DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:T:2011 :702 1RETTENS DOM (Appelafdelingen)
30. november 2011
Sag T-51/08 P
Europa-Komm issionen
mod
Daniel Dittert
»Appel — personalesag — tjenestemænd — forfremme lse — forfremme lsesåret 2005 — 
prioritetspoint — manglende tildeling som følge af en teknisk fejl — forfremme lsesudvalg A* — 
tildeling af færre supplerende prioritetspoint end foreslået af de overordnede — ikke-opførelse på listen 
over forfremme de tjenestemænd«
Angående:Appel af dom afsagt af Retten for EU-personalesager (Anden Afdeling) den 22. oktober 
2007 i s ag F-109/06, Dittert mod Kommissionen (Sml.Pers. I-A-1, s. 383, og II-A-1, 
s. 2131 ) me d påstand om ophævelse af denne dom.
Udfald: Appellen forkastes. Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler 
Daniel Ditterts omkostninger.
Samm endrag
1. Tjenestemænd — søgsmål — akt, der indeholder et klagepunkt — forfremmelsesordning indført af 
Komm issionen — manglende t ildeling af prioritetspoint — retsakt, der kan gøres til genstand for 
søgsmål — betingelse
(Tjenestemandsvedtægten, art. 45, 90 o g 91)
2. Tjenestemænd — forfremmelse — sammenligning af fortjenester
[Tjenestemandsvedtægten, art. 38, litra f), og art. 45]
3. Tjenestemænd — forfremmelse — sammenligning af fortjenester
(Tjenestemandsvedtægten, art. 45)
4. Tjenestemænd — forfremmelse — sammenligning af fortjenester
(Tjenestemandsvedtægten, art. 45)
5. Tjenestemænd — forfremmelse — sammenligning af fortjenester
(Tjenestemandsvedtægten, art. 45)
2 ECLI:EU:T:2011 :702SAMM ENDR AG–SAG T-51/08P
KOMM ISSIONEN M OD D ITTERT
1. Inden for ramme rne af den af Kommissionen indførte forfremme lsesordning udgør en afgørelse om 
manglende tildeling af prioritetspoint, der følger af en forglemme lse og ikke e t bevidst valg, der er 
baseret på en vurdering af den pågældende tjenestemands fortjenester, en proceduremangel, hvis 
afgørelsen om m anglende tildeling uden denne uregelmæssighed i f orbindelse me d procedurens 
afvikling ville have h aft et andet indhold.
(jf. præmis 59 o g 60)
2. Det fremgår af vedtægtens artikel 38, litra f), at tjenestemænd, der gør midlertidig tjeneste, bevarer 
deres stilling samt retten til avancement og forfremme lse. Det følger heraf, at disse tjenestemænd, der 
gør karri ere i d eres oprindelige generaldirektorat, ikke bø r behandles anderledes end andre me d hensyn 
til forfremme lse og bø r have samme m uligheder som deres kolleger i d et samme g eneraldirektorat.
En institution ka n i d enne forbindelse ikke g yldigt påberåbe sig de angivelige vanskeligheder ve d 
samme nligningen af respektive fortjenester for de tjenestemænd, der gør midlertidig tjeneste, og dem, 
der ikke g ør, eftersom karri ereudviklingsrapporterne for de tjenestemænd, der gør midlertidig tjeneste, 
er udfærdiget af deres oprindelige generaldirektorat og ikke a f de overordnede i d en institution, hvortil 
de er overført. Samme nligningen af fortjenester for de tjenestemænd, der gør midlertidig tjeneste, me d 
fortjenesterne for de tjenestemænd, der ikke g ør, er således mulig og også uu ndværlig for at sikre 
ligebehandling af samtlige tjenestemænd.
(jf. præmis 62, 66 o g 67)
3. Der er intet til hinder for, at en fejl ved sagsbehandlingen, der er indtrådt under proceduren for 
tildeling a f p rioritetspoint i K ommissionens g eneraldirektorat, ka n a fhjælpes a f 
ansættelsesmyndigheden på et senere tidspunkt i f orfremme lsesåret. Det er imidlertid n ødvendigt, at 
denne afhjælpning udformes og afvikles under overholdelse af de generelle kara kteristika f or den 
forfremme lsesordning, der er indført ved Kommissionens interne regler.
