ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende ° faellesskabsretlige bestemmelser ° materielt anvendelsesomraade ° omfattede ydelser og ikke-omfattede ydelser ° kriterierne for sondring ° overgangsydelser til tyske minearbejdere fra tidspunktet for deres afskedigelse til tidspunktet for tilkendelse af en alderspension ° ikke omfattet

(Raadets forordning nr. 1408/71, art. 4, stk. 1 og 2)

Sammendrag

Artikel 4, stk. 1 og 2, i forordning nr. 1408/71 skal fortolkes saaledes, at bestemmelsen ikke omfatter ydelser, der, som de i de tyske cirkulaerer af 1971 og 1988 om tildeling af overgangsydelse til arbejdstagere i stenkulminer omhandlede, tildeles af en medlemsstat i form af et nationalt tilskud, hvorpaa der ikke bestaar et lovmaessigt krav, naermere bestemt til arbejdstagere fra det tidspunkt, hvor de afskediges, til de naar den alder, hvor de tilkendes alderspension.

De paagaeldende ydelser, der ikke er naevnt i den udtrykkelige fortegnelse over sociale sikringsydelser i artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, udviser saaledes, naar henses til deres grundlaeggende kendetegn, og navnlig deres formaal og de vilkaar, hvorunder de gives, ikke en tilstraekkelig sammenhaeng med en af de i fortegnelsen opregnede forsikringsbegivenheder. Ydelserne har visse lighedspunkter med ydelser ved alderdom for saa vidt angaar beregningsmetoden og visse af formaalene, men de adskiller sig fra ydelser ved alderdom derved, at de har et beskaeftigelsespolitisk formaal og finansieres af offentlige midler, ligesom forholdet er det, at selv om ydelserne tildeles arbejdstagere, der har mistet deres beskaeftigelse, adskiller de sig fra ydelser ved arbejdsloeshed, idet den ydelsesberettigede ° ud over spoergsmaalet om, at ydelsesbeloebet fastsaettes paa grundlag af bestemmelserne om alderspension ° hverken er forpligtet til at lade sig registrere som arbejdssoegende, til at vaere til raadighed for arbejdsmarkedet eller til at undlade at tage en loennet beskaeftigelse eller udoeve en selvstaendig erhvervsvirksomhed, hvor indkomsten overstiger et bestemt beloeb.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser ° kvantitative restriktioner ° foranstaltninger med tilsvarende virkning ° ordning om modelaargang til skade for parallelimport

(EF-traktaten, art. 30)

Sammendrag

EF-traktatens artikel 30 er til hinder for nationale bestemmelser om bilers aargang, som foerer til, at myndighederne og de erhvervsdrivende i den paagaeldende medlemsstat er af den opfattelse, at naar to koeretoejer af samme model af et maerke saelges i medlemsstaten efter den 30. juni, er det alene forbudt at udbyde det parallelimporterede koeretoej med det foelgende aar som modelaargang. Det foelger heraf, at den paagaeldende lovgivning kan haemme salget af de paagaeldende koeretoejer, for saa vidt de ° selv om de er af samme model som de oevrige ° udbydes med en aeldre aargangsbetegnelse og derved har en lavere vaerdi ved videresalg eller en lavere forsikringsvaerdi i tilfaelde af skade.

En saadan ordning kan heller ikke begrundes med hensynet til beskyttelse af forbrugerne eller redelig handelsskik. Ordningen sikrer nemlig ikke, at forbrugeren med sikkerhed modtager oplysninger om, at to koeretoejer af forskellig aargang har forskellige karakteristika, eller at to koeretoejer af samme model og samme aargang er ens i fremstillingsteknisk henseende.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tjenestemaend ° udvaelgelsesproeve ° udvaelgelseskomité ° afslag paa ansoegning ° begrundelsespligt ° omfang ° overholdelse af princippet om den fortrolige karakter af udvaelgelseskomitéens arbejde

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 25; bilag III, art. 6)

Sammendrag

Pligten til at begrunde en individuel afgoerelse truffet i henhold til vedtaegten har til formaal dels at give afgoerelsens adressat oplysninger, der er tilstraekkelige til at fastslaa, om afgoerelsen er korrekt, dels at muliggoere en retlig kontrol. Hvad angaar afgoerelser truffet af en udvaelgelseskomité maa hensynet til opfyldelsen af begrundelsespligten dog afvejes med hensyn til en overholdelse af princippet om den fortrolige karakter af udvaelgelseskomitéens arbejde, der er til hinder for, dels at der videregives oplysninger om komitémedlemmers stillingtagen, dels at der afsloeres forhold, der angaar en vurdering af de enkelte ansoegere eller disse indbyrdes.

