Forenede sager C-458/14 og C-67/15

Promoimpresa Srl

mod

Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro

og

Regione Lombardia

og

Mario Melis m.fl.

mod

Comune di Loiri Porto San Paolo

og

Provincia di Olbia Tempio

(anmodninger om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia og Tribunale amministrativo regionale per la Sardegna)

»Præjudiciel forelæggelse — offentlige udbud og etableringsfrihed — artikel 49 TEUF — direktiv 2006/123/EF — artikel 12 — koncessioner til statsejede maritime, sø- og flodarealer af økonomisk betydning — automatisk forlængelse — ingen afholdelse af udbudsprocedure«

Sammendrag – Domstolens dom (Femte Afdeling) af 14. juli 2016

Præjudicielle spørgsmål – formaliteten – nødvendigheden af at forelægge Domstolen tilstrækkelige præciseringer med hensyn til den faktiske og retlige sammenhæng – tilstedeværelsen af en eventuel grænseoverskridende interesse – tilstedeværelsen af elementer, der giver mulighed for et hensigtsmæssigt svar

Etableringsfrihed – offentlige udbud – koncessioner, som ikke er omfattet af direktiverne om om offentlige indkøb, men som frembyder en klar grænseoverskridende interesse – den ordregivende myndigheds forpligtelse til at overholde traktatens grundlæggende regler – national ordning, som fastsætter automatisk forlængelse af koncessioner til offentlige områder, uden at der foreligger gennemsigtighed – ikke tilladt – tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet

Etableringsfrihed – fri udveksling af tjenesteydelser – tjenesteydelser i det indre marked – direktiv 2006/123 – tilladelsesordning – pligt til at gennemføre en udvælgelsesprocedure i tilfælde af, at flere kandidater har ansøgt om tilladelsen – national ordning, som fastsætter automatisk forlængelse af eksisterende tilladelser til kyst- og søområder til turist- og rekreationsaktiviteter uden nogen udvælgelsesprocedure – ikke tilladt

Præjudicielle spørgsmål – Domstolens kompetence – grænser – spørgsmål, som er klart uden relevans, hypotetiske spørgsmål forelagt i en sammenhæng, der udelukker et hensigtsmæssigt svar, og spørgsmål, der ikke har forbindelse med genstanden for tvisten i hovedsagen – foreligger ikke – formaliteten

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 28 og 29)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 30)

For så vidt som bestemmelserne vedrørende tilladelsesordninger i direktiv 2006/123 om tjenesteydelser i det indre marked i henhold til 57. betragtning til direktivet ikke berører kompetente myndigheders indgåelse af kontrakter om udførelse af en bestemt tjenesteydelse, som er omfattet af bestemmelserne om offentlige indkøb, kan disse bestemmelser ikke finde anvendelse på koncessionskontrakter om offentlige tjenesteydelser, som bl.a. kan være omfattet af direktiv 2014/23 om tildeling af koncessionskontrakter. (jf. præmis 44 og 45)

En koncessionskontrakt om tjenesteydelser som omhandlet i direktiv 2014/23 om tildeling af koncessionskontrakter er bl.a. karakteriseret ved en situation, hvori retten til at udnytte en bestemt tjenesteydelse overføres af en ordregiver til en koncessionshaver, som inden for rammerne af den indgåede kontrakt råder over en vis økonomisk frihed til at fastsætte betingelserne for udnyttelsen af retten, og som ligeledes er væsentligt udsat for de risici, der følger af udnyttelsen. For så vidt angår koncessioner, der ikke vedrører en tjenesteydelse, som er fastsat af den ordregivende enhed, men en tilladelse til at udøve erhvervsvirksomhed på et statsejet område, kan det i denne henseende heraf udledes, at disse ikke er omfattet af kategorien koncessionskontrakter om tjenesteydelser. (jf. præmis 46 og 47)

Artikel 12, stk. 1 og 2, i direktiv 2006/123 om tjenesteydelser i det indre marked skal fortolkes således, at den er til hinder for en national foranstaltning, der fastsætter automatisk forlængelse af eksisterende tilladelser til kyst- og søområder til turist- og rekreationsaktiviteter uden nogen procedure for udvælgelse mellem potentielle ansøgere. Selv om artikel 12, stk. 3, i direktiv 2006/123 udtrykkeligt fastsætter, at medlemsstaterne kan tage hensyn til betragtninger, der er knyttet til tvingende almene hensyn i forbindelse med fastlæggelsen af reglerne for udvælgelsesproceduren, er det forhold, at der kan tages hensyn til disse betragtninger, imidlertid kun fastsat for så vidt angår fastlæggelsen af reglerne for proceduren for udvælgelse af potentielle ansøgere og med forbehold af bl.a. direktivets artikel 12, stk. 1. Direktivets artikel 12, stk. 3, kan derfor ikke fortolkes således, at den kan begrunde en automatisk forlængelse af tilladelser, selv om den i artikel 12, stk. 1, omhandlede udvælgelsesprocedure ikke har været anvendt ved den oprindelige udstedelse af disse tilladelser. (jf. præmis 53, -55 og 57 samt domskonkl. 1)

Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, der gør en automatisk forlængelse af eksisterende koncessioner til offentlige områder til turist- og rekreationsaktiviteter mulig, for så vidt som disse koncessioner frembyder en klar grænseoverskridende interesse. De offentlige myndigheder er således, når de påtænker at tildele en koncession, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiverne vedrørende de forskellige kategorier af offentlige kontrakter, forpligtet til at overholde traktatens grundlæggende regler i almindelighed og princippet om forbud mod forskelsbehandling i særdeleshed. Nærmere bestemt gælder, at for så vidt som en sådan koncession frembyder en klar grænseoverskridende interesse, udgør tildelingen af denne, hvis der ikke er nogen som helst gennemsigtighed, til en virksomhed beliggende i den medlemsstat, som den ordregivende myndighed hører under, en forskelsbehandling af virksomheder, som kan være interesseret i koncessionen, og som er beliggende i en anden medlemsstat. En sådan forskelsbehandling er i princippet forbudt i henhold til artikel 49 TEUF. (jf. præmis 64, 65 og 74 samt domskonkl. 2)