Sag C-37/16

Minister Finansów

mod

Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Naczelny Sąd Administracyjny)

»Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – afgiftspligtige transaktioner – begrebet levering af tjenesteydelser mod vederlag – betaling af gebyrer til kollektive forvaltningsorganisationer for ophavsret eller beslægtede rettigheder som rimelig kompensation – ikke omfattet«

Sammendrag – Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 18. januar 2017

Harmonisering af afgiftslovgivningerne – det fælles merværdiafgiftssystem – afgiftspligtige transaktioner – levering af tjenesteydelser mod vederlag – begreb – betaling af gebyrer til kollektive forvaltningsorganisationer for ophavsret eller beslægtede rettigheder som rimelig kompensation – ikke omfattet

[Rådets direktiv 2006/112, som ændret ved direktiv 2010/45, art. 2, stk. 1, litra c)]

Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, som ændret ved Rådets direktiv 2010/45/EU af 13. juli 2010, skal fortolkes således, at indehaverne af reproduktionsrettighederne ikke leverer en tjenesteydelse som omhandlet i dette direktiv til producenter og importører af tomme medier og apparater til optagelse og gengivelse af værker, hvoraf kollektive forvaltningsorganisationer for ophavsret eller beslægtede rettigheder for disse rettighedshaveres regning, men i eget navn, opkræver gebyrer for salg af disse apparater og medier.

Det skal i denne forbindelse bemærkes, at det fremgår af fast retspraksis, at en tjenesteydelse kun foretages mod vederlag som omhandlet i momsdirektivet, såfremt der mellem tjenesteyderen og modtageren består et retsforhold, der vedrører en gensidig udveksling af ydelser, idet det af tjenesteyderen modtagne vederlag udgør den faktiske modværdi af den ydelse, som leveres til modtageren (jf. dom af 22.6.2016, Český rozhlas,C-11/15, EU:C:2016:470, præmis 21 og den deri nævnte retspraksis).

Domstolen har fastslået, at dette er tilfældet, såfremt der består en direkte sammenhæng mellem tjenesteydelsen og den modtagne modværdi, idet de betalte beløb udgør den faktiske modværdi af en individualiseret ydelse, som leveres inden for rammerne af et sådant retsforhold (dom af 18.7.2007, Société thermale d’Eugénie-les-Bains,C-277/05, EU:C:2007:440, præmis 19).

I det foreliggende tilfælde ses det imidlertid for det første ikke, at der består et retsforhold, der vedrører en gensidig udveksling af ydelser, mellem på den ene side indehaverne af reproduktionsrettighederne eller i givet fald den kollektive forvaltningsorganisation for sådanne rettigheder og på den anden side producenterne eller importørerne af tomme medier og apparater til optagelse og gengivelse af værker. Forpligtelsen til at betale gebyrer som de i hovedsagen omhandlede påhviler således disse producenter og importører i henhold til national ret, som ligeledes fastsætter størrelsen heraf.

Forpligtelsen for producenterne og importørerne af tomme medier og apparater til optagelse og gengivelse af værker til at betale gebyrer kan for det andet ikke betragtes som resultatet af leveringen af en ydelse, for hvilken den udgør den direkte modværdi. Det fremgår således af forelæggelsesafgørelsen, at gebyrer som de i hovedsagen omhandlede tilsigter at finansiere den rimelige kompensation til indehaverne af reproduktionsrettighederne. Den rimelige kompensation udgør imidlertid ikke den direkte modværdi for nogen ydelse, da den er forbundet med den skade, som disse rettighedshavere har lidt som følge af reproduktionen af deres beskyttede værker, som er sket uden deres tilladelse (jf. i denne retning dom af 21.10.2010, Padawan,C-467/08, EU:C:2010:620, præmis 40).

En transaktion som den i hovedsagen omhandlede kan følgelig ikke betragtes som en tjenesteydelse mod vederlag som omhandlet i momsdirektivets artikel 2, stk. 1, litra c).

(jf. præmis 25-31 og 33 samt domskonkl.)