Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Statsstøtte – Kommissionens beslutning – domstolskontrol – grænser

(Art. 88 EF og 230 EF)

2. Retspleje – stævning – formkrav

[Statutten for Domstolen, art. 21 og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)]

3. Statsstøtte – traktatens bestemmelser – tidsmæssigt anvendelsesområde – en ny medlemsstats tiltrædelse af Den Europæiske Union

(Art. 87 EF og 88 EF; tiltrædelsesakten af 2003, bilag IV, punkt 3)

4. Statsstøtte – Kommissionens undersøgelse – kriteriet om den private kreditor – kompliceret økonomisk vurdering – domstolskontrol – grænser

(Art. 87, stk. 1, EF og art. 88, stk. 2, EF)

5. Statsstøtte – begreb – eftergivelse af gæld for støtte, som offentlige organer har ydet en kriseramt virksomhed

(Art. 87, stk. 1, EF)

6. Statsstøtte – Kommissionens undersøgelse – administrativ procedure – Kommissionens forpligtelse til at opfordre de berørte parter til at fremsætte deres bemærkninger – støttemodtagerens stilling

(Art. 88, stk. 2, EF)

7. Statsstøtte – forbud – undtagelser – Kommissionens skøn – mulighed for at vedtage retningslinjer

[Art. 87, stk. 3, litra c), EF; Kommissionens meddelelse 1999/C 288/02]

Sammendrag

1. Under et annullationssøgsmål skal lovligheden af den berørte retsakt bedømmes efter de faktiske og retlige omstændigheder på det tidspunkt, da retsakten blev vedtaget. I forbindelse med en beslutning om statsstøtte skal dennes retmæssighed vurderes i forhold til de oplysninger, som Kommissionen kunne råde over på det tidspunkt, da den udstedte den. En sagsøger kan således ikke gøre omstændigheder gældende for Retten, som ikke er blevet frembragt under den administrative procedure efter artikel 88 EF. Kommissionen kan heller ikke kritiseres for, at den ikke har taget eventuelle faktiske eller retlige momenter i betragtning, som kunne have været fremført for den under den administrative procedure, men som ikke er blevet det, da Kommissionen ikke er forpligtet til af egen drift at undersøge og forestille sig, hvilke forhold der kunne være blevet forelagt for den.

(jf. præmis 48-51)

2. Ifølge artikel 21, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, der i overensstemmelse med samme statuts artikel 53, stk. 1, finder anvendelse på retsforhandlinger ved Retten, og artikel 44, stk. 1, litra c), i Rettens procesreglement skal enhver stævning angive søgsmålets genstand og indeholde en kort fremstilling af søgsmålsgrundene. Såfremt et søgsmål skal kunne admitteres, er det nødvendigt, at de væsentlige faktiske og retlige omstændigheder, som søgsmålet støttes på, om end kortfattet, men dog konsekvent og forståeligt fremgår af selve stævningen.

(jf. præmis 59)

3. Ved afgørelsen af, om Kommissionen har kompetence til at undersøge en støtteforanstaltning, hvor nogle af de relevante begivenheder finder sted inden den pågældende medlemsstat tiltrådte Den Europæiske Union, er det relevante kriterium det juridisk bindende dokument, hvormed de kompetente nationale myndigheder tilkender støtte.

Med hensyn til en national myndigheds delvise afskrivning af et selskab i økonomiske vanskeligheders skattegæld i forbindelse med en kreditorordning skal der sondres mellem en beslutning om at afholde sig fra at indlede en retslig likvidationsprocedure eller en skatteinddrivelsesprocedure og en beslutning om godkendelse af et forslag til en kreditordning. Det er kun den sidstnævnte, som indebærer, at de lokale skattemyndigheder giver afkald på deres krav mod selskabet. Mens beslutningen fra en kreditor om ikke at indlede en retslig likvidationsprocedure eller en skatteinddrivelsesprocedure kun tidsmæssigt udsætter en eventuel tvangsinddrivelse af kravet, indebærer denne kreditors beslutning om at godkende et forslag til en kreditorordning, at kreditoren med forbehold af den kompetente rets godkendelse af kreditorordningen endeligt helt eller delvis giver afkald på dette krav. Med henblik på at afgøre, om Kommissionen har kompetence til at undersøge den pågældende støtteforanstaltning, skal der følgelig udelukkende tages stilling til, hvornår beslutningen fra de lokale skattemyndigheder om at godkende sagsøgerens forslag til en kreditorordning blev vedtaget.

(jf. præmis 68-72)

4. For så vidt som Kommissionens anvendelse af kriteriet om den private kreditor i en markedsøkonomi indebærer komplicerede økonomiske vurderinger, ligesom ved anvendelsen af kriteriet om den private investor i en markedsøkonomi, er den undergivet en kontrol, der er begrænset til, om procedurer og begrundelsesforskrifterne er overholdt, om de faktiske omstændigheder, på grundlag af hvilke det anfægtede valg er foretaget, er materielt rigtige, samt til, om der foreligger en åbenbar fejl ved vurderingen af de nævnte faktiske omstændigheder, eller om der er begået magtfordrejning. Selv om Kommissionen er tillagt et vidt skøn for så vidt angår økonomiske vurderinger, indebærer det dog ikke, at Unionens retsinstanser skal afholde sig fra at kontrollere Kommissionens fortolkning af oplysninger af økonomisk art. Unionens retsinstanser skal således ikke blot tage stilling til den materielle nøjagtighed af de beviser, der henvises til, oplysningernes troværdighed og sammenhæng, men ligeledes kontrollere, om disse oplysninger udgør alle de relevante oplysninger, som skal tages i betragtning i forbindelse med en vurdering af en kompleks situation, og om disse oplysninger taler til støtte for de heraf dragne konklusioner. Inden for rammerne af denne kontrol tilkommer det imidlertid ikke Unionens retsinstanser at sætte deres eget økonomiske skøn i stedet for Kommissionens.

