Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Økonomisk og social samhørighed - strukturindgreb - fællesskabsfinansiering af nationale aktioner - Kommissionens kontrol- og undersøgelseskompetence på stedet - rækkevidde

(Art. 158 EF; Rådets forordning nr. 2052/88 og nr. 4253/88, art. 23, stk. 2)

2. Økonomisk og social samhørighed - strukturindgreb - fællesskabsfinansiering af nationale aktioner - Kommissionens kontrol- og undersøgelseskompetence på stedet - hjemmel

(Rådets forordning nr. 4253/88, nr. 2988/95 og nr. 2185/96)

3. Økonomisk og social samhørighed - strukturindgreb - fællesskabsfinansiering af nationale aktioner - beslutning om suspension, nedsættelse eller ophævelse af en oprindelig ydet støtte - den pågældende medlemsstats undladelse af at udnytte muligheden for at fremsætte bemærkninger inden for en bestemt frist - Kommissionens forpligtelse til at præcisere denne omstændighed i beslutningen - ingen

(Rådets forordning nr. 4253/88, art. 23 og 24)

4. Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - rækkevidde

(Art. 253 EF)

5. Økonomisk og social samhørighed - strukturindgreb - fællesskabsfinansiering af nationale aktioner - Kommissionens kontrol af regelmæssigheden af enhver faktura med tilknytning til et støttet projekt - udgifter, som underleverandører har faktureret modtageren af støtte fra EUGFL - omfattet

6. Økonomisk og social samhørighed - strukturindgreb - fællesskabsfinansiering af nationale aktioner - forpligtelse til oplysning og loyalitet, som påhviler ansøgere og modtagere af støtte fra EUGFL

7. Fællesskabsret - principper - beskyttelse af den berettigede forventning - retssikkerhed - ingen beskyttelse for ophavsmanden til en åbenbar overtrædelse af gældende regler

8. Økonomisk og social samhørighed - strukturindgreb - fællesskabsfinansiering af nationale aktioner - Kommissionens beslutning om at ophæve støtte fra EUGFL på grund af uregelmæssigheder - tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet - ingen

(Rådets forordning nr. 4253/88, art. 23, stk. 2)

9. Fællesskabsret - principper - proportionalitetsprincippet - bortfald af støtte ydet af EUGFL på grund af støttemodtagernes tilsidesættelse af investeringsbetingelserne i støttebeslutningerne - tilsidesættelse - ingen

(Rådets forordning nr. 4253/88, art. 23, stk. 2)

Sammendrag

1. I henhold til artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, som ændret ved forordning nr. 2082/93, kan tjenestemænd eller andre repræsentanter for Kommissionen, bl.a. ved stikprøvekontrol, på stedet kontrollere de aktioner, der finansieres af strukturfondene.

Det fremgår af disse generelle bestemmelser, at nævnte bestemmelse giver hjemmel til tjenestemænd eller andre repræsentanter for Kommissionen til udførelse af kontrol med projekter, der modtager eller har modtaget støtte fra en strukturfond. Da andet ikke er anført, må det antages, at denne bestemmelse omhandler aktioner, der finansieres af en hvilken som helst strukturfond, navnlig EUGFL, Udviklingssektionen. Intet angiver, at den pågældende bestemmelse kun finder anvendelse på aktioner, der er omfattet af finansielle interventioner, som den pågældende medlemsstat eller de myndigheder, som denne har udpeget, har truffet beslutning om, og som den pågældende medlemsstat har fremsendt til Kommissionen, og ikke på projekter, som dem, der er omfattet af en finansiel intervention, som Kommissionen har truffet beslutning om.

Da det modsatte ikke fremgår, må det endvidere konstateres, at en kontrol på stedet baseret på artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 4253/88 kan udføres af en hvilken som helst tjenestemand i Kommissionen, idet denne kontrol kan foretages i det pågældende projekts gennemførelsesfase, f.eks. efter en anmodning om udbetaling af en del af støtten eller efter denne fase, og kan vedrøre såvel overensstemmelsen mellem den faktiske gennemførelse af projektet og de mål, der er fastsat i fællesskabsforordningen og i beslutningen om tilkendelse af støtte, som gennemførelsesbetingelsernes regelmæssighed, navnlig betingelserne for den finansielle og regnskabsmæssige forvaltning af projektet.

