Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - administrativ procedure - støttemodtagerens ret til at blive hørt - grænser

(Generel beslutning nr. 3855/91, art. 6, stk. 4)

2 EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - Kommissionens godkendelse - betingelser - anmeldelse - fristen ikke overholdt - retsvirkninger

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c); generel beslutning nr. 257/80, nr. 3484/85, nr. 3855/91 og nr. 2496/96]

3 EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - tilbagesøgning af en ulovlig støtte - berettiget forventning hos støttemodtagerne - beskyttelse - betingelser og grænser

4 EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - tilbagesøgning af en ulovlig støtte - tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet - foreligger ikke - betaling af renter - lovlighed - tidspunktet, hvor renterne begynder at påløbe - tidspunktet fastsat til den dato, hvor støtten blev udbetalt - lovlighed

5 EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - forbud - betingelser - konkurrencebegrænsning - ikke omfattet

[EKSF-traktaten, art. 4, litra a), b) og c)]

6 Annullationssøgsmål - Kommissionens beslutning eller henstilling i henhold til EKSF-traktaten - skøn vedrørende den situation, der følger af de økonomiske kendsgerninger og omstændigheder - domstolsprøvelse - grænser - magtfordrejning - Kommissionens åbenbare tilsidesættelse af bestemmelserne i traktaten eller enhver retsregel vedrørende dens gennemførelse

(EKSF-traktaten, art. 33, stk. 1)

7 EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - Kommissionens godkendelse - skøn - vurdering i fællesskabssammenhæng - investeringer til forskning og udvikling

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c)]

8 EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - tilbagesøgning af en ulovlig støtte - anvendelse af national ret - betingelser og grænser - betaling af renter begrundet i hensynet til at genoprette den tidligere tilstand

Sammendrag

1 Da en administrativ procedure vedrørende statsstøtte i medfør af EKSF-traktaten alene indledes over for den pågældende stat, anses støttemodtageren kun for »interesseret« i denne procedure. Det fremgår hverken af ordlyden i artikel 6, stk. 4, i femte kodeks for støtte til jern- og stålindustrien, af nogen anden regel om statsstøtte eller af fællesskabsretspraksis, at Kommissionen skulle være forpligtet til at høre modtageren af statsstøtte om den retlige vurdering, den anlægger af den pågældende støtte. Støttemodtageren kan på ingen måde påberåbe sig en sådan kontradiktionsret, som tilkommer de personer, der er genstand for undersøgelsen, men har kun ret til at blive inddraget i den administrative procedure, i det omfang det må anses for formålstjenligt under hensyn til sagens konkrete omstændigheder.

2 I modsætning til EF-traktatens bestemmelser om statsstøtte, hvorefter Kommissionen har beføjelse til at træffe afgørelse om støttens overensstemmelse med traktaten, er de i kodekserne for støtte til jern- og stålindustrien fastlagte undtagelser fra det principielle absolutte forbud mod støtte i traktatens artikel 4, litra c), begrænset tidsmæssigt. Så snart kodeksens anvendelsesperiode er udløbet, er Kommissionen ikke berettiget til i medfør af de fastsatte undtagelser at godkende en støtte til jern- og stålindustrien, der ikke er blevet anmeldt inden for rammerne af denne kodeks.

I tilfælde, hvor støtten ikke er blevet anmeldt, kan en medlemsstat, der har tilsidesat sin anmeldelsesforpligtelse, ikke kræve, at Kommissionen foretager en undersøgelse af en støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til en ophævet kodeks. En sådan medlemsstat, der ikke har overholdt betingelserne i denne kodeks, kan heller ikke påberåbe sig retssikkerhedsprincippet med henblik på at blive berettiget efter de undtagelser, der er opregnet heri.

3 Støttemodtagerne kan ikke have nogen berettiget forventning om, at den støtte, de har modtaget, er lovlig, medmindre den er blevet ydet under iagttagelse af proceduren, hvilket en påpasselig erhvervsdrivende må være i stand til at forvisse sig om. En modtager af en ulovlig støtte kan alene påberåbe sig ekstraordinære omstændigheder, der retmæssigt har kunnet skabe en berettiget forventning om, at denne støtte var lovlig.

4 Proportionalitetsprincippet kræver, at fællesskabsinstitutionernes retsakter ikke går ud over, hvad der er egnet til og nødvendigt for at opfylde det tilsigtede mål. Såfremt der er mulighed for at vælge mellem flere egnede foranstaltninger, skal den mindst bebyrdende foranstaltning vælges.