Inden for ramme rne af denne ordning er enhver tjenestemænd, uanset om han gør midlertidig tjeneste 
eller ej, i denne forbindelse berettiget til to fortløbende undersøgelser af hans fortjenester, hvoraf hver 
enkelt i s ig selv ka n forøge hans chancer for at blive forfremme t: en samme nlignende undersøgelse i 
hans generaldirektorat, der foretages af generaldirektøren, hvor en eve ntuel tildeling af prioritetspoint 
står p å spil, og derefter en samme nlignende undersøgelse, der udvides til at omfatte samtlige 
generaldirektorater, der foretages af forfremme lsesudvalget og ansættelsesmyndigheden, hvor en 
eventuel tildeling af supplerende prioritetspoint står p å spil. Den p rimære funktion f or den 
undersøgelse, der udvides til at omfatte samtlige generaldirektorater, er således ikke a t erstatte den 
undersøgelse, som d e forskellige generaldirektorater udfører, me n at supplere den ve d i g ivet fald at 
tildele supplerende prioritetspoint.
I en forfremme lsesordning, som er baseret på en kv antificering af fortjenester, som ke ndetegnes ved 
årlig t ildeling t il t jenestemænd a f p rioritetspoint o g s upplerende p rioritetspoint, e r 
ansættelsesmyndighedens mulighed for afhjælpning alene at afhjælpe d en fejl ved sagsbehandlingen, 
som antages at være begået over for tjenestemanden under den samme nlignende undersøgelse af hans 
fortjenester ve d hans generaldirektorat, hvis den sikrer den pågældende en behandling, der ikke e r 
mindre gunstig end den, der ville foretages uden den nævnte fejl. Dette princip overholdes ikke i d et 
tilfælde, hvor ansættelsesmyndigheden på ingen m åde anser sig for bundet af de formelle garantier, 
der gives af den pågældende generaldirektør, for så vidt angår de intentioner, denne ville have h aft i 
forhold til den nævnte tjenestemand, såfremt den begåede uregelmæssighed ikke v ar forekomme t, selv 
om generaldirektørens fremgangsmåde – i o verensstemme lse me d princippet om god forvaltningsskik
ECLI:EU:T:2011 :702 3SAMM ENDR AG–SAG T-51/08P
KOMM ISSIONEN M OD D ITTERT
 og den omsorgspligt, som p åhviler ad ministrationen – a lene havde til formål at afhjælpe e n fejl ved 
sagsbehandlingen, der ku nne anfægte gyldigheden af den afgørelse, der fastsatte det samlede antal 
point.
(jf. præmis 70-73 o g 75)
Henvisning til:
Retten i F ørste Instans: 6. juni 2007 , sag T-432/04, Parlamentet mod K ommissionen, Sml.Pers. I-A-2, s. 133, 
og II-A-2, s. 921, præmis 59, 64 o g 68
4. Den af Kommissionen indførte forfremme lsesprocedure foreskriver generaldirektørernes deltagelse i 
forfremme lsesåret gennem t ildeling af prioritetspoint fra deres generaldirektorat. Det er derfor normalt, 
at en generaldirektør, der som følge af en teknisk fejl, som ligger uden for hans kon trol, er blevet 
forhindret i a t udtale sig om e n af sine underordnedes aktmapper, fremsender de relevante 
oplysninger vedrørende den samme nlignende undersøgelse af den pågældendes fortjenester inden for 
hans generaldirektorat til forfremme lsesudvalget og ansættelsesmyndigheden. En sådan ad færd, der 
langt fra p lacerer tjenestemanden i e n me re fordelagtig situation e nd andre tjenestemænd, der er 
omfattet af det samme g eneraldirektorat, er tværtimod i o verensstemme lse ikke a lene me d princippet 
om god forvaltningsskik og omsorgspligten, me n også me d ligebehandlingsprincippet.
(jf. præmis 81)
5. Den af Kommissionen indførte forfremme lsesordning er baseret på en kv antificering af fortjenester, 
som ke ndetegnes ved årlig tildeling til tjenestemænd af prioritetspoint og supplerende prioritetspoint, 
således at der kan foretages en me re objektiv og nemme re samme nligning af fortjenesterne end før. I 
en sådan ordning er det antal point, som d e forfremme lsesværdige tjenestemænd har o pnået, 
bestemme nde f or d eres f orfremme lse, id et d e a f t jenestemændene, d er o verskrider 
forfremme lsestærsklen, i princippet forfremme s ipso facto.
(jf. præmis 93)
Henvisning til:
Retten i F ørste Instans: Parlante mod Kommissionen, præmis 59