ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Præjudicielle spørgsmål – besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis – anvendelse af procesreglementets artikel 104, stk. 3 (Domstolens procesreglement, art. 104, stk. 3) (jf. præmis 20)

2. Beskyttelse af den offentlige sundhed – foderblandinger – direktiv 2002/2 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 178/2002, art. 8 og 16; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/2, art. 1, stk. 4) (jf. præmis 45 og domskonkl. 1)

3. Beskyttelse af den offentlige sundhed – foderblandinger – direktiv 2002/2 [art. 233 EF og 234 EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/2, art. 1, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 63 og domskonkl. 2)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Consiglio di Stato – virkningen af Domstolens dom i de forenede sager C-453/03, C-11/04, C-12/04 og C-194/04 (ABNA m.fl.), hvorved det blev fastslået, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/2/EF af 28. januar 2002 om ændring af Rådets direktiv 79/373/EØF om handel med foderblandinger og om ophævelse af Kommissionens direktiv 91/357/EØF (EFT L 63, s. 23) var delvis ugyldigt – institutionernes forpligtelse til at vedtage en ny retsakt.

Afgørelse

Konklusion

1) Artikel 1, nr. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/2/EF af 28. januar 2002 om ændring af Rådets direktiv 79/373/EØF om handel med foderblandinger og om ophævelse af Kommissionens direktiv 91/357/EØF, der fastsætter forpligtelsen til på etiketten til foderblandinger at anføre vægtprocenter for de i foderet anvendte fodermidler med en tolerance på ± 15% af den angivne værdi for så vidt angår disse procenter, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er i strid med artikel 8 og 16 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed, der bl.a. har til formål at forhindre, at mærkning af og præsentationsmåder for foderstoffer vildleder forbrugeren.

2) Eftersom artikel 1, stk. 1, litra b), i direktiv 2002/2 fastsatte en selvstændig forpligtelse uden forbindelse til de forpligtelser, der er fastsat i direktivets øvrige bestemmelser, har den omstændighed, at Domstolen ved dom af 6. december 2005, ABNA m.fl. (forenede sager C-453/03, C-11/04, C-12/04 og C-194/04), erklærede den pågældende bestemmelse ugyldig, ikke skabt et retligt tomrum eller en manglende sammenhæng, der gør det nødvendigt for fællesskabsinstitutionerne at vedtage materielle ændringer af direktiv 2002/2.

Under alle omstændigheder følger ugyldigheden af en fællesskabsretlig bestemmelse direkte af den dom, hvorved Domstolen fastslår den, og det påhviler såvel medlemsstaternes myndigheder som retter at drage konsekvenserne heraf i deres nationale retsorden.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Præjudicielle spørgsmål – besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis – anvendelse af procesreglementets artikel 104, stk. 3 (Domstolens procesreglement, art. 104, stk. 3) (jf. præmis 9 og 10)

2. Fri bevægelighed for personer – etableringsfrihed – traktatens bestemmelser – anvendelsesområde (art. 43 EF og 56 EF) (jf. præmis 14, 16, 18 og 19 samt domskonkl.)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Bundesfinanzhof – fortolkning af artikel 56 EF, artikel 57, stk. 1, EF og artikel 58 EF – fradrag for underskud, der hidrører fra et fast driftssted i et tredjeland, i et hjemmehørende selskabs skattepligtige fortjeneste – afvisning af fradragsret under henvisning til en bilateral overenskomst, der er indgået mellem de to stater til undgåelse af dobbeltbeskatning.

