Forslag til afgørelse fra generaladvokat Mancini fremsat den 9. juni 1987. - ALFONS LUETTICKE GMBH MOD DENKAVIT-FUTTERMITTEL GMBH. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF AMSTGERICHT KOELN. - FAELLES MARKEDSORDNING FOR MAELK OG MEJERIPRODUKTER - BETINGELSER FOR STOETTE TIL SKUMMETMAELKSPULVER. - SAG 182/85.



Samling af Afgørelser 1987 side 03159



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . Amtsgericht Koeln har anmodet Domstolen om en praejudiciel afgoerelse vedroerende visse bestemmelser om stoette til skummetmaelkspulver, som anvendes til foderblandinger .

Problemet er kort sagt, om den analysemetode med tilhoerende graensevaerdi, som anvendes til paavisning af valle i skummetmaelkspulver inden for interventionsordningen, kan anvendes inden for stoetteordningen . Saafremt dette bekraeftes, og der ved denne metode ikke er paavist valle, oenskes det derudover oplyst, om den kompetente myndighed kan kraeve stoette tilbagebetalt, saafremt andre nye undersoegelser viser, at dette stof alligevel forefindes i produktet .

2 . Hovedsagen angaar et parti skummetmaelkspulver, som det tyske selskab Luetticke leverede til en anden tysk virksomhed, selskabet Denkavit, som skulle bruge partiet til fremstilling af en foderblanding, som kunne modtage faellesskabsstoette .

I den af parterne indgaaede aftale var bestemt, at saafremt den leverede maelk ikke var stoetteberettiget i henhold til de paa det tidspunkt gaeldende bestemmelser ( Raadets forordning nr . 986/68 af 15 . juli 1968 om fastsaettelse af almindelige regler for ydelse af stoette til skummetmaelk og skummetmaelkspulver til foderbrug, EFT 1968 I, s.*250, og Kommissionens forordning nr . 1725/79 af 26 . juli 1979 om naermere regler for stoette til skummetmaelk, der forarbejdes til foderblandinger, og til skummetmaelkspulver til kalvefoder, EFT L*199, s.*1, med senere aendringer ), skulle leverandoeren tage partiet tilbage samt godtgoere eventuel erlagt betaling samt analyse - og transportomkostninger . Omvendt - dvs . saafremt maelkepulveret viste sig berettiget til stoette, men dog blev afvist af Denkavit og taget tilbage af Luetticke - skulle det andet selskab daekke transport - og analyseomkostninger .

Inden for rammerne af den ovenfor beskrevne aftale lod Denkavit et parti, modtaget den 14 . juli 1983, analysere . Afhaengig af den anvendte metode svingede valleindholdet mellem et maximum paa 3% og - ved hjaelp af den metode, der er indeholdt i interventionsordningen - et minimum paa 0,5 %. Modtageren kraevede derefter, at leverandoeren tog varen tilbage . Dette gjorde Luetticke, men kraevede omkostningerne herved daekket, hvilket Denkavit naegtede, hvorfor Luetticke anlagde sag ved Amtsgericht Koeln .

Den foelgende retssag har drejet sig om, hvorvidt den leverede maelk opfyldte bestemmelserne i forordning nr . 1725/79 . Denkavit har fastholdt, at tilstedevaerelsen af valle, uanset maengde, udelukker produktet fra at modtage stoette . Selv om Kommissionens forordning nr . 625/78 af 30 . marts 1978 om gennemfoerelsesbestemmelser for offentlig oplagring af skummetmaelkspulver ( EFT L*84, s.*19 ) indeholder mulighed for at tilbyde produktet til intervention paa betingelse af, at det ikke indeholder mere end 2% valle, er der andre retskilder, der ikke indeholder en graensevaerdi . Dvs . at saafremt sagsoegte havde modtaget maelkepulveret, havde denne loebet en risiko for at skulle tilbagebetale de ydede stoettebeloeb; og det i 30 aar, hvilket ifoelge den kompetente tyske myndighed ( Bundesamt fuer Ernaehrung und Forstwirtschaft ) er den foraeldelsesfrist, der gaelder for tilbagebetalingskrav .