Da ophævelsen af en ulovlig støtte ved tilbagesøgning er en logisk konsekvens af, at støtten er blevet erklæret ulovlig, kan det i princippet ikke betragtes som en foranstaltning, der ikke står i rimeligt forhold til formålene med EKSF-traktatens bestemmelser om statsstøtte. Desuden udgør en sådan foranstaltning ikke en sanktion, der ikke er fastsat i fællesskabsretten, selv om den først iværksættes lang tid efter ydelsen af støtte.

Da EKSF-traktaten ikke ville have nogen nyttevirkninger, hvis det tillodes de støttemodtagende virksomheder at drage fordel af, at pengene stod til rådighed i perioden mellem tildelingen og tilbagebetalingen af støtten, kan en beslutning fra Kommissionen, hvorved den ulovlige støtte kræves tilbagebetalt, lovligt pålægges renter af de tildelte beløb med henblik på at ophæve de økonomiske fordele, der har været forbundet med den pågældende støtte.

For så vidt angår fastsættelsen af den dato, hvorfra renterne skal beregnes, bemærkes, at disse renter udgør et beløb svarende til den økonomiske gevinst ved vederlagsfrit at have haft de pågældende midler til rådighed i en vis periode. Følgelig har Kommissionen med rette antaget, at disse renter skulle påløbe fra den dato, hvor støtten blev udbetalt.

5 Den støtte, der henhører under EKSF-traktaten, anses for uforenelig med fællesmarkedet, uden at det er nødvendigt at påvise, ja blot undersøge, om der faktisk sker indgreb i konkurrencevilkårene, eller om der eksisterer en risiko herfor. Det følger heraf, at Kommissionen ikke har lagt en urigtig retsopfattelse til grund, da den antog, at den pågældende støtte faldt ind under anvendelsesområdet for EKSF-traktaten, uden først at undersøge, om støtten havde »en påvirkning på samhandelen inden for Fællesskabet«.

6 I sager om annullation af Kommissionens beslutninger eller henstillinger omfatter Domstolens prøvelsesret i medfør af EKSF-traktatens artikel 33, stk. 1, andet punktum, ikke skønnet vedrørende den situation, der er en følge af de økonomiske kendsgerninger eller omstændigheder, på basis af hvilke de nævnte beslutninger eller henstillinger er blevet til, medmindre det gøres gældende, at Kommissionen har gjort sig skyldig i magtfordrejning eller åbenbart har tilsidesat bestemmelserne i denne traktat eller enhver retsregel vedrørende dens gennemførelse.

For at godtgøre, at Kommissionen åbenbart har overtrådt bestemmelserne i EKSF-traktaten eller en støttekodeks, således at det berettiger til at kræve den anfægtede beslutning annulleret, skal sagsøgerens beviser være tilstrækkelig stærke til at bevirke, at den vurdering, der ligger til grund for beslutningen, bliver usandsynlig.

7 En undtagelse til EKSF-traktatens artikel 4, litra c), forudsætter en undersøgelse, der indebærer vurderinger, som må foretages af Kommissionen i en fællesskabssammenhæng. Den omstændighed, at udgifterne til indkøb af materiale er opført på statusopgørelsen i overensstemmelse med den nationale lovgivning, og at de dér er beskrevet som investeringer til forskning og udvikling eller andet, beviser ikke i sig selv, at den pågældende støtte kan undtages i medfør af EKSF-traktaten.

8 I mangel af fællesskabsretlige bestemmelser om proceduren ved tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb skal tilbagesøgning af støtte, der er tildelt ulovligt, ske i henhold til bestemmelserne herom i national ret. Anvendelsen af national ret må imidlertid ikke begrænse fællesskabsrettens rækkevidde og virkning. Med andre ord må anvendelsen af nationale bestemmelser hverken umuliggøre tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte beløb i praksis eller indebære en forskelsbehandling i forhold til tilsvarende sager, som kun national ret finder anvendelse på.

I øvrigt har tilbagesøgningen af en statsstøtte, der er uforenelig med fællesmarkedet, til formål at genoprette den tidligere tilstand, hvilket i princippet forudsætter, at alle de økonomiske fordele, der følger af støtten, og som har en konkurrencefordrejende virkning på fællesmarkedet, fjernes. I en beslutning fra Kommissionen om tilbagebetaling af ulovlig støtte i medfør af traktatens artikel 93, stk. 2, kan der derfor pålægges betaling af renter af de tildelte beløb med henblik på at fjerne de økonomiske fordele, der har været forbundet med den pågældende støtte.

Hvis man i forbindelse med tilbagesøgningen ikke krævede renter af de ulovligt ydede beløb, ville det svare til, at man tillod den støttemodtagende virksomhed at opretholde de økonomiske fordele af den ulovlige støtte, idet disse fordele ville bestå i indrømmelse af et rentefrit lån. Dette ville således i sig selv være støtte, der fordrejede eller truede med at fordreje konkurrencen.