Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner - medlemsstat, der forbyder advokater, som er etableret i andre medlemsstater, og som udøver virksomhed i den første stat, at råde over de nødvendige faste kontorfaciliteter - ulovligt

(EF-traktaten, art. 59 (efter ændring nu art. 49 EF))

2. Fri bevægelighed for personer - etableringsfrihed - advokater - bopælskrav - ulovlighed

(EF-traktaten, art. 52 (efter ændring nu art. 43 EF))

3. Fri bevægelighed for personer - etableringsfrihed - arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende - gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed - direktiv 89/48 - egnethedsprøve - medlemsstaternes forpligtelser - rækkevidde

[Rådets direktiv 89/48, art. 1, litra g), andet afsnit]

Sammendrag

1. En medlemsstat har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF), idet den opretholder et generelt forbud mod, at advokater, der er etableret i andre medlemsstater, og som udøver virksomhed i den første medlemsstat inden for rammerne af den frie udveksling af tjenesteydelser, i denne stat råder over de faciliteter, som er nødvendige med henblik på deres udførelse af ydelser.

Den midlertidige karakter af en præstation af tjenesteydelser udelukker ikke, at tjenesteyderen - i den forstand udtrykket er anvendt i traktaten - i værtsmedlemsstaten kan indrette visse faciliteter (herunder et kontor, en praksis eller et lokale), for så vidt som disse faciliteter er nødvendige for at udføre den pågældende tjenesteydelse.

( jf. præmis 22, 23 og 57 samt domskonkl. 1 )

2. En medlemsstat har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF), idet den forpligter advokater, der er etableret i en anden medlemsstat, og som ønsker at opretholde et forretningssted i den første medlemsstat, til at have bopæl i den retskreds, hvor de er registreret. Retten til etablering, der er fastsat i den nævnte bestemmelse, indebærer en mulighed for under overholdelse af de fagetiske regler at skabe og opretholde mere end et forretningssted på Fællesskabets område, og bopælspligten er til hinder for udøvelsen af denne ret.

( jf. præmis 27 og 28, 57 samt domskonkl. 1 )

3. Artikel 1, litra g), andet afsnit, i direktiv 89/48 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed bestemmer, at de kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten med henblik på at organisere egnethedsprøven opstiller »en liste over de fag, der på grundlag af en sammenligning mellem den uddannelse, der kræves i den pågældende medlemsstat, og den uddannelse, som ansøgeren har fået, ikke er omfattet af eksamensbeviset eller det eller de kvalifikationsbeviser, som ansøgeren fremlægger«.

Selv om det er korrekt, at denne bestemmelse ikke kræver, at medlemsstaterne i detaljer regulerer alle egnethedsprøvens aspekter, fritager den dem imidlertid ikke for forpligtelsen til at præcisere og offentliggøre de emner, der anses for uomgængeligt nødvendige for udøvelsen af det pågældende erhverv og betingelserne for den nævnte egnethedsprøve, for at ansøgerne på generel vis kan få kendskab til arten og indholdet af den egnethedsprøve, som de i givet fald skal bestå.

Findes der ikke sådanne bestemmelser, er der en risiko for, at den konkrete iværksættelse af sammenligningen i den nævnte artikel er vilkårlig, eller endog diskriminerende, og en national lovgivning af denne art kan derfor ikke anses for at have gennemført direktiv 89/48 fuldstændigt.

( jf. præmis 51, 53 og 54, 57 samt domskonkl. 1 )