DA Den Europæiske Unions Tidende C 227/13

Appel iværksat den 29. maj 2012 af Volkswagen AG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 21. marts 2012 i sag T-63/09 — Volkswagen AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-260/12 P)

2012/C 227/19

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Volkswagen AG (ved Rechtsanwälte H.-P. Schrammek, C. Drzymalla og S. Risthaus)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Appellanten har nedlagt følgende påstand

— Dommen, der blev afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 21. marts 2012 i sag T-63/09, ophæves i sin helhed.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellen er rettet mod den dom, der blev afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 21. marts 2012 i sag T-63/09, hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (herefter »Harmoniseringskontoret«) i en sag, der var anlagt af Volkswagen AG til prøvelse af afgørelse truffet den 9. december 2008 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 749/2007-2), vedrørende en indsigelsessag mellem Volkswagen AG og Suzuki Motor Corporation.

Appellanten har gjort følgende anbringender gældende:

— Rettergangsfejl ved tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet og forvanskning af de faktiske omstændigheder.

— Tilsidesættelse af EU-retten ved en fejlagtig anvendelse af EF-varemærkeforordningens (1) artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 2, litra a).

Retten har tilsidesat appellantens ret til kontradiktion og forvansket de faktiske omstændigheder, idet den har set bort fra appellantens redegørelse for de faktiske omstændigheder. I modsætning til hvad Retten har fastslået, har appellanten udtalt sig udførligt om den beskrivende betydning af betegnelsen SWIFT i det engelske sprog. Retten har heller ikke taget hensyn til appellantens redegørelse for de faktiske omstændigheder i stævningen vedrørende forskellene i omsætningens opfattelse af betegnelsen »GTI« i enkelte lande.

Retten har endvidere med urette forkastet appellantens redegørelse, hvorefter de tre registrerede bogstavkendetegn med bogstavet »I«, der blev angivet som eksempler på en beskrivende betydning, er blevet registreret i registeret som varemærker med fornødent særpræg. Retten har endvidere tilsidesat princippet om retten til en retfærdig rettergang, idet den har tillagt den omstændighed, at der er blevet registreret et varemærke, forskellig bevisværdi. Appellantens ret til kontradiktion er blevet tilsidesat, da Retten ikke har taget hensyn til appellantens redegørelse for den omstændighed, at betegnelsen »GTI« står alene.

Endelig har Retten forvansket de faktiske omstændigheder, idet den urigtigt har foreholdt appellanten, at denne ikke har udtalt sig tilstrækkeligt med hensyn til påberåbelsen af varemærket »GTI« for Retten. Retten har ligeledes set bort fra appellantens redegørelse vedrørende den informative værdi af beviserne, ud fra hvilke Harmoniseringskontoret har afledt den formodentlige forståelse i forbindelse med omsætningen i Sverige.

Retten har ikke anvendt EF-varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1 og 2, korrekt og har dermed tilsidesat EU-retten. En EF-varemærkeansøgning skal afslås, når der i en enkelt medlemsstat eksisterer en ældre varemærkerettighed, som vedrører et varemærke, der ligner dette til forveksling. Retten har imidlertid undersøgt »EU som helhed« og har dermed også inddraget aspekter fra lande, hvor der ikke består en sådan varemærkebeskyttelse. Dette er i strid med Domstolens praksis i sagen »Matratzen Concord« (2).

Retten har tilsidesat EU-retten, idet den har klassificeret betegnelsen »GTI« som en beskrivende angivelse af teknisk art, selv om denne betegnelse er blevet registreret som varemærke i flere medlemsstater. De centrale myndigheder har kun kompetence til at fastslå, at et varemærke har beskrivende betydning på deres eget område. Kun såfremt der indgives en anmodning om ophævelse af et varemærke, kan et EU-organ ved efterprøvelsen af risikoen for forveksling inddrage overvejelser om et nationalt varemærkes ugyldighed.

Retten har endvidere urigtigt opstillet nye kriterier for inden for den anfægtede ansøgning at efterprøve en varemærkebestanddels selvstændigt kendetegnende stilling. Endvidere har den tilsidesat EU-retten derved, at den har givet udtryk for den opfattelse, at varemærket selv ikke er tilstrækkeligt for forbrugeren til at formidle varernes forretningsmæssige oprindelse, men at forbrugeren vil gøre sig anstrengelser for at skaffe yderligere oplysninger ud over det ansøgte varemærke og navnlig vil søge efter oplysninger om producenten på varen. Endelig har Retten underkendt betingelserne for risikoen for forveksling under varemærkeserie-aspektet, idet den har benægtet en indføjelse af varemærket »SWIFT GTI« i appellantens tegnserie »Golf GTI« og »Lupo GTI«.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).

(2) Domstolens kendelse af 28.4.2004, sag C-3/03 P, Matratzen Concord, Sml. I, s. 3657.