ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 232/9

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. juni 2011 — Union Investment Privatfonds GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-317/10 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 8, stk. 1, litra b) - ordmærkerne UNIWEB og UniCredit Wealth Management - indsigelse rejst af indehaveren af de nationale ordmærker UNIFONDS og UNIRAK samt det nationale figurmærke UNIZINS - vurdering af risikoen for forveksling - risikoen for, at der antages at være en forbindelse - varemærkeserie eller familie)

2011/C 232/15

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Union Investment Privatfonds GmbH (ved Rechtsanwälte J. Zindel og C. Schmid)

De andre parter i sagen: UniCredito Italiano SpA (ved avvocato G. Floridia) og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved P. Bullock, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 27. april 2010 i de forenede sager T-303/06 og T-337/06, UniCredito Italiano mod KHIM — Union Investment Privatfonds, hvorved Retten ikke gav Union Investment Privatfonds GmbH medhold i selskabets påstande i sager anlagt til prøvelse af to afgørelser truffet af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) den 5. september 2006 (forenede sager R 196/2005-2 og R 211/2005-2) og den 25. september 2006 (forenede sager R 456/2005-2 og R 502/2005-2), vedrørende indsigelsessager mellem Union Investment Privatfonds GmbH et UniCredito Italiano SpA

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Rets dom af 27. april 2010, UniCredito Italiano mod KHIM — Union Investment Privatfonds (UNIWEB) (forenede sager T-303/06 og T-337/06), ophæves.

2) Sagen hjemvises til Den Europæiske Unions Ret.

3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

(1) EUT C 146 af 11.9.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/8

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 9. juni 2011 — Intercommunale Intermosane SCRL og Fédération de l’industrie et du gaz mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Belgien)

(Sag C-361/10) (1)

(Det indre marked - tekniske standarder og forskrifter - informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester - minimumsforskrifter for sikkerhed for visse ældre elektriske installationer på arbejdsstedet)

2011/C 226/13

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d’État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Intercommunale Intermosane SCRL og Fédération de l’industrie et du gaz

Sagsøgt: État belge

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Conseil d’État — fortolkning af artikel 1, nr. 11, og artikel 8, stk. 1, første afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT L 204, s. 34) — informationsprocedure og regler for tjenester i informationssamfundet — forpligtelse til at meddele udkast til tekniske forskrifter — minimumsforskrifter for sikkerhed for visse ældre elektroniske installationer på arbejdsstedet

Konklusion

Artikel 1, nr. 11), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/48/EF af 20. juli 1998, skal fortolkes således, at nationale bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede ikke udgør tekniske forskrifter i den betydning, hvori udtrykket er anvendt i denne bestemmelse, hvis udkast skal være genstand for en meddelelse i henhold til direktivets artikel 8, stk. 1, første afsnit.

(1) EUT C 274 af 9.10.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/6

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 9. juni 2011 — Electrosteel Europe sa mod Edil Centro SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Ordinario di Vicenza — Italien)

(Sag C-87/10) (1)

(Retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - specielle kompetenceregler - artikel 5, nr. 1), litra b), første led - retten på opfyldelsesstedet for den kontraktmæssige forpligtelse, som ligger til grund for sagen - salg af varer - leveringssted - kontrakt, der indeholder klausulen: »Levering: ab fabrik«)

2011/C 226/09

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Ordinario di Vicenza

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Electrosteel Europe sa

Sagsøgt: Edil Centro SpA

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Ordinario di Vicenza — fortolkning af artikel 5, nr. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT L 12, s. 1) — specielle kompetenceregler — begrebet »det sted, hvor varerne i henhold til aftalen er blevet leveret eller skulle have været leveret« — det endelige bestemmelsessted for de i kontrakten omhandlede varer eller det sted, hvor sælgeren opfylder sin leveringsforpligtelse

Konklusion

Artikel 5, nr. 1), litra b), første led, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at stedet, hvor varerne er blevet eller skulle have været leveret i henhold til aftalen i forbindelse med forsendelseskøb, skal fastlægges på grundlag af kontraktbestemmelserne.

Med henblik på at bedømme, om leveringsstedet er bestemt »i henhold til aftalen«, må den nationale ret, for hvilken sagen er indbragt, tage hensyn til alle denne aftales relevante begreber og klausuler, som gør det muligt klart at bestemme leveringsstedet, herunder de begreber og klausuler, der i almindelighed er anerkendt og fastsat ved sædvane i international handel, såsom Incoterms (»international commercial terms«), der er udarbejdet af Det Internationale Handelskammer, i den version, der blev offentliggjort i 2000.

