DOMSTOLENS DOM (SJETTE AFDELING) AF 12. MAJ 1989. - KAI OTTUNG MOD KLEE & WEILBACH A/S OG THOMAS SCHMIDT A/S. - ANMODNING OM PRAEJUDICEL AFGOERELSE INDGIVET AF SOE-OG HANDELSRETTEN. - LICENSAFTALE - PATENT - BESTEMMELSE OM LICENSAFGIFT OG OM OPSIGELSE - EOEF - TRAKTATENS ARTIKEL 85. - SAG 320/87.



Samling af Afgørelser 1989 side 01177



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Konkurrence - konkurrencebegraensende aftaler - industriel og kommerciel ejendomsret - patentret - udoevelse af denne ret - principielt tilladt

( EOEF-Traktaten, artikel 85, stk . 1 )

2 . Konkurrence - konkurrencebegraensende aftaler - industriel og kommerciel ejendomsret - patentlicensaftale - forpligtelse til fortsat at betale licensafgift efter patentets udloeb - principielt tilladt

( EOEF-Traktaten, artikel 85, stk . 1 )

3 . Konkurrence - konkurrencebegraensende aftaler - industriel og kommerciel ejendomsret - patentlicensaftale - forbud mod fremstilling og salg efter patentets udloeb og efter opsigelsen af aftalen - ulovligt forbud - betingelse - maerkbar paavirkning af samhandelen mellem medlemsstater

( EOEF-Traktaten, artikel 85, stk . 1 )

Sammendrag

1 . De begraensninger, som patenthaveren ved aftale foretager i adgangen til fremstilling, brug eller udnyttelse af en patenteret opfindelse uden dertil meddelt licens, og som har hjemmel i de nationale lovgivninger om beskyttelse af industrielle ejendomsrettigheder, kan ikke i sig selv anses for at hindre, begraense eller fordreje konkurrencen inden for Faellesmarkedet i Traktatens artikel 85, stk . 1' s forstand .

2 . En aftaleforpligtelse, hvorefter en licenstager til en patenteret opfindelse uden tidsbegraensning, og saaledes ogsaa efter patentets udloeb, skal betale licensafgift, udgoer ikke i sig selv en konkurrencebegraensning af den i Traktatens artikel 85, stk . 1, omhandlede art, naar aftalen blev indgaaet, efter at patentansoegning var indgivet og umiddelbart foer patentets udstedelse .

3 . En bestemmelse i en patentlicensaftale, hvorefter de patenterede produkter ikke maa fremstilles eller saelges efter patentets udloeb, og efter at aftalen er opsagt, rammes kun af forbudet i Traktatens artikel 85, stk . 1, saafremt det foelger af den oekonomiske og retlige sammenhaeng, hvori aftalen er indgaaet, at denne maerkbart kan paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne .

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 23 . september 1987, indgaaet til Domstolen den 14 . oktober 1987, har Soe - og Handelsretten i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 stillet en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af EOEF-Traktatens artikel 85, stk . 1, for at kunne afgoere, hvorvidt nogle bestemmelser i en licensaftale er forenelige med den naevnte traktatbestemmelse .

2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en retssag vedroerende bestemmelser i en licensaftale, hvorved sagsoegeren i hovedsagen, civilingenioer Kai Ottung, meddelte A/S Anton Petersen & Henius Eftf . ( herefter benaevnt "licenstageren ") - hvis rettigheder er overgaaet til de sagsoegte i hovedsagen - eneret til at udnytte to sikkerhedsarmaturer, som han havde konstrueret til anvendelse paa bryggeritanke . Paa tidspunktet for aftalens indgaaelse bestod licenstagerens virksomhed navnlig i salg af udstyr til bryggerier .

3 Det fremgaar af aftalens punkt 1 og 2, at licenstageren uden tidsbegraensning skal betale en licensafgift pr . solgt armatur . I henhold til aftalens punkt 5 som aendret ved en tillaegsaftale kan licensaftalen alene opsiges af licenstageren med seks maaneders varsel til ophoer en 1 . oktober . Virkningen af en saadan opsigelse er, at licenstageren efter opsigelsesperiodens udloeb kun er berettiget til at lade fremstille armaturer i et antal svarende til det, der er i ordre indtil tidspunktet for aftalens ophoer, med fradrag af eventuelle eksemplarer paa lager .