Der maa foelgelig ved kravet om, at en udvaelgelseskomités afgoerelser skal begrundes, tages hensyn til karakteren af komitéens arbejde, som i almindelighed bestaar af mindst to adskilte stadier, nemlig for det foerste vurderingen af ansoegningerne for at udskille de ansoegere, der skal gives adgang til udvaelgelsesproeven, og for det andet vurderingen af ansoegernes egnethed til at beklaede stillingerne med henblik paa at opstille en liste over egnede ansoegere. Det foerste stadium bestaar, navnlig naar der er tale om en udvaelgelse paa grundlag af kvalifikationsbeviser, i en sammenligning af de af ansoegerne fremlagte kvalifikationsbeviser med de i meddelelsen om udvaelgelsesproeven fordrede kvalifikationer.

Da denne sammenligning sker paa grundlag af objektive oplysninger, som hver enkelt ansoeger for sit vedkommende i oevrigt har kendskab til, er princippet om den fortrolige karakter af udvaelgelseskomitéens arbejde ikke til hinder for, at de beroerte ansoegere bliver underrettet om objektive oplysninger af denne art, herunder navnlig om de vurderingskriterier, der ligger til grund for udvaelgelsen i de indledende stadier af den paagaeldende udvaelgelsesproeve. Princippet om den fortrolige karakter af udvaelgelseskomitéens arbejde er derimod til hinder for, at der gives meddelelse om bedoemmelseskriterierne for proeverne i forbindelse med udvaelgelsesproeven, idet disse er en uadskillelig del af de sammenlignende bedoemmelser, som udvaelgelseskomitéen foretager af de forskellige ansoegeres kvalifikationer.

Foelgelig udgoer en meddelelse til de paagaeldende om de karakterer, som de har opnaaet for de forskellige proever, og som er udtryk for de vurderinger, udvaelgelseskomitéen har anlagt af dem, en tilstraekkelig begrundelse af komitéens afgoerelser.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Miljoe ° beskyttelse af vilde fugle ° direktiv 79/409 ° valg og afgraensning af saerligt beskyttede omraader ° kriterier, der kan tages i betragtning ° ingen hensyntagen til oekonomiske hensyn, heller ikke selv om der er tale om almene hensyn, som har forrang for oekologiske formaal, eller om bydende noedvendige hensyn til vaesentlige samfundsinteresser

(Raadets direktiv 79/409, art. 2 og art. 4, stk. 1 og 2, samt direktiv 92/43, art. 6, stk. 4)

Sammendrag

Artikel 4, stk. 1 eller 2, i direktiv 79/409 om beskyttelse af vilde fugle, hvorefter medlemsstaterne skal traeffe saerlige beskyttelsesforanstaltninger for visse arter, og navnlig som saerligt beskyttede omraader afgraense de omraader, der er bedst egnede til at beskytte dem, skal fortolkes saaledes, at en medlemsstat ikke ved udlaegningen af et omraade til et saerligt beskyttet omraade kan tage oekonomiske hensyn i betragtning ved valget og afgraensningen af et saerligt beskyttet omraade, som omhandlet i direktivets artikel 2, eller laegge vaegt paa saadanne hensyn forstaaet som almene hensyn, som har forrang for det almene hensyn, som direktivets oekologiske formaal er udtryk for.

