Sag C-83/11

Secretary of State for the Home Department

mod

Muhammad Sazzadur Rahman m.fl.

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber))

»Direktiv 2004/38/EF — unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område — artikel 3, stk. 2 — forpligtelse til i overensstemmelse med den nationale lovgivning at lette indrejse og ophold for »alle andre familiemedlemmer«, som forsørges af en unionsborger«

Sammendrag – Domstolens dom (Store Afdeling) af 5. september 2012

Unionsborgerskab – retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område – direktiv 2004/38 – berettigede – andre familiemedlemmer til en unionsborger, som er tredjelandsstatsborgere, og som ikke er omfattet af definitionen i direktivets artikel 2, nr. 2) – udstedelse af et opholdskort – de betingelser, som medlemsstaterne kan opstille – afhængighed, som er fortsat i værtsmedlemsstaten – spørgsmål ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde

Unionsborgerskab – retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område – direktiv 2004/38 – berettigede – andre familiemedlemmer til en unionsborger, som er tredjelandsstatsborgere, og som ikke er omfattet af definitionen i direktivets artikel 2, nr. 2) – familiemedlem, som forsørges af unionsborgeren – bedømmelseskriterier – mulighed for at fastsætte særlige betingelser vedrørende arten og varigheden af afhængighedsforholdet – grænser

Unionsborgerskab – retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område – direktiv 2004/38 – berettigede – andre familiemedlemmer til en unionsborger, som er tredjelandsstatsborgere, og som ikke er omfattet af definitionen i direktivets artikel 2, nr. 2) – familiemedlem, som forsørges af unionsborgeren i det land, den pågældende ankommer fra – begrebet »det land, de ankommer fra« – vurdering af afhængigheden på tidspunktet for ansøgningen

Unionsborgerskab – retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område – direktiv 2004/38 – berettigede – andre familiemedlemmer til en unionsborger, som er tredjelandsstatsborgere, og som ikke er omfattet af definitionen i direktivets artikel 2, nr. 2) – medlemsstaternes forpligtelse til at lette disse statsborgeres indrejse og ophold – de berettigede personers ret til direkte at påberåbe sig denne bestemmelse for en national ret – grænser

Unionsborgerskab – retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område – direktiv 2004/38 – berettigede – andre familiemedlemmer til en unionsborger, som er tredjelandsstatsborgere, og som ikke er omfattet af definitionen i direktivets artikel 2, nr. 2) – medlemsstaternes forpligtelse til at lette disse statsborgeres indrejse og ophold – rækkevidde – medlemsstaternes skøn – grænser

Artikel 3, stk. 2, i direktiv 2004/38 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område skal fortolkes således, at medlemsstaterne ikke er forpligtet til at efterkomme enhver ansøgning om indrejse eller ophold, der indgives af familiemedlemmer til en unionsborger, som ikke er omfattet af definitionen i nævnte direktivs artikel 2, nr. 2), selv om de i overensstemmelse med direktivets artikel 10, stk. 2, godtgør, at de forsørges af nævnte unionsborger. Medlemsstaterne skal imidlertid sørge for, at deres lovgivning indeholder kriterier, som gør det muligt for de nævnte personer at opnå en afgørelse om deres ansøgning om indrejse og ophold, som er baseret på en grundig undersøgelse af deres personlige omstændigheder, og som, såfremt der meddeles afslag, er begrundet. Medlemsstaterne har et vidt skøn med hensyn til valget af de nævnte kriterier, men disse skal imidlertid være i overensstemmelse med den almindelige betydning af udtrykket »skal lette« og med de udtryk vedrørende afhængighedsforholdet, der er anvendt i nævnte artikel 3, stk. 2, og må ikke fratage denne bestemmelse dens effektive virkning. (jf. præmis 26 og domskonkl. 1)

Selv om udtrykkene i artikel 3, stk. 2, i direktiv 2004/38 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område ikke er tilstrækkeligt præcise til, at en person, der ansøger om indrejse eller ophold, direkte kan gøre denne bestemmelse gældende for at påberåbe sig de bedømmelseskriterier, som skal anvendes på dennes ansøgning, forholder det sig ikke desto mindre således, at en sådan ansøger har ret til ved en domstol at få efterprøvet, om den nationale lovgivning og anvendelsen heraf har holdt sig inden for de i direktivet afstukne grænser for skønnet. (jf. præmis 25 og 26 samt domskonkl. 1)

For at en person er omfattet af kategorien af familiemedlemmer, som »forsørges« af en unionsborger som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i direktiv 2004/38 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, skal der bestå et afhængighedsforhold for ansøgeren i det land, den pågældende ankommer fra, dvs. den stat, hvor han opholdt sig på det tidspunkt, hvor han ansøgte om tilladelse til at ledsage eller slutte sig til unionsborgeren, og det i det mindste fra det tidspunkt, hvor den pågældende ansøger om tilladelse til at slutte sig til den unionsborger, som vedkommende forsørges af. (jf. præmis 31 og 35 samt domskonkl. 2)

Artikel 3, stk. 2, i direktiv 2004/38 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område skal fortolkes således, at medlemsstaterne under udøvelse af skønnet med hensyn til valget af de faktorer, som der kan tages hensyn til ved behandlingen af ansøgninger om indrejse og ophold indgivet af de familiemedlemmer til en unionsborger, som er omhandlet i direktivets artikel 3, stk. 2, i deres nationale lovgivninger, kan fastsætte særlige betingelser vedrørende arten og varigheden af afhængighedsforholdet navnlig for at sikre sig, at der består et reelt afhængighedsforhold af en vis varighed, som ikke alene er fremkaldt med det formål at opnå en tilladelse til indrejse og ophold i værtsmedlemsstaten. Disse krav skal imidlertid være i overensstemmelse med den almindelige betydning af udtrykkene vedrørende afhængigheden som omhandlet i artikel 3, stk. 2, første afsnit, litra a), i direktiv 2004/38, og de må ikke fratage denne bestemmelse dens effektive virkning. (jf. præmis 38 og 40 samt domskonkl. 3)