ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 20. maj 2009 — Seaport Investment mod Department of the Environment for Northern Ireland

(Sag C-454/08)

»Præjudiciel forelæggelse — afvisning«

Præjudicielle spørgsmål — formaliteten — spørgsmål, som er forelagt uden tilstrækkelig angivelse af de faktiske og retlige omstændigheder — spørgsmål forelagt i en sammenhæng, der udelukker et hensigtsmæssigt svar — åbenbart afvisningsgrundlag (art. 234 EF) (jf. præmis 8-10)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Court of Appeal in Northern Ireland — fortolkning af artikel 6, stk. 2, 3 og 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (EFT L 197, s. 30) — udpegning af en myndighed, der skal høres, idet den kan blive berørt af indvirkningen på miljøet af planers eller programmers gennemførelse — de nærmere ordninger for underretning og høring af myndighederne og offentligheden.

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Appeal in Northern Ireland ved afgørelse af 8. september 2008 afvises.

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 20. maj 2009 — Seaport Investment mod Department of the Environment for Northern Ireland

(Sag C-454/08)

»Præjudiciel forelæggelse — afvisning«

Præjudicielle spørgsmål — formaliteten — spørgsmål, som er forelagt uden tilstrækkelig angivelse af de faktiske og retlige omstændigheder — spørgsmål forelagt i en sammenhæng, der udelukker et hensigtsmæssigt svar — åbenbart afvisningsgrundlag (art. 234 EF) (jf. præmis 8-10)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Court of Appeal in Northern Ireland — fortolkning af artikel 6, stk. 2, 3 og 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (EFT L 197, s. 30) — udpegning af en myndighed, der skal høres, idet den kan blive berørt af indvirkningen på miljøet af planers eller programmers gennemførelse — de nærmere ordninger for underretning og høring af myndighederne og offentligheden.

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Appeal in Northern Ireland ved afgørelse af 8. september 2008 afvises.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 26. marts 2009 — Efkon mod Parlamentet og Rådet

(Sag C-146/08 P)

»Appel — direktiv 2004/52/EF — interoperabilitet mellem elektroniske bompengesystemer i Fællesskabet — åbenbart, at appellen skal afvises, eller at den er ugrundet«

Annullationssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt — direktiv vedrørende interoperabilitet mellem elektroniske bompengesystemer i Fællesskabet — søgsmål anlagt af en leverandør af nævnte systemer (art. 230, stk. 4, EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/52) (jf. præmis 36-42)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 22. januar 2008 i sag T-298/04, Efkon mod Parlamentet og Rådet, hvorved Retten afviste søgsmålet med påstand om annullation af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/52/EF af om interoperabilitet mellem elektroniske bompengesystemer i Fællesskabet (EUT L 166, s. 124) — betingelsen om at være individuelt berørt af den anfægtede retsakt — retten til at blive hørt under en sag — varigheden af sagen for Retten.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 30. april 2009 — Japan Tobacco mod KHIM

(Sag C-136/08 P)

»Appel — EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 — artikel 8, stk. 5 — skade påført ældre varemærkes særpræg — utilbørlig udnyttelse af et ældre varemærkes særpræg eller renommé — risiko — anmodning om registrering af figurmærket »CAMELO« som EF-varemærke — indsigelse fra indehaveren af de nationale ord- og figurmærker CAMEL«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et omdømme (Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 5) (jf. præmis 28, 39, 43 og 44)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 30. januar 2008 i sag T-128/06, Japan Tobacco mod KHIM og Torrefacção Camelo, hvorved Retten ikke gav sagsøgeren medhold i et søgsmål med påstand om annullation af en afgørelse truffet af Andet Appelkammer ved KHIM den 22. februar 2006 i en indsigelsessag mellem Japan Tobacco og Torrefacção Camelo — overtrædelse af artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1) — relative registreringshindringer vedrørende et varemærke — utilbørlig udnyttelse af varemærkets særpræg eller skade påført dette.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Japan Tobacco, Inc. betaler sagens omkostninger.

