DOMSTOLENS DOM AF 6. DECEMBER 1990. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD KONGERIGET DANMARK. - RAADETS DIREKTIV 69/169/EOEF - NATIONAL LOVGIVNING IKKE I OVERENSSTEMMELSE HERMED. - SAG 208/88.



Samling af Afgørelser 1990 side I-04445



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Afgiftsbestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - fritagelse for omsaetningsafgifter og punktafgifter - varer medfoert i de rejsendes personlige bagage - medlemsstaternes residualkompetence - omfang - fastsaettelse af en maengdemaessig begraensning for oel - retsstridigt

(Raadets direktiv 69/169, art. 4, stk. 1)

Sammendrag

Med hensyn til fritagelse for omsaetningsafgifter og punktafgifter for varer, som rejsende medfoerer i deres personlige bagage, har medlemsstaterne kun bevaret den begraensede kompetence, som saerligt tilkommer dem i medfoer af direktiv 69/169, som senere udvidet og aendret. Direktivet foreskriver ikke mulighed for at indfoere kvantitative begraensninger for varer, der som oel ikke er udtrykkeligt opfoert paa listen i direktivets artikel 4, stk. 1. En medlemsstat kan saaledes ikke udvide denne liste ved for oel at fastsaette en begraensning til 10 liter, ud over hvilken enhver indfoersel i medfoer af en uafkraeftelig formodning anses for at have erhvervsmaessig karakter.

Dommens præmisser

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 28. juli 1988, har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Kongeriget Danmark har tilsidesat de forpligtelser, der paahviler det i medfoer af EOEF-Traktaten, ved i strid med Raadets direktiv 69/169/EOEF af 28. maj 1969 om harmonisering af lovgivning om fritagelse for omsaetningsafgifter og punktafgifter ved indfoersel i den internationale rejsetrafik (EFT 1969 I, s. 218), som aendret ved Raadets direktiv 87/198/EOEF af 16. marts 1987 (EFT L 78, s. 53), at indfoere og opretholde en maengdemaessig begraensning til 10 liter oel, som afgiftsfrit kan indfoeres af rejsende i deres personlige bagage.

2 Kommissionen har gjort gaeldende, at den anfaegtede maengdemaessige begraensning, der blev indfoert ved bekendtgoerelse nr. 365 af 9. juni 1986 fra Ministeriet for Skatter og Afgifter (Lovtidende A 1986, s. 1126), er i strid med ovennaevnte direktivs artikel 2, stk. 1, og artikel 3, stk. 2, fordi indfoersel af mere end 10 liter oel ikke kan anses for at have systematisk erhvervsmaessig karakter.

3 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.

4 Det bemaerkes, at ifoelge direktiv 69/169, med senere aendringer, kan varer som oel, der ikke er naevnt i artikel 4, stk. 1, og som derfor ikke er genstand for kvantitative begraensninger, i rejsetrafikken mellem medlemsstaterne fritages for omsaetningsafgifter og punktafgifter ved indfoerslen "for saa vidt indfoerslen ikke har erhvervsmaessig karakter, samt at varernes samlede vaerdi ikke overstiger tre hundrede og halvtreds ecu pr. person" (artikel 2, stk. 1). Som indfoersel af ikke-erhvervsmaessig karakter anses indfoersel, som udelukkende vedroerer varer, der er bestemt til brug eller forbrug for den rejsende personligt eller dennes husstand eller beregnet til gaver; disse varer maa hverken efter deres art eller maengde give anledning til nogen formodning om, at indfoerslen sker af erhvervsmaessige grunde [artikel 3, stk. 2, litra b)].

5 Den danske regering har i det vaesentlige gjort gaeldende, at overskridelsen af den graense, der er fastsat ved den anfaegtede foranstaltning, skaber en formodning for, at indfoerslen har erhvervsmaessig karakter, hvilket i overensstemmelse med direktivets artikel 3, stk. 2, udelukker afgiftsfritagelse. Regeringen har fremfoert, at det blev noedvendigt at indfoere en saadan formodningsregel paa grund af de mange tilfaelde af misbrug, hvor rejsende afgiftsfrit indfoerte store maengder oel (indtil 500 liter pr. koeretoej) med henblik paa efterfoelgende videresalg i detailleddet, og paa grund af den hermed forbundne vanskelighed med i hvert enkelt tilfaelde, under iagttagelse af kravene til objektivitet og retssikkerhed, at undersoege, om indfoerslen havde erhvervsmaessig karakter.

6 Den danske regering har tilfoejet, at alkoholindholdet i 10 liter oel svarer til alkoholindholdet i 4 liter vin, nemlig den maksimale maengde, som kan indfoeres afgiftsfrit i henhold til artikel 4, stk. 1, i direktivet, som aendret ved ovennaevnte direktiv 87/198, hvorfor den anfaegtede foranstaltning er truffet under overholdelse af direktivets bestemmelser.

7 Det bemaerkes, at ifoelge Domstolens praksis (jf. senest dom af 12. juni 1990, Kommissionen mod Irland, praemis 7, C-158/88, Sml. s. 0000, bevarer medlemsstaterne paa det paagaeldende omraade kun den begraensede kompetence, som tilkommer dem i medfoer af bestemmelser i selve de omhandlede direktiver. Disse foreskriver imidlertid ikke mulighed for at indfoere kvantitative begraensninger for varer, der ikke udtrykkeligt er omfattet af artikel 4, stk. 1, i direktiv 69/169.

8 En kvantitativ begraensning kan saaledes kun indfoeres i henhold til et direktiv om aendring af direktiv 69/169 - saaledes som det blandt andet er sket ved Raadets direktiv 85/348/EOEF af 8. juli 1985 (EFT L 183, s. 24), som har tilfoejet tafia, saké og lignende drikkevarer til de varegrupper, der er undergivet kvantitative begraensninger - eller som en af de i Traktaten omhandlede beskyttelsesforanstaltninger.

9 Det bemaerkes herved, at den anfaegtede foranstaltning skaber en uafkraeftelig formodning for, at indfoerslen har erhvervsmaessig karakter, naar den omfatter mere end 10 liter oel, hvilket svarer til at udvide ordlyden af direktivets artikel 4 til at omfatte et produkt, som ikke er naevnt heri.

10 Det maa derfor fastslaas, at Kongeriget Danmark har tilsidesat de forpligtelser, der paahviler det i medfoer af EOEF-Traktaten, ved i strid med Raadets direktiv 69/169/EOEF af 28. maj 1969 om harmonisering af lovgivning om fritagelse for omsaetningsafgifter og punktafgifter ved indfoersel i den internationale rejsetrafik, som aendret ved Raadets direktiv 87/198/EOEF af 16. marts 1987, at indfoere og opretholde en maengdemaessig begraensning til 10 liter oel, som afgiftsfrit kan indfoeres af rejsende i deres personlige bagage.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

11 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, doemmes den tabende part til at afholde sagens omkostninger. Kongeriget Danmark har tabt sagen og boer derfor afholde sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Kongeriget Danmark har tilsidesat de forpligtelser, der paahviler det i medfoer af EOEF-Traktaten, ved i strid med Raadets direktiv 69/169/EOEF af 28. maj 1969 om harmonisering af lovgivning om fritagelse for omsaetningsafgifter og punktafgifter ved indfoersel i den internationale rejsetrafik, som aendret ved Raadets direktiv 87/198/EOEF af 16. marts 1987, at indfoere og opretholde en maengdemaessig begraensning til 10 liter oel, som afgiftsfrit kan indfoeres af rejsende i deres personlige bagage.

2) Kongeriget Danmark betaler sagens omkostninger.