Nærværende sag vedrører spørgsmålet, om de nationale danske bestemmelser om sundhedskontrol ved indførsel af jordnøddeprodukter fra andre medlemsstater er i overensstemmelse med fællesskabsretten. Domstolen er blevet anmodet om at tage stilling til, om de pågældende bestemmelser, ved hvilke indførslen af jordnøddeprodukter undergives systematisk sundhedskontrol, som importørerne skal betale, er i overensstemmelse med traktatens artikler 9 og 13, som indeholder forbud mod opkrævning af told og afgifter med tilsvarende virkning.

Lad mig kort gengive sagens faktiske omstændigheder. Kongeriget Danmark har ved indenrigsministeriets bekendtgørelse nr. 7 af 7. januar 1971 indført forbud mod salg eller overdragelse af jordnødder og jordnøddeprodukter, hvori aflatoksin forekommer i påviselig mængde (artikel 1). Aflatoksin er et sundhedsfarligt stof, som produceres af visse svampe, såfremt de nødvendige betingelser med hensyn til varme og fugtighed er til stede. For at håndhæve forbudet bestemmes det i den danske bekendtgørelse, at produkter af den omhandlede art fra tredjelande eller — som har relevans fra andre medlemsstater, underkastes kontrol af et privat laboratorium, som anvises af direktøren for statens levnedsmiddelinstitut (artikel 5, stk. 2). Laboratoriets omkostninger ved undersøgelse og prøveudtagning afholdes af importøren (artikel 5, stk. 3). Omkostningerne fastsættes ikke af staten, men af de pågældende laboratorier, og beløbet erlægges direkte til det enkelte laboratorium.

Ved skrivelse af 28. februar 1980 indledte Kommissionen den i EØF-traktatens artikel 169 foreskrevne procedure mod Danmark. Den meddelte herved den danske regering, at afgiften for sundhedskontrol ved indførsel af jordnødder og jordnøddeprodukter fra andre medlemsstater efter dens opfattelse er en afgift med tilsvarende virkning som told og følgelig omfattet at forbudet i traktatens artikel 9 ff. Kommissionen opfordrede derfor regeringen til inden to måneder at fremkomme med eventuelle bemærkninger hertil. Den danske regering svarede ved skrivelse af 8. juli 1980 fra Danmarks faste repræsentation ved De europæiske Fællesskaber, hvori man gjorde gældende, at afgiften for sundhedskontrol er »en intern afgift« i artikel 95's forstand, idet afgiften uden undtagelse pålægges alle varer i den samme varegruppe. Ifølge skrivelsen er de klimatiske forudsætninger for jordnøddedyrkning i Danmark ganske vist ikke til stede, men det ændrer ifølge den danske regering ikke problemstillingen. Selv om der ikke findes tilsvarende indenlandske varer, kan således også en afgift, som alene er pålagt indførte varer, ifølge Domstolens praksis anses for en intern afgift, der i overensstemmelse med traktatens bestemmelser ikke giver anledning til forskelsbehandling.

Da Kommissionen ikke kunne godtage denne argumentation, fremsatte Kommissionen en begrundet udtalelse (3. 9. 1981), hvori den fastholdt sin oprindelige opfattelse. I sin svarskrivelse (8. 12. 1981) fra Danmarks faste repræsentation fastholdt den danske regering ligeledes sin opfattelse. Kommissionen har herefter anlagt sag (26. 5. 1982) med påstand om, at kongeriget Danmark ved at opkræve en afgift for sundhedskontrol ved indførsel af jordnødder og jordnøddeprodukter fra andre medlemsstater har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til traktatens artikler 9 og 13.