ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 462/10

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 15. oktober 2014 — Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec og Zemědělské družstvo Senice na Hané mod Česká republika — Ministerstvo zemědělství (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Obvodní soud pro Prahu 1 — Den Tjekkiske Republik)

(Sag C-561/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - fælles landbrugspolitik - støtteordninger - gennemførelse af støtteordninger i de nye medlemsstater - forordning (EF) nr. 1782/2003 - artikel 143ba - forordning (EF) nr. 73/2009 - artikel 126 - særskilt sukkerbetaling - afkobling af denne betaling fra produktionen - begrebet »kriterier vedtaget i 2006 og 2007 af de pågældende medlemsstater« - repræsentativ periode))

(2014/C 462/16)

Processprog: tjekkisk

Den forelæggende ret

Obvodní soud pro Prahu 1

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec og Zemědělské družstvo Senice na Hané

Sagsøgt: Česká republika — Ministerstvo zemědělství

Konklusion

Artikel 126, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005, (EF) nr. 247/2006, (EF) nr. 378/2007 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1782/2003 skal fortolkes således, at begrebet »kriterier, som de pågældende medlemsstater har vedtaget i 2006 og 2007« omfatter det produktionsår, som disse medlemsstater skulle vælge inden den 30. april 2006 som repræsentativ periode for tildeling af særskilt sukkerbetaling i henhold til artikel 143ba, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 319/2006 af 20. februar 2006, Rådets forordning (EF) nr. 2011/2006 af 19. december 2006 og Rådets forordning (EF) nr. 2012/2006 af 19. december 2006.

(1) EUT C 45 af 15.2.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 462/9

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 16. oktober 2014 — The Queen, på vegne af: Newby Foods Ltd mod Food Standards Agency (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-453/13) (1)

((Sundhedsbeskyttelse - forordning (EF) nr. 853/2004 - hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer - bilag I, punkt 1.14 og 1.15 - begreberne »maskinsepareret kød« og »tilberedt kød« - forordning (EF) nr. 999/2001 - forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier - forbrugerbeskyttelse - direktiv 2000/13/EF - mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler))

(2014/C 462/15)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: The Queen, på vegne af: Newby Foods Ltd

Sagsøgt: Food Standards Agency

Konklusion

Punkt 1.14 og 1.15 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer skal fortolkes således, at det produkt, der fremkommer ved en mekanisk fjernelse af kød fra kødbærende knogler efter udbening eller fra fjerkrækroppe skal kvalificeres som »maskinsepareret kød« som omhandlet i punkt 1.14, eftersom den anvendte metode medfører et tab eller en ændring af muskelfibrenes struktur, der er større end det tab eller den ændring, der kun kan lokaliseres til det sted, hvor der sker en udskæring, uanset den omstændighed, at den anvendte teknik ikke ændrer strukturen i de anvendte knogler. Et sådant produkt kan ikke kvalificeres som »tilberedt kød« som omhandlet i punkt 1.15

(1) EUT C 344 af 23.11.2013.
1)

Bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009 af 7. juli 2009 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter samt bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 af 23. april 2008 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter og i Kommissionens forordning (EF) nr. 382/2008 af 21. april 2008 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød skal fortolkes således, at de i princippet er til hinder for udbetaling af en eksportrestitution og frigivelse af den sikkerhed, der er stillet i denne henseende, når den omhandlede eksportør ikke var i besiddelse af en gyldig eksportlicens på datoen for antagelsen af udførselsangivelsen, selv om den faktiske udførsel af de pågældende varer fandt sted inden for den periode, hvor den eksportlicens, der var blevet udstedt til eksportøren, var gyldig.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 46/14

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 11. december 2014 — Idexx Laboratories Italia srl mod Agenzia delle Entrate (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien)

(Sag C-590/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - indirekte beskatning - moms - sjette direktiv - artikel 18 og 22 - fradragsret - erhvervelser inden for Fællesskabet - omvendt betalingspligt - materielle betingelser - formelle betingelser - manglende overholdelse af de formelle betingelser))

(2015/C 046/19)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte suprema di cassazione

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Idexx Laboratories Italia srl

Sagsøgt: Agenzia delle Entrate

Konklusion

Artikel 18, stk. 1, litra d), og artikel 22 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991, skal fortolkes således, at disse bestemmelser indeholder formelle betingelser for fradragsretten, hvis tilsidesættelse, under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede, ikke medfører en fortabelse af denne ret.