Afgørelse

Konklusion

En national beskatningsordning, hvorefter et selskab, der har hjemsted i en medlemsstat, ved opgørelsen af sit resultat ikke kan fradrage underskud, der hidrører fra et fast driftssted, der er beliggende i et tredjeland, påvirker overvejende udøvelsen af etableringsfriheden som omhandlet i artikel 43 EF til 48 EF. Disse bestemmelser kan ikke påberåbes i en situation vedrørende et sådant driftssted, der er beliggende i et tredjeland.
I-B-2  - 23Domstolens kendelse  
(Syvende Afdeling)
25. oktober 2007
Sag C-495/06 P
Bart Nijs
mod
Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber
»Appel — forfremmelse — forfremmelsesår 2003 — bedømmelsesrapport — 
stadfæstelse af bedømmelsesrapport — afgørelse om at forfremme  
en anden tjenestemand til lønklassen som oversætter-revisor —  
erstatningssøgsmål — åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages  
til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«
Fuldstændig gengivelse på fransk  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . II-B-2 - 211
Angående:  Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) 
den 3.  oktober 2006, Nijs mod Revisionsretten (sag  T-171/05,  
Sml. P
ers. I-A-2, s. 195, og II-A-2, s. 999), hvorved Retten — for 
så vidt som Bart Nijs støttede sin påstand på andre anbringender 
end manglende begrundelse — frifandt Kommissionen, dels 
for påstanden om annullation af afgørelsen om stadfæstelse af sagsøgerens bedømmelsesrapport for bedømmelsesåret 2003, af den afgørelse, hvorved han tillagdes points for fortjeneste for forfremmelsesåret 2003, og af afgørelsen om ikke at forfremme 
ham i 2004 samt af afgørelsen, hvorved klagerne over disse 
afgørelser blev afvist, dels for påstanden om erstatning.
I-B-2  - 24SAMMENDRAG — SAG C-495/06 P
Udfald:  Appellen forkastes. Bart Nijs betaler sagens omkostninger.
Sammendrag
1. Appel  — anbringender  — urigtig vurdering af fakta  — afvisning  — Domstolens 
efterprøvelse af bevisbedømmelsen  — udelukket, medmindre der foreligger urigtig 
gen
givelse
(
Art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1)
2. Appel — anbringender — anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten 
påberåbte — afvisning
[
Art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, 
stk. 1, litra c)]
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

De Europæiske Fællesskabers egne indtægter – medlemsstaternes godtgørelse og tilrådighedsstillelse (art. 10 EF og 226 EF; Rådets forordning nr. 1150/2000) (jf. præmis 34, 36, 38-40, 42 og 43)

2. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – akter, der har bindende retsvirkninger (art. 230 EF; Rådets forordning nr. 1150/2000) (jf. præmis 36, 45, 54, 59 og 60)

Sagens genstand

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 5. september 2006, Finland mod Kommissionen (sag T-350/05), hvorved Retten afviste et annullationssøgsmål til prøvelse af Kommissionens afgørelse af 8. juli 2005, hvorved den afslog at indlede forhandlinger med Republikken Finland vedrørende tilbagebetaling med forbehold af den told af forsvarsmateriel, som Kommissionen havde rejst krav om inden for rammerne af en traktatbrudsprocedure – retsakter, der kan være genstand for søgsmål.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Republikken Finland betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 32)

2. Appel – anbringender – Domstolens kontrol med vurderingen af fakta og beviselementer – udelukket, medmindre der foreligger urigtig gengivelse (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 34)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 11. juli 2006 i sag T-247/03, Miguel Torres mod KHIM og Bodegas Muga, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 7. april 2003 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 998/2001-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Miguel Torres SA og Bogedas Muga SA.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Miguel Torres SA betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker

–

definition på og erhvervelse af et EF-varemærke

–

relative registreringshindringer

–

indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 18-21)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 15. marts 2006 i sag T-35/04, Athinaïki Oikogeniako Artopoiia mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i en sag indledt af ansøgeren om figurmærket »FERRÓ« for varer i klasse 29, 30 og 42, hvori der var nedlagt påstand om annullation af afgørelse R 460/2002-1 truffet den 1. december 2003 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) vedrørende afslag på en klage over Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne delvist afslog at registrere nævnte varemærke i en indsigelsessag rejst af indehaveren af det nationale ordmærke »FERRERO« for varer i klasse 5, 29, 30, 32 og 33.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Athinaïki Oikogeniako Artopoiia AVEE betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne – klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter – direktiv 89/665

(Rådets direktiv 89/665, art. 1)

Sammendrag

Artikel 1 i direktiv 89/665 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter, som ændret ved direktiv 92/50, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en klage over en beslutning om tildeling af en offentlig kontrakt ifølge national ret kan indgives individuelt af et enkelt af medlemmerne af et konsortium, som ikke er en juridisk person, og som i denne egenskab har deltaget i en procedure om tildeling af denne offentlige kontrakt uden at få tilslag.

