ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° adgang til beskaeftigelse samt arbejdsvilkaar ° ligebehandling ° direktiv 76/207 ° artikel 5 ° direkte virkning ° forbud mod natarbejde for kvinder ulovligt uden et tilsvarende forbud for maend ° nationale domstoles funktion, saafremt der i henhold til konventioner, der er indgaaet foer EOEF-traktatens ikrafttraeden, bestaar forpligtelser over for tredjelande, der er uforenelige med forpligtelserne i henhold til artikel 5 ° anvendelse af reglen om forrang i traktatens artikel 234

(EOEF-traktaten, art. 234, stk. 1; Raadets direktiv 76/207, art. 5)

Sammendrag

De nationale domstole har pligt til at sikre, at artikel 5 i direktiv 76/207 om gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder for saa vidt angaar adgang til beskaeftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkaar overholdes fuldt ud, og de skal undlade at anvende enhver herimod stridende bestemmelse i den nationale lovgivning, medmindre det er noedvendigt at anvende en saadan bestemmelse for at sikre, at den paagaeldende medlemsstat opfylder sine forpligtelser i henhold til en konvention, der er indgaaet med tredjelande forud for EOEF-traktatens ikrafttraeden.

Selv om princippet om ligebehandling af maend og kvinder er en grundlaeggende rettighed, der er anerkendt i Faellesskabets retsorden, har gennemfoerelsen af dette princip, selv paa faellesskabsplan, vaeret gradvis, saaledes at det har vaeret noedvendigt, at Raadet udstedte direktiver. I disse direktiver fastsattes midlertidige undtagelsesbestemmelser til princippet om ligebehandling. Under disse omstaendigheder kan en medlemsstat ikke under paaberaabelse af princippet om ligebehandling undlade at opfylde de forpligtelser, som paahviler den paa dette omraade i medfoer af en tidligere international konvention. Overholdelsen af disse forpligtelser er sikret ved traktatens artikel 234, stk. 1.

Det henhoerer ikke under Domstolens kompetence i forbindelse med en praejudiciel forelaeggelse, men derimod under den nationale ret at tage stilling til, hvilke forpligtelser, der paahviler den paagaeldende medlemsstat i henhold til en tidligere international konvention, og naermere at afgraense den, saaledes at det kan afgoeres, i hvilket omfang forpligtelserne er til hinder for anvendelsen af direktivets artikel 5.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fri bevaegelighed for personer ° etableringsfrihed ° skattelovgivning ° ret til tillaeg ved udbetaling af overskydende skat ° ret forbeholdt selskaber, der har skattemaessigt hjemsted paa det nationale omraade ° ulovligt ° overskydende skat paa grund af skattemaessigt hjemsted i udlandet ° uden betydning

(EOEF-traktaten, art. 52 og 58)

Sammendrag

Traktatens artikel 52 og 58 er til hinder for, at en medlemsstats lovgivning indroemmer selskaber, som har skattemaessigt hjemsted i denne stat, tillaeg til tilbagebetalt overskydende skat, og naegter selskaber, der har skattemaessigt hjemsted i en anden medlemsstat, saadanne tillaeg. Den omstaendighed, at de sidstnaevnte selskaber ikke ville have vaeret fritaget for skat, hvis de havde haft hjemsted i denne stat, er herved uden betydning.

Selv om kriteriet skattemaessigt hjemsted paa det nationale omraade gaelder, uanset hvor et selskabs hjemsted er beliggende, og dermed uafhaengigt af dets tilknytning til en stats retssystem, vil brugen af kriteriet i forbindelse med indroemmelsen af et tillaeg til tilbagebetalt overskydende skat navnlig kunne vaere til skade for selskaber, der har hjemsted i andre medlemsstater, thi det er nemlig oftest disse selskaber, der har skattemaessigt hjemsted uden for den paagaeldende medlemsstats omraade.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tilnaermelse af lovgivningerne ° definition, betegnelse og praesentation af spiritus ° forordning nr. 1576/89 ° forbud mod at anvende udtrykket "brandy" som betegnelse for spiritus, der ikke er i overensstemmelse med definitionen i forordningen ° kompetence til at fastsaette undtagelser tillagt Kommissionen ° omfang