Paa samme maade kan en medlemsstat heller ikke tage oekonomiske hensyn i betragtning, naar der er tale om bydende noedvendige hensyn til vaesentlige samfundsinteresser som dem, der er omhandlet i artikel 6, stk. 4, i direktiv 92/43 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, der er blevet indsat i direktiv 79/409. For selv om sidstnaevnte bestemmelse har udvidet antallet af de mulige grunde til at goere indgreb i allerede udlagte saerligt beskyttede omraader, idet udtrykkeligt ogsaa hensyn af social eller oekonomisk art kan komme i betragtning, er der dog ikke herved indfoert aendringer for saa vidt angaar det i artikel 4, stk. 1 og 2, i direktiv 79/409 omhandlede indledende stadium, hvorfor udlaegningen af lokaliteter til saerligt beskyttede omraader altid skal ske paa grundlag af de kriterier, der i henhold til de sidstnaevnte bestemmelser kan paaberaabes.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende ° arbejdsloeshed ° arbejdsloes, som rejser til en anden medlemsstat ° bevarelse af ret til ydelser ° saerlig bestemmelse gaeldende for arbejdsloese, der er omfattet af den belgiske lovgivning ° generhvervelse af ret til ydelser ° betingelser ° ikke anvendelige for saa vidt angaar erhvervelse af fornyet ret til ydelser efter de betingelser, der er fastsat i den nationale lovgivning

(Raadets forordning nr. 1408/71, art. 69, stk. 4)

Sammendrag

Artikel 69, stk. 4, i forordning nr. 1408/71, som aendret og ajourfoert ved forordning nr. 2001/83, vedroerer ikke erhvervelse, men generhvervelse af ret til ydelser for en arbejdsloes, som vender tilbage til Belgien efter udloebet af den tremaanedersfrist, der er fastsat i samme artikels stk. 1, litra c). Bestemmelsen giver ikke hjemmel for at naegte en arbejdsloes ret til ydelser, naar han paa tidspunktet for ansoegningens indgivelse opfyldte de betingelser, som er fastsat i den belgiske lovgivning for at erhverve en saadan ret. Saafremt man nemlig gjorde erhvervelsen af retten til arbejdsloeshedsydelser for en arbejdstager, som har gjort brug af sin mulighed efter artikel 69 til at soege arbejde i en anden medlemsstat end den kompetente medlemsstat og samtidig fortsaette med at oppebaere arbejdsloeshedsydelser fra den kompetente medlemsstat, afhaengig af, at han opfyldte de betingelser for at generhverve ret til saadanne ydelser, som er fastsat for det tilfaelde, at den paagaeldende har opholdt sig mere end tre maaneder uden for den kompetente medlemsstats omraade, selv om de arbejdstagere, som ikke har forladt dette omraade, ikke skal opfylde disse betingelser for at erhverve en saadan ret, ville man forskelsbehandle vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende og dermed haemme de arbejdssoegendes mobilitet, som det netop er formaalet med artikel 69 at fremme.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Medlemsstater ° forpligtelser ° gennemfoerelse af direktiver ° manglende gennemfoerelse ° begrundelse ° ulovlig

(EF-traktaten, art. 169)

2. Institutionernes retsakter ° direktiver ° borgernes ret til goere et direktiv gaeldende ved manglende egnede gennemfoerelsesforanstaltninger ° ingen virkning, som ikke fritager medlemsstaterne for deres forpligtelse til at gennemfoere direktiverne

(EF-traktaten, art. 189, stk. 3)

Sammendrag

1. En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig bestemmelser, fremgangsmaader eller forhold i sin interne retsorden til stoette for, at forpligtelser og frister, der foelger af et direktiv, ikke overholdes.

2. Det fremgaar af traktatens artikel 189, stk. 3, at gennemfoerelsen af faellesskabsdirektiver skal sikres ved passende gennemfoerelsesforanstaltninger, som traeffes af medlemsstaterne. Kun under saerlige omstaendigheder, isaer det tilfaelde, hvor en medlemsstat har undladt at traeffe de noedvendige gennemfoerelsesforanstaltninger eller har truffet foranstaltninger, som ikke er i overensstemmelse med et direktiv, har Domstolen anerkendt, at borgerne for domstolene kan goere et direktiv gaeldende over for en medlemsstat, som ikke har efterkommet direktivet. Denne mindstegaranti, som foelger af den bindende karakter af den forpligtelse, som paalaegges medlemsstaterne ved direktiver i henhold til artikel 189, stk. 3, kan ikke berettige en medlemsstat til at undlade rettidigt at traeffe egnede foranstaltninger med henblik paa at gennemfoere hvert direktivs maal.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Institutionernes retsakter ° direktiver ° medlemsstaternes gennemfoerelse ° en rent administrativ praksis ikke tilstraekkelig

