ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
For det andet anførte Kommissionen i skrivelsen af 13. september 2013, hvori den meddelte sagsøgeren sin endelige afgørelse om selskabets anmodning om markedsøkonomisk behandling som svar på selskabets bemærkninger til skrivelsen af 22. august 2013, bl.a. følgende betragtninger:

»Anvendelsen af en præferentiel skattesatsordning påvirker det overskud før skat, som selskabet skal generere for at kunne være attraktiv for investorerne. Den absolutte fordel, der blev indrømmet i undersøgelsesperioden, er ikke nødvendigvis et afgørende kriterium for bedømmelsen af omfanget af fordrejningen henset til fordelens art. Denne vurdering skal tværtimod vedrøre foranstaltningens samlede virkning for selskabets økonomiske og finansielle situation i en periode.

I denne forbindelse bemærkes, at det var muligt at anvende den nedsatte skattesats (14,01%) på [sagsøgeren], eftersom [selskabet] kunne kumulere skatteordningen for højteknologiske virksomheder med en anden ordning, nemlig programmet »Two Free 3 Halve«. Den kombinerede virkning gav således en klart lavere skattesats i forhold til den normale skattesats (25%), som bl.a. kunne forfølge målet om at tiltrække kapital til nedsatte satser og således påvirke selskabets samlede økonomiske og finansielle situation.

[…]

Endelig gør De gældende, at Kommissionens bedømmelse, hvorefter skatteordningen næsten konstant kan tilpasses, er uden grundlag. Der er blevet taget behørigt hensyn til Deres argumenter om, at de to skatteordninger er tidsmæssigt begrænsede. Den omstændighed, at disse to skatteordninger ikke har en permanent karakter, kan imidlertid ikke rejse tvivl om den omstændighed […] at de havde til formål at påvirke virksomhedens økonomiske og finansielle situation.«
91

Imidlertid skal offentligheden med henblik på at kunne sikre, at de beslutninger, der træffes af de kompetente myndigheder på miljøområdet, er velbegrundede, og for at kunne deltage effektivt i beslutningsprocessen på miljøområdet have adgang til oplysninger, der gør det muligt for denne at kontrollere, om emissionerne er blevet vurderet korrekt, og skal sættes i stand til i rimeligt omfang at forstå den måde, hvorpå miljøet risikerer at blive påvirket af de nævnte emissioner. Domstolen fastslog på denne baggrund, at oplysninger, der gør det muligt for offentligheden at kontrollere, om den vurdering af faktiske og forudsigelige emissioner, på grundlag af hvilken den kompetente myndighed har godkendt det pågældende produkt eller stof, er korrekt, såvel som oplysninger vedrørende disse emissioners påvirkning af miljøet, ligeledes skulle inkluderes i begrebet oplysninger, »[der] vedrører emissioner til miljøet« (dom af 23.11.2016, Kommissionen mod Stichting Greenpeace Nederland og PAN Europe, C-673/13 P, EU:C:2016:889, præmis 80).
Rettens dom (Tredje Afdeling) af 10. november 2015 –

GSA og SGI/Parlamentet

(Sag T-321/15)

»Offentlige tjenesteydelseskontrakter — udbudsprocedure — tjenesteydelser omfattende brandbeskyttelse, assistance til personer og ekstern overvågning i og omkring Europa-Parlamentets bygninger i Bruxelles — afvisning af en tilbudsgivers bud — pligt til at fremlægge en forudgående godkendelse, der er udstedt i henhold til den nationale lovgivning — proportionalitet — ligebehandling — princip om åbenhed — fri udveksling af tjenesteydelser«

1. Den Europæiske Unions offentlige kontrakter — udbudsprocedure — forpligtelse til at overholde princippet om ligebehandling af de bydende — nødvendigt at sikre tilbud indkaldt fra så bred en kreds som muligt (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 966/2012, art. 102, stk. 1 og 2) (jf. præmis 30, 57 og 58)