Det kan ikke udledes af artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 4253/88, at Kommissionen ikke har ret til at foretage endnu en kontrol på stedet på grundlag af denne bestemmelse, når den faktiske gennemførelse af projektet er afsluttet, hvis projektet allerede har været genstand for en eller flere sådanne kontroller, f.eks. i forbindelse med anmodningerne om udbetaling af støtte. Der er heller ikke noget, der afskærer Kommissionens tjenestemænd eller repræsentanter fra i henhold til ovenstående bestemmelse at foretage en krydskontrol omfattende flere projekter, der har modtaget støtte fra EUGFL.

Enhver anden fortolkning af artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 4253/88 ville medføre, at Kommissionens forpligtelse i henhold til forordning nr. 2052/88 til at bidrage til en effektiv gennemførelse af den politik, som Fællesskabet fører gennem strukturfondene for at nå målet om økonomisk og social samhørighed, der er fastsat i artikel 158 EF, ikke ville have effektiv virkning.

( jf. præmis 97-101 )

2. Bestemmelserne i forordning nr. 2988/95 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser og i forordning nr. 2185/96 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder finder anvendelse som supplement uden hensyn til Fællesskabets sektorspecifikke bestemmelser, såsom forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter. Disse bestemmelser kan således ikke tilsidesætte den hjemmel, som nævnte samordningsbestemmelser giver Kommissionen til at gennemføre kontrol på stedet med det formål at sikre beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser.

( jf. præmis 115 )

3. Artikel 24, stk. 1, i forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter kræver, at Kommissionen, hvis gennemførelsen af en aktion eller foranstaltning hverken synes at berettige, at der ydes en del af eller hele den bevilgede finansielle støtte, foretager en passende undersøgelse af sagen og anmoder den pågældende medlemsstat om at fremkomme med sine bemærkninger inden for en given frist. Denne bestemmelse skal fortolkes som indeholdende en forpligtelse for Kommissionen til at gøre det muligt for den pågældende medlemsstat at gøre sine bemærkninger gældende inden for en given frist, og til ikke at træffe nogen beslutning før udløbet af denne frist, da forpligtelsen ellers ikke ville have nogen effektiv virkning. Når denne frist er udløbet, er Kommissionen derimod, såfremt den undersøgelse, den har foretaget, bekræfter, at der er tale om en uregelmæssighed, i sin fulde ret til at gennemføre en af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 24 i samme forordning, selv om medlemsstaten ikke har benyttet sig af den mulighed, den har haft, til at fremsætte sine bemærkninger inden for en given frist. Enhver anden fortolkning af denne bestemmelse ville give en medlemsstat mulighed for på ubestemt tid at blokere Kommissionens vedtagelse af en beslutning ved ikke at reagere på Kommissionens skrivelse, hvori medlemsstaten anmodes om at fremkomme med sine bemærkninger.

Selv om begrundelsespligten ganske vist kræver, at Kommissionen i beslutningen om suspension, nedsættelse eller ophævelse af støtten i givet fald besvarer den pågældende medlemsstats eventuelle bemærkninger fremsat under den administrative procedure, er der til gengæld intet hverken i bestemmelserne i artikel 23 og 24 i forordning nr. 4253/88, som ifølge sagsøgerne i denne del af anbringendet er overtrådt, eller i begrundelsespligten, der pålægger Kommissionen at præcisere, at de pågældende nationale myndigheder ikke har fremsat bemærkninger under nævnte procedure.

( jf. præmis 156-158 )

4. Den begrundelse, som kræves i henhold til artikel 253 EF, skal tilpasses karakteren af den pågældende retsakt. Beslutninger, der får alvorlige konsekvenser for sagsøgerne, skal klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den fællesskabsmyndighed, der har udstedt den anfægtede retsakt, har lagt til grund, dels således at de berørte personer kan få kendskab til grundlaget for de trufne foranstaltninger, for at de kan forsvare deres rettigheder, dels således at den pågældende EF-retsinstans kan udøve sin prøvelsesret. Endvidere skal det nærmere indhold af begrundelseskravet fastlægges i lyset af den konkrete sags omstændigheder, som f.eks. indholdet af den pågældende retsakt og indholdet af de anførte grunde. Det kræves ikke, at begrundelsen angiver alle de forskellige relevante faktiske og retlige momenter, da spørgsmålet, om en beslutnings begrundelse opfylder kravene efter traktatens artikel 253 EF, ikke blot skal vurderes i forhold til ordlyden, men ligeledes til den sammenhæng, hvori den indgår, samt under hensyn til alle de retsregler, som gælder på det pågældende område.