(jf. præmis 108-110)

5. Et offentligt organ, som har indrømmet en gældsafskrivning, bør sammenlignes med en privat kreditor i en markedsøkonomi, der søger at få inddækket de beløb, som en debitor i økonomiske vanskeligheder skylder ham. Status som kreditor skal således holdes adskilt fra status som privat kreditor, som følger en global eller sektorbestemt strukturpolitik, og som lader sig lede af mere langsigtede rentabilitetsudsigter for investeret kapital.

Når en virksomhed, som står over for en væsentlig forringelse af sin økonomiske situation, foreslår en aftale eller en række aftaler om omstrukturering af dens gæld til sine kreditorer med henblik på at genoprette sin økonomiske situation og undgå afvikling, må hver enkelt kreditor træffe et valg dels med hensyn til det beløb, der bliver tilbudt ham i den foreslåede aftale, dels med hensyn til det beløb, som han forventer at kunne opnå i forbindelse med virksomhedens eventuelle afvikling. Dette valg er påvirket af en række faktorer, såsom om kravet er pantesikret, privilegeret eller simpelt, arten og omfanget af eventuel anden sikkerhed, en vurdering af mulighederne for genopretning af virksomheden og det udbytte, han vil kunne opnå ved en afvikling.

(jf. præmis 114 og 115)

6. Andre interesserede parter end den berørte medlemsstat har i proceduren for kontrol med statsstøtte alene den rolle at meddele Kommissionen alle oplysninger, som kan klarlægge forholdene for sidstnævnte med henblik på, hvad denne videre skal foretage sig. De kan derfor ikke selv forlange en kontradiktorisk drøftelse med Kommissionen, svarende til den, der tilbydes den pågældende medlemsstat.

Desuden er der ingen bestemmelser i proceduren for kontrol med statsstøtte, der giver støttemodtageren en særlig stilling blandt de berørte. I den forbindelse skal det præciseres, at proceduren for kontrol med statsstøtte ikke er en procedure, der indledes »mod« støttemodtageren eller støttemodtagerne, hvilket ville medføre, at denne eller disse sidstnævnte som sådan kunne påberåbe sig en så udstrakt ret som retten til forsvar.

I øvrigt skal retmæssigheden af den anfægtede beslutning vurderes i forhold til de oplysninger, som Kommissionen kunne råde over på det tidspunkt, da den udstedte den, og det påhviler den berørte medlemsstat, og i givet fald støttemodtagerne, at fremkomme med oplysninger, der godtgør, at støtten er forenelig med fællesmarkedet, og eventuelt at henvise til særlige omstændigheder vedrørende tilbagebetaling af den allerede udbetalte støtte i de tilfælde, hvor Kommissionen har krævet tilbagebetaling.

(jf. præmis 178-180)

7. Det fremgår af artikel 87, stk. 3, litra c), EF, at »støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«, kan anses for forenelig med fællesmarkedet. Med henblik herpå indrømmer artikel 87, stk. 3, EF Kommissionen et vidt skøn ved afgørelsen af, om en støtte kan tillades ved undtagelser fra det almindelige forbud i nævnte artikels stk. 1, når bedømmelsen i sådanne tilfælde af en statsstøttes forenelighed eller uforenelighed med fællesmarkedet rejser problemer, der indebærer hensyntagen til og vurdering af sammensatte økonomiske omstændigheder, som vil kunne ændre sig hurtigt. Det tilkommer ikke Unionens retsinstanser at sætte sin bedømmelse af de faktiske omstændigheder, særligt med hensyn til økonomiske forhold, i stedet for den, der er anlagt af den institution, der har vedtaget beslutningen. Rettens prøvelse skal i sådanne tilfælde begrænses til en kontrol af, om procedure- og begrundelsesforskrifterne er overholdt, om de faktiske omstændigheder er materielt rigtige, samt til, om der foreligger en åbenbar fejl ved vurderingen af de nævnte faktiske omstændigheder, eller om der er begået magtfordrejning.

Kommissionen kan endvidere pålægge sig selv retningslinjer for udøvelsen af sit skøn ved retsakter såsom rammebestemmelser, for så vidt som disse retsakter indeholder vejledende regler om den praksis, som denne institution vil følge, og hvis ikke de indebærer en afvigelse fra traktatbestemmelserne. For så vidt angår statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder fremgår det af punkt 31 i rammebestemmelserne af 1999, at individuel statsstøtte til kriseramte virksomheder for at kunne godkendes i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), EF skal indgå i en omstruktureringsplan, som skal være godkendt af Kommissionen. Yderligere følger det af punkt 32-40 i disse rammebestemmelser, at omstruktureringsplanen, der skal strække sig over en så kort periode som muligt, navnlig inden for et rimeligt tidsrum og på basis af en realistisk vurdering af virksomhedens fremtidige driftsvilkår skal kunne gøre virksomheden sund og rentabel på længere sigt, samtidig med, at støttebeløbet og støttens omfang begrænses til det strengt nødvendige. I henhold til punkt 43-45 i disse rammebestemmelser påhviler det desuden den berørte virksomhed at gennemføre omstruktureringsplanen fuldt ud, sådan som den blev accepteret af Kommissionen. Denne gennemførelse og forløbet af processen skal ske under Kommissionens kontrol, og der skal aflægges udførlige årlige rapporter til Kommissionen. Kommissionen er i mangel af en troværdig omstruktureringsplan berettiget til at afvise at godkende den pågældende støtte.

(jf. præmis 225-229 og 231)