DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2010 :32 1PERSONALERETTENS KENDELSE
(Første Afdeling)
26. april 2010
Sag F-7/08 DEP
Peter Sc hönberger
mod
Europa-Parlamentet
»Retspleje — fastsættelse af sagsomkostninger«
Angående:Begæring om fastsættelse af de sagsomkostninger, der kan kr æves erstattet i h enhold til 
procesreglementets artikel 92.
Udfald: Det beløb, som s agsøgeren ka n kr æve e rstattet i s agsomkostninger, fastsættes til 
12 750  EUR.
Samm endrag
1. Retspleje — sagsomko stninger — opgørelse — udgifter, de r kan kræves e rstattet — begreb — 
nødvendige udgifter, som p arterne har afholdt
[Personalerettens procesreglement, art. 91, litra b)]
2. Retspleje — sagsomko stninger — opgørelse — omstændigheder, der tages i b etragtning
[Personalerettens procesreglement, art. 91, litra b)]
3. Retspleje — udgifter, der kan kræves erstattet — sagsomko stninger afholdt i forbindelse m ed e n sag 
om f astsættelse af sagsomko stninger
(Personalerettens procesreglement, art. 86 o g 92)
1. De udgifter, der kan kræves erstattet, er begrænset dels til de udgifter, der er afholdt me d henblik på 
sagens behandling for Personaleretten, dels til de udgifter, som var nødvendige i d enne forbindelse. Det 
påhviler endvidere sagsøgeren at godtgøre eksistensen af de udgifter, som kr æves erstattet.
(jf. præmis 23)
Henvisning til:
Retten: 8. juli 2004 , forenede sager T-7/98 DEP, T-208/98 DEP og T 109 /99 DEP, De Nicola mod EIB, Sml. Pers. I-A, 
s. 219, og II, s. 973, præmis 42
Personaleretten: 10. november 2009 , sag F-14/08 DEP, X m od Parlamentet, Sml. Pers. I-A-1, s. 425, og II-A-1, 
s. 2303 , præmis 21
2 ECLI:EU:F:2010 :32SAMM ENDR AG—SAGF-7/08DEP
SCHÖNBERGER M OD PARLAMENTET
2. Unionens retsinstanser er ikke ko mpe tente til at fastsætte de beløb, som parterne skal udrede i salær 
til deres egne ad vokater, me n de ka n fastsætte den del af disse beløb, der kan søges erstattet hos den 
part, som pålægges at betale sagens omkostninger. Unionens retsinstanser skal, idet de tager stilling til 
fastsættelsen af sagsomkostningerne, hverken tage hensyn til en national tarif for ad vokaters salærer 
eller til en eve ntuel aftale herom, indgået me llem d en berørte part og dennes repræsentanter eller 
rådgivere. Da der ikke i E U-retten findes bestemme lser om fastsættelse af sådanne honorarer, er 
Unionens retsinstanser frit stillet ved vurderingen af de foreliggende oplysninger, idet de dog skal tage 
hensyn til sagens genstand og kara kter, dens betydning efter EU-retten og dens sværhedsgrad s åvel 
som til den ar bejdsbyrde, som d e pågældende befuldmægtigede og råd givere har b året i f orbindelse 
med sagen, samt til parternes økono miske interesse i sagen.
Hvad a ngår ad vokaters rejseudgifter er det i e ndvidere i p rincippet kun de udgifter, som ad vokaterne 
har a fholdt i f orbindelse me d rejsen fra d eres kon tor og til retsmødet ve d P ersonaleretten i 
Luxembourg, der kan tages i b etragtning.
Det er imidlertid ikke u delukket, at den berørte ad vokat på det tidspunkt, h vor Personaleretten 
fastsætter datoen for retsmødet, allerede har påtaget sig en arbejdsforpligtelse i e n anden by end den, 
hvor hans kon tor er beliggende. Advokater er omfattet af retten til fri udveksling af tjenesteydelser 
inden for Unionen. De rejseudgifter, som ad vokaten m å afholde for at begive s ig til retsmødet i 
Luxembourg fra den by, hvor han udfører den ovennævnte arbejdsopgave, skal derfor også anses for 
nødvendige udgifter. Det påhviler imidlertid i e t sådant tilfælde ad vokaten at godtgøre, at han har 
varetaget en ar bejdsforpligtelse i e n anden by end den, hvor hans kon tor er beliggende, samt at han 
reelt har afholdt rejseudgifter i forbindelse me d rejsen til Luxembourg.
(jf. præmis 24, 25, 36 o g 37)
Henvisning til:
Personaleretten: X m od Parlamentet, præmis 22 o g 23.
3. Artikel 92 i P ersonalerettens procesreglementet, d er omhandler proceduren ve d tvister om 
sagsomkostninger, bestemme r til forskel fra samme r eglements artikel 86 ikke, at der træffes afgørelse 
om sagens omkostninger i d en dom eller kendelse, hvorved sagens behandling afsluttes. Hvis Unionens 
retsinstanser, når d e træffer afgørelse inden for ra mme rne af et søgsmål, der er støttet på 
procesreglementets artikel 92, vedrørende en tvist om sagsomkostninger i e n hovedsag, traf afgørelse 
om d e omkostninger, der er genstand for tvisten, og særskilt afgørelse om d e nye omkostninger, der 
er afholdt inden for ramme rne af tvisten om sagsomkostninger, kunne de i g ivet fald senere blive 
forelagt en ny tvist om de nye omkostninger. Det følger heraf, at der derfor ikke s kal træffes særskilt 
afgørelse om d e udgifter og honorarer, der er afholdt som led i e n procedure om fastsættelse af 
sagsomkostninger ved Personaleretten. Det påhviler ikke d esto mindre Unionens retsinstanser, når de 
fastsætter d e sagsomkostninger, der ka n kr æves erstattet, a t tage h ensyn t il alle sagens 
omstændigheder indtil det tidspunkt, h vor kendelsen om fastsættelse af sagsomkostningerne afsiges.
(jf. præmis 45-47)
Henvisning til:
Personaleretten: X m od Parlamentet, præmis 40 o g den deri nævnte retspraksis.