2. EU-ret — principper — proportionalitet — rækkevidde (jf. præmis 32)

3. Den Europæiske Unions offentlige kontrakter — indgåelse af en aftale efter udbud — institutionernes skønsbeføjelser — domstolsprøvelse — grænser (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 966/2012; Kommissionens forordning nr. 1268/2012) (jf. præmis 33)

4. Den Europæiske Unions offentlige kontrakter — indgåelse af en aftale efter udbud — udvælgelseskriterier — kriterium vedrørende fremlæggelse af en sikkerhedsgodkendelse udstedt af den kompetente nationale myndighed i forbindelse med et udbud angående levering af brandbeskyttelses‑, assistance‑ og overvågningstjenesteydelser ved en EU-institutions bygninger — lovlig (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 966/2012, art. 102, stk.. 1; Kommissionens forordning nr. 1268/2012, art. 146, stk. 3) (jf. præmis 37-40 og 60)

5. Fri udveksling af tjenesteydelser — restriktioner — fremgangsmåder ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler — levering af brandbeskyttelses‑, assistance‑ og overvågningstjenesteydelser ved en EU-institutions bygninger — den ordregivende myndigheds krav om, at tilbudsgivere er indehavere af en sikkerhedsgodkendelse udstedt af den kompetente nationale myndighed — lovlig (art. 56 TEUF) (jf. præmis 66, 67 og 70)

Angående

Påstand om annullation af Parlamentets afgørelser, der er indeholdt i skrivelse af 12. juni 2015, hvorved Parlamentet informerede sagsøgerne om dels, at det bud, som de havde afgivet i forbindelse med det offentlige udbud EP/DGSAFE/UIB/SER/2014-014 om tjenesteydelser omfattende brandbeskyttelse, assistance til personer (område 1) og ekstern overvågning (område 2) i og omkring Europa-Parlamentets bygninger i Bruxelles (EUT 2014/S 246-433095), ikke kunne antages, dels om at den aftale, som havde været genstand for dette udbud, var blevet tildelt en anden tilbudsgiver.

Konklusion

1) Europa-Parlamentet frifindes.
7.

EF-varemærker — definition og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — separat efterprøvelse af de forskellige registreringshindringer — fortolkning af registreringshindringerne i lyset af den almene interesse, der ligger bag hver af dem — vurdering af et varemærkes fornødne særpræg ved udelukkende at foretage en analyse af varemærkets beskrivende karakter — ikke tilladt [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 63 og 64)
2.

EF-varemærker — definition og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — vurdering af risikoen for forveksling — fastlæggelse af den relevante kundekreds — kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 16 og 22)
3.

EF-varemærker — definition og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — vurdering af risikoen for forveksling — fastlæggelse af den relevante kundekreds — kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 22)
2.

EF-varemærker — definition og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — tegnet mangler fornødent særpræg — varemærke, der er sammensat af flere bestanddele — den kompetente myndigheds mulighed for at foretage en undersøgelse af hver af varemærkets bestanddele — hensyntagen til den relevante kundekreds’ helhedsindtryk af sammensætningen nødvendig [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 16)
2.

EF-varemærker — definition og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — vurdering af risikoen for forveksling — fastlæggelse af den relevante kundekreds — kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 16)
4.

retslig procedure — stævning — formkrav — kort fremstilling af søgsmålsgrundene — tilsvarende krav for argumenter, der fremføres til støtte for et anbringende — upræcis formulering af et klagepunkt — afvisning (Statutten for Domstolens, art. 21; Rettens procesreglement (1991), art. 44, stk. 1) (jf. præmis 43-46)
3.

EF-varemærker — definition og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 27-31 og 54)
RETTENS DOM (Appelafdelingen)

14. januar 2016

Ángel Coedo Suárez

mod

Rådet for Den Europæiske Union

»Appel — personalesag — tjenestemænd — disciplinære foranstaltninger — fjernelse fra tjenesten med nedsættelse af invaliditetsydelsen — frifindelse i første instans — retlig fejl — begrundelsespligt«

Angående:

Appel af dom afsagt af Retten for EU-Personalesager (Første Afdeling) den 26. marts 2015, Coedo Suárez mod Rådet (F-38/14, Sml. Pers., EU:F:2015:25), med påstand om ophævelse af denne dom.