Sagsoegeren har givet udtryk for det modsatte synspunkt . Luetticke anser det for uretfaerdigt og uigennemfoerligt, saafremt et produkt, der indeholder en minimal maengde valle, ikke kan anses for stoetteberettiget . Forordning nr . 1725/79 indeholder ikke en analysemetode, og i den situation er det klart, at man analogt kan anvende den metode og den graensevaerdi, der er fastsat i forordning nr . 625/78 . En anden fortolkning strider mod proportionnalitetsprincippet, og saafremt produkter, der kvalitetsmaessigt kan oplagres, unddrages stoette, forskertses et af de formaal, som ligger bag indfoerelsen af stoetteordningen : at undgaa at hele overskuddet af skummetmaelkspulver tilbydes interventionsorganet .

Den forelaeggende ret har fundet, at det sidste argument ikke var uden overbevisende styrke, isaer saafremt det viser sig at vaere korrekt, som erklaeret af sagsoegeren, at tilstedevaerelsen af meget smaa maengder valle ikke blot kan skyldes svigagtig tilsaetning, men ogsaa andre faktorer . Amtsgericht har derfor udsat sagen og under henvisning til EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

"1 ) Skal den interventionsordning, der gaelder for maelkesektoren i henhold til grundforordning nr . 804/68 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter, fortolkes saaledes, at skummetmaelkspulver, der opfylder kvalitetskravene for offentlig oplagring i henhold til artikel 5 i forordning nr . 804/68, sammenholdt med forordning nr . 625/78, i kraft heraf samtidig maa anses for stoetteberettiget efter artikel 10 i forordning nr . 804/68 sammenholdt med forordning nr . 1725/79?

2 ) Indebaerer den omstaendighed, at det ved anvendelse af analysemetoden i bilag IV til forordning nr . 625/78 under hensyn til den heri fastsatte graensevaerdi definitivt kan fastslaas, at det omhandlede skummetmaelkspulver ikke indeholder valle, at dette produkt ogsaa med henblik paa ydelse af stoette efter forordning nr . 1725/79 skal anses for vallefri?

3 ) Saafremt spoergsmaal 2 besvares bekraeftende :

a ) indebaerer den omstaendighed, at der i den analysemetode, som er fastsat for interventionsordningen i bilag IV til forordning nr . 625/78, er foreskrevet en graensevaerdi paa 2,0%, at der skal anvendes en tilsvarende graensevaerdi paa de analyseresultater, som medlemsstaterne i forbindelse med ydelse af stoette efter forordning nr . 1725/79 har fastslaaet via andre metoder, der endnu ikke er foreskrevet i faellesskabsretten;

b ) indebaerer den omstaendighed, at det paa grundlag af et analyseresultat under hensyn til den gaeldende graensevaerdi definitivt kan fastslaas, at et parti skummetmaelkspulver ikke indeholder valle, at modtageren af stoetten i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 1725/79 ogsaa er beskyttet mod et krav om tilbagebetaling af stoetten, selv om den kompetente myndighed paa grundlag af andre undersoegelser ( f.eks . en undersoegelse, foretaget hos producenten af det paagaeldende skummetmaelkspulver ) godtgoer, at det paagaeldende parti skummetmaelkspulver er tilsat vallepulver?

4 ) Er artikel 1, stk.2, i forordning ( EOEF ) nr . 1725/79 i strid med det i faellesskabsretten anerkendte proportionalitetsprincip, i det omfang skummetmaelkspulver ikke vil kunne anses for stoetteberettiget paa grund af et formodet indhold af valle, selv om produktet opfylder betingelserne for at vaere omfattet af interventionsordningen i henhold til bilag IV til forordning nr . 625/78?"

Under sagen er der indgivet skriftlige indlaeg af parterne i hovedsagen samt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber .

3 . Forinden jeg gennemgaar spoergsmaalene, vil det vaere nyttigt kort at referere de faellesskabsbestemmelser, der gaelder for den omstridte stoetteordning .

Artikel 10 i forordning nr . 804/68 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter hjemler udbetaling af stoette til skummetmaelkspulver, bestemt til foderbrug paa betingelse af, at det opfylder visse kvalitetskrav . Disse bestemmelser er i realiteten de samme som i artikel 7, der omhandler interventionsorganernes opkoeb af skummetmaelkspulver . Sidstnaevnte bestemmelse kraever imidlertid paa den ene side, at produktet skal vaere af "foerste kvalitet", men paa den anden side ikke, at det skal vaere bestemt til foderbrug .