(jf. præmis 31 og konkl.)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Internationale aftaler – Fællesskabets aftaler – direkte virkning – betingelser – artikel 2, stk. 1, artikel 3, stk. 1, og artikel 6 i associeringsaftalen EØF-Tyrkiet og præamblen i tillægsprotokollen (associeringsaftalen EØF-Tyrkiet, art. 2, stk. 1, art. 3, stk. 1, og art. 6; tillægsprotokollen til associeringsaftalen EØF-Tyrkiet) (jf. præmis 36-40)

2. Appel – anbringender – manglende fastlæggelse af den påberåbte retlige fejl – afvisning [art. 225 EF; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 46, 52, 56, 57 og 64)

3. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – retsstridighed (art. 226 EF og 288, stk. 2, EF) (jf. præmis 48)

4. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – årsagsforbindelse (art. 288, stk. 2, EF) (jf. præmis 61)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 30. marts 2006 i sag T-367/03, Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AS mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvorved Retten frifandt Rådet og Kommissionen i et erstatningssøgsmål, hvori der var nedlagt påstand om erstatning for skade, som sagsøgeren hævder at have lidt som følge af, at de pågældende institutioner ikke har overholdt deres forpligtelser i henhold til bestemmelserne vedrørende en toldunion mellem Den Europæiske Union og Tyrkiet, navnlig forpligtelsen til at yde økonomisk støtte som kompensation for toldunionens negative indvirkning på den tyrkiske økonomi.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 46)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 55 og 56)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 8. december 2005, Castellblanch SA mod KHIM (sag T-29/04), hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i en sag anlagt af ansøgeren om figurmærket »CRISTAL CASTELLBLANCH« for varer i klasse 33, med påstand om annullation af afgørelse R 0037/2000-2, truffet den 17. november 2003 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret, vedrørende afslag på en klage over Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne afslog at registrere det nævnte mærke i en indsigelsessag rejst af indehaveren af de nationale og internationale ordmærker, der indeholder ordet »CRISTAL«, for varer i klasse 33.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Castellblanch SA betaler sagens omkostninger.
I-B-2  - 5DOMSTOLENS KENDELSE (Femte Afdeling)
8. marts 2007
Sag C-237/06 P
Guido Strack
mod
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
»Appel — personalesag — afgørelse fra OLAF om at indstille 
efterforskningen — en tjenestemands anmeldelse af svigagtige forhold — den 
pågældende tjenestemands søgsmålskompetence«
Fuldstændig gengivelse på tysk  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . II-B-2 - 43
Angående:  Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) 
den 22. marts 2006, Strack mod Kommissionen (sag T-4/05, Sml. 
P
ers. I-A-2, s. 83, og II-A-2, s. 361), hvorved Retten afviste et 
søgsmål, der vedrørte dels en påstand om annullation af OLAF’s 
afgørelse om at indstille den efterforskning, som var iværksat 
som følge af sagsøgerens anmeldelse af svigagtige forhold, og af den afsluttende undersøgelsesrapport, dels en påstand om genoptagelse af nævnte efterforskning og udarbejdelse af en ny afsluttende undersøgelsesrapport — afgørelser, der kan 
være genstand for en appel — begrebet »akt, der indeholder et 
klagepunkt« i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber — forpligtelse til at henvise sagen til Retten for EU-
Personalesager.
U
dfald:  Appellen forkastes. Guido Strack betaler sagens omkostninger.
I-B-2  - 6SAMMENDRAG — SAG C-237/06 P
Sammendrag
Tjenestemænd — søgsmål — akt, der indeholder et klagepunkt — begreb — afgørelse truffet 
af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) om at indstille en efterforskning
(Tjenestemandsvedtægten, art.  22a, 22b, 90 og  91; Europa-Parlamentets og Rådets 
forordning nr. 1073/1999)
Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 27. februar 2007 – Kommissionen mod Italien