[Raadets forordning nr. 1576/89, art. 1, stk. 4, litra 3), art. 5, stk. 1, og art. 6; Kommissionens forordning nr. 1014/90, som aendret ved forordning nr. 1781/91, art. 7a; Raadets direktiv 79/112]

Sammendrag

Bestemmelsen i artikel 5, stk. 1, i Raadets forordning nr. 1576/89 forbyder kun anvendelsen af udtrykket "brandy" som betegnelse for andre former for spiritus end dem, der omhandles i samme forordnings artikel 1, stk. 4, litra e), med forbehold for de bestemmelser, Kommissionen vedtager i henhold til forordningens artikel 6. Den mulighed, Kommissionen har for at fastsaette undtagelser, er kun begraenset i henhold til stk. 3 i den naevnte artikel 6, hvorefter de saaledes udstedte bestemmelser boer undgaa at skabe forvirring, navnlig under hensyn til de former for spiritus, som fandtes paa tidspunktet for forordningens ikrafttraeden. Naar Kommissionen i henhold til artikel 7a i forordning nr. 1014/90, som aendret ved forordning nr. 1781/91, har tilladt anvendelsen af artsbetegnelsen "brandy" i visse sammensatte udtryk, der betegner "likoerer", uanset at den alkohol, der er anvendt ved fremstillingen af de naevnte likoerer, ikke stammer fra "brandy", har Kommissionen ikke, navnlig under hensyntagen til de betingelser, den har knyttet til tilladelsen, overskredet sin kompetence og har i oevrigt heller ikke udstedt regler, der er i strid med bestemmelserne i direktiv 79/112, som omhandler tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler, eller tilsidesat ligebehandlingsprincippet til skade for "brandy"-producenterne, som ikke befinder sig i samme situation som "likoer"-producenterne.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Internationale aftaler ° overenskomst afsluttet af Faellesskabet ° fortolkning ° overfoersel af fortolkningen af lignende bestemmelse i relation til EOEF-traktaten ° betingelser

2. Internationale aftaler ° overenskomsten EOEF-OEstrig ° forbud mod enhver afgiftsmaessig forskelsbehandling i relation til aftaleparternes varer ° national sanktionsordning vedroerende afgiftsunddragelse ° forskel mellem indfoersel og hjemmemarked, karakteriseret af misforhold mellem sanktionerne ° lovlighed

(EOEF-traktaten, art. 95; overenskomsten EOEF-OEstrig, art. 18, stk. 1)

Sammendrag

1. Udvidelsen af fortolkningen af en bestemmelse i traktaten til at omfatte en bestemmelse, der er affattet i sammenlignelige, lignende eller endog de samme vendinger, i en overenskomst indgaaet af Faellesskabet med et tredjeland, afhaenger bl.a. af det formaal, der forfoelges med hver enkelt bestemmelse inden for dens saerlige rammer. Af stor betydning i denne henseende er dels sammenligningen af overenskomsten formaal og den sammenhaeng, hvori den indgaar, dels traktatens formaal. Som det navnlig fremgaar af Wiener-konventionen om traktatretten skal en international traktat nemlig fortolkes ikke blot efter sin ordlyd, men tillige paa baggrund af sine formaal.

2. Artikel 18, stk. 1, i overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken OEstrig ° som forbyder enhver forskelsbehandling opstaaet ved en foranstaltning eller praksis, der direkte eller indirekte oever indflydelse paa fastsaettelse af og opkraevningsmaaden for de afgifter, som paalaegges varer fra den anden kontraherende part ° skal til forskel fra EOEF-traktatens artikel 95 fortolkes saaledes, at en national ordning, hvorefter overtraedelser vedroerende betaling af mervaerdiafgift ved indfoersel straffes strengere end overtraedelser vedroerende betaling af mervaerdiafgift ved indenlandske overdragelser af goder, ikke er uforenelig med den naevnte bestemmelse i overenskomsten, selv om denne forskel staar i misforhold til forskellen mellem de to former for overtraedelse.