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 30. april 2009 — Japan Tobacco mod KHIM

(Sag C-136/08 P)

»Appel — EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 — artikel 8, stk. 5 — skade påført ældre varemærkes særpræg — utilbørlig udnyttelse af et ældre varemærkes særpræg eller renommé — risiko — anmodning om registrering af figurmærket »CAMELO« som EF-varemærke — indsigelse fra indehaveren af de nationale ord- og figurmærker CAMEL«

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et omdømme (Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 5) (jf. præmis 28, 39, 43 og 44)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 30. januar 2008 i sag T-128/06, Japan Tobacco mod KHIM og Torrefacção Camelo, hvorved Retten ikke gav sagsøgeren medhold i et søgsmål med påstand om annullation af en afgørelse truffet af Andet Appelkammer ved KHIM den 22. februar 2006 i en indsigelsessag mellem Japan Tobacco og Torrefacção Camelo — overtrædelse af artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1) — relative registreringshindringer vedrørende et varemærke — utilbørlig udnyttelse af varemærkets særpræg eller skade påført dette.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
Sag C-166/08

Straffesag

mod

Guido Weber

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Büdingen)

»Artikel 104, stk. 3, i procesreglementet — direktiv 89/397/EØF — offentlig kontrol med levnedsmidler — virksomhedernes ret til en kontraekspertise — begrebet virksomhed«

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 19. maj 2009 I ‐ 4255

Sammendrag af kendelse

Tilnærmelse af lovgivningerne – offentlig kontrol med levnedsmidler – direktiv 89/397

(Rådets direktiv 89/397, art. 7, stk. 1, andet afsnit)

Artikel 7, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 89/397 om offentlig kontrol med levnedsmidler skal fortolkes således, at et selskab, der har importeret og dernæst markedsført et levnedsmiddel, og hvis direktør på grundlag af analysen af prøver af det pågældende produkt, der er udtaget i en detailforretning, i strafferetlig og bødemæssig henseende kan drages til ansvar for levnedsmidlets tilstand og mærkning, er at anse for en »virksomhed« som omhandlet i den pågældende bestemmelse.

(jf. præmis 34 og konkl.)
5)

Under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, skal § 5, stk. 1, i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse fortolkes således, at når den pågældende medlemsstats interne retsorden i den omhandlede sektor indeholder andre effektive foranstaltninger med henblik på at undgå og eventuelt sanktionere misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter eller ansættelsesforhold i § 5, stk. 1’s forstand, er bestemmelsen ikke til hinder for anvendelsen af en national retsforskrift, der alene for så vidt angår den offentlige sektor nedlægger et absolut forbud mod at ændre en række på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, der, idet de har haft til formål at opfylde arbejdsgiverens faste og varige behov, bør anses for misbrug, til en tidsubegrænset ansættelseskontrakt. Det påhviler dog den forelæggende ret at vurdere, i hvilket omfang betingelserne for anvendelsen af og en effektiv gennemførelse af de relevante bestemmelser i den interne retsorden udgør tilstrækkelige foranstaltninger til at hindre og eventuelt sanktionere misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter eller ansættelsesforhold inden for den offentlige sektor.
2.

Appel — anbringender — anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl [art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, første afsnit, litra c)] (jf. præmis 34-36, 74, 75, 77, 88, 104 og 111)
2)

Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O’Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd samt Colmcille Fishing Ltd bærer deres egne omkostninger.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 3. april 2009 — VDH Projektentwicklung og Edeka Rhein-Ruhr mod Kommissionen

(Sag C-387/08 P)

»Appel — passivitetssøgsmål — direktiv 89/665/EØF — Kommissionens manglende gennemførelse af korrektionsmekanismen i henhold til artikel 3, stk. 2 — fysiske og juridiske personer — umiddelbart berørt — afvisning«

Passivitetssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — retsakter som berører dem umiddelbart og individuelt — direktiv 89/665 (art. 230, stk. 4, EF og art. 232, stk. 3, EF; Rådets direktiv 89/665, art. 3) (jf. præmis 20-27)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 25. juni 2008, VDH Projektentwicklung og Edeka Rhein-Ruhr mod Kommissionen (sag T-185/08), hvorved Retten afviste et passivitetssøgsmål med påstand om, at det fastslås, at Kommissionen har udvist passivitet med den begrundelse, at Kommissionen ved indgåelsen af en koncessionsaftale om offentlige arbejder og ved tildelingen af en generel entreprisekontrakt har undladt ufortøvet at iværksætte den korrektionsmekanisme, som er fastsat i artikel 3 i direktiv 89/665/EØF, og at give Forbundsrepublikken Tyskland underretning herom i henhold til nævnte direktivs artikel 3, stk. 2 — fysiske og juridiske personers passivitetssøgsmål — krav om, at sagsøgeren er umiddelbart berørt af den handling, som den omhandlede institution har udvist passivitet i forbindelse med.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) VDH Projektentwicklung GmbH og Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH bærer hver deres egne omkostninger.

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 3. april 2009 — VDH Projektentwicklung og Edeka Rhein-Ruhr mod Kommissionen

(Sag C-387/08 P)

»Appel — passivitetssøgsmål — direktiv 89/665/EØF — Kommissionens manglende gennemførelse af korrektionsmekanismen i henhold til artikel 3, stk. 2 — fysiske og juridiske personer — umiddelbart berørt — afvisning«

Passivitetssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — retsakter som berører dem umiddelbart og individuelt — direktiv 89/665 (art. 230, stk. 4, EF og art. 232, stk. 3, EF; Rådets direktiv 89/665, art. 3) (jf. præmis 20-27)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 25. juni 2008, VDH Projektentwicklung og Edeka Rhein-Ruhr mod Kommissionen (sag T-185/08), hvorved Retten afviste et passivitetssøgsmål med påstand om, at det fastslås, at Kommissionen har udvist passivitet med den begrundelse, at Kommissionen ved indgåelsen af en koncessionsaftale om offentlige arbejder og ved tildelingen af en generel entreprisekontrakt har undladt ufortøvet at iværksætte den korrektionsmekanisme, som er fastsat i artikel 3 i direktiv 89/665/EØF, og at give Forbundsrepublikken Tyskland underretning herom i henhold til nævnte direktivs artikel 3, stk. 2 — fysiske og juridiske personers passivitetssøgsmål — krav om, at sagsøgeren er umiddelbart berørt af den handling, som den omhandlede institution har udvist passivitet i forbindelse med.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
1)

Artikel 17 EF og 18 EF er ikke til hinder for nationale bestemmelser, der fastsætter, at det i en situation som den i hovedsagen omhandlede er en betingelse for at være valgbar til en regional forsamling, at kandidaten er bosiddende i den pågældende region på tidspunktet for kandidaturet.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 17. marts 2009 — Ayyanarsamy mod Kommissionen og Tyskland

(Sag C-251/08 P)

»Appel, der skal forkastes og er ugrundet — de nationale myndigheders påståede tilsidesættelse af appellantens grundlæggende rettigheder — annullationssøgsmål til prøvelse af Kommissionens skrivelse, hvorved den erklærer sig inkompetent til at gribe ind for de nationale domstole — begrebet »anfægtelig retsakt« i artikel 230 EF«

1. Appel — anbringender — anbringende, som mangler præcision — afvisning (Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1) (jf. præmis 10-12)

2. Annullationssøgsmål — akter, der kan være genstand for søgsmål — begreb — akter, der fremkalder bindende retsvirkninger (art. 230 EF) (jf. præmis 14-19)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 1. april 2008, Ayyanarsamy mod Kommissionen og Tyskland (sag T-412/07), hvorved Retten fastslog, at det var åbenbart, at søgsmålet med påstand dels om annullation af Kommissionens skrivelse af , hvorved sagsøgeren blev oplyst om, at Kommissionen ikke kan gribe ind til hans fordel ved de tyske domstole, dels om erstatning for den skade, som sagsøgeren påstår at have lidt på grund af de tyske myndigheders adfærd, dels skulle afvises, dels var ugrundet — tilsidesættelse af borgernes rettigheder i henhold til artikel 230 EF og 232 EF — begrebet anfægtelig retsakt i artikel 230 EF.

Konklusion

1) Appellen forkastes, idet det ikke er åbenbart, at den delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet.