4 Aftalen blev indgaaet i tiden mellem indgivelsen af patentansoegning for det ene af sikkerhedsarmaturerne, der er udstyret med en kontraventil for lufttilfoersel, og udstedelsen af patentet i Danmark . Licenstageren betalte i en aarraekke efter patentudstedelsen den aftalte licensafgift ved salg af de af Kai Ottung konstruerede armaturer, hvoraf de fleste var udstyret med kontraventil for lufttilfoersel . Det danske patent udloeb den 12 . april 1977, og det sidste patent, der var udstedt for de samme armaturer i en anden medlemsstat, udloeb den 15 . marts 1980 . Fra udgangen af 1980 holdt de sagsoegte op med at betale licensafgift, blandt andet under henvisning til, at alle patenterne var udloebet; de sagsoegte har imidlertid ikke opsagt licensaftalen i henhold til aftalens punkt 5, men har gjort gaeldende, at ophoeret med betaling af licensafgift maa sidestilles med en saadan opsigelse .

5 Under den retssag, der verserer ved den nationale retsinstans, har Kai Ottung nedlagt paastand om, at de sagsoegte forpligtes til fra den 1 . januar 1981 at betale licensafgift paa basis af licensaftalen, subsidiaert med en lavere afgiftssats fastsat efter rettens skoen . Sagsoegeren har til stoette herfor navnlig gjort gaeldende, at licensaftalen ikke er tidsbegraenset, men alene kan ophoere ved, at de sagsoegte opsiger aftalen i overensstemmelse med dens punkt 5 .

6 Soe - og Handelsretten har fundet, at sagen rejser en raekke spoergsmaal vedroerende fortolkningen af EOEF-Traktatens artikel 85, stk . 1, og den har derfor forelagt foelgende praejudicielle spoergsmaal :

"1 ) Udgoer en aftaleforpligtelse, hvorefter en licenstager til en patenteret opfindelse uden tidsbegraensning, og saaledes ogsaa efter patentets udloeb, skal betale licensafgift, en konkurrencebegraensning af den i Rom-Traktatens artikel 85, stk . 1, omhandlede art, naar aftalen blev indgaaet, efter at patentansoegning var indgivet og umiddelbart foer patentets udstedelse?

Har det i den forbindelse nogen betydning, at licensgiver ikke kan opsige aftalen, mens licenstager kan bringe aftalen til ophoer med et vist opsigelsesvarsel, og licenstager efter aftalens ordlyd herefter er uberettiget til at udnytte produkterne?

2 ) ( Til besvarelse, hvis spoergsmaal 1 besvares bekraeftende )

Udgoer en aftaleforpligtelse, hvorefter en licenstager til et ikke-patenteret produkt uden tidsbegraensning skal betale licensafgift specielt for dette produkt - og saaledes ogsaa efter, at patentet for produkter, der tillige er omfattet af licensaftalen, er udloebet - en konkurrencebegraensning af den i artikel 85, stk . 1, omhandlede art, naar det laegges til grund, at det ikke-patenterede produkt markedsfoeringsmaessigt supplerer det patenterede produkt, og at aftalen blev indgaaet, efter at patentansoegningen var indgivet og umiddelbart foer patentets udstedelse?

Har det i denne forbindelse nogen betydning, om licenstager kun har indgaaet aftale om betaling af licensafgift for det ikke-patenterede produkt, fordi licenstageren ellers ikke opnaaede licens paa den patenterede opfindelse?

3 ) ( Til besvarelse, hvis spoergsmaal 1 besvares bekraeftende )

Udgoer en aftaleforpligtelse, hvorefter en licenstager for at bruge en udformning ( et design ), der er ophavsretligt beskyttet eller beskyttet efter markedsfoeringsloven, skal betale licensafgift uden tidsbegraensning, og saaledes ogsaa efter at patentet for det paagaeldende produkt er udloebet, en konkurrencebegraensning af den i Rom-Traktaten, artikel 85, stk . 1, omhandlede art, naar det laegges til grund, at aftalen blev indgaaet, efter at patentansoegning var indgivet og umiddelbart foer patentets udstedelse?