Denne forskellige fortolkning i forbindelse med to bestemmelser, der begge har til formaal at forbyde direkte og indirekte fiskal forskelsbehandling, er en virkning af, at artikel 95 skal fortolkes i lyset af EOEF-traktatens formaal, som foerst og fremmest naevner oprettelsen af et faelles marked, hvor alle hindringer for handelen er fjernet med henblik paa at sammensmelte de nationale markeder i et enkelt marked, der frembyder stoerst mulig lighed med et egentligt hjemmemarked. Artikel 18 derimod skal fortolkes i lyset af de formaal, som fremgaar af frihandelsoverenskomsten, som artikel 18 er en del af. Formaalene heri er nemlig alene at befaeste og udvikle de oekonomiske forbindelser mellem Faellesskabet og OEstrig samt at sikre en harmonisk udvikling af deres handel paa lige konkurrencevilkaar.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Internationale aftaler ° overenskomsten EOEF-OEstrig ° anvendelsesomraade ° genindfoersel fra OEstrig til Faellesskabet af varer med faellesskabsoprindelse ° omfattet

(Overenskomsten EOEF-OEstrig, art. 2)

2. Internationale aftaler ° overenskomsten EOEF-OEstrig ° forbud mod kvantitative indfoerselsrestriktioner og foranstaltninger med tilsvarende virkning ° parallelimport fra OEstrig af et laegemiddel, der allerede markedsfoeres paa det indenlandske marked ° udstedelse af tilladelse til markedsfoering betinget af, at importoeren forelaegger dokumenter, som fabrikanten allerede har indleveret til den kompetente nationale myndighed ° ulovligt

(Overenskomsten EOEF-OEstrig, art. 13 og 20)

Sammendrag

1. Anvendelsesomraadet for overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken OEstrig, som i medfoer af artikel 2 finder anvendelse paa varer, "der har oprindelse i Faellesskabet og i OEstrig", er ikke begraenset til faellesskabsprodukter, der udfoeres til OEstrig, og ° i den modsatte situation ° til oestrigske produkter, der udfoeres til Faellesskabet, men omfatter ogsaa produkter med oprindelse i EF-staterne, som efter blot at have passeret oestrigsk omraade genindfoeres til Faellesskabet.

2. Artikel 13 og 20 i overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken OEstrig, der vedroerer forbuddet mod kvantitative indfoerselsrestriktioner og foranstaltninger med tilsvarende virkning, skal fortolkes saaledes, at de er til hinder for, at en medlemsstats sundhedsmyndighed goer tilladelsen til at markedsfoere et laegemiddel, der hidroerer fra OEstrig, og som i alle henseender er identisk med et laegemiddel, der allerede er godkendt af denne sundhedsmyndighed, betinget af, at parallelimportoeren forelaegger en dokumentation, der allerede er indleveret til denne myndighed af fabrikanten af laegemidlet i forbindelse med den foerste ansoegning om tilladelse til markedsfoering.

Saafremt sundhedsmyndigheden allerede er i besiddelse af alle fornoedne oplysninger vedroerende dette laegemiddel, og det er ubestridt, at det indfoerte laegemiddel og det godkendte laegemiddel er identiske, ville artikel 13 og 20 i overenskomsten miste en stor del af deres tilsigtede virkning, saafremt de ikke blev anset for at vaere til hinder for saadanne krav.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tilnaermelse af lovgivningerne ° maerkning af tobaksvarer ° direktiv 89/622 ° den generelle sundhedsadvarsel, som andre tobaksvarepakninger end cigaretpakker skal vaere forsynet med ° befoejelse for medlemsstaterne til for saa vidt angaar indenlandsk fremstillede varer at fastsaette bestemmelse om, at denne advarsel skal daekke en bestemt andel af tobaksvarepakningens overflade ° befoejelse indfoert ved direktiv 92/41

(Raadets direktiv 89/622, art. 4, stk. 1 og 5, som aendret ved direktiv 92/41)

2. Tilnaermelse af lovgivningerne ° maerkning af tobaksvarer ° direktiv 89/622 ° den specifikke sundhedsadvarsel, som cigaretpakker skal vaere forsynet med ° befoejelse for medlemsstaterne til at paabyde flere specifikke advarsler ° ingen

(Raadets direktiv 89/622, art. 4, stk. 2)

Sammendrag

1. Artikel 4, stk. 5, i direktiv 89/622 om maerkning af tobaksvarer, som oprindeligt affattet, skal fortolkes saaledes, at medlemsstaterne ikke for saa vidt angaar indenlandsk fremstillede varer kan paabyde, at den i artikel 4, stk. 1, omhandlede generelle sundhedsadvarsel paa andre tobaksvarepakninger end cigaretpakker skal daekke mindst 4% af den side af pakningen, paa hvilken den er anbragt. Et saadant paabud er dog lovligt efter den affattelse af artikel 4, stk. 1, som er indeholdt i Raadets direktiv 92/41 om aendring af direktiv 89/622.

2. Artikel 4, stk. 2, i direktiv 89/622 om maerkning af tobaksvarer opstiller et krav om, at enhver cigaretpakke skal vaere forsynet med én specifik sundhedsadvarsel, og medlemsstaterne kan ikke lovligt paabyde flere specifikke advarsler, idet der ikke er tale om et mindstekrav.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug ° EUGFL ° afslutning af regnskaber ° Domstolens konstatering af, at der i en medlemsstat har eksisteret en retsstridig praksis, der har strakt sig over adskillige aar ° naegtelse af at afholde udgifter for et senere aar ° den paagaeldende medlemsstats afvisning af Kommissionens anmodninger om at maatte foretage undersoegelser paa stedet ° bevisbyrden paahviler medlemsstaten

2. Landbrug ° EUGFL ° afslutning af regnskaber ° beloeb, en medlemsstat skal indbetale til fonden til daekning af medansvarsafgift for korn ° beregning paa grundlag af oplysninger fra de nationale myndigheder ° efterfoelgende aendring af meddelte oplysninger ° kan ikke finde sted i mangel af plausibel begrundelse

3. Landbrug ° faelles landbrugspolitik ° finansiering gennem EUGFL ° principper ° nationale myndigheders omberegning i overensstemmelse med Kommissionens anvisninger af den del af en sikkerhedsstillelse, der var erklaeret for fortabt ° kan ikke finde sted

Sammendrag

1. Naar Domstolen i adskillige domme har fastslaaet eksistensen i en medlemsstat af praksis, der er uforenelig med faellesskabsreglerne vedroerende de faelles markedsordninger, og naar denne medlemsstat til stadighed har modsat sig Kommissionens anmodninger om at maatte foretage undersoegelser paa stedet, er Kommissionen berettiget til i forbindelse med afslutningen af EUGFL' s regnskaber at laegge til grund, at denne praksis er fortsat efter den periode, Domstolens konstatering vedroerte, og i mangel af bevis for det modsatte, frembragt af den paagaeldende medlemsstat, at naegte at lade fonden finansiere udgifter i den sektor, der er beroert af den ureglementerede praksis.

2. Det paahviler nationale myndigheder, der efterfoelgende aendrer tal, der har afgoerende betydning ved beregningen af det beloeb, medlemsstaten skal betale EUGFL til daekning af medansvarsafgiften for korn, at tilvejebringe tilstraekkelige konkrete oplysninger, der kan begrunde aendringen.

3. Naar Kommissionen efter at have modtaget en klage over den fuldstaendige fortabelse af en sikkerhed stillet af en virksomhed, der har erhvervet interventionsprodukter, har informeret de beroerte nationale myndigheder om muligheden for at omberegne den del af sikkerheden, der skal anses for endeligt fortabt, og den kun har sat den betingelse for omberegningen, at den principale forpligtelse, virksomheden har paataget sig, er opfyldt, kan det ikke i forbindelse med regnskabsaflaeggelsen for EUGFL laegges de nationale myndigheder til last, at de har gennemfoert omberegningen i overensstemmelse med en metode, der var angivet i meddelelsen, der blev givet dem, heller ikke selv om denne var urigtig eller ufuldstaendig.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgifter ° faelles mervaerdiafgiftssystem ° fradrag for afgift i tidligere omsaetningsled ° virksomhed afgiftspligtig alene for en del af dens transaktioner ° pro rata-fradrag ° beregning ° modtagelse af aktieudbytte ° ikke omfattet

(Raadets direktiv 77/388, art. 19, stk. 1)

Sammendrag

I medfoer af artikel 19, stk. 1, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter kan en virksomhed, som ikke er pligtig at betale mervaerdiafgift for samtlige transaktioner, i det skyldige afgiftsbeloeb fratraekke det afgiftsbeloeb, som det har erlagt inden for rammerne af en pro rata-del, der fremgaar af en broek, i naevneren har den samlede stoerrelse af omsaetningen i forbindelse med de transaktioner, der giver ret til fradrag, saavel som transaktioner, der ikke giver ret til fradrag. Artikel 19, stk. 1, skal fortolkes saaledes, at aktieudbytte, modtaget af en saadan virksomhed, ikke skal medtages i naevneren. Da modtagelse af udbytte ikke er en modydelse for nogen oekonomisk aktivitet i sjette direktivs forstand, er en saadan modtagelse af udbytte ikke omfattet af anvendelsesomraadet for mervaerdiafgiften, saaledes at udbyttet fra besiddelse af kapitalinteresser er fradragssystemet uvedkommende.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Annullationssoegsmaal ° akter, der kan vaere genstand for soegsmaal ° akter bestemt til at fremkalde retsvirkninger ° meddelelse fra Kommissionen, der angiveligt skal praecisere anvendelsen af et direktiv, men som indebaerer nye forpligtelser for medlemsstaterne

(EOEF-traktaten, art. 173; Kommissionens direktiv 80/723, art. 5, stk. 2; Kommissionens meddelelse af 18.10.1991)

2. Faellesskabsret ° principper ° retssikkerhed ° faellesskabsbestemmelser ° krav om klarhed og forudsigelighed ° udtrykkelig angivelse af hjemmelen

Sammendrag

1. Annullationssoegsmaalet kan anvendes mod enhver af institutionerne vedtagen bestemmelse, som er bestemt til at affoede retsvirkninger, uanset dens karakter eller form. Dette gaelder ogsaa for en meddelelse fra Kommissionen, som skal praecisere anvendelsen af artikel 5, stk. 2, i direktiv 80/723 om gennemskueligheden af de oekonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder, og som er offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, serie C, og meddelt hver medlemsstat.

Denne meddelelse, som paalaegger medlemsstaterne hvert aar generelt og systematisk at meddele Kommissionen oplysninger om de oekonomiske forbindelser i en vis kategori af virksomheder med en vis omsaetning, udgoer nemlig en retsakt, som er bestemt til at fremkalde retsvirkninger, der adskiller sig fra retsvirkningerne af direktivets 5, stk. 2, og foejer nye forpligtelser til dem, som er fastsat i denne bestemmelse.

2. Princippet om retssikkerhed, som hoerer til Faellesskabets retsorden, indebaerer, at faellesskabslovgivningen skal vaere klar og dens anvendelse forudseelig for alle, der beroeres deraf. Dette retssikkerhedskrav medfoerer, at enhver retsakt, som er bestemt til at affoede retsvirkninger, erholder sin retskraft fra en faellesskabsretlig bestemmelse, som udtrykkeligt skal gives som hjemmel, og hvori det er fastsat, hvilken retlig form retsakten skal have, idet retsakten ellers vil vaere ugyldig.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Annullationssoegsmaal ° fysiske eller juridiske personer ° retsakter, som beroerer dem umiddelbart og individuelt ° forordning om aendring af gennemfoerelsesbestemmelser til stoetteforanstaltninger for noedder og johannesbroed

(EOEF-traktaten, art. 173, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 1304/91, art. 1)

Sammendrag

Muligheden for med stoerre eller mindre bestemthed at angive antallet eller endog identiteten af de retssubjekter, paa hvem en foranstaltning finder anvendelse, er paa ingen maade ensbetydende med, at disse skal anses for individuelt beroert som angivet i traktatens artikel 173, stk. 2, naar det er ubestridt, at foranstaltningen anvendes paa grundlag af objektive faktiske og retlige kriterier, som er fastlagt i den paagaeldende retsakt.

Dette indebaerer, at artikel 1 i forordning nr. 1304/91, som har til formaal fremover for alle producentorganisationer at aendre visse gennemfoerelsesbestemmelser for stoetten til gennemfoerelse af forbedringsplaner i sektoren for noedder og johannesbroed, ved at stille strengere krav til de anmodninger om aendringer i planer, der er under gennemfoerelse, som producenterne fremsaetter med henblik paa at nyde godt af stoetten til den aarlige tranche og modtage forskud herpaa, ikke beroerer de producentorganisationer individuelt, hvis forbedringsplaner var godkendt inden forordningens udstedelse.

