Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 26. september 1997. - Carla Micheli m. fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Fællesskabets politik for forskning og teknologisk udvikling - MAST III-programmet - Afgørelse om opstilling af listen over projektforslag, som kan opnå økonomisk støtte fra Fællesskaberne - Særlige rettergangsformer - Begæring om udsættelse af gennemførelsen. - Sag T-183/97 R.



Samling af Afgørelser 1997 side II-01473



Sammendrag



Nøgleord

1 Saerlige rettergangsformer - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - realitetspaakendelse af hovedsagen - ingen betydning - graenser

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1)

2 Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - raekkevidde - retsakter vedtaget under udoevelse af et skoen

(EF-traktaten, art. 190)

3 Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab - begreb - bevisbyrde

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2; Raadets beslutning 94/804)

Sammendrag

4 Spoergsmaalet vedroerende hovedsagens formalitet boer som hovedregel ikke behandles under en sag om foreloebige forholdsregler. Dette maa, medmindre det umiddelbart er klart, at hovedsagen skal afvises, afgoeres i forbindelse med behandlingen af hovedsagen, idet Rettens afgoerelse i hovedsagen ellers foregribes.

5 Saafremt faellesskabsinstitutionerne har et skoen, maa der laegges endnu stoerre vaegt paa overholdelsen af de garantier, som faellesskabsretten giver med hensyn til den administrative sagsbehandling. Disse garantier omfatter bl.a. kravet om, at den kompetente institution omhyggeligt og upartisk skal undersoege alle relevante forhold i den enkelte sag, den paagaeldendes ret til at fremfoere sine synspunkter samt kravet om, at afgoerelsen skal vaere forsynet med en tilstraekkelig begrundelse. Kun under disse omstaendigheder kan Faellesskabets retsinstanser efterproeve, om de faktiske og retlige omstaendigheder, der har betydning ved udoevelsen af skoennet, forelaa, idet det i oevrigt maa praeciseres, at reglen i traktatens artikel 190 om, at der skal gives en tilstraekkelig noejagtig begrundelse, er et af faellesskabsrettens grundlaeggende principper. Den begrundelse, som kraeves, skal imidlertid tilpasses karakteren af den paagaeldende retsakt og afhaenger af, hvor alvorlige konsekvenserne er for retsaktens adressater. Det er tilstraekkeligt, at der klart og utvetydigt angives de betragtninger, institutionen har lagt til grund, mens det ikke kan kraeves, at begrundelsen angiver alle de forskellige relevante faktiske og retlige momenter.

6 Ved vurderingen af, om de foreloebige retsregler er uopsaettelige, skal det undersoeges, om en gennemfoerelse af de omtvistede retsakter, inden Faellesskabets retsinstanser traeffer afgoerelse i hovedsagen, kan paafoere den begaerende part et alvorligt og uopretteligt tab, som ikke vil kunne afhjaelpes, selv hvis den anfaegtede afgoerelse annulleres, eller som paa trods af dets midlertidige karakter staar i misforhold til sagsoegtes interesse i, at dens retsakter gennemfoeres, selv om de er genstand for en retssag. Det er sagsoegeren, der skal bevise, at disse betingelser er opfyldt.

En begaering om foreloebige forholdsregler, der indgives af dem, der har forelagt et projektforslag for Kommissionen som led i et saerprogram for forskning og teknologisk udvikling samt demonstration, som er fastsat i beslutning 94/804, og hvorunder der er nedlagt paastand om udsaettelse af gennemfoerelsen af afgoerelsen om opstilling af listen over forslag, der skal finansieres i medfoer heraf, og paa hvilken liste sagsoegernes forslag ikke er medtaget, kan ikke tages til foelge, da den begaerede udsaettelse ikke oejeblikkeligt og uden videre vil give sagsoegerne adgang til faellesskabsfinansiering, da en afvejning af de involverede interesser taler for, at begaeringen ikke tages til foelge, eftersom en udsaettelse ville medfoere en alvorlig kraenkelse af rettighederne for dem, hvis projekter figurerer paa listen, og ville hindre gennemfoerelsen af Faellesskabets program inden for omraadet, da det faktiske tab, der ville opstaa, saafremt gennemfoerelsen ikke blev udsat, i relation til sagsoegerne kun er fremtidigt, usikkert og ubestemt, og da den ikke-oekonomiske skade, der er forbundet med den videnskabelige prestige, sagsoegerne mister som foelge af, at deres projekt er blevet udelukket, kunne genoprettes paa passende maade ved, at den anfaegtede afgoerelse annulleres.