Har det i denne forbindelse nogen betydning, om licenstageren kun har indgaaet aftale om betaling af licensafgift for udnyttelse af ophavsretten eller den fremtoningsmaessige beskyttelse efter markedsfoeringsloven, fordi licenstageren opnaaede licens paa den patenterede opfindelse?

4 ) ( Til besvarelse, hvis spoergsmaal 1 besvares benaegtende )

Udgoer en bestemmelse i en licensaftale, hvorefter en licenstager ikke er berettiget til at saelge det paagaeldende produkt efter aftalens ophoer, en konkurrencebegraensning af den i artikel 85, stk . 1, omhandlede art, naar licensaftalen vedroerer et patenteret produkt, og patentet er udloebet, og naar aftalen blev indgaaet, efter at patentansoegning var indgivet og umiddelbart foer patentets udstedelse?"

7 Vedroerende de faktiske omstaendigheder i hovedsagen og de for Domstolen indgivne indlaeg henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

Spoergsmaal 1

8 Indledningsvis bemaerkes, for saa vidt angaar den foerste del af dette spoergsmaal, at der i artikel 85, stk . 1, opstilles et forbud mod aftaler mellem virksomheder, der kan paavirke handelen mellem medlemsstater, og som har til formaal eller til foelge at hindre, begraense eller fordreje konkurrencen inden for Faellesmarkedet, idet saadanne aftaler er uforenelige med Faellesmarkedet .

9 Det laegges i det foelgende til grund, at den nationale retsinstans finder, at samhandelen mellem medlemsstater kan vaere paavirket i det sagsforhold, der foreligger i hovedsagen .

10 Endvidere bemaerkes, at de begraensninger, som patenthaveren foretager i adgangen til fremstilling, brug eller udnyttelse af en patenteret opfindelse uden dertil meddelt licens, og som har hjemmel i de nationale lovgivninger om beskyttelse af industrielle ejendomsrettigheder, ikke i sig selv kan anses for at hindre, begraense eller fordreje konkurrencen inden for Faellesmarkedet i artikel 85, stk . 1' s forstand .

11 Det kan ikke udelukkes, at en bestemmelse i en licensaftale, hvorefter der skal betales en licensafgift, kan have et andet grundlag end et patent . En saadan bestemmelse kan saaledes navnlig afspejle den vaerdi, som efter en forretningsmaessig vurdering tillaegges den mulighed for udnyttelse, som licensaftalen indebaerer . Dette gaelder saa meget mere, naar - som i det sagsforhold, der foreligger i hovedsagen - forpligtelsen til at betale licensafgift for to armaturer, hvoraf det ene er blevet patenteret efter aftalens indgaaelse, og det andet har karakter af et supplement, har fundet udtryk i en licensaftale, der er indgaaet foer udstedelsen af patentet .

12 Saafremt der ikke er fastsat nogen tidsbegraensning for forpligtelsen til at betale licensafgift, og det paa dette grundlag goeres gaeldende, at licenstageren fortsat er bundet af denne forpligtelse, efter at det paagaeldende patent er udloebet, opstaar det spoergsmaal, om forpligtelsen til fortsat licensbetaling, under hensyn til den oekonomiske og retlige sammenhaeng, hvori licensaftalen skal ses, kan udgoere en konkurrencebegraensning, der omfattes af artikel 85, stk . 1 .

13 Det bemaerkes, at selve forpligtelsen til fortsat licensbetaling efter patentets udloeb kun kan vaere en foelge af licensaftalen, saafremt denne ikke giver licenstageren ret til at opsige aftalen med et rimeligt varsel eller tilsigter at begraense licenstagerens dispositionsfrihed efter opsigelsen . I saa fald vil aftalen efter omstaendighederne, under hensyn til den oekonomiske og retlige sammenhaeng, kunne begraense konkurrencen i artikel 85, stk . 1' s forstand . Saafremt licenstageren derimod frit kan opsige aftalen med et rimeligt varsel, kan en forpligtelse til at betale licensafgifter i hele det tidsrum, hvor aftalen er gaeldende, ikke anses for omfattet af anvendelsesomraadet for forbuddet i artikel 85, stk . 1 .