Udfald:

Dom afsagt af Retten for EU-Personalesager (Første Afdeling) den 26. marts 2015, Coedo Suárez mod Rådet (F-38/14), ophæves, for så vidt som det andet klagepunkt i det for førsteinstansen rejste første anbringende om bedømmelsen af de formildende omstændigheder heri forkastes. Rådet frifindes i det af Ángel Coedo Suárez anlagte søgsmål for Personaleretten i sag F-38/14. Ángel Coedo Suárez betaler sagens omkostninger for Personaleretten, bærer sine egne omkostninger i appelsagen og betaler halvdelen af de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger i appelsagen. Rådet betaler halvdelen af sine egne omkostninger i appelsagen.

Sammendrag

Tjenestemænd — disciplinærordning — sanktion — formildende omstændigheder — en tjenestemands helbredstilstand — tjenestemand, som følger en lægelig behandling samtidig med, at han er arbejdsdygtig — ingen hensyntagen til helbredstilstanden ved fastsættelsen af sanktionen — ikke tilladt

(Statutten for Domstolen, bilag IX, art. 10)

På disciplinærområdet gør den blotte konstatering af, at den pågældende tjenestemand er arbejdsdygtig som følge af invaliditetsudvalgets konklusioner, det ikke muligt at afgøre, om dennes helbredstilstand og den behandling, som han følger, udgør en formildende omstændighed, som disciplinærrådet og dernæst ansættelsesmyndigheden skal tage hensyn til ved fastsættelsen af den sanktion, som skal pålægges i forbindelse med den disciplinære forfølgning, som han er genstand for.

Den omstændighed, at en tjenestemand i princippet er arbejdsdygtig, gør det nemlig ikke muligt at udelukke, at hans indsats på arbejdet kan være påvirket, bl.a. af en patologi og den behandling, som følger heraf. Denne omstændighed gør det heller ikke muligt at udelukke, at den pågældende tjenestemand kan tage sygeorlov, således at han ikke vil være til stede på arbejdet og i stand til at udføre de arbejdsopgaver, som han er tillagt.

(jf. præmis 29 og 30)
1.

EF-varemærker — afkald, fortabelse og ugyldighed — relative ugyldighedsgrunde — eksistensen af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b), og stk. 2, litra a), nr. ii), samt art. 53, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 14, 26 og 59)
4.

EF-varemærker — definition og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b), og c)] (jf. præmis 36)
3.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — figurmærke, der gengiver to parallelle striber på et par bukser [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 24 og 32)
6.

EF-varemærker — definition og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 34 og 35)
Rettens dom (Anden Afdeling) af 15. december 2015 – Shoe Branding Europe mod KHIM (parallelle striber på en badedragts ærmer)

(Sag T-63/15)

»EF-varemærker — ansøgning om varemærke, der gengiver to parallelle striber på en badedragts ærmer parallelle striber på en badedragts lange ærmer — absolut registreringshindring — mangel på fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009«

1. EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — bedømmelsen af det fornødne særpræg — kriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b), og stk. 3] (jf. points 13-15)

2. EF-varemærker — bestemmelser om sagsbehandlingen — prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder — registrering af nyt varemærke — absolutte registreringshindringer — bevisbyrde [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b), og art. 76, stk. 1] (jf. præmis 16)

3. EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — figurmærke, der gengiver to parallelle striber på en badedragts lange ærmer [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 24 og 32)

4. EF-varemærker — Harmoniseringskontorets afgørelser — ligebehandlingsprincippet — princippet om god forvaltningsskik — Harmoniseringskontorets tidligere afgørelsespraksis — legalitetsprincippet — krav om en streng og fuldstændig undersøgelse i hvert enkelt konkret tilfælde (jf. præmis 31)

Angående

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 3. december 2015 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2560/2013-5) vedrørende en ansøgning om registrering af et tegn, der udgøres af to parallelle striber på en badedragts ærmer, som EF-varemærke.