Ved den senere forordning nr . 986/68 har lovgiver fastsat almindelige regler for ydelse af den i artikel 10 hjemlede stoette . Forordningens artikel 1, som aendret ved Raadets forordning nr . 876/77 ( EFT L*106, s.*24 ), fastslaar under litra d ), at der ved "skummetmaelkspulver" forstaas "maelk og kaernemaelk i form af pulver med et fedtindhold paa hoejst 11% ...". Artikel 2, som aendret ved Raadets forordning nr . 2128/84 ( EFT L*196, s.*6 ), hjemler stoette til "skummetmaelkspulver og kaernemaelkspulver *..., anvendt til fremstilling af foderblandinger ". Endelig bestemmer Kommissionens forordning nr . 1725/79 i artikel 1, at skummetmaelkspulver, bestemt til kalvefoder, kun er berettiget til stoette, saafremt det svarer til den deri naevnte definition .

Artikel 1 henviser dog til definitionen paa maelk ( eller kaernemaelk ) i artikel 1, litra a ), i forordning nr . 986/68 : "det af en eller flere koeer udmalkede produkt, som ikke har faaet nogen tilsaetning, og som kun er blevet frataget en del af fedtstofferne" ( understreget af mig ). Det foelger heraf inden for denne lovgivning og specielt i forbindelse med forordning nr . 1725/79, at der ikke kan ydes stoette til en maelk, til hvis behandling der er anvendt produkter, som ikke er forskrevne, eller der er tilsat stoffer, som ikke er klart tilladte, uanset om maelkens fremtraeden og kemiske sammensaetning er fuldstaendig forskriftsmaessig . Dette princip er i oevrigt klart fastslaaet i praemis 12 i dom af 21 . september 1983 Deutsche Milchkontor GmbH mod Tyskland, forenede sager 205-215/82 ( Sml . s.*2633 ), hvortil der henvises .

4 . Med foerste spoergsmaal oensker Amtsgericht Koeln kort sagt oplyst, om maelk, der er bestemt til intervention, ogsaa kan anses for stoetteberettiget . Luetticke plaederer for et bekraeftende svar; stoetteordningen er snaevert forbundet med interventionsordningen, idet de byrder, som denne medfoerer, paa en fornuftig maade lettes ved, at en del af et produkt, som kan vaere bestemt til oplagring, anvendes paa en mindre tyngende maade . Denkavit og Kommissionen derimod er af den opfattelse, at de to ordninger drejer sig om vaesentligt forskellige produkter; det er derfor umuligt at supplere den ene ordning med elementer, laant fra den anden .

Lad mig med det samme paapege, at baggrunden for denne sidste bemaerkning er korrekt . Som jeg lige har anfoert, skal maelk "af foerste kvalitet" underkastes intervention, mens dette hoejere krav ikke stilles til maelk, der anses for stoetteberettiget . I oevrigt er tilstedevaerelsen af kaernemaelk i skummetmaelkspulver klart ulovlig i interventionsordningen (( artikel 1, stk . 1, litra c ), i forordning nr . 625/78 )), mens stoetteordningen tillader det, i hvert fald fra 1975 (( artikel 1, litra a ), i forordning nr . 986/68, som aendret ved forordning nr . 472/75, ( EFT L*52, s.*22 ), se isaer foerste betragtning )). Hertil kommer, at fedtindholdet, som i interventionsordningen ikke maa overskride 1,25% ( bilag I til forordning nr . 625/78 ), efter stoetteordningen kan vaere saa hoejt som 11% (( artikel 1, litra d ), i forordning nr . 986/68, som aendret ved forordning nr . 472/75 )). Endelig kraever interventionsordningen, at maelken ikke er mere end en maaned gammel, mens stoetteordningen ikke indeholder en saadan graense .