Hvis det ikke er muligt at fastlægge leveringsstedet på dette grundlag uden at henholde sig til den materielle ret, som finder anvendelse på kontrakten, er dette sted det sted, hvor varerne fysisk overdrages til køberen, hvorved han får eller skulle have fået den faktiske råderet over disse varer på salgstransaktionens endelige bestemmelsessted.

(1) EUT C 100 af 17.4.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/6

Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. juni 2011 — Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt. mod Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Bíróság — Republikken Ungarn)

(Sag C-115/10) (1)

(Fælles landbrugspolitik - forordning (EF) nr. 1782/2003 - supplerende national direkte støtte - betingelser for ydelse)

2011/C 226/10

Processprog: ungarnsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt.

Sagsøgt: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Fővárosi Bíróság — fortolkning af artikel 1, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 af 27. november 1992 om et integreret system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger (EFT L 355, s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte (EFT L 160, s. 113) — national retsforskrifter, der udelukker producenter under likvidationsbehandling fra supplerende national støtte forbundet med enkeltbetalingen — medlemsstaternes mulighed for at fastsætte betingelser, der ikke er fastsat for tildelingen af den pågældende EF-støtte, for tildelingen af den supplerende nationale støtte

Konklusion

Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001, som ændret ved Rådets afgørelse 2004/281/EF af 22. marts 2004, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som udelukker juridiske personer, der udøver landbrugsvirksomhed på den pågældende medlemsstats område, fra at modtage supplerende national støtte med den begrundelse, at de er under likvidationsbehandling, hvis betingelsen om, at der ikke må foreligge en sådan procedure, ikke har været genstand for en forudgående tilladelse fra Kommissionen.

(1) EUT C 134 af 22.5.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/5

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 9. juni 2011 — Eleftheri tileorasi A.E. »ALTER CHANNEL«, Konstantinos Giannikos mod Ypourgos Typou kai Meson mazikis Enimerosis kai, Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)

(Sag C-52/10) (1)

(Direktiv 89/552/EØF - tv-radiospredningsvirksomhed - artikel 1, litra d) - begrebet »skjult reklame« - tilsigtet karakter - præsentation af en æstetisk tandbehandling under en tv-udsendelse)

2011/C 226/08

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Eleftheri tileorasi A.E. ‘ALTER CHANNEL’, Konstantinos Giannikos

Sagsøgt: Ypourgos Typou kai Meson mazikis Enimerosis kai, Ethniko Symvoulio Radiotileorasis

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Symvoulio tis Epikrateias — fortolkning af artikel 1, litra c), i Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed (EFT L 298, s. 23), som ændret ved artikel 1, litra c), i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 1997/36/EF af 30. juni 1997 (EFT L 202, s. 60) — tv-udsendelse bestående i en præsentation af en æstetisk tandlægebehandling — begrebet »skjult reklame«

Konklusion

Artikel 1, litra d), i Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni, skal fortolkes således, at den omstændighed, at der foreligger et vederlag eller en lignende betaling, ikke udgør en nødvendig omstændighed for, at det kan fastslås, at en skjult reklame er tilsigtet.

(1) EUT C 100 af 17.4.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/7

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. juni 2011 — Zollamt Linz Wels mod Laki DOOEL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)

(Sag C-351/10) (1)

(EF-toldkodeks - gennemførelsesforordningen til toldkodeksen - artikel 555, stk. 1, litra c), og artikel 558, stk. 1 - indførsel af et køretøj på toldområdet under en midlertidig indførselsordning med fuldstændig fritagelse for importafgifter - køretøj, der anvendes til intern trafik - retsstridig anvendelse - toldskyldens opståen - nationale myndigheder med kompetence til at opkræve told)

2011/C 226/12

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Zollamt Linz Wels

Sagsøgt: Laki DOOEL

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgerichtshof — fortolkning af artikel 204, stk. 1, litra a), og artikel 215 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1), artikel 555, stk. 1, litra c), og artikel 558, stk. 1 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2913/92 (EFT L 253, s. 1) samt artikel 61 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — vejgodstransport i Den Europæiske Union — anvendelse af et køretøj, som ikke er godkendt i den medlemsstat, hvortil varerne transporteres — toldskyldens opståen — forsendelsesmedlemsstatens eller bestemmelsesmedlemsstatens kompetence

