Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Fri bevaegelighed for personer - etableringsfrihed - ligebehandling - direkte skatter - indkomstskat - lovgivningen i en medlemsstat, hvorefter en ikke-hjemmehoerende skattepligtig kun kan fremfoere underskud, hvis der er en oekonomisk sammenhaeng mellem underskuddet og indkomst oppebaaret i medlemsstaten - tilladt - betingelser

(EOEF-traktaten, art. 52)

2 Fri bevaegelighed for personer - etableringsfrihed - skatteprocessuelle regler vedroerende indkomstskat - begraensninger - lovgivningen i en medlemsstat, hvorefter en ikke-hjemmehoerende skattepligtig kun kan fremfoere underskud paa betingelse af, at den skattepligtige har foert et regnskab, der er i overensstemmelse med de nationale regler, og opbevaret det i medlemsstaten - ikke tilladt - almene hensyn - effektiv skattekontrol - pligt for den skattepligtige til med klarhed og praecision at godtgoere, at det angivne underskud svarer til det underskud, han faktisk har haft - tilladt

(EOEF-traktaten, art. 52)

Sammendrag

3 Traktatens artikel 52 er ikke til hinder for, at en medlemsstat opstiller som betingelse for at imoedekomme en anmodning om fremfoersel af underskud fra tidligere regnskabsaar fra en skattepligtig, der har en filial i staten, men ikke har hjemsted dér, at underskuddet har oekonomisk sammenhaeng med den skattepligtiges indkomst i staten, naar blot hjemmehoerende skattepligtige ikke behandles mere gunstigt.

4 Traktatens artikel 52 er til hinder for, at en medlemsstat opstiller som betingelse for at imoedekomme en anmodning om fremfoersel af underskud fra tidligere regnskabsaar fra en skattepligtig, der har en filial i staten, men ikke har hjemsted dér, at den skattepligtige i det regnskabsaar, hvor underskuddet er opstaaet, har foert et regnskab for den udoevede virksomhed, der er i overensstemmelse med de nationale regler, og opbevaret det i den paagaeldende stat.

En saadan betingelse kan udgoere en hindring for etableringsfriheden i henhold til traktatens artikel 52 for selskaber, som oensker at oprette en filial i en anden medlemsstat end den, hvor de har hjemsted, idet betingelsen indebaerer, at saadanne selskaber er noedsaget til - foruden deres eget regnskab, der skal vaere i overensstemmelse med de gaeldende skatteregler i den medlemsstat, hvor de har hjemsted - at foere et saerskilt regnskab for filialens virksomhed efter de gaeldende skatteregler i den stat, hvor filialen er etableret.

Selv om denne betingelse vil kunne begrundes i hensynet til at sikre en effektiv skattekontrol, der er et tvingende alment hensyn, er det ikke i denne forbindelse uomgaengelig noedvendigt at begraense de midler, hvormed den ikke-hjemmehoerende skattepligtige kan godtgoere det underskud, som han oensker fremfoert, til de i den paagaeldende nationale lovgivning fastsatte. En medlemsstat kan derimod med henvisning til dette tvingende almene hensyn kraeve, at en ikke-hjemmehoerende skattepligtig med klarhed og praecision godtgoer, at det underskud, han goer gaeldende at have haft, efter de nationale regler om opgoerelse af indkomst og underskud, der var gaeldende i det paagaeldende regnskabsaar, svarer til det underskud, den skattepligtige faktisk har haft i denne stat.