Denkavit og Kommissionen drager imidlertid overdrevne konsekvenser heraf . Selv om det er sandt, at et produkt, der opfylder stoettebetingelserne, naesten aldrig kan goeres til genstand for intervention, er den omvendte slutning helt sikkert forkert . Eftersom interventionsbetingelserne ( hoej kvalitet, ingen kaernemaelk, mindre fedtindhold, hoejere friskhedsgrad ) er strengere, er det klart, at et produkt, som opfylder kravene i denne ordning, i hvert fald som hovedregel ogsaa opfylder kravene i den anden ordning . Foelger det heraf, som Luetticke haevder, at interventionsordningens analysemetode med graensevaerdi til paavisning af valle i skummetmaelkspulver ogsaa er anvendelig?

Lad mig undersoege spoergsmaalet . Foerst vil jeg goere opmaerksom paa, at naar stoetteordningen ikke indeholder regler vedroerende metoder og saerlige graensevaerdier, har det ikke den betydning, som Kommissionen tilskriver det . Artikel 10 i forordning nr . 1725/79 bestemmer, at medlemsstaterne "med henblik paa overvaagning af, at bestemmelserne i artikel 1, stk . 2, og 4, overholdes", skal udfoere en "kontrol paa virksomheden" vedroerende "sammensaetningen af *... skummetmaelkspulver ". Samtidig med at artikel 1, stk . 2, i forordning nr . 1725/79 henviser til definitionen i artikel 1, litra a ) og d ), i forordning nr . 986/68 ( ovenfor, punkt 3, in fine ), kraever samme artikel, at der ikke er foretaget nogen forudgaaende tilsaetning; virksomhedskontrollen skal derfor ogsaa undersoege, om skummetmaelkspulveret er blevet tilsat valle . Domstolen er i oevrigt kommet til samme resultat, selv om den formulerer sig mere generelt; i den ovenfor naevnte Milchkontor-sag fastslaas, at medlemsstaterne "gennem passende kontrolforanstaltninger (( skal )) efterproeve, hvorvidt skummetmaelkspulveret opfylder *... faellesskabsbestemmelser for derved at sikre, at der ikke udbetales *... stoette til produkter, der ikke er stoetteberettigede" ( praemis 43 ).

Kommissionen er ikke enig heri . Det er dens opfattelse, som det fremgaar af analyseskemaet i bilag I til forordning nr . 1725/79, at paavisning af valle ikke er noedvendigt og kun skal foretages, saafremt de nationale myndigheder kraever det . Dette synspunkt maa dog forkastes . Skemaet forudsaetter ganske rigtigt, at det anfoeres, hvilken procentdel valle, der er paavist, men kun i det omfang undersoegelsen kraeves af staten (( punkt A.2, litra g )*)). Det er imidlertid klart, at en saadan tekst ikke er bindende for fortolkningen af en lovgivning . Og som jeg netop har anfoert, kraever de relevante bestemmelser, at maelken ikke indeholder valle, hvilket staterne er paalagt en forpligtelse til at paase ved hjaelp af passende kontrolforanstaltninger .

Naar dette afgoerende punkt saaledes er afklaret, er problemet reduceret til at undersoege, hvad en saadan kontrol skal bestaa af . Efter min opfattelse foelger det klart af de ovennaevnte bestemmelser og Domstolens praksis, at det paahviler staterne at bestemme baade indhold og enkeltheder . Og det samme gaelder graensevaerdien . At forordning nr . 1725/79 er tavs herom, medfoerer paa ingen maade, saaledes som Denkavit og Kommissionen goer gaeldende, at en graensevaerdi skulle vaere udelukket inden for stoetteomraadet . Konsekvensen af denne tavshed er en anden : tilstedevaerelsen og stoerrelsen heraf afhaenger af den type analyse, som staten har valgt ved brug af den skoensmaessige befoejelse, som faellesskabslovgivningen har tillagt den .

Vi maa imidlertid vaere enige om graenserne for dette skoen . Som anfoert i pkt . 8.3 i bilag IV til forordning nr . 625/78 vedroerende den analysemetode, der er fastsat for interventionsomraadet, skyldes fastsaettelsen af en graensevaerdi tekniske grunde, idet den begrundes med "fejl i metoden", der altid kan forekomme, og med "naturlige forskelle i proevens sammensaetning", og den medfoerer i hvert fald ikke, at der kan tilsaettes valle til maelken indtil den tilladte procentandel . Udoevelse af et skoen, ja men inden for rammerne af formaalet - at bevise at der ikke forekommer valle - som er baggrunden for hele lovgivningen, baade om stoette og om intervention . Med andre ord er en graensevaerdi ikke lovlig, saafremt den er begrundet i andre momenter end de, der kan foeres tilbage til, at den anvendte fremgangsmaade til undersoegelse for valle har vaeret upraecis .

