter sagsøgerens ophavsrettigheder.

Sagsøgte har dermed skaffet sig en uretmæssig økonomisk fordel ved sagsøgerens finansielle og intellektuelle ydelser, hvilket tilsidesætter god handelsskik og konkurrencen.

Den lidte skade udgøres af det indtægtstab, som sagsøgeren har lidt som følge af Fusion for Energys udbud, som blev muliggjort ved sagsøgtes medvirken, og af den mistede godtgørelse for sagsøgerens krænkede rettigheder vedrørende dennes intellektuelle ejendom.
—

Med dette anbringende gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen uretmæssigt har anlagt en for vid fortolkning af anvendelsesområdet for undtagelsen i artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001. Ifølge sagsøgeren påvirkes de forretningsmæssige interesser som omhandlet i artikel 4, stk. 2, første led, i forordning nr. 1049/2001 ikke, og desuden kan Kommissionen ikke påberåbe sig beskyttelsen af formålet med undersøgelser i henhold til artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001.
—

Ophævelse af dom afsagt den 25. september 2012 af Retten for EU-personalesager i sag F-51/10, for så vidt som (i) påstandene om annullation af alle afgørelser truffet på grundlag af EØSU’s stillingsopslag nr. 43/09 afvises, (ii) retten ikke tager stilling til påstandene om, at appelindstævnte tilpligtes at betale 1 000 EUR i erstatning og (iii) ikke tager stilling til realitetsanbringenderne fremført til støtte for de første påstande om annullation af EØSU’s stillingsopslag nr. 43/09.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/15

Appel iværksat den 5. december 2012 af Moises Bermejo Garde til prøvelse af Personalerettens dom af 25. september 2012 i sag F-41/10, Bermejo Garde mod EØSU

(Sag T-530/12 P)

2013/C 55/28

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Moises Bermejo Garde (Bruxelles, Belgien) (ved advokat L. Levi)

Den anden part i appelsagen: Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU)

Appellantens påstande

— Ophævelse af dom afsagt den 25. september 2012 af Retten for EU-personalesager i sag F-41/10.

— Følgelig gives der appellanten medhold i dennes påstande i første instans, hvorefter: — den af præsidenten for EØSU trufne afgørelse nr. 88/10 A af 3. marts2010, hvorved appellantens ansøgning af 7. december 2009 blev afslået og det blev besluttet at forflytte hende, annulleres. — tillægget til afgørelse nr. 88/10 af 25. marts 2010 annulleres. — afgørelse nr. 133/10 A af 24. marts 2010 om ophør af appellantens funktion som kontorchef i Juridisk Tjeneste med øjeblikkelig virkning og om hendes forflyttelse til en stilling som kontorchef i en anden tjenestegren med virkning fra den 6. april 2010 annulleres. — den af præsidenten for EØSU trufne afgørelse nr. 184/10 A af 13. april 2010, hvorved appellanten blev forflyttet til Logistiktjenesten med virkning fra den 6. april 2010, annulleres. — EØSU tilpligtes at betale en erstatning på 17 500 EUR. — EØSU tilpligtes at betale sagens omkostninger.

— Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) tilpligtes at betale sagens omkostninger i begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for appellen fremsat fem anbringender, idet Personaleretten ifølge appellanten fandt, at hun havde lidt et tab som følge af fremsendelsen af oplysninger til hendes overordnede, for så vidt som hun blev frataget sine opgaver som chef for Juridisk Tjeneste, men at dette tab ikke følger af en tilsidesættelse af artikel 12a og 22 i vedtægten for tjenestemænd i Den europæiske Union.

1) Det første anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af begrebet akt, der indeholder et klagepunkt, og af sagsakterne er gengivet forkert (vedrørende i det væsentlige den anfægtede doms præmis 44-64).

2) Det andet anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af princippet om overholdelse af retten til forsvar samt tilsidesættelse af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (vedrørende den anfægtede doms præmis 114-118).

3) Det tredje anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 12a, 22a og 86 samt tilsidesættelse af begrundelsespligten og at sagsakterne er gengivet forkert (vedrørende i det væsentlige den anfægtede doms præmis 133 ff.).

