Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Passivitetssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt - undladelse af at vedtage en beslutning om de foranstaltninger, der skal traeffes paa foranledning af en klage, hvorefter det kraeves fastslaaet, at en statsstoette er uforenelig med det faelles marked

(EF-traktaten, art. 93, stk. 2, og art. 175, stk. 3 (nu art. 88, stk. 2, EF, og art. 232, stk. 3, EF), samt art. 173 (efter aendring nu art. 230 EF))

2 Passivitetssoegsmaal - opfordring til institutionen - betingelser - udtrykkelig og praecis begaering

(EF-traktaten, art. 175, stk. 2 (nu art. 232, stk. 2, EF))

3 Passivitetssoegsmaal - undladelser, som kan goeres til genstand for et soegsmaal - Kommissionens undladelse af at handle i henhold til traktatens artikel 90 (nu artikel 86 EF)

(EF-traktaten, art. 90 (nu art. 86 EF))

4 Passivitetssoegsmaal - Kommissionens handlepligt - vedtagelse af en beslutning i henhold til traktatens artikel 92 (efter aendring nu artikel 87 EF) og/eller traktatens artikel 93 (nu artikel 88 EF) - overholdelse af rimelig frist

(EF-traktaten, art. 92 (efter aendring nu art. 87 EF) og art. 93 samt 175 (nu art. 88 EF og 232 EF))

5 Passivitetssoegsmaal - Kommissionens handlepligt - undladelse af at vedtage en beslutning i henhold til traktatens artikel 92 (efter aendring nu artikel 87 EF) og/eller traktatens artikel 93 (nu artikel 88 EF) - passivitet

(EF-traktaten, art. 92 (efter aendring nu art. 87 EF) og art. 93 samt 175 (nu art. 88 EF og 232 EF))

6 Passivitetssoegsmaal - opfordring til institutionen - stillingtagen i traktatens artikel 175, stk. 2's forstand (nu artikel 232, stk. 2, EF) - skrivelse i henhold til artikel 6 i forordning nr. 99/63 til en klager vedroerende en af denne paastaaet overtraedelse af konkurrencereglerne

(EF-traktaten, art. 175, stk. 2 (nu art. 232, stk. 2, EF); Kommissionens forordning nr. 99/63, art. 6)

7 Passivitetssoegsmaal - opfordring til institutionen - stillingtagen i traktatens artikel 175, stk. 2's forstand (nu artikel 232, stk. 2, EF) - skrivelse i henhold til traktatens artikel 90 (nu artikel 86 EF) til en klager vedroerende en af denne paastaaet overtraedelse af konkurrencereglerne

(EF-traktaten, art. 90 og art. 175, stk. 2 (nu art. 86 EF og art. 232, stk. 2, EF))

Sammendrag

1 Traktatens artikel 173 (efter aendring nu artikel 230 EF) og artikel 175 (nu artikel 232 EF) er blot udtryk for et og samme retsmiddel. Traktatens artikel 175, stk. 3, skal fortolkes saaledes, at den giver private mulighed for at anlaegge passivitetssoegsmaal ikke blot mod en institution, som har undladt at udstede en retsakt, som er rettet til dem, men ogsaa mod en institution, som har undladt at udstede en retsakt, der ville have beroert dem umiddelbart og individuelt.

Hvad angaar dette spoergsmaal maa en virksomhed anses for at vaere umiddelbart beroert af en kommissionsbeslutning om statsstoette, naar der ikke er nogen tvivl om, at de nationale myndigheder agter at gennemfoere den paataenkte stoette.

De interesserede parter i traktatens artikel 93, stk. 2's forstand (nu artikel 88, stk. 2, EF), der maa anses for at vaere individuelt beroert, er personer, virksomheder eller sammenslutninger, hvis interesser maatte vaere beroert af den tildelte statsstoette, dvs. navnlig virksomheder, som er konkurrenter til den stoettemodtagende virksomhed.

2 Ifoelge traktatens artikel 175, stk. 2 (nu artikel 232, stk. 2, EF), kan et passivitetssoegsmaal kun antages til realitetsbehandling, hvis den paagaeldende institution har vaeret opfordret til at handle. Denne opfordring til institutionen er et vaesentligt formkrav og bevirker dels, at den frist paa to maaneder, inden for hvilken institutionen er forpligtet til at tage stilling, begynder at loebe, dels afgraenser den rammerne for det soegsmaal, som vil kunne indgives, hvis institutionen undlader at tage stilling. Selv om opfordringen ikke er undergivet saerlige formkrav, skal den dog vaere udtrykkelig og tilstraekkelig praecis til, at den paagaeldende institution kan faa kendskab til det noejagtige indhold af den beslutning, der oenskes truffet, og til, at det fremgaar, at formaalet er at fremtvinge en stillingtagen.

