Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 12. december 2013 – Umbra Packaging

(Sag C-355/13)

»Præjudiciel forelæggelse — procesreglement — artikel 53, stk. 2, og artikel 99 — besvarelsen af et præjudicielt spørgsmål, der klart kan udledes af retspraksis — åbenbart, at anmodningen skal afvises — elektroniske kommunikationsnet og ‑tjenester — direktiv 2002/20/EF (»tilladelsesdirektivet«) — artikel 3 — pålæggelse af en afgift for udstedelse af en statslig tilladelse i tilfælde af en telefonabonnementskontrakt — afgift finder ikke anvendelse i tilfælde af forudbetalt telekort — artikel 102 TEUF«

1. Tilnærmelse af lovgivningerne — elektroniske kommunikationsnet og ‑tjenester — tilladelser og rammebestemmelser — direktiv 2002/20 — mobiltelefoniabonnement — national ordning, hvorefter mobiltelefoniabonnenter pålægges afgift for udstedelse af en statslig tilladelse til at anvende mobiltelefoninettet — lovlig (Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2002/20, art. 3) (jf. præmis 17-20 og konkl.)

2. Præjudicielle spørgsmål — formaliteten — nødvendigheden af at forelægge Domstolen tilstrækkelige præciseringer med hensyn til den faktiske og retlige sammenhæng — rækkevidden af forpligtelsen på konkurrenceområdet — utilstrækkelig præcisering med hensyn til den nævnte sammenhæng — afvisning [art. 267 TEUF; Domstolens procesreglement, art. 53, stk. 2, og art. 94, litra a)] (jf. præmis 22-26, 28 og 29)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Commissione Tributaria Regionale dell’Umbria – fortolkning af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og ‑tjenester (»tilladelsesdirektivet«) (EFT L 108, s. 21) og artikel 102 TEUF – national ordning, hvorefter mobiltelefonioperatører pålægges en afgift – pålæggelse af en afgift for myndighedsgodkendelse i tilfælde af en telefonabonnementskontrakt – afgift opkræves ikke i tilfælde af forudbetalt telekort.

Konklusion

Artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og ‑tjenester (»tilladelsesdirektivet«) skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national ordning som den i hovedsagen omhandlede, der vedrører en afgift på virksomhed, der udøves inden for rammerne af en statslig koncession.

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 12. december 2013 – Umbra Packaging

(Sag C-355/13)

»Præjudiciel forelæggelse — procesreglement — artikel 53, stk. 2, og artikel 99 — besvarelsen af et præjudicielt spørgsmål, der klart kan udledes af retspraksis — åbenbart, at anmodningen skal afvises — elektroniske kommunikationsnet og ‑tjenester — direktiv 2002/20/EF (»tilladelsesdirektivet«) — artikel 3 — pålæggelse af en afgift for udstedelse af en statslig tilladelse i tilfælde af en telefonabonnementskontrakt — afgift finder ikke anvendelse i tilfælde af forudbetalt telekort — artikel 102 TEUF«

1. Tilnærmelse af lovgivningerne — elektroniske kommunikationsnet og ‑tjenester — tilladelser og rammebestemmelser — direktiv 2002/20 — mobiltelefoniabonnement — national ordning, hvorefter mobiltelefoniabonnenter pålægges afgift for udstedelse af en statslig tilladelse til at anvende mobiltelefoninettet — lovlig (Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2002/20, art. 3) (jf. præmis 17-20 og konkl.)

2. Præjudicielle spørgsmål — formaliteten — nødvendigheden af at forelægge Domstolen tilstrækkelige præciseringer med hensyn til den faktiske og retlige sammenhæng — rækkevidden af forpligtelsen på konkurrenceområdet — utilstrækkelig præcisering med hensyn til den nævnte sammenhæng — afvisning [art. 267 TEUF; Domstolens procesreglement, art. 53, stk. 2, og art. 94, litra a)] (jf. præmis 22-26, 28 og 29)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Commissione Tributaria Regionale dell’Umbria – fortolkning af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og ‑tjenester (»tilladelsesdirektivet«) (EFT L 108, s. 21) og artikel 102 TEUF – national ordning, hvorefter mobiltelefonioperatører pålægges en afgift – pålæggelse af en afgift for myndighedsgodkendelse i tilfælde af en telefonabonnementskontrakt – afgift opkræves ikke i tilfælde af forudbetalt telekort.

Konklusion

Artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og ‑tjenester (»tilladelsesdirektivet«) skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national ordning som den i hovedsagen omhandlede, der vedrører en afgift på virksomhed, der udøves inden for rammerne af en statslig koncession.