KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT

7. januar 1994

Sag T-564/93 R

André Hecq

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — foreløbige forholdsregler — udsættelse af gennemførelsen«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-1

Angående:

Begæring om foreløbige forholdsregler,

dels om udsættelse af gennemførelsen af: — Kommissionens afgørelse om at ændre tildelingen af stillingen som detacheret politisk sekretær for Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens (SFIE) — Kommissionens afgørelse, hvorved den opfordrede sagsøgeren til at genoptage sin stilling, efter at stillingen som politisk sekretær, som sagsøgeren havde haft indtil da, var tildelt en anden — Kommissionens afgørelse om at fratage SFIE det personale og de lokaler, som hidtil havde været stillet til fagforeningens rådighed i Bruxelles

dels om anordning af foreløbige forholdsregler, som sikrer, at sagsøgeren fortsætter som detacheret politisk sekretær for SFIE og beholder det personale og de lokaler, som Kommissionen havde stillet til rådighed i Bruxelles.

Udfald:

Begæringen ikke taget til følge.

Resumé af kendelse

Sagsøgeren, som er tjenestemand ved Kommissionen, blev af SFIE's Centralkomité udpeget som en af fagforeningens politiske sekretærer. Så længe han skulle fungere som fagforeningsrepræsentant, skulle han placeres sammen med sin stilling ved Generaldirektoratet for Personale og Administration med arbejdssted i Luxembourg.

Kommissionen meddelte senere OSP (organisations syndicales et professionnelles en sammenslutning af fagforeninger), herunder SFIE, at fagforeningerne fremover kun lainne udpege én defecherei politisk sekretær, og opfordrede dem til at meddele hvem de foreslog udnævnt i denne stilling.

Formanden for SFIE's sektion ved Kommissionen i Luxembourg bekræftede over for Kommissionen, at Trentels havde fået tildelt stillingen som detacheret politisk sekretær. Herefter opfordrede Kommissionen sagsøgeren til at genoptage sin stilling ved GD XIII.

Formanden for SFIE's Centralkomité, som bestred den nye fremgangsmåde der følges ved udpegelse af de politiske sekretærer, meddelte Kommissionen, at Hecq var udpeget som sekretær, men Kommissionen besluttede dog at henføre stillingen som detacheret politisk sekretær til sektionen i Luxembourg, hvorved den blev tildelt Trentels.

Senere meddelte SFIE Kommissionen, at fagforeningens Centralkomité havde besluttet at udpege Hecq som politisk sekretær, og at denne skulle detacheres fra Bruxelles.

Kommissionen opfordrede derpå SFIE til at træffe alle de nødvendige foranstaltninger til at rømme de lokaler, som foreningen benyttede i Bruxelles.

Medlemmerne af SFIE's sektion i Luxembourg vedtog på en ekstraordinær generalforsamling at oprette en ny fagforening. Efter en skrivelse fra formanden for SFIE's Centralkomité, som meddelte Kommissionen, at medlemmerne af den nye fagforening, herunder Trentels, ikke længere havde beføjelse til at udtale sig på SFIE's vegne besluttede Kommissionen øjeblikkeligt at bringe Trentels' midlertidige tjeneste som repræsentant for SFIE til ophør, på ny at placere ham i den stilling, han havde før, og samme dag at informere formanden for SFIE's Centralkomité herom.

Begæringen om at udsætte gennemførelsen

Rettens præsident bemærkede, at det fremgik af begæringen om foreløbige forholdsregler, at der med begæringen i det væsentlige tilstræbtes en udsættelse af de tre afgørelser, som hovedsagen vedrører (kendelsens grund 25).

1. Begæringen om at udsætte gennemførelsen af afgørelsen om at tildele Trentels stillingen som detacheret politisk sekretær for SFIE

Herom fastslog Rettens præsident, at det var ufornødent at træffe afgørelse om den begærede udsættelse, idet den var blevet uden genstand, efter at Kommissionen øjeblikkeligt havde bragt Trentels' midlertidige tjeneste i anden stilling til ophør (grund 26 og 27).

2 Begæringen om at udsætte gennemførelsen af afgørelsen, hvorved sagsøgeren opfordredes til at genoptage arbejdet i sin tidligere stilling og afgørelsen ornat fratage SFIE det personale og de lokaler, som var stillet til dets rådighed i Bruxelles

Rettens præsident bemærkede, at spørgsmålet om, hvorvidt en begæring om foreløbige forholdsregler i henhold til artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement er uopsættelig, skal vurderes på baggrund af nødvendigheden af, at der træffes en foreløbig afgørelse for at undgå, at den begærende part udsættes for et alvorligt og uopretteligt tab. Det påhviler den begærende part at føre bevis for, at vedkommende ikke kan afvente afgørelsen i hovedsagen uden at lide et tab, som vil have alvorlige og uoprettelige følger.

Sagsøgerens anbringender fandtes imidlertid vage og hypotetiske, idet han ikke havde fremlagt noget bevis for, at han ville lide et alvorligt og uopretteligt tab, ligesom han i det væsentlige havde indskrænket sig til at gøre gældende, at det kunne medføre uoprettelig skade for hans ikke-økonomiske interesser og hans fremtidsperspektiver som tjenestemand og fagforeningsrepræsentant, hvis ikke der blev truffet foreløbige forholdsregler.

Rettens præsident fastslog, at de nødvendige betingelser for at træffe de begærede forholdsregler ikke var opfyldt, da de anførte omstændigheder ikke kunne anses for en nødvendig eller endog sandsynlig følge af de anfægtede afgørelsers gennemførelse, men blot var omstændigheder, som ville kunne medføre et fremtidigt tab, der dog både var usikkert og uforudseeligt, ligesom dets uoprettelige karakter ikke var påvist. Herefter afslog Rettens præsident at tage begæringen om foreløbige forholdsregler til følge (grund 28-33).

Henvisning til: Rettens dom af 13. maj 1993, sag T-24/93 R, CMBT mod Kommissionen, Sml. II, s. 543, præmis 34, og af 30. november 1993, sag T-549/93 R, D. mod Kommissionen Sml II, s. 1347, præmis 42.

Konklusion:

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.