(EF-traktaten, art. 189, stk. 3)

Sammendrag

En rent administrativ praksis, som ifoelge sagens natur frit kan aendres af forvaltningen, og som ikke er bragt til offentlighedens kundskab paa passende maade, kan ikke anses for at udgoere en gyldig opfyldelse af den forpligtelse, som i henhold til traktatens artikel 189 paahviler medlemsstaterne, som et direktiv er rettet til.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Transport ° vejtransport ° sociale bestemmelser ° undtagelser ° koeretoejer, der benyttes til renovation ° begreb

(Raadets forordning nr. 3820/85, art. 4, nr. 6)

Sammendrag

Artikel 4, nr. 6, i forordning nr. 3820/85 om harmonisering af visse bestemmelser paa det sociale omraade inden for vejtransport skal fortolkes saaledes, at begrebet "koeretoejer, der benyttes ... til renovation", der indgaar i opregningen af de transporter, der er undtaget fra forordningens anvendelsesomraade, omfatter koeretoejer, der anvendes til renovationskoersel af enhver art, der ikke er omfattet af saerlige bestemmelser, samt til transport af affaldet over en kortere straekning, naar dette sker som led i en generel tjenesteydelse af almen interesse, der praesteres direkte af det offentlige eller af private virksomheder, der er undergivet tilsyn af det offentlige.
Nøgleord



Nøgleord

++++

Medlemsstater ° forpligtelser ° gennemfoerelse af direktiver ° manglende gennemfoerelse ° begrundelse ° ulovlighed

(EF-traktaten, art. 169)

En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig bestemmelser, praksis eller forhold i sin nationale retsorden til stoette for, at forpligtelser og frister i henhold til et direktiv ikke overholdes.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fri bevaegelighed for personer ° etableringsfrihed ° flere centre for erhvervsudoevelse paa Faellesskabets omraade ° nationale bestemmelser, som forpligter en selvstaendig erhvervsdrivende til, paa trods af hans tilslutning i denne egenskab til en social sikringsordning i den medlemsstat, hvor han er bosat, at betale sociale sikringsbidrag, som ikke giver ham nogen yderligere social beskyttelse ° ulovligt

(EF-traktaten, art. 52)

Sammendrag

Da etableringsfriheden ikke er begraenset til retten til at oprette et enkelt forretningssted inden for Faellesskabet, men omfatter retten til under iagttagelse af de faglige regler at indrette og opretholde mere end ét centrum for erhvervsudoevelse paa medlemsstaternes omraade, har traktatens artikel 52 til formaal at lette udoevelsen af erhvervsmaessig virksomhed paa medlemsstaternes samlede omraade og er foelgelig til hinder for en national ordning, som kan skade udvidelsen af disse aktiviteter uden for en enkelt medlemsstats omraade. Den er saaledes til hinder for, at en medlemsstat paalaegger personer, som allerede udoever selvstaendig virksomhed i en anden medlemsstat, hvor de er bosat og tilsluttet en social sikringsordning, en forpligtelse til at betale bidrag til den sociale sikringsordning for selvstaendige erhvervsdrivende, naar denne forpligtelse under ingen omstaendigheder kan begrundes, fordi den ikke medfoerer nogen yderligere social beskyttelse for dem.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende ° forsikring ved alderdom og doedsfald ° fastsaettelse af ydelser ° samtidig fastsaettelse i henhold til lovgivningerne i samtlige de medlemsstater, arbejdstageren har vaeret omfattet af, naar begaering om ydelser er fremsat ° arbejdstagerens tilsidesaettelse af pligten til at fremsende begaering til institutionen i bopaelsmedlemsstaten ° ingen betydning

