Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. De Europæiske Fællesskaber – institutioner – ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt

(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 5, og art. 9, stk. 3)

2. De Europæiske Fællesskaber – institutioner – ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt

(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 5)

3. De Europæiske Fællesskaber – institutioner – ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt

(Art. 255, stk. 1 og 2; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 1-3 og 5)

4. De Europæiske Fællesskaber – institutioner – ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt

(Art. 10 EF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 1-3 og 5, 7 og 8)

5. De Europæiske Fællesskaber – institutioner – ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt

(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 1-3, 7 og 8)

6. De Europæiske Fællesskaber – institutioner – ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt

(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 1-3 og 5)

Sammendrag

1. Når en medlemsstat gør brug af muligheden, jf. artikel 4, stk. 5, i forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, for at anmode om, at et specifikt dokument, som hidrører fra medlemsstaten, ikke udleveres uden forudgående samtykke, skal der indhentes forudgående samtykke fra medlemsstaten, før institutionen i givet fald kan udlevere dokumentet. Da et »samtykke« i retlig henseende adskiller sig fra en »udtalelse«, er selve ordlyden af nævnte bestemmelse til hinder for en fortolkning, hvorefter denne bestemmelse alene giver den medlemsstat, som har gjort brug af muligheden, en ret til at blive hørt af institutionen, før denne i givet fald beslutter at give aktindsigt i det ønskede dokument, uanset at den berørte medlemsstat er imod udleveringen. Udtrykket »kan anmode« i artikel 4, stk. 5, understreger blot, at denne bestemmelse giver medlemsstaten en mulighed, og det er kun den faktiske udøvelse af denne mulighed i et konkret tilfælde, der indebærer, at medlemsstatens forudgående samtykke er en nødvendig betingelse for en fremtidig udlevering af det omhandlede dokument.

(jf. præmis 45, 47 og 50)

2. Artikel 4, stk. 5, i forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, som langt fra kun omhandler de dokumenter, som medlemsstaterne er »ophavsmænd« til, eller som de har »udarbejdet«, vedrører potentielt alle dokumenter, som »hidrører« fra en medlemsstat, dvs. samtlige dokumenter, som en medlemsstat fremsender til en institution, uanset hvem der er ophavsmand til dokumentet. I det foreliggende tilfælde er det eneste relevante kriterium således dokumentets oprindelse og den berørte medlemsstats videregivelse af et dokument, som medlemsstaten er i besiddelse af.

(jf. præmis 61)

3. Det fremgår klart af tiende betragtning til forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter og af forordningens artikel 2, stk. 3, at alle de dokumenter, som institutionerne er i besiddelse af, henhører under forordningens anvendelsesområde, herunder dokumenter, som hidrører fra medlemsstaterne, således at retten til aktindsigt i disse dokumenter i princippet reguleres af forordningens bestemmelser, navnlig de bestemmelser, som fastsætter materielle undtagelser til retten til aktindsigt. De undtagelser, som er opstillet i samme forordnings artikel 4, stk. 1-3, skal således fortolkes og anvendes strengt.

Disse undtagelser omfatter den beføjelse, som den berørte medlemsstat er tildelt ved artikel 4, stk. 5, idet medlemsstaten i denne henseende blot tillægges en beføjelse til at deltage i Fællesskabets beslutningsproces. På denne baggrund har medlemsstatens forudgående samtykke, jf. artikel 4, stk. 5, ikke karakter af en skønsmæssig vetoret, men snarere en form for bekræftelse af, at ingen af undtagelserne i artikel 4, stk. 1-3, er opfyldt. Artikel 4, stk. 5, kan derfor ikke fortolkes således, at den giver medlemsstaten en generel og ubetinget vetoret, som skønsmæssigt hindrer udlevering af dokumenter, som hidrører fra medlemsstaten, og som en institution er i besiddelse af, således at sådanne dokumenter ikke længere er omfattet af nævnte forordnings bestemmelser, men alene er omfattet af de nationale bestemmelser.

