KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN FOR EU-PERSONALESAGER

12. juni 2014

Sag F-49/14 R

DQ

mod

Europa-Parlamentet

»Personalesag – særlige rettergangsformer – begæring om udsættelse af gennemførelse eller om foreløbige forholdsregler«

Angående: Sag anlagt i medfør af artikel 278 TEUF og artikel 157 EA samt artikel 279 TEUF, der finder anvendelse på Euratom-traktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder DQ og de andre sagsøgere, hvis navne fremgår af bilaget, har nedlagt påstand om: for det første »annullation« af afgørelsen af ukendt dato, der udpeger direktøren for Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Tolkning (GD) »Tolkning og Konferencer« som deres første bedømmer i forbindelse med bedømmelsesåret 2014 vedrørende 2013 (herefter »bedømmelsesåret 2014«), for det andet »suspension« af bedømmelsesåret 2014, indtil proceduren i henhold til artikel 24 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«) er afsluttet, for det tredje »at sikre« fortroligheden af den undersøgelse, der er påbegyndt efter deres ansøgning i henhold til vedtægtens artikel 24, for det fjerde en »omgående suspension« af chefen for den ungarske tolkeenhed i Parlamentets direktorat for tolkning (herefter »den ungarske enhed«), for det femte at »anmode Parlamentet om, at [det] træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre [deres] sikkerhed på arbejdspladsen, ved bl.a. at orientere den kompetente sikkerhedstjeneste«.

Udfald: Begæringen om foreløbige forholdsregler fremsat af DQ og de andre ansøgere, hvis navne fremgår af bilaget, forkastes. Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

Sammendrag

1. Særlige rettergangsformer – Unionens retsinstansers kompetence i sager om foreløbige forholdsregler – meddelelse af foreløbige påbud

(Art. 278 TEUF og 279 TEUF; Personalerettens procesreglement, art. 102)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelsen – foreløbige forholdsregler – betingelser – »fumus boni juris« – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade

(Art. 278 TEUF og 279 TEUF; Personalerettens procesreglement, art. 102, stk. 2)

1. Det fremgår af artikel 102 i Personalerettens procesreglement, at formålet med proceduren om foreløbige forholdsregler alene er at sikre den fulde virkning af den fremtidige endelige afgørelse. Følgelig er denne procedure helt accessorisk i forhold til den hovedsag, den er knyttet til, således at den afgørelse, som Retten træffer i sagen om foreløbige forholdsregler, er midlertidig i den forstand, at den hverken må foregribe den fremtidige afgørelse i hovedsagen eller gøre den illusorisk ved at fratage den sin nyttige virkning.

Under disse omstændigheder skal det konstateres, at påstanden om annullation af udpegningen af direktøren for direktoratet for tolkning som første bedømmer i forbindelse med et bedømmelsesår ikke har midlertidig karakter, og at den således gik ud over Rettens beføjelse i sager om foreløbige forholdsregler.

(jf. præmis 13 og 14)

Henvisning til:

Domstolen: kendelse EMA mod InterMune UK m.fl., C-390/13 P(R), EU:C:2013:795, præmis 37

Den Europæiske Unions Ret: kendelse Alstom mod Kommissionen, T-164/12 R, EU:T:2012:637, præmis 30

2. Det kan ikke lægges til grund, at manglende upartiskhed og tilsidesættelse af bistandspligten i sig selv påfører sagsøgeren en risiko for alvorlig og uoprettelig skade, idet der i modsat fald sker en sammenblanding af fumis boni juris og uopsættelighed, selv om det fremgår af artikel 102, stk. 2, i Personalerettens procesreglement, at der er tale om to forskellige betingelser.

(jf. præmis 20)