( jf. præmis 168, 169 og 170 )

5. Når et projekt modtager fællesskabsstøtte, har Kommissionen ret til at undersøge regelmæssigheden af enhver faktura med tilknytning til projektet og til eventuelt at gøre opmærksom på en uregelmæssighed, uanset om fakturaen er blevet udstedt af støttemodtageren eller af en fysisk eller juridisk person, som denne har benyttet i forbindelse med gennemførelsen af det projekt, der har modtaget støtte. Hvis Kommissionen blev frataget muligheden for at kontrollere regelmæssigheden af udgifter, som underleverandører har faktureret modtageren af støtte fra EUGFL, ville dette betyde, at EUGFL risikerede at skulle foretage ubegrundede udbetalinger knyttet til udgiftserklæringer, hvis økonomiske grundlag ikke havde kunnet kontrolleres.

( jf. præmis 270 )

6. Ansøgere til og modtagere af støtte fra EUGFL er forpligtet til at sikre sig, at de forsyner Kommissionen med pålidelige oplysninger, som ikke fører til vildledning af denne, idet den ordning med kontrol og bevis, som er fastlagt med henblik på at undersøge, om betingelserne for ydelse af støtte er opfyldt, ellers ikke ville fungere hensigtsmæssigt. Således vil manglende pålidelige oplysninger føre til, at projekter, som ikke opfyldte de fastsatte betingelser, kunne få tildelt støtte. Derfor udgør den forpligtelse til oplysning og loyalitet, som påhviler ansøgere til og modtagere af støtte, en del af EUGFL's støttesystem og er afgørende for dets funktion.

( jf. præmis 322 )

7. Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning kan påberåbes af enhver erhvervsdrivende, som en institution har givet visse begrundede forhåbninger. Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning kan dog ikke påberåbes af en virksomhed, der har gjort sig skyldig i en åbenbar overtrædelse af gældende regler.

( jf. præmis 387 og 388 )

8. Retssikkerhedsprincippet, som kræver, at retsreglerne skal være klare og præcise, og som skal sikre forudsigelighed i de situationer og retsforhold, der henhører under fællesskabsretten, kan ikke antages at blevet tilsidesat af beslutningen fra Kommissionen om ophævelse af støtte fra EUGFL, når de gældende retsforskrifter foreskriver muligheden for, at Kommissionen i tilfælde af påviste uregelmæssigheder kan ophæve den finansielle støtte og kræve tilbagebetaling af de af EUGFL uberettigede udbetalte beløb.

( jf. præmis 391 )

9. Når henses til selve beskaffenheden af finansiel støtte fra Fællesskabet, er forpligtelsen til at overholde de finansielle betingelser, således som disse er angivet i beslutningen om tilkendelse af støtte, i lighed med forpligtelsen til at gennemføre det pågældende projekt i praksis udtryk for et af de afgørende tilsagn fra støttemodtagerens side, således at en sådan overholdelse heraf er en forudsætning for tildeling af fællesskabsstøtten. Desuden er overholdelse af forpligtelsen for ansøgere til og modtagere af støtte til at sikre sig, at de forsyner Kommissionen med pålidelige oplysninger, som ikke fører til vildledning af denne, en afgørende forudsætning for en korrekt funktion af det kontrol- og bevissystem, der er indført for at kontrollere, at betingelserne for tilkendelse af støtten er opfyldt.

Såfremt støttemodtagerne groft tilsidesætter deres forpligtelser, kunne Kommissionen med rimelighed anlægge det skøn, at enhver anden sanktion end en fuldstændig ophævelse af støtten og en tilbagesøgning af de beløb, som EUGFL har udbetalt, ville kunne opfattes som en opfordring til svig, idet støtteansøgere ville blive fristet til kunstigt at oppuste det udgiftsbeløb, der tilskrives projektet, for at unddrage sig forpligtelsen til medfinansiering og opnå den maksimale støtte fra EUGFL, der er fastsat i beslutningen om tilkendelse af støtte, eller til at give forkerte oplysninger eller skjule visse oplysninger for at opnå støtte eller for at kunne ansøge om en større støtte, hvilket der kun ville kunne gribes ind over for i form af en nedsættelse af støtten til det niveau, den burde have ligget på, når der tages hensyn til de udgifter, som støttemodtageren reelt har afholdt og/eller til nøjagtigheden af de oplysninger, som denne har givet Kommissionen.

( jf. præmis 399, 400 og 402 )