Sag C-466/17

Chiara Motter

mod

Provincia autonoma di Trento

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Trento)

»Præjudiciel forelæggelse – socialpolitik – direktiv 1999/70/EF – rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP – § 4 – offentlig sektor – undervisere i sekundære skoler – fastansættelse i den offentlige forvaltning af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse gennem en ansættelsesprocedure på grundlag af eksamensbeviser – fastsættelse af anciennitet – delvis hensyntagen til de tjenesteperioder, der er tilbagelagt inden for rammerne af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter«

Sammendrag – Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 20. september 2018

Socialpolitik – rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP – direktiv 1999/70 – forbud mod forskelsbehandling af arbejdstagere i tidsbegrænset ansættelse – tidsbegrænset ansat arbejdstager ansat som fastansat tjenestemand uden offentlig udvælgelsesprøve – delvis hensyntagen, med henblik på indplaceringen af arbejdstageren i en lønkategori i forbindelse med hans ansættelse på grundlag af eksamensbeviser som fastansat tjenestemand, til de tjenesteperioder, der er tilbagelagt inden for rammerne af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter – lovlighed

(Rådets direktiv 1999/70, bilag, § 4)

§ 4 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, som blev indgået den 18. marts 1999 og er knyttet som bilag til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den i princippet ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som, med henblik på indplaceringen af en arbejdstager i en lønkategori i forbindelse med dennes ansættelse på grundlag af eksamensbeviser som fastansat tjenestemand, fuldt ud tager hensyn til de tjenesteperioder, der er tilbagelagt i henhold til tidsbegrænsede ansættelseskontrakter indtil det fjerde år, og derudover delvist hensyn, med to tredjedele.

De af den italienske regering påberåbte formål, som består i dels at afspejle forskellene i arbejdet mellem de to omhandlede kategorier af arbejdstagere, dels at undgå omvendt forskelsbehandling til skade for fastansatte tjenestemænd, som er blevet ansat efter en almindelig udvælgelsesprøve, kan således anses for at udgøre et »objektivt forhold« som omhandlet i rammeaftalens § 4, stk. 1 og/eller stk. 4, for så vidt som de opfylder et reelt behov, er egnede til at nå det forfulgte formål og er nødvendig herfor (jf. i denne retning dom af 18.10.2012, Valenza m.fl.,C-302/11 – C-305/11, EU:C:2012:646, præmis 62).

Med forbehold af den prøvelse, som henhører under den forelæggende rets enekompetence, må det anerkendes, at de af den italienske regering påberåbte formål i det foreliggende tilfælde med rette kan anses for at tilsigte at opfylde et reelt behov.

En national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som begrænser en hensyntagen til en anciennitet på mere end fire år, der er optjent i henhold til tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, til to tredjedele, kan ikke anses for at overskride det, der er nødvendigt med henblik på at opfylde de tidligere undersøgte formål og opnå en ligevægt mellem de legitime interesser for arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse og de legitime interesser for arbejdstagere med tidsubegrænset ansættelse, under overholdelse af de meritokratiske værdier og de betragtninger om administrationens upartiskhed og effektivitet, som ansættelser gennem udvælgelsesprøver er baseret på.

(jf. præmis 47, 48, 51 og 54 samt domskonkl.)