(1) EUT C 24 af 25.1.2014.
2)

Den Hellenske Republik tilpligtes at betale Europa-Kommissionen en halvårlig tvangsbøde, der skal indbetales på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter«, regnet fra dagen for afsigelsen af nærværende dom og indtil opfyldelsen af dom Kommissionen mod Grækenland (EU:C:2005:592), for så vidt som det i domskonklusionens punkt 1 fastslåede traktatbrud fortsat består på denne dato, beregnet — for så vidt angår det første periode på seks måneder efter denne afsigelse — fra udløbet af denne periode på grundlag af et indledende beløb fastsat til 1 4 5 20 000 EUR, hvorfra der trækkes et beløb på 40 000 EUR for hvert ukontrolleret affaldsbortskaffelsesanlæg, der var omfattet af det fastslåede traktatbrud, og som enten er nedlukket eller rehabiliteret efter den 13. maj 2014, samt et beløb på 80 000 EUR for de berørte anlæg, der både er blevet nedlukket og rehabiliteret siden denne dato. Med henblik på de efterfølgende perioder på seks måneder beregnes tvangsbøden for hver periode ved denne periodes afslutning på grundlag af den tvangsbøde, der blev fastsat for den foregående periode, idet der på tilsvarende vis fratrækkes beløb svarende til de nedlukninger og rehabiliteringer, som har fundet sted i løbet af den pågældende periode på seks måneder, af anlæg, som var omfattet af det fastslåede traktatbrud.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 46/3

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 11. december 2014 — Azienda sanitaria locale n. 5 »Spezzino«, ANPAS Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria og Regione Liguria mod San Lorenzo Società Cooperativa Sociale og Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-113/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - sygetransport - national lovgivning, der fortrinsvis forbeholder udøvelsen af virksomhed vedrørende sygetransport for offentlige sygehuse for registrerede frivillige organisationer, der opfylder de lovmæssige krav - forenelighed med EU-retten - offentlige kontrakter - artikel 49 TEUF og 56 TEUF - direktiv 2004/18/EF - blandede tjenesteydelser, der både er omfattet af bilag II A og bilag II B til direktiv 2004/18 - artikel 1, stk. 2, litra a) og d) - begrebet »offentlig tjenesteydelseskontrakt« - gensidigt bebyrdende - modydelse, der består i godtgørelse af omkostninger))

(2015/C 046/03)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Azienda sanitaria locale n. 5 »Spezzino«, ANPAS Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria og Regione Liguria

Sagsøgte: San Lorenzo Società Cooperativa Sociale og Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus

Procesdeltagere: Croce Rossa Italiana — Comitato regionale Liguria m.fl.

Konklusion

Artikel 49 TEUF og 56 TEUF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, der som den i hovedsagen omhandlede lovgivning bestemmer, at levering af akutte sygetransporter fortrinsvis og ved direkte tildeling uden nogen form for offentliggørelse skal betros frivillige organisationer, der har indgået aftale med det offentlige, for så vidt som den retlige og kontraktmæssige ramme, hvorunder organernes virksomhed udøves, rent faktisk bidrager til det sociale formål samt til forfølgelsen af formålene om solidaritet og budgetmæssig effektivitet, som denne lovgivning er støttet på.

(1) EUT C 156 af 1.6.2013.
1)