(Raadets forordning nr. 1408/71, art. 44, stk. 2, og nr. 574/72, art. 36, stk. 1 og 4)

Sammendrag

Artikel 36, stk. 4, i forordning nr. 574/72 om regler til gennemfoerelse af forordning nr. 1408/71, der for saa vidt angaar ydelser ved alderdom udtrykkeligt indeholder bestemmelse om samtidig fastsaettelse af ydelser efter lovgivningen i samtlige medlemsstater, naar der er fremsat begaering herom til en institution i en medlemsstat, er en selvstaendig procedureregel, der finder anvendelse uafhaengigt af samme artikels stk. 1, 2 og 3, navnlig bestemmelsens stk. 1, foerste punktum, hvorefter den vandrende arbejdstager skal indgive sin begaering til den naermeste institution, dvs. bopaelsstedets institution.

Det foelger navnlig af artikel 44, stk. 2, at forordning nr. 1408/71, som forordning nr. 574/72 indeholder gennemfoerelsesbestemmelserne til, entydigt gaar ud fra princippet om samtidig fastsaettelse af ydelser i henhold til lovgivningerne i samtlige medlemsstater, i og med der fremsaettes begaering til en institution i en medlemsstat, saaledes at datoen for begaeringens indgivelse er referencedatoen med hensyn til fastsaettelse af ydelser i relation til samtlige beroerte institutioner. Paa den anden side er reglen i artikel 36, stk. 1, foerste punktum, i forordning nr. 574/72 om, at en vandrende arbejdstager skal rette sin begaering om ydelser til bopaelsstedets institution, kun en udfyldende regel af proceduremaessig karakter, der skal forenkle de skridt, arbejdstageren skal tage, saaledes at en tilsidesaettelse heraf ikke kan vaere til hinder for, at ydelserne fastsaettes samtidig i overensstemmelse med saavel forordning nr. 1408/71 som artikel 36, stk. 4.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Appel ° formkrav ° angivelse af de andre parter, der har deltaget i retsforhandlingerne for Retten ° angivelse af datoen for forkyndelse af Rettens dom ° undladelse ° mangler, der ikke er tilstraekkelige til sagens afvisning

[Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra b), og art. 112, stk. 2]

2. Appel ° anbringender ° fejlagtig bedoemmelse af faktiske omstaendigheder ° afvisning

(EF-traktaten, art. 168 A, EF-statutten for Domstolen, art. 51)

Sammendrag

1. Undladelse i strid med bestemmelsen i artikel 112 i Domstolens procesreglement af i appelskriftet at angive de andre parter, der har deltaget i retsforhandlingerne for Retten, og den dato, hvor dommen blev forkyndt for sagsoegerne, er ikke tilstraekkeligt til at afvise sagen, naar det ikke er godtgjort, at de andre parter skulle have lidt et tab ved, at deres navne er udeladt, og appellen er ivaerksat inden for fristen.

2. I henhold til traktatens artikel 168 A og artikel 51 i Domstolens procesreglement kan en appel kun stoettes paa, at Retten har overtraadt retsregler, idet enhver bedoemmelse af faktisk karakter er udelukket.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik ° Den Europaeiske Socialfond ° tilskud til finansiering af erhvervsuddannelsesforanstaltninger ° beslutning om nedsaettelse af et oprindeligt bevilget tilskud ° de paagaeldende virksomheders ret til kontradiktion ° omfang

Sammendrag

Under enhver procedure, der ivaerksaettes over for en person, og som kan munde ud i en retsakt, der indeholder et klagepunkt mod den paagaeldende, er retten til kontradiktion et grundlaeggende faellesskabsretligt princip, som skal overholdes, selv om der ikke er fastsat nogen bestemmelser vedroerende den paagaeldende procedure. Kontradiktionsprincippet indebaerer, at enhver, over for hvem der kan traeffes en beslutning, der indeholder er klagepunkt mod den paagaeldende, skal have mulighed for at goere sit synspunkt gaeldende vedroerende de forhold, der er lagt til grund for den anfaegtede beslutning, og som er til skade for den paagaeldende.