Hvis disse overvejelser er rigtige, er det klart, at medlemsstaterne inden for stoetteomraadet frit kan anvende den metode, der er indeholdt i forordning nr . 625/78 med den tilsvarende graensevaerdi . Kommissionen anstrenger sig for at afvaerge denne konklusion ved at bemaerke, at metoden er beregnet til at paavise loebevalle, mens forordning nr . 1725/79 og dens bilag I paa stoetteomraadet ikke sondrer mellem denne type valle og sur valle . Argumentet er langt fra overbevisende . Kommissionene svaekker det selv ved at erkende, at der "endnu ikke findes en objektiv anerkendt metode til paavisning af sur valle . En saadan metode findes kun for loebevalle; det drejer sig om den i bilag IV til EOEF-forordning nr . 625/78 beskrevne metode ". Men det er tilstraekkeligt at fremhaeve, at maelk, der er bestemt til at vaere stoetteberettiget, ogsaa kan fremvise de egenskaber, der kraeves til intervention, saaledes at der kan drages den slutning, at det faelles analysesystem i det tilfaelde er anvendeligt . I oevrigt viser de af baade sagsoegeren og sagsoegte fremlagte dokumenter, at dette regelmaessigt er tilfaeldet .

En sidste bemaerkning . Baade interventions - og stoettesystemet er en del af den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter ( dom af 18 . oktober 1979, Buys mod Denkavit, 5/79, Sml . s.*3203, praemis 20 ), og supplerer hinanden for saa optimalt som muligt at opfylde ordningens krav . Det er rigtigt, som Luetticke paapeger, at stoetten til skummetmaelkspulver til foderbrug ydes for at undgaa interventionsopkoeb af den stoerst mulige maengde skummetmaelk . Dette formaal er klart udtrykt i de to foerste betragtninger til forordning nr . 876/77 og skyldes de eksisterende store lagre og de meget hoeje omkostninger, som en lang oplagring medfoerer . Formaalet skinner i oevrigt igennem i hele stoetteordningen, der har - i hvert fald delvist - samme endemaal som interventionsordningen, men som er meget mindre tyngende .

Der findes kort sagt ingen logisk eller teknisk grund til at anse de to systemers produkttyper og -kvaliteter for uforenelige . Ganske vist har skummetmaelkspulver til intervention en hoejere vaerdi, som goer det mindre oenskeligt at anvende det til foderbrug . Men det er netop de tidligere naevnte grunde - overskudsproduktion og hoeje oplagringsomkostninger - som goer det hensigtsmaessigt at tilskynde til et saadant valg .

5 . Dette resultat og de begrundelser, som jeg har stoettet mig til, goer det uden for store vanskeligheder muligt at besvare ogsaa de andre spoergsmaal, som den forelaeggende ret har stillet .

For det foerste andet spoergsmaal . Amtsgericht Koeln oensker oplyst, om et analyseret produkt, naar det ved hjaelp af faellesskabsmetoden er konstateret, at det ikke indeholder valle, ogsaa skal anses som vaerende vallefri i henseende til stoette . Parternes svar er forskellige; Luettickes er bekraeftende, fordi helheden i systemet medfoerer, at den samme metode altid boer vaelges . Denkavits og Kommissionens svar er negative, fordi den vaesentlige forskel paa produkter til intervention og til stoette udelukker enhver mulighed for at anvende det ene omraades lovgivning paa det andet omraade .

Jeg kan kun henvise til de principper, som jeg har redegjort for ovenfor . Naar valget af metode til paavisning af valle inden for stoetteomraadet er paalagt medlemsstaterne, afhaenger svaret af, hvilket analysesystem, de kompetente nationale myndigheder har valgt i det konkrete tilfaelde . Saafremt det valgte system indeholder en graensevaerdi, der er strengere end den, der fremgaar af forordning nr . 625/78, kan produkter, der er undersoegt efter faellesskabsmetoden, ikke anerkendes som vaerende automatisk stoetteberettigede efter forordning nr . 1725/79 . Saafremt den af staten fulgte metode stemmer overens med faellesskabsmetoden, medfoerer den omstaendighed, at maelken opfylder interventionsbetingelserne, derimod, at den ogsaa maa anses som stoetteberettiget .

