RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS KENDELSE (Tredje Afdeling)

12. maj 2016

Zlata Chatel

mod

Rådet for Den Europæiske Union

»Personalesag — tjenestemænd — pensioner — artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten — pensionsrettigheder erhvervet i henhold til en national pensionsordning før indtræden i Unionens tjeneste — overførsel til Unionens pensionsordning — forslag om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår, som blev accepteret af den berørte og var baseret på nye almindelige gennemførelsesbestemmelser — begrebet bebyrdende retsakt — åbenbart afvisningsgrundlag — procesreglementets artikel 81«

Angående:

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF, som finder anvendelse på Euratomtraktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Zlata Chatel og Vincent Piessevaux har nedlagt påstand dels om annullation af afgørelsen truffet af Rådet for Den Europæiske Unions ansættelsesmyndighed (herefter »ansættelsesmyndigheden«) den 26. november 2013, hvorved denne myndighed i medfør af Den Europæiske Unions pensionsordning endeligt fastsatte de pensionsrettigheder, som Zlata Chatel havde optjent før sin indtræden i Unionens tjeneste, dels om annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 6. januar 2014 om endelig fastsættelse af de pensionsrettigheder, som Vincent Piessevaux havde optjent i henhold til Den Europæiske Unions pensionsordning efter overførsel af de rettigheder, som han havde optjent i henhold til de nationale pensionsordninger.

Udfald:

Sagen afvises. Hver part betaler sine egne omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemandssager – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – forslag om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår med henblik på overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder, optjent inden indtræden i Unionens tjeneste – ikke omfattet – afgørelse om anerkendelse af pensionsgivende tjenesteår vedtaget efter overførslen af den kapital, der repræsenterer de optjente pensionsrettigheder – omfattet

(Tjenestemandsvedtægten, art. 91, stk. 1, og bilag VIII, art. 11, stk. 2)

På området for overførsel af pensionsrettigheder anerkendes den pågældende person ikke nogen godskrivning af pensionsgivende tjenesteår, så længe den kapital, der repræsenterer de pensionsrettigheder, som han har optjent inden for en anden ordning, ikke er blevet overført til EU’s pensionsordning. På tidspunktet for forslaget om godskrivning af pensionsrettigheder påtager den pågældende institution sig alene at anvende artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten og de generelle gennemførelsesbestemmelser korrekt i forhold til den berørtes situation. Af et sådant engagement, der er udtrykt i et forslag til godskrivning af pensionsgivende tjenesteår, følger der således hverken en ny forpligtelse for den pågældende institution eller en deraf følgende ændring af den berørtes retlige situation, bl.a. henset til – selv når den berørte person godkender overførslen til EU’s pensionsordning af de pensionsrettigheder, som denne har optjent i en anden ordning – at den institution, der har udformet forslaget, ikke er forpligtet til, når overførslen af det kapitalbeløb, som den nationale pensionskasse har oplyst, er foretaget, automatisk at anerkende antallet af pensionsgivende tjenesteår, der er anført i det indledende forslag, på baggrund af hvilket den berørte person har bekræftet sit ønske om at lade den nævnte kapital overføre til EU’s pensionsordning. Følgelig er det i forbindelse med proceduren for overførsel af pensionsrettigheder, der er fastsat i artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten, den afgørelse, der er vedtaget af ansættelsesmyndigheden – og efter den faktiske overførsel af den kapital, der repræsenterer de pensionsrettigheder, som den berørte person har optjent før sin indtræden i Unionens tjeneste – som udgør en retsakt indeholdende et klagepunkt, der kan gøres til genstand for et søgsmål i henhold til artikel 270 TEUF og vedtægtens artikel 91, stk. 1. Derimod udgør et forslag om godskrivning af pensionsrettigheder, selv om det accepteres af den berørte, ikke en bebyrdende retsakt, der kan gøres til genstand for et søgsmål i henhold til artikel 270 TEUF og vedtægtens artikel 19, stk. 1.

(jf. præmis 31-35)

Henvisning til:

Den Europæiske Unions Ret: domme af 13. oktober 2015, Kommissionen mod Verile og Gjergji, T-104/14 P, EU:T:2015:776, præmis 50, 52, 53 og 74, Kommissionen mod Cocchi og Falcione, T-103/13 P, EU:T:2015:777, præmis 66, og Teughels mod Kommissionen, T-131/14 P, EU:T:2015:778, præmis 37, 46, 48, 49, 58 og 70