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
1.

EF-varemærker — definition og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 18-20 og 23)
4.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — risikoen for, at der antages at være en forbindelse — ældre varemærker med egenskaber, der gør det muligt at betragte dem som hørende til samme »serie« eller »familie« — betingelser [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 34 og 35)
2.

EU-varemærker — definition og erhvervelse af et EU-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — vurdering af risikoen for forveksling — fastlæggelse af den relevante kundekreds — kundekredsens opmærksomhedsniveau — farmaceutiske præparater [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 19 og 21)
Figurmærket, Mark1, der består af en kombination af farverne sort og rød, som er søgt registreret for tobaksvarer og elektroniske cigaretter samt relaterede varer i klasse 9 og 34 i Nicearrangementet, savner fornødent særpræg i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 om EU-varemærker, i det omfang dets lovprisende eller salgsfremmende betydning, der øjeblikkeligt opfattes og forstås som sådan af den relevante kundekreds, overskygger enhver angivelse af de pågældende varers handelsmæssige oprindelse, således at det nævnte varemærke ikke af den relevante kundekreds bliver husket som en oprindelsesangivelse.

I denne henseende er den omstændighed, at ordet »mark« kan have flere betydninger, ikke afgørende. Én af dets betydninger er nemlig mærke, der i forhold til de pågældende varer åbenbart og hovedsageligt har en lovprisende og salgsfremmende betydning, idet det i det væsentlige giver den relevante kundekreds idéen om »mærke nummer 1« blandt de varer, der er omfattet af ansøgningen. Når den relevante kundekreds stilles over for dette varemærke, vil den ikke have foranledning til ud over reklameudsagnet, hvorefter det ansøgte varemærke er »nummer 1«, at udlede nogen angivelse af varernes handelsmæssige oprindelse af varemærket.

Hvad angår betydningen af de figurative bestanddele har kombinationen af farverne sort for ordet og rød for tallet, den lidet usædvanlige skrifttype og størrelsesforskellen mellem ordet og tallet en så lidet egenartet karakter, at de ikke tilfører fornødent særpræg til det ansøgte varemærke i sin helhed. De pågældende bestanddele frembyder nemlig ingen aspekter, f.eks. i form af fantasifuldhed eller med hensyn til måden, hvorpå de er kombineret, der gør det muligt for varemærket at opfylde dets grundlæggende funktion med hensyn til de varer, som registreringsansøgningen vedrører.

(jf. præmis 40, 41, 43 og 44)
4.

EU-varemærker — definition og erhvervelse af et EU-varemærke — absolut registreringshindring — et tegn, der er beskrivende — dette indebærer nødvendigvis, at tegnet ikke har fornødent særpræg [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 46)
1.

EU-varemærker — definition og erhvervelse af et EU-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — vurdering af risikoen for forveksling — kriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 17-19, 23 og 64)
Rettens dom (Femte Afdeling) af 25. maj 2016 – U-R LAB mod EUIPO (THE DINING EXPERIENCE)

(Sagerne T-422/15 og T-423/15)

»EU-varemærker — ansøgning om EU-figur- og ordmærket THE DINING EXPERIENCE — absolut registreringshindring — manglende fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 — begrundelsespligt — artikel 75 i forordning nr. 207/2009«

1. EU-varemærker — bestemmelser om sagsbehandlingen — begrundelse for afgørelser — artikel 75, første punktum, i forordning nr. 207/2009 — samme rækkevidde som artikel 296 TEUF (art. 296 TEUF; Rådets forordning nr. 207/2009, art. 75, første punktum)

2. EU-varemærker — definition og erhvervelse af et EU-varemærke — absolutte registreringshindringer — separat efterprøvelse af de forskellige registreringshindringer i forhold til hver enkelt af de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af registreringsansøgningen — pligt til at begrunde afslaget på registreringsansøgningen — rækkevidde (Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, og art. 75, første punktum)