Da forordningen ikke er saerligt rettet til de naevnte organisationer, ikke indeholder noget konkret element, som giver anledning til at antage, at de ved forordningen indfoerte foranstaltninger saerligt er indfoert af hensyn til disse organisationers planer, og den finder anvendelse paa samme maade paa alle producentorganisationer, uanset tidspunktet for godkendelsen af deres planer, retter forordningen sig ved sit abstrakte og almengyldige indhold til en ikke naermere specificeret gruppe af personer og finder anvendelse paa objektivt bestemte situationer.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Annullationssoegsmaal ° fysiske eller juridiske personer ° retsakter, som beroerer dem umiddelbart og individuelt ° forordning om aendring af maksimumsbeloebet for stoetten til forbedring af kvaliteten og fremme af afsaetningen af noedder og johannesbroed

(EOEF traktaten, art. 173, stk. 2; Raadets forordning nr. 2145/91, art. 1)

Sammendrag

Muligheden for med stoerre eller mindre bestemthed at angive antallet eller endog identiteten af de retssubjekter, paa hvem en foranstaltning finder anvendelse, er paa ingen maade ensbetydende med, at disse skal anses for individuelt beroert som angivet i traktatens artikel 173, stk. 2, naar det er ubestridt, at foranstaltningen anvendes paa grundlag af objektive faktiske og retlige kriterier, som er fastlagt i den paagaeldende retsakt.

Dette indebaerer, at artikel 1 i forordning nr. 2145/91, som har til formaal fremover at aendre maksimumsbeloebet for stoetten til alle producentorganisationer til gennemfoerelse af forbedringsplaner i sektoren for noedder og johannesbroed, ikke individuelt beroerer de producentorganisationer, hvis planer er blevet godkendt inden forordningens udstedelse.

Da forordningen ikke er saerligt rettet til sagsoegerne, ikke indeholder noget konkret element, som giver anledning til at antage, at de ved forordningen indfoerte foranstaltninger saerligt er indfoert af hensyn til deres planer, og kun indeholder en sondring mellem allerede godkendte planer, og planer, som skal godkendes, af hensyn til indfoerelsen af foranstaltninger for allerede godkendte planer, retter forordningen sig ved sit abstrakte og almengyldige indhold til ikke naermere specificerede grupper af personer og finder anvendelse paa objektivt bestemte situationer.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fiskeri ° bevarelse af havets ressourcer ° kvoteordning for fiskeri ° medlemsstaternes fastsaettelse af reglerne vedroerende udnyttelsen af kvoter ° graenser ° overensstemmelse med faellesskabsretten ° medlemsstaternes kontrolforpligtelser ° midlertidigt rettidigt forbud mod fiskeri for at undgaa overskridelse af kvoter

(Raadets forordning nr. 2057/82, art. 10, stk. 2, og nr. 170/83, art. 5, stk. 2)

Sammendrag

Selv om medlemsstaterne i henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 170/83 om en faellesskabsordning for bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne kan fastsaette regler vedroerende udnyttelsen af de kvoter, som de er blevet tildelt, kraever bestemmelsen tillige, at fastsaettelsen af de nationale regler sker i henhold til de gaeldende faellesskabsbestemmelser. Heraf foelger, at medlemsstaterne ikke kan fastsaette disse regler uden at opfylde deres forpligtelser, navnlig med hensyn til foreloebigt forbud mod fiskeri, som er bestemt til at undgaa overskridelse af kvoter, saaledes som det er fastsat ved artikel 10, stk. 2, i forordning nr. 2057/82 om fastsaettelse af visse foranstaltninger til kontrol med fiskeri fra fartoejer hjemmehoerende i medlemsstaterne.

Det tilkommer medlemsstaterne, som faellesskabsordningen giver mulighed for hurtigt at skaffe sig oplysninger om de reelle fangster, hurtigt at organisere en indsamling af oplysninger og endog foreskrive midlertidigt rettidigt forbud mod fiskeri for at undgaa overskridelse af kvoter. En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig bestemmelser, fremgangsmaader eller forhold i sin nationale retsorden til stoette for en tilsidesaettelse af sine forpligtelser paa omraadet.