(sag C‑503/06 R)

»Særlige rettergangsformer – begæring om udsættelse af gennemførelse og om anordning af foreløbige forholdsregler – afgørelse truffet uden at høre den anden part – ufornødent at træffe afgørelse«

Særlige rettergangsformer – foreløbige forholdsregler – påstand om, at det pålægges en medlemsstat at udsætte anvendelsen af en regional lov, der tillader, at ordningen med beskyttelse af vilde fugle i henhold til direktiv 79/409 fraviges – påstandens genstand bortfaldet – ufornødent at træffe afgørelse (art. 243 EF) (jf. præmis 12)

Angående

Traktatbrud – regionen Liguriens vedtagelse og anvendelse af en lovgivning om tilladelse til at fravige ordningen med beskyttelse af vilde fugle uden at overholde de betingelser, der er fastsat i artikel 9 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (EFT L 103, s. 1).

Konklusion

Det er ufornødent at træffe afgørelse om opretholdelse af den udsættelse af regionen Liguriens lov nr. 36 af 31. oktober 2006, der gennemfører undtagelsen i artikel 9, stk. 1, litra a), tredje led, i direktiv 79/409/EØF om beskyttelse af vilde fugle, for jagtåret 2006/07, der er anordnet ved kendelse af 19. december 2006, Kommissionen mod Italien (sag C-503/06 R).
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 19. januar 2007 – Carrefour-Marinopoulos mod Nomarchiaki Aftodioikisi Tripolis

(sag C‑126/06)

»Frie varebevægelser – artikel 28 EF – kvantitative restriktioner – foranstaltninger med tilsvarende virkning – markedsføring af frosne bageriprodukter«

Frie varebevægelser – kvantitative restriktioner – foranstaltninger med tilsvarende virkning (art. 28 EF) (jf. præmis 15 og domskonkl.)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Dioikitiko Protodikeio Tripolis – fortolkning af artikel 28 EF – salg af forbagte bageriprodukter (»bake-off«-produkter) – krav om forudgående tilladelse.

Konklusion

Artikel 28 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en national retsforskrift, som underkaster salg af »bake-off«-produkter de samme krav, som finder anvendelse på den samlede fremstillings- og afsætningsproces for brød og traditionelle bageriprodukter.
Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 30. november 2005, Autosalone Ispra mod Kommissionen (sag T-250/02), hvorved Retten ikke tog en påstand til følge om, at Fællesskabet var ansvarligt for det tab, sagsøgeren angiveligt havde lidt som følge af, at en spildevandskollektor, hvis drift og vedligeholdelse påhviler Det Fælles Forskningscenter i Ispra, løb over – tilsidesættelse af procesreglerne vedrørende bevisbyrden.
Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 23. november 2005 i sag T-396/04, Soffass SpA mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål anlagt af ansøgeren om figurmærket »NICKY« for varer i klasse 15 til prøvelse af afgørelse R 699/2003-1 truffet den 16. juli 2004 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret vedrørende annullation af Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne forkastede den indsigelse, der var blevet rejst af indehaveren af de nationale figurmærker »NOKY« og »noky« for varer i klasse 16.
Appel iværksat til prøvelse af kendelse afsagt den 26. oktober 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling), Ouariachi mod Kommissionen (sag T-124/04), hvorved Retten frifandt sagsøgte for en påstand om erstatning for det tab, sagsøgeren skulle have lidt som følge af de formodede ulovlige handlinger begået af en ansat ved Kommissionens delegation i Khartoum (Sudan).
Sag C-525/06