3. EU-varemærker — definition og erhvervelse af et EU-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — ordmærke, der er sammensat af flere ordbestanddele — hensyntagen til den relevante kundekreds’ helhedsindtryk af sammensætningen [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)]

4. EU-varemærker — definition og erhvervelse af et EU-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — varemærker, der udgøres af reklameslogans — fornødent særpræg — anvendelse af særlige bedømmelseskriterier — ikke tilladt [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)]

5. EU-varemærker — definition og erhvervelse af et EU-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — varemærker, der udgøres af reklameslogans — salgsfremmende udtryk med lovprisende karakter [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)]

6. EU-varemærker — definition og erhvervelse af et EU-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — figurmærket THE DINING EXPERIENCE [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)]

7. EU-varemærker — kontorets afgørelser — ligebehandlingsprincippet — princippet om god forvaltningsskik — kontorets tidligere afgørelsespraksis (Rådets forordning nr. 207/2009)

Angående

To søgsmål anlagt til prøvelse af to afgørelser truffet den 20. maj 2016 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sagerne R 2541/2014-4 og R 2542/2014-4) vedrørende ansøgning om registrering af dels figurtegnet, dels ordtegnet THE DINING EXPERIENCE som EU-varemærker.

Konklusion

1) Sagerne T-422/15 og T-423/15 forenes med henblik på dommen.

2) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
Formålet med anvendelsen af sådanne generelle formodninger er begrundet i et absolut krav om at sikre, at de pågældende procedurer fungerer korrekt, og garantere, at deres formål ikke undergraves. Anerkendelse af en generel formodning kan således være baseret på, at aktindsigten i visse procedurer er uforenelig med disse procedurers vellykkede gennemførelse og risikoen for, at de undergraves, under forudsætning af at de generelle formodninger gør det muligt at bevare integriteten af forløbet af proceduren ved at begrænse en indblanding fra tredjepart. Anvendelsen af særlige regler fastsat ved en retsakt om en proces for en EU-institution, af hensyn til hvilken de ønskede dokumenter er udarbejdet, er et af kriterierne for at begrunde anerkendelsen af en generel formodning.

Den institution, der er blevet forelagt en begæring om aktindsigt, kan i denne henseende basere sin beslutning herom på de generelle formodninger, der gælder for visse kategorier af dokumenter, da sådanne generelle betragtninger må antages også at have gyldighed for begæringer om aktindsigt i dokumenter af tilsvarende karakter.

Med henblik på fortolkningen af undtagelsen til aktindsigt i artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter må det anerkendes, at der er en generel formodning for, at aktindsigt i dokumenter fra administrative sagsakter i en undersøgelse, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), principielt er til skade for beskyttelsen af formålet med OLAF’s undersøgelsesaktiviteter. En almindelig adgang støttet på denne forordning til dokumenterne i OLAF’s sagsakter, så længe en undersøgelse foretaget af OLAF verserer, vil dermed i princippet skade afviklingen af undersøgelsen. Det samme gør sig gældende for så vidt angår undersøgelser, som lige er afsluttet af OLAF.

Den lovgivning, der finder anvendelse på OLAF, dvs. forordning nr. 883/2013 om undersøgelser, der foretages af OLAF, udelukker nemlig i princippet, at der gives aktindsigt i OLAF’s sagsakter til de personer, som er berørt heraf. Det er alene i tilfælde af, at de myndigheder, som modtager den endelig rapport, har til hensigt at vedtage retsakter, der er bebyrdende for de berørte personer, at disse myndigheder – i henhold til de proceduremæssige regler, som finder anvendelse på dem – skal give aktindsigt i OLAF’s endelige rapport med henblik på at give de berørte personer mulighed for at udøve deres ret til forsvar. Såfremt den brede offentlighed får adgang til OLAF’s sagsakter eller endelige rapporter, vil det alvorligt svække den ordning, som er indført med forordning nr. 883/2013.

(jf. præmis 33, 36 og 37)