4) Det fjerde anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 86, af bilag IX til vedtægten, af de almindelige gennemførelsesbestemmelser i bilag IX til vedtægten, og af princippet om overholdelse af retten til forsvar, samt at sagsakterne er gengivet forkert og at begrundelsespligten er tilsidesat (vedrørende i det væsentlige den anfægtede doms præmis 75-78).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 32/23

Sag anlagt den 30. november 2012 — Rani Refreshments mod KHIM — Global-Invest Bartosz Turek (Sani)

(Sag T-523/12)

2013/C 32/36

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Rani Refreshments FZCO (Dubai, De Forenede Arabiske Emirater) (ved barrister M. Chapple)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Global-Invest Bartosz Turek (Poczesna, Polen)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 27. september 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 236/2012-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne for appelkammeret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Global-Invest Bartosz Turek

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »Sani« i grøn, bleggrøn og hvid for varer i klasse 29, 30 og 32 — EF-varemærkeansøgning nr. 9087479

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Rani Refreshments FZCO

Det påberåbte varemærke eller tegn: EF-varmærkeregistrering nr. 2587244 af figurmærket i grøn, hvid, sort og blå »Rani« for varer i klasse 32; EF-varmærkeregistrering nr. 4005211 af figurmærket i blå og hvid »Rani« for varer i klasse 29 and 30; EF-varmærkeregistrering nr. 2587293 af figurmærket i blå og hvid »RANI FLOAT« for varer i klasse 32; EF-varmærkeregistrering nr. 2587269 af figurmærket i orange, gul, sort, hvid, rød, pink, blå og grøn »Rani« for varer i klasse 16, 21 og 32; varmærkeregistrering i Det Forenede Kongerige nr. 1239206 af figurmærket »Rani« for varer i klasse 32

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afviste indsigelsen i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.
—

Her gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen på vilkårlig vis har ignoreret sin meddelelse om forbindelserne med klagere i sager om overtrædelse af fællesskabsretten, og at denne uden noget alternativ for sagsøgerne har overført disses klage til behandling under EU-pilotprojektet, hvis regler ikke er tilgængelige for sagsøgerne.
—

Afgørelse truffet den 6. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1401/2011-1 annulleres for så vidt angår følgende varer og tjenesteydelser: — klasse 9: videnskabelige, nautiske, geodætiske, fotografiske, kinematografiske og optiske apparater og instrumenter, samt apparater til vejning, måling, signalering, kontrol, livredning og undervisning; apparater til optagelse, transmission og gengivelse af lyd eller billede; magnetiske databærere, lydplader; salgsautomater og mekanismer til mønt-opererede apparater; regnemaskiner, databehandlingsudstyr og computere, perifere enheder til computere og computerprogrammer (indeholdt i klasse 9); alle førnævnte varer kun i forhold til et online marked for køb og salg af køretøjer, trailere og køretøjstilbehør — klasse 16: papir, pap, varer heraf, indeholdt i klasse 16; tryksager; fotografier; papirhandlervarer, skrivemaskiner og kontorartikler (dog ikke møbler); instruktions- og undervisningsmateriale (indeholdt i klasse 16); plasticmateriale til emballeringsbrug, nemlig hylstre, poser, sække og folie; alle førnævnte varer kun i forhold til et online marked for køb og salg af køretøjer, trailere og køretøjstilbehør — klasse 35: annonce- og reklamevirksomhed; forretningsadministration, virksomhed vedrørende forretningsledelse; bistand ved varetagelse af kontoropgaver; alle førnævnte varer kun i forhold til et online marked for køb og salg af køretøjer, trailere og køretøjstilbehør — klasse 36: forsikringsvirksomhed; forsikringsmæglervirksomhed; finansiel virksomhed; kreditformidling; valutarisk virksomhed; forvaltning af formuer; alle førnævnte varer kun i forhold til et online marked for køb og salg af køretøjer, trailere og køretøjstilbehør — klasse 38: telekommunikationsvirksomhed, særlig internettjenester; indsamling, udbydelse og transmission af meddelelser, informationer, billeder og tekster; formidling af elektroniske annoncer; alle førnævnte varer kun i forhold til et online marked for køb og salg af køretøjer, trailere og køretøjstilbehør — klasse 42: virksomhed inden for videnskab og teknologi samt forskning og design i forbindelse hermed; design og udvikling af computer hardware og computer software; udlejning af software; formidling af søgemaskiner til internettet; alle førnævnte varer kun i forhold til et online marked for køb og salg af køretøjer, trailere og køretøjstilbehør.
—