EF-traktaten skal fortolkes således, at Det Europæiske Fællesskab, henset til bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet, råder over en ekstern enekompetence, som er til hinder for en national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter, at der skal gives dispensation fra forpligtelsen til at erhverve grønne certifikater på grund af indførelsen på det nationale forbrugsmarked af importeret elektricitet fra et tredjeland under forudsætning af en forudgående indgåelse mellem den pågældende medlemsstat og tredjelandet af en aftale, hvorved det garanteres, at den således importerede elektricitet er produceret fra vedvarende energikilder efter fremgangsmåder, der er identiske med dem, som det nævnte direktivs artikel 5 fastsætter.
2) I øvrigt frifindes Republikk en Polen.
3) Republikk en Polen betaler sagens omkostning er.
(1) EUT C 344 af 23.11.2013.
Domstolens dom (Anden Afdeling) af 19. november 2014 — The Queen, efter anmodning fra: 
ClientEar th mod The Secretar y of State for the Environment, Food and Rural Affairs (anmodning om 
præjudiciel afgørelse fra Supreme Cour t of the United Kingdom — Det Forenede Konger ige)
(Sag C-404/13) (1)
(Præjudiciel forelægg else — miljø — luftkv alitet — direktiv 2008/50/EF — grænse værdier for 
nitrog enoxid — forpligtelse til at ansøg e om udsættelse af den fastsatte frist og fremlægg e en 
luftkvalitetsp lan — sanktioner)
(2015/C 026/07)
Processprog: engelsk
Den forelæggende ret
Supreme Cour t of the Unit ed Kingdom
Parter i hovedsagen
Sagsøger : The Queen, efter anmodning fra: ClientEar th
Sagsøgt : The Secretar y of State for the Envi ronment, Food and Rural Affairs
Konklusion
1) Artikel 22, stk. 1, i Europa-P arlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i 
Europa skal fortolk es således, at den med henblik på at opnå en forlængelse af den frist, der er fastsat i medfør af dette direk tiv, på 
højst fem år for at overholde de grænse værdier for nitrogeno xid, der er angivet i direktivets bilag XI, forpligter en medlemsstat til at 
indgiv e ansøgning hero m og til at opstille en luftkvalitetsplan, når det objektivt set, under hensyntagen til de foreliggende oplysning er 
og trods gennemfør elsen af hensigtsmæssig e foranstaltninger til bekæmpelse af forureninge n, fremgår, at disse værdier ikke kan nås i 
en given zone eller et givet bymæssigt område inden for den fastsatte frist. Direktiv 2008/50 indeholder ikke noge n undtagelse til 
den pligt, der følger af nævnte artikel 22, stk. 1.
2) Den omstændighed, at der er opstillet en luftkvalitetsplan i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2008/50 
i tilfælde af, at det fremg år, at de grænse værdier for nitrogendio xid, der er fastsat i bilag XI til direktiv 2008/50, ikke kan nås i en 
given zone eller et givet bymæssigt område i en medlemsstat efter den 1. januar 2010, som angive t i dette bilag, uden at denne har 
ansøgt om udsættelse af denne frist i henhold til artikel 22, stk. 1, i direktiv 2008/50, gør det ikke i sig selv muligt at antage, at 
denne medlemsstat ikke desto mindre har efterkommet de forpligtelser , der påhviler den i medfør af nævnte direktivs artikel 13.
3) Når en medlemsstat ikke har efterkommet de krav, der følger af artikel 13, stk. 1, andet afsnit, i direk tiv 2008/50, samtidig med, at 
den ikke har ansøgt om udsættelse af fristen på de beting elser, der er fastsat i dette direktivs artikel 22, tilkommer det den nationale 
ret, der eventuelt forelægge s sagen, at træffe enhve r nødv endig foranstaltning over for den kompetente nationale myndighed — såsom 
et påbud — med henblik på, at denne myndighed opstiller den luftkvalitetsplan, som nævnte direktiv kræver, på de betingelser , som 
dette fastlægger .
(1) EUT C 274 af 21.9.2013.C 26/6 DA Den Europæiske Unions Tidende 26.1.2015
DA Den Europæiske Unions Tidende C 26/5

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. november 2014 — Novo Nordisk Pharma GmbH mod S (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-310/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 85/374/EØF - forbrugerbeskyttelse - produktansvar - direktivets materielle anvendelsesområde - særregler om ansvar, der var gældende på datoen for direktivets meddelelse - lovlighed af en national ansvarsordning, der giver mulighed for opnåelse af oplysninger om bivirkninger af lægemidler))

(2015/C 026/05)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Novo Nordisk Pharma GmbH

Sagsøgt: S

Konklusion

Rådets direktiv 85/374/EØF af 25. juli 1985 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/34/EF af 10. maj 1999, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som indfører særregler om ansvar som omhandlet i dette direktivs artikel 13, og som efter en ændring af denne lovgivning, der blev foretaget efter datoen for meddelelsen af nævnte direktiv til den pågældende medlemsstat, bestemmer, at forbrugeren kan kræve oplysninger fra en producent af et lægemiddel om bivirkningerne af dette lægemiddel.

(1) EUT C 260 af 7.9.2013.
2)

Artikel 24, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF, sammenholdt med direktivets artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 4 i forordning nr. 883/2004, som ændret ved forordning nr. 1244/2010, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter statsborgere fra andre medlemsstater er udelukket fra at modtage visse »særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser« som omhandlet i artikel 70, stk. 2, i forordning nr. 883/2004, mens disse ydelser tildeles værtsmedlemsstatens statsborgere, som befinder sig i samme situation, for så vidt som disse statsborgere fra andre medlemsstater ikke har en ret til ophold i værtsmedlemsstaten i medfør af direktiv 2004/38.
1)

Artikel 2, stk. 1 og 2, litra a), og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som med henblik på at bringe en forskelsbehandling på grund af alder til ophør tager hensyn til uddannelses- og tjenesteperioder fra før det fyldte 18. år, men som samtidig alene i forhold til de tjenestemænd, der er berørt af denne forskelsbehandling, indfører en forlængelse på tre år af den periode, der er nødvendig for at avancere fra første til andet løntrin i hver stillingskategori og i hver lønklasse.
2)

Afgørelsen truffet af Europa-Parlamentets generalsekretær den 7. oktober 2010 vedrørende tilbagesøgning af visse beløb, der med urette var blevet udbetalt til Riccardo Nencini, der er tidligere medlem af Europa-Parlamentet, som godtgørelse for rejseudgifter og parlamentarisk assistance, samt debetnota nr. 315653 af 13. oktober 2010 fra generaldirektøren for Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Finans annulleres.
Domstolens dom (Første Afdeling) af 5. november 2014 — Cypra Ltd mod Kypriaki Dimokratia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Anotato Dikastirio Kyprou — Cypern)

(Sag C-402/13) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - landbrug - dyresundhed - forordning (EF) nr. 854/2004 - animalske produkter til konsum - offentlig kontrol - udpegelse af en embedsdyrlæge - slagtning af dyr)

(2015/C 016/06)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Anotato Dikastirio Kyprou

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Cypra Ltd

Sagsøgt: Kypriaki Dimokratia

Konklusion

Bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1791/2006 af 20. november 2006, skal fortolkes således, at de i princippet ikke er til hinder for, at den kompetente myndighed fastsætter det tidspunkt, hvor slagtningen af dyr skal finde sted, når henses til myndighedens forpligtelse til at udpege en embedsdyrlæge til at udføre kontrol i forbindelse med slagtningen, og afslår at sende en sådan dyrlæge på de datoer og tidspunkter, som slagteriet har fastsat, medmindre det er objektivt nødvendigt, at slagtningerne finder sted på en sådan dag, hvilket det påhviler den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 274 af 21.9.2013.
Domstolens dom (Anden Afdeling) af 13. november 2014 — Mario Vital Pérez mod Ayuntamiento de Oviedo (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Oviedo — Spanien)

(Sag C-416/13) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 21 - direktiv 2000/78/EF - artikel 2, stk. 2, artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1 - forskelsbehandling på grund af alder - national bestemmelse - vilkår for ansættelse som betjent i lokalpolitiet - fastsættelse af en maksimal aldersgrænse på 30 år - begrundelser)

(2015/C 016/07)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Oviedo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Mario Vital Pérez

Sagsøgt: Ayuntamiento de Oviedo

Konklusion

Artikel 2, stk. 2, artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som fastsætter en maksimal aldersgrænse på 30 år for ansættelse som betjent i lokalpolitiet.

(1) EUT C 325 af 9.11.2013.
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 13. november 2014 — Ute Reindl, strafferetligt ansvarlig repræsentant for MPREIS Warenvertriebs GmbHmod Bezirkshauptmannschaft Innsbruck (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol — Østrig)

(Sag C-443/13) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne vedrørende sundhedsmæssige tilsynsbestemmelser - forordning (EF) nr. 2073/2005 - bilag I - mikrobiologiske kriterier for fødevarer - salmonella i fersk fjerkrækød - manglende overholdelse af de mikrobiologiske kriterier i distributionsleddet - national lovgivning, der pålægger en sanktion over for en fødevarevirksomhedsleder, som udelukkende opererer i detailleddet - forenelighed med EU-retten - krav om, at sanktionen skal være effektiv, have en afskrækkende virkning og stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen)

(2015/C 016/08)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ute Reindl, strafferetligt ansvarlig repræsentant for MPREIS Warenvertriebs GmbH

Sagsøgt: Bezirkshauptmannschaft Innsbruck

Konklusion

1) Del E, stk. 1, i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2160/2003 af 17. november 2003 om bekæmpelse af salmonella og andre bestemte fødevarebårne zoonotiske agenser, som ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1086/2011 af 27. oktober 2011, skal fortolkes således, at fersk fjerkrækød, der stammer fra de dyrepopulationer, der er opregnet i bilag I til denne forordning, skal opfylde det mikrobiologiske kriterium, der er nævnt i række 1.28 i kapitel I i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2073/2005 af 15. november 2005 om mikrobiologiske kriterier for fødevarer, som ændret ved forordning nr. 1086/2011, i alle distributionsled, herunder i detailleddet.

2) EU-retten og særligt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed og forordning nr. 2073/2005, som ændret ved forordning nr. 1086/2011, skal fortolkes således, at den i princippet ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som pålægger en fødevarevirksomhedsleder, der alene driver virksomhed i distributionsleddet vedrørende markedsføring af en fødevare, en sanktion for manglende overholdelse af det mikrobiologiske kriterium, der er nævnt i række 1.28 i kapitel I i bilag I til forordning nr. 2073/2005. Det tilkommer den nationale ret at foretage en bedømmelse af, om den omhandlede sanktion er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, der er omhandlet i artikel 17, stk. 2, i forordning nr. 178/2002.

(1) EUT C 344 af 23.11.2013.