(jf. præmis 66, 67, 75 og 76)

4. Eftersom gennemførelsen af artikel 4, stk. 1-3, i forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter varetages i fællesskab af fællesskabsinstitutionen og den medlemsstat, som har gjort brug af den i artikel 4, stk. 5, indeholdte mulighed, og gennemførelsen følgelig afhænger af drøftelserne mellem disse parter, har parterne i overensstemmelse med forpligtelsen til loyalt samarbejde i henhold til artikel 10 EF pligt til at handle og samarbejde, således at bestemmelserne kan anvendes effektivt.

Heraf følger først og fremmest, at den institution, der modtager en anmodning om aktindsigt i et dokument, som hidrører fra en medlemsstat, uopholdeligt og sammen med medlemsstaten, når institutionen har videresendt anmodningen til den, skal indlede loyale drøftelser om den eventuelle anvendelse af undtagelserne i artikel 4, stk. 1-3, i forordning nr. 1049/2001, idet de navnlig skal være opmærksomme på, at institutionen skal have mulighed for at træffe afgørelse inden for de frister, inden for hvilke institutionen i henhold til forordningens artikel 7 og 8 har pligt til at besvare en anmodning om aktindsigt.

(jf. præmis 85 og 86)

5. En medlemsstat, som efter drøftelser med en fællesskabsinstitution om den eventuelle anvendelse af undtagelserne i artikel 4, stk. 1-3, i forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter er imod udlevering af det omhandlede dokument, har pligt til at begrunde dette med henvisning til nævnte undtagelser.

En institution kan ikke godtage en medlemsstats modstand mod udlevering af et dokument, som hidrører fra medlemsstaten, hvis ikke der gives nogen form for begrundelse, eller hvis begrundelsen ikke er omfattet af undtagelserne i artikel 4, stk. 1-3, i forordning nr. 1049/2001. Såfremt en medlemsstat undlader at fremsætte en begrundelse, til trods for at institutionen udtrykkeligt har anmodet medlemsstaten herom, skal institutionen give aktindsigt i det ønskede dokument, hvis den finder, at ingen af de nævnte undtagelser kan finde anvendelse.

I henhold til forordningens artikel 7 og 8 har institutionen endelig selv pligt til at begrunde sit afslag på aktindsigt over for den part, som har begæret indsigt. Denne forpligtelse indebærer, at institutionen i sin afgørelse ikke blot skal nævne, at den berørte medlemsstat er imod udleveringen af det ønskede dokument, men også de grunde, som medlemsstaten har anført med henblik på at godtgøre, at en af undtagelserne til aktindsigt indeholdt i forordningens artikel 4, stk. 1-3, finder anvendelse. Disse oplysninger gør det nemlig muligt for den berørte part at forstå baggrunden og begrundelsen for afslaget på aktindsigt og giver den kompetente retsinstans mulighed for i givet fald at udøve den kontrol, som den er tillagt.

(jf. præmis 87-89)

6. Artikel 4, stk. 5, i forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter har ikke til formål at indføre en opdeling i en national kompetence og en fællesskabskompetence med forskellige formål, men indfører en beslutningsproces, der som eneste formål har at fastlægge, om der skal gives afslag på aktindsigt i henhold til en af de materielle undtagelser i forordningens artikel 4, stk. 1-3, og hvori både fællesskabsinstitutionen og den berørte medlemsstat deltager.

I et sådant tilfælde tilkommer det Fællesskabets retsinstanser efter anmodning fra den part, som den pågældende institution har meddelt afslag på aktindsigt, at undersøge, om afslaget gyldigt kunne baseres på nævnte undtagelser, og om det er af betydning, at vurderingen heraf er foretaget af institutionen eller af medlemsstaten. Hvad i øvrigt angår den berørte part påvirker medlemsstatens deltagelse ikke den fællesskabsretlige karakter af den afgørelse, som institutionen efterfølgende træffer over for den berørte part, som svar på den anmodning om aktindsigt, som institutionen har modtaget vedrørende et dokument, som institutionen er i besiddelse af.

(jf. præmis 93 og 94)