2) A. Ayyanarsamy bærer sine egne omkostninger.

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 17. marts 2009 — Ayyanarsamy mod Kommissionen og Tyskland

(Sag C-251/08 P)

»Appel, der skal forkastes og er ugrundet — de nationale myndigheders påståede tilsidesættelse af appellantens grundlæggende rettigheder — annullationssøgsmål til prøvelse af Kommissionens skrivelse, hvorved den erklærer sig inkompetent til at gribe ind for de nationale domstole — begrebet »anfægtelig retsakt« i artikel 230 EF«

1. Appel — anbringender — anbringende, som mangler præcision — afvisning (Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1) (jf. præmis 10-12)

2. Annullationssøgsmål — akter, der kan være genstand for søgsmål — begreb — akter, der fremkalder bindende retsvirkninger (art. 230 EF) (jf. præmis 14-19)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 1. april 2008, Ayyanarsamy mod Kommissionen og Tyskland (sag T-412/07), hvorved Retten fastslog, at det var åbenbart, at søgsmålet med påstand dels om annullation af Kommissionens skrivelse af , hvorved sagsøgeren blev oplyst om, at Kommissionen ikke kan gribe ind til hans fordel ved de tyske domstole, dels om erstatning for den skade, som sagsøgeren påstår at have lidt på grund af de tyske myndigheders adfærd, dels skulle afvises, dels var ugrundet — tilsidesættelse af borgernes rettigheder i henhold til artikel 230 EF og 232 EF — begrebet anfægtelig retsakt i artikel 230 EF.

Konklusion

1) Appellen forkastes, idet det ikke er åbenbart, at den delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet.
1)

Artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger skal fortolkes således, at under forudsætning af, at kravene i denne bestemmelse overholdes, kan de kompetente myndigheder i en medlemsstat vedtage generelle foranstaltninger, der består i nedsættelse af priserne på alle lægemidler eller bestemte kategorier af lægemidler, selv om der ikke har været et forudgående prisstop før vedtagelsen af disse foranstaltninger.
Sag C-553/08 P

Powerserv Personalservice GmbH

mod

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

»Appel — EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 — artikel 7, stk. 1, litra c), og artikel 51, stk. 1 og 2 — ugyldighedsbegæring — kontraappel — EF-ordmærket MANPOWER — absolutte registreringshindringer — beskrivende karakter — fornødent særpræg opnået ved brug«

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 2. december 2009 I ‐ 11364

Sammendrag af kendelse

Det fremgår af artikel 225 EF og artikel 58, stk. 1, i statutten for Domstolen, at appel er begrænset til retsspørgsmål. Retten er derfor den eneste kompetente til at bedømme de relevante faktiske omstændigheder og beviser. Bedømmelsen af disse faktiske omstændigheder og beviser er således ikke et retsspørgsmål, der kan efterprøves af Domstolen under en appelsag, medmindre disse omstændigheder og beviser er blevet gengivet forkert. (jf. præmis 49)

I henhold til artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, sammenholdt med samme artikels stk. 2, skal et varemærke udelukkes fra registrering, såfremt det udelukkende består af tegn eller angivelser, som giver det en beskrivende karakter i en del af Fællesskabet. Desuden følger det af den pågældende forordnings artikel 7, stk. 3, at samme bestemmelses stk. 1, litra b), ikke finder anvendelse, hvis varemærket som følge af den brug, der er gjort deraf, har fået fornødent særpræg for de varer og tjenesteydelser, for hvilke det søges registreret. Det følger heraf, at et varemærke kun kan registreres i medfør af artikel 7, stk. 3, i forordningen, hvis det bevises, at det som følge af den brug, der er gjort deraf, har fået fornødent særpræg i den del af Fællesskabet, hvor det fra begyndelsen havde beskrivende karakter i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i samme artikel, stk. 1, litra c). (jf. præmis 58-60)
3.

De Europæiske Fællesskaber — domstolskontrol med lovligheden af institutionernes retsakter — nødvendigt for fysiske eller juridiske personer at anvende præjudiciel forelæggelse vedrørende gyldigheden — nationale retters forpligtelse til at anvende de nationale retsplejeregler således, at det er muligt at anfægte lovligheden af fællesskabsretsakter (art. 10 EF, 230, stk. 4, EF og art. 234 EF) (jf. præmis 37-39)
2.

Appel — anbringender — anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — afvisning [art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 57-59 og 61)
Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 24. september 2009 — HUP Uslugi Polska mod KHIM

(Sag C-520/08 P)

»Appel — EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 — artikel 7, stk. 1, litra b)-d) og g) — ugyldighedsbegæring — EF-ordmærket I.T.@MANPOWER«

Appel — anbringender — urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — afvisning — Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 35)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 24. september 2008, HUP Uslugi Polska mod KHIM — Manpower (I.T.@MANPOWER) (sag T-248/05), hvorved Retten forkastede et annullationssøgsmål til prøvelse af afgørelse R 124/2004-4 truffet af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM) den 5. april 2005 om afvisning af klagen over Annullationsafdelingens afgørelse om afslag på begæringen om ugyldighed af EF-ordmærket »I.T.@MANPOWER« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35, 38, 41 og 42 — varemærke uden beskrivende karakter.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) HUP Uslugi Polska sp. z o.o. betaler sagens omkostninger.

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 24. september 2009 — HUP Uslugi Polska mod KHIM

(Sag C-520/08 P)

»Appel — EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 — artikel 7, stk. 1, litra b)-d) og g) — ugyldighedsbegæring — EF-ordmærket I.T.@MANPOWER«

Appel — anbringender — urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — afvisning — Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 35)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 24. september 2008, HUP Uslugi Polska mod KHIM — Manpower (I.T.@MANPOWER) (sag T-248/05), hvorved Retten forkastede et annullationssøgsmål til prøvelse af afgørelse R 124/2004-4 truffet af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM) den 5. april 2005 om afvisning af klagen over Annullationsafdelingens afgørelse om afslag på begæringen om ugyldighed af EF-ordmærket »I.T.@MANPOWER« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35, 38, 41 og 42 — varemærke uden beskrivende karakter.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 24. september 2009 — Alcon mod KHIM

(Sag C-481/08 P)

»Appel — EF-varemærker — ordmærket BioVisc — indsigelse rejst af indehaveren af EF-ordmærkerne og de internationale ordmærker PROVISC og DUOVISC — afslag på indsigelsen fra appelkammeret ved Harmoniseringskontoret«

Appel — anbringender — urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — afvisning — Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 18 og 19)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 10. september 2008, Alcon mod KHIM og *Acri.Tec. (sag T-106/07), hvorved Retten forkastede et annullationssøgsmål anlagt af indehaveren af EF-ordmærkerne og de internationale ordmærker »PROVISC« og »DUOVISC« for varer i klasse 5 til prøvelse af afgørelse truffet den 8. februar 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 660/2006-2) vedrørende annullation af Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne inden for rammerne af en indsigelsessag indledt af sagsøgeren afslog at registrere ordmærket »BioVisc« for varer i klasse 5.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Alcon Inc. betaler sagens omkostninger.

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 24. september 2009 — Alcon mod KHIM

(Sag C-481/08 P)

»Appel — EF-varemærker — ordmærket BioVisc — indsigelse rejst af indehaveren af EF-ordmærkerne og de internationale ordmærker PROVISC og DUOVISC — afslag på indsigelsen fra appelkammeret ved Harmoniseringskontoret«

Appel — anbringender — urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — afvisning — Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer — udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 18 og 19)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 10. september 2008, Alcon mod KHIM og *Acri.Tec. (sag T-106/07), hvorved Retten forkastede et annullationssøgsmål anlagt af indehaveren af EF-ordmærkerne og de internationale ordmærker »PROVISC« og »DUOVISC« for varer i klasse 5 til prøvelse af afgørelse truffet den 8. februar 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 660/2006-2) vedrørende annullation af Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne inden for rammerne af en indsigelsessag indledt af sagsøgeren afslog at registrere ordmærket »BioVisc« for varer i klasse 5.

Konklusion

1) Appellen forkastes.