Man kan indvende, at valget af forskellige metoder i medlemsstaterne kan have uheldige foelger . Bemaerkningen er relevant, men Domstolen har allerede taget hoejde herfor, dog i en anden sammenhaeng, i praemis 24 i Milchkontor-dommen : "saafremt det", fastslog Domstolen, "viser sig, at forskellene mellem de nationale retsregler kan medfoere hindringer for ligebehandlingen af de erhvervsdrivende i de forskellige medlemsstater eller fremkalde fordrejninger eller skade det faelles markeds funktion, tilkommer det de kompetente faellesskabsinstitutioner at vedtage de bestemmelser, der er noedvendige for at fjerne disse forskelle ".

6 . Eftersom det andet spoergsmaal i realiteten er besvaret benaegtende, kan jeg undlade at gennemgaa de to spoergsmaal under tredje spoergsmaal . Men de noedvendiggoer nogle nyttige bemaerkninger, og det faar mig til at behandle dem .

Den forelaeggende ret spoerger foerst, om den graensevaerdi, der er indeholdt i metoden i forordning nr . 625/78, ligeledes kan anvendes i forbindelse med eventuelt forskellige metoder, som staterne har valgt . Ogsaa her er svaret benaegtende . Enhver metode har sin egen graensevaerdi, der, som jeg har vist, er afhaengig af metodens tekniske udformning . Det foelger heraf, at ved at anvende en anden graensevaerdi, der er fastsat under hensyn til en anden metode, underkender man ikke blot det frie skoen, som er tillagt medlemsstaterne ( ovenfor punkt 3 ), men ogsaa de anfoerte grunde og til syvende og sidst det tilgrundliggende formaal, nemlig paavisningen af, at der ikke forefindes valle .

Det modsatte er rigtigt, saafremt en medlemsstat vaelger faellesskabsmetoden . I dette tilfaelde vil udelukkelse af eller formindskelse af den anvendelige graensevaerdi i henseende til et produkt, som skal opfylde mindre strenge betingelser, de facto skaerpe de "standarder", der accepteres inden for interventionssystemet, uanset at formaalet med analysen er det samme . En medlemsstat, der foreskriver en graensevaerdi paa mindre end 2%, vil saaledes kunne bebrejdes, at fremgangsmaaden i hvert fald er diskriminatorisk .

7 . Med tredje spoergsmaal b ) spoerger Amtsgericht, om det er lovligt, at en medlemsstat kraever tilbagebetaling af et stoettebeloeb, naar en efterfoelgende kontrol i modsaetning til en tidligere positiv analyse ved hjaelp af faellesskabsmetoden viser, at der er blevet tilsat valle til det paagaeldende parti . Det er mit indtryk, at spoergsmaalet afsloerer den egentlige sagsgenstand; Denkavit har afvist det leverede parti, isaer af frygt for at egne eller eventuelt andres analyser ville medfoere, at de tyske myndigheder over for selskabet ville stille krav om tilbagebetaling af stoette .

Paa dette punkt er parterne enige; et benaegtende svar er retfaerdiggjort af retssikkerhedsmaessige hensyn og de urimelige risici, som virksomhederne udsaettes for, saafremt der gives mulighed for at kraeve stoette tilbagebetalt . Dette synspunkt kan dog ikke accepteres . Som jeg har anfoert, efterlader faellesskabslovgivningen (( artikel 1, litra a ), i forordning nr . 986/68, og artikel 1, stk . 2, i forordning nr . 1725/79 )) ingen tvivl om, at skummetmaelkspulver, som er tilsat valle, af den grund er udelukket fra at modtage stoette . Det synes derfor lovligt, og under ingen omstaendigheder imod princippet om retssikkerhed, at kraeve et beloeb tilbagebetalt, som oprindeligt ikke kunne ydes .