Konklusion

Artikel 555, stk. 1, og artikel 558, stk. 1, litra c), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 993/2001 af 4. maj 2001, skal fortolkes således, at en retsstridig anvendelse af et køretøj, der er indført i Den Europæiske Union under ordningen for fuldstændig fritagelse for toldafgifter og anvendt til intern trafik, skal anses for at foreligge på det tidspunkt, hvor grænsen til den medlemsstat, hvor køretøjet anvendes i strid med de nationale bestemmelser på transportområdet, krydses, dvs. uden at der foreligger en tilladelse til at losse fra den medlemsstat, hvor losningen skal finde sted, og at myndighederne i denne stat har kompetence til at opkræve de nævnte afgifter.

(1) EUT C 274 af 9.10.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/7

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. juni 2011 — Campsa Estaciones de Servicio SA mod Administración del Estado (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Sag C-285/10) (1)

(Sjette momsdirektiv - artikel 11, punkt A, stk. 1, og artikel 27 - beskatningsgrundlag - udvidelse af reglerne om udtagelse til privat brug ved transaktioner mellem forbundne parter, hvor prisen var åbenbart lavere end de normale markedspriser)

2011/C 226/11

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Campsa Estaciones de Servicio SA

Sagsøgt: Administración del Estado

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Supremo — fortolkning af artikel 6, 11 og 27 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, 1) — udvidelse af reglerne om anvendelse til privat brug til at omfatte transaktioner mellem forbundne enheder, når prisen er åbenbart lavere end den normale markedspris

Konklusion

Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at det er til hinder for, at en medlemsstat for transaktioner som de i hovedsagen omhandlede mellem forbundne parter, som har aftalt en pris, der var åbenbart lavere end den normale markedspris, anvender en anden regel for fastlæggelse af beskatningsgrundlag end hovedreglen i direktivets artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), ved at udvide anvendelsesområdet for reglerne om fastlæggelse af beskatningsgrundlaget vedrørende afgiftspligtige personers udtagelse eller anvendelse af goder og tjenesteydelser til privat brug i henhold til nævnte direktivs artikel 5, stk. 6, og artikel 6, stk. 2, når denne medlemsstat ikke har fulgt proceduren i samme direktivs artikel 27 med henblik på at opnå tilladelse til at indføre en sådan foranstaltning, der fraviger nævnte hovedregel.

(1) EUT C 246 af 11.9.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 211/6

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 26. maj 2011 — Gebhard Stark mod DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Innsbruck — Østrig)

(Sag C-293/10) (1)

(Retshjælpsforsikring - direktiv 87/344/EØF - artikel 4, stk. 1 - forsikringstagerens frie advokatvalg - begrænsning af godtgørelsen af den forsikredes udgifter til repræsentation i retten - godtgørelse begrænset til det beløb, som kan kræves af en advokat, der er etableret dér, hvor den ret, der er kompetent i første instans, er beliggende)

2011/C 211/08

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesgericht Innsbruck

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Gebhard Stark

Sagsøgt: DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Landesgericht Innsbruck — fortolkning af artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 87/344/EØF af 22. juni 1987 om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om retshælpsforsikring (EFT L 185, s. 77) — forsikringsaftale, der i overensstemmelse med nationale retsforskrifter fastsætter, at forsikringstager i henhold til en retshjælpsforsikring som repræsentant i en sag kun kan vælge en advokat, som har kontor på det sted, hvor den kompetente ret er beliggende

Konklusion

Artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 87/344/EØF af 22. juni 1987 om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om retshjælpsforsikring skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national bestemmelse, hvorefter det kan fastsættes, at en retshjælpsforsikret som repræsentant i en sag, der behandles retsligt eller administrativt, kun kan vælge personer, der er fagligt kvalificerede til at være partsrepræsentanter, og som har deres kontor på det sted, hvor den ret eller den administrative myndighed, der er kompetent i første instans vedrørende den pågældende sag, er beliggende, for så vidt som denne begrænsning med henblik på ikke at gøre det frie valg illusorisk kun omhandler omfanget af retshjælpsforsikrerens dækning af udgifter i forbindelse med en repræsentants mellemkomst, og at den godtgørelse, som denne forsikringsgiver faktisk betaler, er tilstrækkelig, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 274 af 9.10.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 298/9