3 Den retsbeskyttelse, som borgerne har krav paa ifoelge den almindelige grundsaetning i faellesskabsretten, hvorefter enhver skal have en effektiv adgang til domstolsproevelse af en beslutning, som kraenker en ret, der er anerkendt ved faellesskabstraktaterne, maa ikke bringes i fare paa grund af det vide skoen, som tilkommer Kommissionen ved gennemfoerelsen af traktatens artikel 90 (nu artikel 86 EF). Hvad dette spoergsmaal angaar, kan det ikke paa forhaand udelukkes, at en borger i saerlige tilfaelde kan anlaegge sag til proevelse af Kommissionens afslag paa at vedtage en beslutning som led i den kontrolfunktion, der er tillagt den ved traktatens artikel 90, stk. 1 og 3 (nu artikel 86, stk. 1 og 3, EF).

4 Under et passivitetssoegsmaal skal det undersoeges, om der paa det tidspunkt, da sagsoegeren i medfoer af traktatens artikel 175 (nu artikel 232 EF) rettede en opfordring til den paagaeldende institution, paahvilede denne en handlepligt.

I det omfang Kommissionen har enekompetence til at vurdere, om en statsstoette er forenelig med det faelles marked, er den af hensyn til en korrekt anvendelse af traktatens grundlaeggende bestemmelser om statsstoette forpligtet til at foretage en omhyggelig og uvildig undersoegelse af en klage, hvori en stoette haevdes at vaere uforenelig med det faelles marked.

Ligesom Kommissionen ikke vedvarende kan udskyde sin stillingtagen til en begaering om fritagelse i henhold til traktatens artikel 85, stk. 3 (nu artikel 81, stk. 3, EF), maa den ikke lade den indledende undersoegelse af statslige foranstaltninger, som haevdes at vaere i strid med traktatens artikel 92, stk. 1 (efter aendring nu artikel 87 EF), fortsaette i ubegraenset tid, naar den har accepteret at foretage en saadan undersoegelse.

Det maa vurderes ud fra hver enkelt sag, om varigheden af en saadan administrativ procedure kan anses for rimelig, navnlig henset til den sammenhaeng, hvori sagen indgaar, de forskellige led i den administrative procedure, som Kommissionen skal foelge, sagens kompleksitet og dens betydning for de involverede parter.

5 Medmindre der godtgoeres at foreligge ekstraordinaere omstaendigheder, som begrunder, at der gaar urimelig lang tid, befinder Kommissionen sig i en tilstand af retsstridig passivitet, naar den, efter at den indledende undersoegelse har staaet paa i 31 maaneder, og tomaanedersfristen er udloebet efter den opfordring til at handle, som en virksomhed har fremsat over for Kommissionen, ikke har vedtaget en beslutning vedroerende statslige foranstaltninger, der eventuelt kan udgoere en stoette, hvori den enten fastslaar, at foranstaltningerne ikke har karakter af statsstoette i henhold til traktatens artikel 92, stk. 1 (efter aendring nu artikel 87, stk. 1, EF), at de maa betegnes som statsstoette i henhold til traktatens artikel 92, stk. 1, men maa anses forenelige med det faelles marked i medfoer af traktatens artikel 92, stk. 2 og 3 (efter aendring nu artikel 87, stk. 2 og 3, EF), eller at der maa ivaerksaettes en procedure i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2 (nu artikel 88, stk. 2, EF), og uden at Kommissionen har vedtaget en beslutning, som efter omstaendighederne udgoer en kombination af disse muligheder.

6 En skrivelse fra Kommissionen til en klager vedroerende en af denne paastaaet overtraedelse af konkurrencereglerne, som opfylder betingelserne i artikel 6 i forordning nr. 99/63, er en stillingtagen i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i traktatens artikel 175, stk. 2 (nu artikel 232, stk. 2, EF). En saadan stillingtagen bringer Kommissionens passivitet til ophoer, saaledes at genstanden for klagerens passivitetssoegsmaal bortfalder.

7 En skrivelse, hvorved Kommissionen besvarer en klager, som opfordrer denne til at handle i henhold til traktatens artikel 90 (nu artikel 86 EF), og hvori Kommissionen angiver dels, at den ikke er i stand til at fastslaa, at de kritiserede handlinger udgoer en overtraedelse, dels grundene til, at den ikke agter at ivaerksaette en procedure i henhold til denne traktatbestemmelse, er en stillingtagen i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i traktatens artikel 175, stk. 2 (nu artikel 232, stk. 2, EF), og medfoerer saaledes, at genstanden for klagerens passivitetssoegsmaal bortfalder.