Afgørelse truffet den 27. september 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag 46/2012-2) annulleres og det fastslås, at EF-varemærke nr. 10 090 331 GIFFLAR (fig), der er ansøgt af Pågen Trademark AB, skal offentliggøres og registreres eller, subsidiært, pålægges det Harmoniseringskontoret at offentliggøre og registrere varemærket.
2)

Andet anbringende om et åbenbart urigtigt skøn ALRO vil i forbindelse med det andet anbringende, hvorved det hævdes, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn, da den konkluderede, at Hidroelectricas handlinger kunne tilregnes den rumænske stat, godtgøre, at Kommissionen ikke har foretaget en korrekt analyse af ledelsesstrukturen i Hidroelectrica og betydningen af denne struktur for beslutningsprocessen i denne organisation. ALRO vil for det andet redegøre for, hvorfor Kommissionen med urette har sammenlignet ALRO-kontrakten med aftalen mellem Hidroelectrica og ArcelorMittal. ALRO vil for det tredje godtgøre, hvorfor ministeriel bekendtgørelse nr. 445/2009 ikke er relevant for Kommissionens analyse, og hvorfor dens henvisninger til presserapporter i 2010 er utilstrækkelige til at godtgøre, at støtten kan tilregnes staten.
—

Det sjette anbringende er baseret på magtfordrejning for så vidt som der findes objektive, relevante og samstemmende indicier, som giver grundlag for at hævde, at der med vedtagelsen af sanktionsforanstaltningen forfølges andre formål end de af Rådet anførte.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 46/21

Sag anlagt den 18. december 2012 — Teva Pharma og Teva Pharmaceuticals Europe mod EMEA

(Sag T-547/12)

2013/C 46/38

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Teva Pharma BV (Utrecht, Nederlandene) og Teva Pharmaceuticals Europe BV (Utrecht) (ved barristers K. Bacon og D. Piccinin, og solicitors G. Morgan og C. Drew)

Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur

Sagsøgernes påstande

— Afgørelsen, der er indeholdt i Det Europæiske Lægemiddelagenturs skrivelse af 26. november 2012, om afslag på at godkende sagsøgernes ansøgning om markedsføringstilladelse til deres generiske udgave af abacavir/lamivudine, annulleres.

— Det Europæiske Lægemiddelagentur tilpligtes at betale sagsøgernes omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har til støtte for søgsmålet fremsat et enkelt anbringende, hvorefter afslaget på at godkende deres ansøgning om tilladelse til en generisk udgave af en fastdosis-kombination af lægemidler med den begrundelse, at lægemidlet var beskyttet af en periode med eksklusiv ret på ti år, er i strid med den rette fortolkning af forordning (EF) nr. 726/2004 (1) og direktiv 2001/83/EF (2). Sagsøgerne gør særligt gældende, at indehaveren af markedsføringstilladelsen ikke har krav på en tiårig databeskyttelsesperiode, eftersom lægemidlet er en fastdosis-kombination, som kombinerer to aktive stoffer, der er blevet leveret og anvendt inden for Den Europæiske Union som bestanddele i et antal forskellige lægemidler i flere år. Sagsøgerne gør derfor gældende, at lægemidlet er omfattet af den samme samlede markedsføringstilladelse som de tidligere markedsføringstilladelser for dets bestanddele, som omhandlet i artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2001/83. Følgelig anfører sagsøgerne, at lægemidlet ikke er omfattet af nogen yderligere databeskyttelsesperiode efter udløbet af den databeskyttelse, der er knyttet til disse tilladelser.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31.3.2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EØS-relevant tekst).

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6.11.2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler.