ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 189/12

Sag anlagt den 30. april 2013 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Sverige

(Sag C-243/13)

2013/C 189/23

Processprog: svensk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved J. Enegren og S. Petrova, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Sverige

Sagsøgerens påstande

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

— Kongeriget Sverige har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til artikel 260, stk. 1, TEUF, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til at opfylde Domstolens dom i sag C-607/10.

— Kongeriget Sverige tilpligtes til Kommissionen på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter« at betale en tvangsbøde på 14 912 EUR for hver dag vedtagelsen af de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af dommen i sag C-607/10 forsinkes, regnet fra afsigelsen af dommen i denne sag, og indtil dommen i sag C-607/10 er opfyldt.

— Kongeriget Sverige tilpligtes til Kommissionen på samme konto at betale et fast beløb på 4 893 EUR for hver dag vedtagelsen af de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af dommen i sag C-607/10 forsinkes, regnet fra afsigelsen af dommen i sidstnævnte sag og indtil afsigelsen af dommen i denne sag, eller indtil de nødvendige foranstaltninger vedtages til opfyldelse af dommen i sag C-607/10, hvis denne vedtagelse skulle ske først.

— Kongeriget Sverige tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

I Domstolens dom af 29. marts 2012 i sag C-607/10, Europa-Kommissionen mod Kongeriget Sverige, fastslog Domstolen, at: »Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF (1) af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (kodificeret udgave), idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de kompetente myndigheder ved hjælp af godkendelser udstedt i overensstemmelse med direktivets artikel 6 og 8 eller på passende måde ved at revurdere og om nødvendigt ajourføre vilkårene har sørget for, at samtlige bestående anlæg drives i overensstemmelse med kravene i direktivets artikel 3, 7, 9, 10, 13, artikel 14, litra a) og b), og artikel 15, stk. 2«.

Kongeriget Sverige har endnu ikke truffet nogen foranstaltninger til opfyldelse af Domstolens dom i sag C-607/10. Kommissionen har herefter anlagt denne sag i henhold til artikel 260, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med påstand om, at Kongeriget Sverige pålægges økonomiske sanktioner.

(1) EUT L 24, s. 8.
2.

Såfremt Domstolen ved besvarelsen af det første spørgsmål fastslår, at de pågældende kan påberåbe sig artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 3/80, men inden for de rammer, der følger af tillægsprotokollens artikel 59, skal tillægsprotokollens artikel 59 da fortolkes således, at den er til hinder for, at tillægsydelsen til tyrkiske statsborgere, såsom de berørte parter, fortsat ydes fra det tidspunkt, hvor unionsborgere ikke længere har ret hertil i medfør af EU-retten, selv om denne ydelse i medfør af national ret gennem længere tid fortsat blev udbetalt til unionsborgere?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 178/4

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 28. marts 2013 — Staatssecretaris van Financiën, den anden part: X BV

(Sag C-160/13)

2013/C 178/07

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Kassationsappellant: Staatssecretaris van Financiën

Den anden part: X BV

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 140, litra a) og b), i momsdirektivet af 2006 (1) fortolkes således, at den i denne bestemmelse indeholdte fritagelse for moms ikke gælder for erhvervelse af tandproteser inden for Fællesskabet? Såfremt dette ikke er tilfældet, er fritagelsen for afgift da betinget af, at tandprotesen leveres fra udlandet af en tandlæge eller tandtekniker og/eller til en tandlæge eller tandtekniker?

(1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 178/5

Appel iværksat den 15. april 2013 af Kongeriget Spanien til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 31. januar 2013 i sag T-235/11, Spanien mod Kommissionen

(Sag C-192/13 P)

2013/C 178/09

Processprog: spansk

Parter

Appellant: Kongeriget Spanien (ved A. Rubio González, som befuldmægtiget)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Appellen tages til følge, og Rettens dom af 31. januar 2013 i sag T-235/11, Spanien mod Kommissionen, ophæves.

— Afgørelse truffet af Kommissionen K(2011) 1023 endelig af 18. februar 2011 om nedsættelse af støtten fra Samhørighedsfonden til følgende projektfaser: »Levering og installation af jernbanemateriel på højhastighedsstrækningen Madrid-Saragossa-Barcelona-den franske grænse. Strækningen Madrid-Lérida« (CCI nr. 1999.ES.16.C.PT.001), »Højhastighedsstrækningen Madrid-Barcelona. Strækningen Lérida Martorell (perron, 1. fase)« (CCI nr. 2000.ES.16.C.PT.001), »Højhastighedsstrækningen Madrid-Saragossa-Barcelona-den franske grænse. Jernbaneforbindelse til den nye banegård i Saragossa« (CCI nr. 2000.ES.16.C.PT.003), »Højhastighedsstrækningen Madrid-Barcelona-den franske grænse. Strækningen Lérida-Martorell. Delstrækningen X-A (Olérdola-Avinyonet del Penedés)« (CCI nr. 2001.ES.16.C.PT.007), »Ny jernbaneforbindelse til højhastighedsstrækningen i Levante. Understrækningen La Gineta-Albacete (perron)« (CCI2004.ES.16.C.PT.014), annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Der er sket urigtig retsanvendelse for så vidt angår virkningerne af den i artikel H, stk. 2, i bilag II til Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af Samhørighedsfonden (1) omhandlede frist. Ved udløbet af denne frist kan Kommissionen ikke længere vedtage nogen foranstaltning om finansiel korrektion. Kommissionen er derfor forpligtet til at foretage betalingen, og den foretagne korrektion er ikke lovlig.

Der er sket urigtig retsanvendelse af begrebet tilbudsgivning i Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation (2). Artikel 20, stk. 2, litra e) og f), i direktiv 93/38 finder ikke generel anvendelse på enhver ændring i offentlige aftaler, der er indgået under gennemførelsesfasen, men kun på væsentlige ændringer. Det kan kun antages, at der foreligger en væsentlig ændring, der udgør en ny tilbudsgivning, når betingelserne i dommen i sagen Presstext Nachrichtenagentur (3) opfyldt.

(1) EFT L 130, s. 1.

(2) EFT L 199, s. 84.

(3) Dom af 29.6.2008, Presstext Nachrichtenagentur (sag C-454/06, Sml. I, s. 4401).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 178/6

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 18. april 2013 — Finanzamt Saarlouis mod Heinz Malburg

(Sag C-204/13)

2013/C 178/11

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Finanzamt Saarlouis

Sagsøgt: Heinz Malburg

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 4, stk. 1 og 2, samt artikel 17, stk. 2, litra a), i Rådets sjette direktiv af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter (1) henset til neutralitetsprincippet fortolkes således, at en selskabsdeltager i et »Steuerberatungs-GbR« (et privatretligt revisionsselskab), der køber en del af selskabets klientgrundlag af selskabet udelukkende for umiddelbart derefter vederlagsfrit at overlade klientgrundlaget til et nystiftet Steuerberatungs-GbR, som han ejer en afgørende andel i, med henblik på erhvervsmæssig udnyttelse, kan have ret til fradrag af indgående afgift forbundet med erhvervelsen af klientgrundlaget?

(1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, EFT L 145, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 178/4

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione Tributaria Regionale del Veneto — Sede di Mestre-Venezia (Italien) den 27. marts 2013 — SICES m.fl. mod Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

(Sag C-155/13)

2013/C 178/06

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione Tributaria Regionale del Veneto — Sede di Mestre-Venezia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Società Italiana Commercio e Servizi S.r.l, under likvidation (SICES) m.fl.

Sagsøgt: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 6 i forordning (EF) nr. 341/2007 (1) af 29. marts 2007 fortolkes således, at der er tale om ulovlig overdragelse af importlicenser til indførsel af hvidløg fra Kina til en lavere toldsats inden for rammerne af GATT-kontingentet, når indehaverne af disse licenser — efter at have betalt den skyldige told — bringer det pågældende hvidløg på markedet ved overdragelse til en anden erhvervsdrivende, der er indehaver af importlicenser og af hvem den førstnævnte inden indførslen havde købt hvidløget.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 341/2007 af 29.3.2007 om åbning og forvaltning af toldkontingenter og om indførelse af en ordning med importlicenser og oprindelsescertifikater for hvidløg og visse andre landbrugsprodukter importeret fra tredjelande (EUT L 90, s. 12).
1)

Skal Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (1) (herefter »direktiv 93/13 EØF«), sammenholdt med artikel 47 og 38 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at de er til hinder for en national bestemmelse, såsom den foreliggende, der ikke giver en forbrugerbeskyttelsesorganisation, der er en juridisk person, ret til at intervenere i en tvangsfuldbyrdelsesprocedure for at beskytte den forbruger, over for hvem tvangsfuldbyrdelsen foretages med henblik på inddrivelse af gæld i henhold til en kontrakt, som sidstnævnte havde indgået i sin egenskab af forbruger, og den pågældende forbruger ikke er repræsenteret af en advokat?
1)

Skal artikel 140, litra a) og b), i momsdirektivet af 2006 (1) fortolkes således, at den i denne bestemmelse indeholdte fritagelse for moms ikke gælder for erhvervelse af tandproteser inden for Fællesskabet? Såfremt dette ikke er tilfældet, er fritagelsen for afgift da betinget af, at tandprotesen fra udlandet leveres af en tandlæge eller tandtekniker og/eller leveres til en tandlæge eller tandtekniker
c)

Eller skal endelig artikel 12, stk. 2, i forordning nr. 2790/1999 fortolkes således, at en aftale, der indeholder en konkurrenceklausul, i et tilfælde, hvor konkurrenceklausulens resterende gyldighed den 1. januar 2002 ikke overstiger fem år, fra og med den 1. januar 2002 er omfattet af en ny frist på fem år, der udløber den 31. december 2006, og at aftalen i et tilfælde, hvor konkurrenceklausulens resterende gyldighedsperiode den 1. januar 2002 overstiger fem år, derimod ikke er omfattet af fritagelserne og skal undersøges individuelt med hensyn til forenelighed med artikel 81, stk. 1, EF?
2)

Skal artikel 143, litra a), og artikel 140, litra a) og b), i momsdirektivet fra 2006 (2) fortolkes således, at de i disse bestemmelser omhandlede momsfritagelser ikke gælder for import af og erhvervelse inden for Fællesskabet af tandproteser? I benægtende fald er fritagelserne da forbundet med det vilkår, at tandproteserne fra udlandet skal være leveret af en tandlæge eller en tandtekniker og/eller være leveret til en tandlæge eller tandtekniker?
a)

Skal det EU-retlige princip om forvaltningens respekt for retten til forsvar fortolkes således, at dette princip er tilsidesat, såfremt adressaten for en truffet afgørelse ganske vist ikke er blevet hørt, før forvaltningen udstedte en bebyrdende forvaltningsakt til ham, men har fået lejlighed til at blive hørt i en efterfølgende administrativ (klage)fase, der går forud for en prøvelse ved domstolene?
—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med denne sag såvel som med sagen for Retten, herunder appellanternes omkostninger for begge instanser.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/16

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 25. marts 2013 — A, den anden part: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Sag C-148/13)

2013/C 171/32

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøger: A

Sagsøgt: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Præjudicielt spørgsmål

Hvilke grænser fastsætter artikel 4 i Rådets direktiv 2004/83/EF (1) af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse, og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder navnlig chartrets artikel 3 og 7, for den måde, hvorpå en påstået seksuel orientering skal vurderes, og adskiller disse grænser sig fra dem, der gælder ved vurderingen af troværdigheden for så vidt angår de andre årsager til forfølgelse, og i givet fald i hvilket omfang?

(1) EUT L 304, s. 12.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/22

Sag anlagt den 18. april 2013 — Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-209/13)

2013/C 171/44

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved E. Jenkinson og S. Behzadi-Spencer, som befuldmægtigede, M. Hoskins, QC, P. Baker, QC, og barrister V. Wakefield)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Rådets afgørelse 2013/52/EU om bemyndigelse til forstærket samarbejde på området for afgift på finansielle transaktioner (1) annulleres.

— Rådet tilpligtes at betale de omkostninger, som Det Forenede Kongerige har afholdt under denne sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med det første anbringende gøres gældende, at Rådets afgørelse 2013/52/EU er i strid med artikel 327 TEUF, idet den tillader indførelse af en afgift på finansielle transaktioner (herefter »FTT«) med ekstraterritorial virkning, hvilket vil tilsidesætte de ikke-deltagende staters beføjelser, rettigheder og forpligtelser.

Med det andet anbringende gøres gældende, at Rådets afgørelse 2013/52/EU er ulovlig, idet den tillader indførelse af en FTT med ekstraterritorial virkning, som ikke finder nogen begrundelse i folkeretlig sædvaneret.

Med det tredje anbringende gøres gældende, at Rådets afgørelse 2013/52/EU er i strid med artikel 332 TEUF, idet den tillader et forstærket samarbejde om en FTT, hvis gennemførelse uundgåeligt vil medføre udgifter for de ikke-deltagende stater.

(1) EUT L 22, s. 11.
—

Det fastslås, at Republikken Estland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF (1) af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivets artikel 2, nr. 21), artikel 9, stk. 5, 7 og 12, artikel 10, stk. 5, artikel 11, stk. 1, første punktum, artikel 11, stk. 5, litra a), og b), artikel 16, stk. 2, og 3, artikel 26, stk. 2, litra c), andet, fjerde og femte punktum, artikel 36, artikel 37, stk. 1, litra e), f), i), k), og p), artikel 37, stk. 8, artikel 37, stk. 10, andet punktum, artikel 38, stk. 3, artikel 40, stk. 3, samt punkt 1, litra a), femte led, og punkt 1, litra d), f), i), og j), i bilag I til dette direktiv eller i det mindste ikke har meddelt Kommissionen herom.
4)

a) Kan forbeholdet vedrørende overholdelsen af territorialprincippet i straffelove og -bestemmelser i artikel 11, stk. 2, i direktiv 2006/126/EF begrunde, at en medlemsstat, i stedet for udstederstaten, træffer førerretlige foranstaltninger? Tillader forbeholdet f.eks. efterfølgende frakendelse af retten til at gøre brug af den udenlandske førerret i Tyskland i henhold til en strafferetlig foranstaltning? b) Såfremt spørgsmål 4 a besvares bekræftende: Er det under hensyn til anerkendelsespligten den medlemsstat, der har pålagt foranstaltningen, eller udstederstaten, der har kompetence vedrørende generhvervelse af retten til at gøre brug af den udenlandske førerret i Tyskland?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 189/8

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court of Justice (Chancery Division) (Det Forenede Kongerige) den 18. april 2013 — Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG mod Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

(Sag C-210/13)

2013/C 189/15

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (Chancery Division)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG

Sagsøgt: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

Præjudicielle spørgsmål

1) Udgør en adjuvans, som ikke selv har en terapeutisk virkning, men som forstærker den terapeutiske virkning af et antigen, når den blandes med dette antigen i en vaccine, en »aktiv ingrediens« som omhandlet i artikel 1, litra b), i forordning 469/2009/EF (1)?

2) Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, kan kombinationen af en sådan adjuvans med et antigen alligevel betragtes som en »sammensætning af aktive ingredienser« som omhandlet i artikel 1, litra b), i forordning 469/2009/EF?

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6.5.2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EUT L 152, s. 1).
1)

Er direktivets artikel 3, stk. 1 og 3, (1) til hinder for en fortolkning af national ret, hvorefter der for et abstrakt farvemærke (konkret: rød HKS 13), der søges registreret for finansielle tjenesteydelser, skal opnås en korrigeret henføringsgrad på mindst 70 % i en forbrugerundersøgelse, for at det kan antages, at mærket har opnået fornødent særpræg som følge af brug?
—

Det fastslås, at Republikken Bulgarien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 54, stk. 1 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF (1) af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF, idet den ikke har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivets artikel 3, stk. 3, samt punkt 1, litra a), afsnit 2, og litra b), d), f), h), og i), i bilag I til direktivet eller i det mindste ikke har meddelt Kommissionen herom.
—

Ifølge appellanten bør den appellerede dom ophæves, eftersom den tilsidesætter grundlæggende rettigheder og principper, der er sikret ved EU-retten, indeholder en urigtig fortolkning og anvendelse af EU-retten, og idet Retten har overskredet sin kompetence. Appellantens anbringender er følgende: — For det første tilsidesættelse af uskyldsformodningen. — For det andet tilsidesættelse af princippet om loyalt samarbejde med Tribunal d’rrondissement de Luxembourg i henhold til artikel 4, stk. 3, TEU. — For det tredje kompetenceoverskridelse. — For det fjerde urigtig fortolkning og anvendelse af EU-retten for så vidt angår betingelserne for ansvar uden for kontraktforhold og Revisionsrettens beslutning 99/50.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 189/8

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel București (Rumænien) den 23. april 2013 — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Alexandria mod George Ciocoiu

(Sag C-214/13)

2013/C 189/16

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel București

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Alexandria

Sagsøgt: George Ciocoiu

Præjudicielt spørgsmål

Er artikel 110 TEUF til hinder for, at en medlemsstat pålægger en afgift for luftforureningsemissioner på et brugt motorkøretøj fra andre medlemsstater i forbindelse med den første indregistrering i den nævnte medlemsstat, hvorimod opkrævningen og betalingen af den samme afgift — selv om den pålægges i medfør af en retsakt og hvad angår brugte motorkøretøjer af tilsvarende alder, specifikationer og kilometerstand på det indenlandske marked skal betales i forbindelse med den første overdragelse af ejendomsretten — senere er blevet udsat ved en retsakt med lovkraft?
a)

Skal artikel 3 i forordning nr. 1408/71 og/eller artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 1612/68 (2) fortolkes således, at anvendelsen af status som privilegeret person på L.F. Evans, hvilket i dette tilfælde bl.a. indebærer fritagelse for den sociale forsikring og bidragsbetaling hertil, kan anses for tilstrækkelig begrundelse for den udøvede forskelsbehandling på grundlag af nationalitet?
—

Det fastslås, at Republikken Estland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 54, skt. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF (1) af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivets artikel 2, nr. 10), 20) og 22), artikel 3, stk. 3 og 4, artikel 7, stk. 3, artikel 9, stk. 5, 7 og 12, artikel 10, stk. 5, artikel 11, stk. 5, litra a) og b), artikel 12, 13, 15, 16, og artikel 26, stk. 2, litra b), artikel 26, stk. 2, litra c), andet, fjerde og femte punktum, artikel 26, stk. 2, litra d), tredje og fjerde punktum, artikel 26, stk. 3, artikel 27, stk. 2, artikel 33, artikel 36, stk. 4, andet og fjerde afsnit, artikel 36, stk. 6 og 8, artikel 36, stk. 9, tredje afsnit, artikel 41, stk. 1, litra d), e), i), k), n), p), q) og s), artikel 41, stk. 6, litra c), artikel 41, stk. 9, andet og tredje punktum, artikel 41, stk. 10, artikel 44, stk. 3, samt punkt 1, litra a), første afsnit, andet, tredje, femte og syvende led, punkt 1, litra a), andet afsnit, punkt 1, litra b), d), f), h), i), og j), og punkt 2 i bilag I til dette direktiv eller i det mindste ikke har meddelt Kommissionen herom.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 189/14

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court of Ireland (Irland) den 13. maj 2013 — Peter Flood mod Health Service Executive

(Sag C-255/13)

2013/C 189/27

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Ireland

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Peter Flood

Sagsøgt: Health Service Executive

Præjudicielt spørgsmål

Skal en forsikringstager i en medlemsstat (»den første medlemsstat«), som har i 11 år har haft en alvorlig sygdom, der udbrød, mens den pågældende, der var bosiddende i den første medlemsstat, var på ferie i en anden medlemsstat (»den anden medlemsstat«), anses for at »opholde« sig i den anden medlemsstat i den omhandlede periode som omhandlet i enten artikel 19, stk. 1, eller i artikel 20, stk. 1, og artikel 20, stk. 2, i forordning nr. 883/2004 (1), når den berørte person faktisk har været nødt til at forblive i denne medlemsstat i den omhandlede periode på grund af hans akutte sygdom og den umiddelbare nærhed til lægebehandling af specialister?

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29.4.2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, EUT L 166, s. 1.