Dette gaelder ogsaa for modtagerne af et tilskud fra Den Europaeiske Socialfond til erhvervsuddannelsesforanstaltninger i en medlemsstat, naar Kommissionen paataenker at nedsaette det oprindeligt bevilgede tilskud, fordi det ikke er blevet anvendt i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i godkendelsesbeslutningen. Den omstaendighed, at den paagaeldende medlemsstat har haft en central rolle ved forvaltningen af fonden, og at beslutningen om nedsaettelse af tilskuddet var rettet til medlemsstaten, udelukker ikke, at der er opstaaet en direkte forbindelse mellem Kommissionen og modtageren af tilskuddet, som er undergivet kontrol fra Kommissionens side med henblik paa konstatering af, om der eventuelt er begaaet uregelmaessigheder, og som baerer de direkte oekonomiske foelger af beslutningen om tilskuddets nedsaettelse, idet det er tilskudsmodtageren, der som hovedansvarlig er forpligtet til at tilbagebetale de med urette udbetalte beloeb.

En beslutning om nedsaettelse af tilskuddet er derfor i strid med princippet om tilskudsmodtagerens kontradiktionsret, naar Kommissionen ikke har hoert den paagaeldende forud for beslutningens vedtagelse uanset de praktiske vanskeligheder, der maatte vaere forbundet med, at Kommissionen foretager en direkte hoering af tilskudsmodtagerne.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Konkurrence ° karteller ° aftaler mellem virksomheder ° begreb ° aftaler mellem moderselskab og datterselskaber uden reel selvstaendighed ° ikke omfattet ° eventuel anvendelse af traktatens artikel 86

[EF-traktaten, art. 2, art. 3, litra c) og g), art. 85, stk. 1, og art. 86]

2. Appel ° anbringender ° anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten paaberaabte ° formalitetsmangel ° afvisning ° forkastelse

[EF-statutten for Domstolen, art. 49; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)]

Sammendrag

1. Naar et moderselskab og dets datterselskaber udgoer en oekonomisk enhed, inden for hvilken datterselskaberne ikke har nogen reel selvstaendighed ved fastlaeggelsen af deres adfaerd paa markedet, men udfoerer de instrukser, de modtager fra moderselskabet, der kontrollerer dem 100%, kan den omstaendighed, at moderselskabets politik, som i det vaesentlige bestaar i at opdele de forskellige nationale markeder mellem koncernens datterselskaber, have virkninger uden for koncernens sfaere, der kan paavirke tredjemands konkurrencestilling, ikke medfoere, at traktatens artikel 85, stk. 1, finder anvendelse, selv om denne bestemmelse sammenholdes med traktatens artikel 2 og artikel 3, litra c) og g). Derimod kan en saadan ensidig adfaerd falde ind under traktatens artikel 86, hvis betingelserne for dennes anvendelse i oevrigt er opfyldt.

2. Det fremgaar af artikel 112, stk. 1, litra c), i Domstolens procesreglement, at et appelskrift praecist skal angive, hvilke elementer der anfaegtes i den dom fra Retten, som paastaas ophaevet, og de argumenter, der saerligt stoetter denne paastand.

En appel, der blot gentager eller noejagtigt gengiver de anbringender og argumenter, der allerede er blevet fremfoert for Retten, herunder de anbringender og argumenter, der var stoettet paa faktiske omstaendigheder, som Retten udtrykkeligt har afvist at laegge til grund, opfylder ikke dette krav. En saadan appel har i realiteten kun til formaal at opnaa, at de i staevningen fremsatte paastande paadoemmes endnu en gang, hvilket i henhold til artikel 49 i EF-statutten for Domstolen falder uden for dennes kompetence.
Nøgleord



Nøgleord

Medlemsstater ° forpligtelser ° gennemfoerelse af direktiver ° manglende gennemfoerelse ° begrundelse ° ulovlig

(EF-traktaten, art. 169)

En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig bestemmelser, fremgangsmaader eller forhold i sin nationale retsorden til stoette for, at forpligtelser og frister, der foelger af et direktiv, ikke overholdes.