Men der er mere . Naar de paagaeldende faellesskabsbestemmelser er mangelfulde - dette har altid vaeret fastslaaet i Domstolens praksis - er tilbagesoegning af urigtig udbetalt stoette underlagt den paagaeldende medlemsstats retssystem, idet den blot forventes at anvende samme regler, som gaelder for tilbagesoegning af nationale ydelser, samt fuldt ud tilgodese Faellesskabets interessser ( jfr . Milchkontor-dommen, praemis 19 ff, og de af generaladvokat VerLoren Van Themaat citerede domme i forslaget ). I den foreliggende sag er loesningen af problemer omkring tilbagesoegning af stoette og beskyttelse af modtageren udelukkende et spoergsmaal om anvendelse af tysk ret .

8 . Det sidste spoergsmaal drejer sig om at faa klarlagt, hvorvidt artikel 1, stk . 2, i forordning nr . 1725/79 er i strid med proportionnalitetsprincippet, for saa vidt som den udelukker, at et produkt kan modtage stoette, naar det er berettiget til intervention .

Efter min mening kan svaret ogsaa her kun vaere benaegtende . Interventionsreglerne er ikke mindre strenge end stoettereglerne i henseende til forbudet mod tilsaetning af valle til skummetmaelkspulver . De forskelle i behandlingen, som den naevnte bestemmelse kan give anledning til, er retfaerdiggjort af den formodede hoejere grad af noejagtighed i den metode, som medlemsstaten har valgt paa stoetteomraadet, hvilket langt fra er i strid med proportionalitetsprincippet .

9 . Paa denne baggrund tillader jeg mig at foreslaa, at de spoergsmaal, som Amtsgericht Koeln har forelagt Domstolen ved kendelse af 7 . december 1984 i en for denne ret verserende sag mellem selskabet Luetticke og selskabet Denkavit, besvares saaledes :

"1 ) Bestemmelserne i forordningerne nr . 804/68, 625/78 og 1725/79 skal fortolkes saaledes, at skummetmaelkspulver, der opfylder de til intervention og offentlig oplagring fastsatte betingelser, skal anses for stoetteberettiget, paa betingelse af, at medlemsstaten har valgt at kontrollere forekomsten af valle ved hjaelp af den i faellesskabslovgivningen indeholdte analysemetode, samt at metodens fremgangsmaade foelges praecist .

2 ) Den omstaendighed, at man ved anvendelsen af analysemetoden i bilag IV til forordning nr . 625/78, under hensyn til den heri fastsatte graensevaerdi, ikke kan fastslaa noget indhold af valle, indebaerer ikke, at det paagaeldende skummetmaelkspulver ogsaa skal anses for vallefrit med henblik paa ydelse af stoette efter forordning nr . 1725/79, saafremt medlemsstaten har anvendt andre analysemetoder med en strengere graensevaerdi .

3 ) a ) Den omstaendighed, at den i bilag IV til forordning nr . 625/78 beskrevne analysemetode til brug for interventionsordningen indeholder en graensevaerdi paa 2%, medfoerer ikke, at en tilsvarende graensevaerdi kan anvendes, naar det drejer sig om resultater af analyser, foretaget i medlemsstaterne i forbindelse med stoetteordningen, saafremt den anvendte metode er forskellig fra faellesskabsmetoden og eventuelt indeholder en strengere graensevaerdi .

b ) Den omstaendighed, at en analyse som beskrevet i bilag IV til forordning nr . 625/78 viser, at der ikke forefindes valle i et parti skummetmaelkspulver, udelukker ikke, at de kompetente nationale myndigheder kraever et stoettebeloeb tilbagebetalt, saafremt en senere og mere praecist udfoert kontrol beviser, at det paagaeldende parti var blevet tilsat valle .

4 ) Artikel 1, stk . 2, i forordning nr . 1725/79, hvorefter skummetmaelkspulver, som har faaet tilsat valle, ikke er stoetteberettiget, er ikke i strid med proportionnalitetsprincippet, da bestemmelserne vedroerende intervention ligeledes kraever, at der ikke forekommer valle, og da eventuelle forskelle i behandlingen kun kan skyldes en anden grad af noejagtighed i den analysemetode, som er valgt i forbindelse med stoetteordningen .

(*) Oversat fra italiensk .