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 28. juli 2011 — sagen indledt af Nordea Pankki Suomi Oyj (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland)

(Sag C-350/10) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - sjette momsdirektiv - artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3) og 5) - fritagelser - overførsler og betalinger - transaktioner i forbindelse med værdipapirer - elektroniske meddelelsestjenester til finansielle virksomheder)

2011/C 298/16

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein hallinto-oikeus

Parter i hovedsagen

Nordea Pankki Suomi Oyj

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Korkein hallinto-oikeus — fortolkning af artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3) og 5), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fritagelse for banktransaktioner — SWIFT-ydelser for bankerne

Konklusion

Artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3) og 5), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at den i bestemmelsen fastsatte fritagelse for merværdiafgift ikke gælder for elektroniske meddelelsestjenester til finansielle virksomheder som de i hovedsagen omhandlede.

(1) EUT C 246 af 11.9.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 298/7

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 28. juli 2011 — Lidl & Companhia mod Fazenda Pública (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal)

(Sag C-106/10) (1)

(Fiskale bestemmelser - direktiv 2006/112/EF - moms - afgiftsgrundlag - afgiftspligt ved fremstilling, montering, indførsel eller import af motorkøretøjer)

2011/C 298/10

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lidl & Companhia

Sagsøgt: Fazenda Pública

Procesdeltager: Ministério Público

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supremo Tribunal Administrativo — fortolkning af artikel 73 og artikel 78, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 79, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — medregning i afgiftsgrundlaget for momsen af beløbet af den portugisiske »imposto sobre veículos« — afgift på nye køretøjer ved fremstilling, montering, introduktion eller import i indlandet af køretøjer — afgiften betales én enkelt gang af den erhvervsdrivende eller sælgeren, i forbindelse med at køretøjet bringes i omsætning på det portugisiske marked

Konklusion

En afgift som den i hovedsagen omhandlede afgift på motorkøretøjer (imposto sobre veículos), hvis indtræden er direkte forbundet med leveringen af et motorkøretøj, der er omfattet af denne afgifts anvendelsesområde, og som er betalt af leverandøren af dette motorkøretøj, er omfattet af begrebet »skatter, told, importafgifter og andre afgifter« som omhandlet i artikel 78, første afsnit, litra a), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem og skal i henhold til denne bestemmelse medregnes i afgiftsgrundlaget for momsen af leveringen af det pågældende motorkøretøj.

(1) EUT C 113 af 1.5.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 298/6

Domstolens dom (Tredje Afdeling) 28. juli 2011 — Office of Communications mod Information Commissioner (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court of the United Kingdom — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-71/10) (1)

(Offentlig adgang til miljøoplysninger - direktiv 2004/3/EF - artikel 4 - undtagelser fra retten til adgang - anmodning om adgang, der berører flere interesser, som er beskyttet ved nævnte direktivs artikel 4, stk. 2)

2011/C 298/09

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court of the United Kingdom

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Office of Communications

Sagsøgt: Information Commissioner

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supreme Court of the United Kingdom — fortolkning af artikel 4, stk. 2, litra b) og e), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EFT L 41, s. 26) — undtagelser fra retten til adgang — anmodning om adgang, der berører flere af de interesser, der beskyttes ved direktivets artikel 4, stk. 2, men hvor indgrebet i den enkelte interesse ikke i sig selv er tilstrækkeligt til at begrunde afslaget på adgang

Konklusion

Artikel 4, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF skal fortolkes således, at en offentlig myndighed, der er i besiddelse af miljøoplysninger, eller hvor sådanne oplysninger opbevares for den, ved afvejningen af de offentlige interesser, der varetages ved udlevering, og de interesser, der varetages ved at afslå udlevering, under behandlingen af en anmodning om at stille disse oplysninger til rådighed for en fysisk eller juridisk person kan tage kumulativt hensyn til flere af denne bestemmelses afslagsgrunde.

(1) EUT C 113 af 1.5.2010.
1)

Artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 320/2006 af 20. februar 2006 om en midlertidig ordning for omstrukturering af sukkerindustrien i Fællesskabet og om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005 om finansiering af den fælles landbrugspoliti skal fortolkes således, at hele den midlertidige afgift skal opkræves, selv i det tilfælde, hvor omstruktureringsfonden medfører et indtægtsoverskud.