De Nationale Loterij NV

mod

Customer Service Agency BVBA

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af rechtbank van koophandel te Hasselt)

»Appel iværksat til prøvelse af dom om anmodning om præjudiciel afgørelse — appelretten træffer selv afgørelse i hovedsagen — ufornødent at træffe afgørelse«

Domstolens kendelse (Anden Afdeling) af 24. marts 2009 I ‐ 2199

Sammendrag af kendelse

Præjudicielle spørgsmål – Domstolens kompetence – præjudicielt spørgsmål omgjort af en appelret, som selv har truffet afgørelse i tvisten mellem parterne i hovedsagen – ingen verserende tvist ved den forelæggende ret – ufornødent at træffe afgørelse

(Art. 234 EF)

Begrundelsen for ordningen med præjudiciel forelæggelse er ikke, at der skal afgives responsa vedrørende generelle eller hypotetiske spørgsmål, men at der skal foreligge et behov med henblik på selve afgørelsen af en retstvist. Det er derfor ikke nødvendigt, at Domstolen besvarer en anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af en forelæggende ret, for så vidt som beslutningen om at forelægge et sådant spørgsmål er blevet omgjort af en appelret, som selv har afgjort tvisten mellem parterne i hovedsagen og dermed har taget ansvaret for at sikre overholdelsen af fællesskabsretten, og der på grund af appellen ikke længere verserer nogen tvist ved den forelæggende ret.

Det er ufornødent at besvare en sådan anmodning om præjudiciel afgørelse, selv om der ikke er foretaget nogen tilbagekaldelse af den pågældende anmodning af den forelæggende ret, som det principielt tilkommer at drage konsekvenserne af en afgørelse truffet efter appel af afgørelsen om at foretage præjudiciel forelæggelse og særligt at fastslå, om den præjudicielle forelæggelse skal opretholdes, eller om den skal ændres eller trækkes tilbage.

(jf. præmis 8-11 og konkl.)
1)

Gennemgangen af det første spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 24, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker, artikel 27, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2038/1999 af 13. september 1999 om den fælles markedsordning for sukker, artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2073/2000 af 29. september 2000 om nedsættelse i sukkersektoren for produktionsåret 2000/01 af garantimængden inden for ordningen med produktionskvoter og de forventede maksimale forsyningsbehov for raffineringsindustrien inden for præferenceimportordningerne, artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni 2001 om den fælles markedsordning for sukker, artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1745/2002 af 30. september 2002 om nedsættelse i sukkersektoren for produktionsåret 2002/03 af garantimængden inden for ordningen med produktionskvoter og de forventede maksimale forsyningsbehov for raffineringsindustrien inden for præferenceimportordningerne og artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1739/2003 af 30. september 2003 om nedsættelse i sukkersektoren for produktionsåret 2003/04 af garantimængden i forbindelse med produktionskvoter og de forventede maksimale forsyningsbehov for raffineringsindustrien i forbindelse med præferenceimport.
Gennemgangen af Kommissionens forordning (EF) nr. 2267/2000 af 12. oktober 2000 om fastsættelse for produktionsåret 1999/2000 af produktionsafgifterne og koefficienten for beregning af tillægsafgiften for sukker, Kommissionens forordning (EF) nr. 1993/2001 af 11. oktober 2001 om fastsættelse for produktionsåret 2000/01 af produktionsafgifterne for sukker og Kommissionens forordning (EF) nr. 1837/2002 af 15. oktober 2002 om fastsættelse for produktionsåret 2001/02 af produktionsafgifterne og koefficienten for tillægsafgiften for sukker har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden heraf.

Kommissionens forordning (EF) nr. 1762/2003 af 7. oktober 2003 om fastsættelse for produktionsåret 2002/03 af produktionsafgifterne for sukker og Kommissionens forordning (EF) nr. 1775/2004 af 14. oktober 2004 om fastsættelse for produktionsåret 2003/04 af produktionsafgifterne i sukkersektoren er ugyldige.