14 For den nationale domstols proevelse af den omtvistede bestemmelses lovlighed er det uden betydning, at licensgiveren i henhold til en bestemmelse i aftalen ikke er berettiget til at opsige den .

15 Den foerste del af den nationale domstols foerste spoergsmaal skal herefter besvares med, at en aftaleforpligtelse, hvorefter en licenstager til en patenteret opfindelse uden tidsbegraensning, og saaledes ogsaa efter patentets udloeb, skal betale licensafgift, ikke i sig selv udgoer en konkurrencebegraensning af den i Traktatens artikel 85, stk . 1, omhandlede art, naar aftalen blev indgaaet, efter at patentansoegning var indgivet og umiddelbart foer patentets udstedelse .

16 Under hensyn til ovennaevnte svar er det ufornoedent at tage saerskilt stilling til anden del af spoergsmaal 1 og til spoergsmaal 2 og 3 .

Spoergsmaal 4

17 Med spoergsmaal 4 oensker den nationale domstol fastslaaet, om en bestemmelse i en licensaftale, hvorefter licenstager ikke er berettiget til at fremstille eller saelge de af aftalen omfattede produkter, efter at aftalen er ophoert ved opsigelse, udgoer en konkurrencebegraensning af den i artikel 85, stk . 1, omhandlede art .

18 Det bemaerkes, at en bestemmelse i en licensaftale, hvorefter de af aftalen omfattede produkter ikke maa fremstilles eller saelges, efter at aftalen er opsagt, forringer licenstagerens konkurrencemaessige stilling, idet han som foelge af et saadant forbud stilles ringere end sine konkurrenter, som, naar patentet er udloebet, frit kan fremstille og saelge produkterne . Den omhandlede bestemmelse kan for saa vidt, afhaengig af den retlige og oekonomiske sammenhaeng, hvori aftalen er indgaaet, udgoere en begraensning af konkurrencen, der er omfattet af artikel 85, stk . 1 .

19 Det bemaerkes dog, at det tilkommer den nationale ret at efterproeve, hvorvidt licensaftalen set paa baggrund af de relevante oplysninger, der maatte foreligge for retten, og navnlig under hensyn til den stilling, de paagaeldende virksomheder indtager paa markedet for de omhandlede produkter, maerkbart vil kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne .

20 Spoergsmaal 4 skal herefter besvares med, at en bestemmelse i en licensaftale, hvorefter de af aftalen omfattede produkter ikke maa fremstilles eller saelges, efter at aftalen er opsagt, kun rammes af forbuddet i Traktatens artikel 85, stk . 1, saafremt det foelger af den oekonomiske og retlige sammenhaeng, hvori aftalen er indgaaet, at denne maerkbart kan paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

21 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber og af Det Forenede Kongeriges regering, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale domstol, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( Sjette Afdeling )

vedroerende de spoergsmaal, som Soe - og Handelsretten har forelagt ved kendelse af 23 . september 1987, for ret :

1)En aftaleforpligtelse, hvorefter en licenstager til en patenteret opfindelse uden tidsbegraensning, og saaledes ogsaa efter patentets udloeb, skal betale licensafgift, udgoer ikke i sig selv en konkurrencebegraensning af den i Traktatens artikel 85, stk . 1, omhandlede art, naar aftalen blev indgaaet, efter at patentansoegning var indgivet og umiddelbart foer patentets udstedelse .

2 ) En bestemmelse i en licensaftale, hvorefter de af aftalen omfattede produkter ikke maa fremstilles eller saelges, efter at aftalen er opsagt, rammes kun af forbuddet i Traktatens artikel 85, stk . 1, saafremt det foelger af den oekonomiske og retlige sammenhaeng, hvori aftalen er indgaaet, at denne maerkbart kan paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne .