DA Den Europæiske Unions Tidende C 211/43

Sag anlagt den 4. juli 2007 — Heineken Nederland og Heineken mod Kommissionen

(Sag T-240/07)

(2007/C 211/81)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøgere: Heineken Nederland BV og Heineken NV (ved advocaat T. Ottervanger og advocaat M.A. de Jong)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Den beslutning, der blandt andet er rettet til sagsøgerne, annulleres helt eller delvis

— Den bøde, der er pålagt sagsøgerne, annulleres eller nedsættes

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne anfægter Kommissionens beslutning af 18. april 2007 om en procedure i henhold til artikel 81 EF (sag nr. COMP/B 2/37.766 — det nederlandske ølmarked), hvorved der blev pålagt sagsøgerne en bøde.

Til støtte for sine påstande har sagsøgerne først anført en række processuelle anbringender. For det første har sagsøgerne påberåbt sig en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik under undersøgelsen og af artikel 27 i forordning nr. 1/2003, idet Kommissionen ikke har givet dem indsigt i de øvrige virksomheders svarskrivelser. For det andet har sagsøgerne anført, at Kommissionen ikke har foretaget en omhyggelig og upartisk undersøgelse. For det tredje har sagsøgerne påberåbt sig, at princippet om uskyldsformodning er tilsidesat ved den optræden, som blev udvist af det medlem af Kommissionen, der er ansvarligt for konkurrence. For det fjerde har Kommissionen overskredet den rimelige frist, hvorved sagsøgernes ret til kontradiktion er tilsidesat.

Sagsøgerne påberåber sig ligeledes tilsidesættelse af artikel 81 EF. I denne forbindelse har sagsøgerne for det første anført, at bevisførelsen er mangelfuld, ligesom princippet om uskyldsformodning og begrundelsesprincippet er tilsidesat. For det andet har sagsøgerne bestridt, at der er tale om aftaler og/eller samordnet praksis. For det tredje har sagsøgerne anført, at Kommissionen har fastsat overtrædelsens varighed urigtigt.

Sagsøgerne har desuden påberåbt sig en række anbringender om fastsættelsen af bødens størrelse. For det første har de påberåbt sig tilsidesættelse af artikel 23, stk. 3, i forordning nr. 1/2003, urigtig anvendelse af retningslinjerne for beregningen af bøder, tilsidesættelse af lighedsprincippet, tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og tilsidesættelse af begrundelsespligten. Ifølge sagsøgerne har Kommissionen vurderet overtrædelsens grovhed urigtigt, navnlig ved en urigtig fastsættelse af overtrædelsens art, ved at se bort fra den ubetydelige indvirkning på markedet og ved en urigtig vurdering af det relevante geografiske marked. Kommissionen har derudover fastsat bødens grundbeløb, multiplikationsfaktoren for den afskrækkende virkning og varigheden urigtigt. Desuden har Kommissionen taget utilstrækkeligt hensyn til de formildende omstændigheder, og den administrative procedures utilbørligt lange varighed har ført til en uforholdsmæssigt høj bøde, fordi Kommissionens praksis med hensyn til bøders størrelse i mellemtiden blev skærpet.

Endelig har sagsøgerne anført, at Kommissionens nedsættelse af bødebeløbet på grund af den utilbørligt langvarige administrative procedure er uforholdsmæssigt lav.