Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 1. marts 2022 –

K.M. (Sanktioner pålagt kaptajnen – II)

(Sag C-493/21) ( 1 )

»Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – fælles fiskeripolitik – forordning (EF) nr. 1224/2009 – kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik – artikel 89 – foranstaltninger, der tilsigter at sikre overholdelse af reglerne – artikel 90 – strafferetlige sanktioner – proportionalitetsprincippet – fortolkning af dom af 11. februar 2021, K.M. (Sanktioner pålagt kaptajnen) (C-77/20, EU:C:2021:112)«

1. Fiskeri – fælles fiskeripolitik – kontrolforanstaltninger – medlemsstaternes forpligtelse med hensyn til kontrol og forfølgning – sanktioner – medlemsstaternes skøn – grænser – overholdelse af proportionalitetsprincippet – pligt til at tage de konkrete og specifikke omstændigheder i hver enkelt sag i betragtning – foreligger ikke (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 49, art. 3; Rådets forordning nr. 1224/2009, 39. betragtning samt art. 89 og 90) (jf. præmis 12-16)

2. Fiskeri – fælles fiskeripolitik – kontrolforanstaltninger – medlemsstaternes forpligtelse med hensyn til kontrol og forfølgning – anvendelse af automatisk klassificeringsudstyr – sanktioner – pålæggelse af en bøde og obligatorisk beslaglæggelse af fangster og forbudte fiskeredskaber eller fiskeredskaber, der ikke opfylder kravene – lovlighed – betingelser – den nationale rets efterprøvelse (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 49, stk.3; Rådets forordning nr. 850/98, art. 32, stk. 1, og nr. 1224/2009, 39. betragtning samt art. 89 og 90) (jf. præmis 21, 22 og 27 og konkl.)

3. Præjudicielle spørgsmål – Domstolens kompetence – grænser – den nationale rets kompetence – fastlæggelse og vurdering af tvistens faktiske omstændigheder – anvendelse af de af Domstolen fortolkede bestemmelser (Art. 267 TEUF) (jf. præmis 24)

4. EU-ret – direkte virkning – forrang – nationale domstoles pligter (jf. præmis 25)

Konklusion

Artikel 89 og 90 i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006, sammenholdt med proportionalitetsprincippet som fastsat i artikel 49, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at det tilkommer de nationale retsinstanser i medfør af de bedømmelseskriterier, som Domstolen gav i dom af 11. februar 2021, K.M. (Sanktioner pålagt kaptajnen) (C-77/20, EU:C:2021:112), at vurdere, om en obligatorisk beslaglæggelse af alle fisk og alle fiskeredskaber, der findes om bord på den pågældende båd, er forholdsmæssig i forhold til den begåede overtrædelse, herunder overtrædelsens grovhed, med henblik på gennemførelsen af det lovlige formål, der forfølges med det forbud mod klassificeringsudstyr, der er fastsat i artikel 32, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 227/2013 af 13. marts 2013, og i givet fald at undersøge behovet for at tilpasse, ændre eller mindske omfanget af afgørelsen om beslaglæggelse af fangst for fiskeredskaber.

( 1 ) – EUT C 401 af 4.10.2021.