ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 30/10

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 24. november 2010 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-40/10) (1)

(Annullationssøgsmål - forordning (EU, Euratom) nr. 1296/2009 - årlig tilpasning af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union - metoden for tilpasning - tjenestemandsvedtægtens artikel 65 - artikel 1 og artikel 3-7 i bilag XI til vedtægten - undtagelsesklausul - artikel 10 i bilag XI til vedtægten - Rådets skønsbeføjelse - tilpasning, der afviger fra Kommissionens forslag - bestemmelse om fornyet undersøgelse, der gør det muligt at foretage en mellemliggende tilpasning af vederlag)

2011/C 30/15

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved J. Currall, G. Berscheid og J.-P. Keppenne, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bauer og D. Waelbroeck, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Kongeriget Danmark (ved B. Weis Fogh, som befuldmægtiget), Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og B. Klein, som befuldmægtigede), Den Hellenske Republik (ved A. Samoni-Rantou og S. Chala, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg), Republikken Litauen (ved D. Kriaučiūnas og R. Krasuckaitė, som befuldmægtigede), Republikken Østrig (ved E. Riedl, som befuldmægtiget), Republikken Polen (ved M. Szpunar, som befuldmægtiget), Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved S. Behzadi-Spencer og L. Seeboruth), som befuldmægtigede.

Sagens genstand

Annullationssøgsmål — Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1296/2009 af 23. december 2009 om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2009 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner (EUT L 348, s. 10) — manglende overholdelse af metoden for årlig tilpasning af vederlag og pensioner for en referenceperiode — tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 65 samt af artikel 1 og artikel 3-7 i bilag XI til vedtægten — Rådets skønsbeføjelse — beskyttelse af den berettigede forventning og princippet »patere legem quam ipse fecisti« — bestemmelse om fornyet undersøgelse, der gør det muligt at foretage en mellemliggende tilpasning af vederlag

Konklusion

1) Artikel 2 og 4-18 i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1296/2009 af 23. december 2009 om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2009 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner annulleres.

2) Retsvirkningerne af artikel 2 og 4-17 i forordning nr. 1296/2009 opretholdes, indtil en ny forordning vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union til opfyldelse af denne dom træder i kraft.

3) Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.

4) Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Hellenske Republik, Republikken Litauen, Republikken Østrig, Republikken Polen, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt Europa-Parlamentet bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 51 af 27.2.2010.
1)

Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at myndighederne ved hjælp af godkendelser udstedt i overensstemmelse med artikel 6 og 8, eller på passende måde ved at revurdere og i givet fald ajourføre vilkårene, sørger for, at bestående anlæg senest den 30. oktober 2007 drives i overensstemmelse med kravene i artikel 3, 7, 9, 10 og 13, artikel 14, litra a) og b), og artikel 15, stk. 2, dog uden andre særlige EU-retlige bestemmelser berøres heraf.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 328/10

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 5. oktober 2010 — J. McB. mod L. E. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court Irland)

(Sag C-400/10 PPU) (1)

(Samarbejde om civilretlige spørgsmål - ægteskabssager og sager vedrørende forældreansvar - Haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser - forordning (EF) nr. 2201/2003 - børn, hvis forældre ikke er gift - faderens forældremyndighed - fortolkning af begrebet »forældremyndighed« - almindelige retsprincipper og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder)

2010/C 328/15

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court

Parter i hovedsagen

Sagsøger: J. McB.

Sagsøgt: L. E.

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supreme Court — fortolkning af Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EUT L 338, s. 1) — barn, hvis forældre ikke er gift — faderens forældremyndighed — nationale retsforskrifter, hvorefter faderen skal opnå en retsafgørelse fra en kompetent ret, for at han kan påberåbe sig forældremyndighed, som gør bortførelse eller tilbageholdelse af barnet fra dets sædvanlige bopælsted ulovlig

Konklusion

Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at det i henhold til en medlemsstats lovgivning er en betingelse for, at et barns far, som ikke er gift med barnets mor, kan opnå forældremyndighed, at faderen opnår en afgørelse fra den kompetente nationale ret, hvorved han tilkendes forældremyndighed, som i henhold til denne forordnings artikel 2, nr. 11), kan gøre moderens fjernelse eller tilbageholdelse af barnet ulovlig.

(1) EUT C 260 af 25.9.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 328/9

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 7. oktober 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Slovenske Republik

(Sag C-49/10) (1)

(Traktatbrud - miljø - direktiv 2008/1/EF - integreret forebyggelse og reduktion af forurening - vilkårene for godkendelse af eksisterende anlæg - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

2010/C 328/13

Processprog: slovensk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Alcover San Pedro, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Den Slovenske Republik (ved N. Pintar Gosenca, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (EUT L 24, s. 8) — vilkår for godkendelse af eksisterende anlæg — forpligtelse til at sikre sig, at sådanne anlæg drives i overensstemmelse med direktivets krav

Konklusion

1) Den Slovenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet de nødvendige foranstaltninger til godkendelse af industrianlæg i overensstemmelse med direktivets artikel 5, stk. 1.

2) Den Slovenske Republik betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 80 af 27.3.2010.
1)

Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/105/EF af 16. december 2003, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de foranstaltninger, der er nødvendige for korrekt at gennemføre dette direktivs artikel 12, stk. 1, andet afsnit.
1)

Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/46/EF af 14. juni 2006 om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF om årsregnskaberne for visse selskabsformer, 83/349/EØF om konsoliderede regnskaber, 86/635/EØF om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber og 91/674/EØF om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 152/9

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 24. marts 2011 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovenien

(Sag C-365/10) (1)

(Traktatbrud - forureningskontrol - grænseværdier for PM10-niveauet i luften)

2011/C 152/15

Processprog: slovensk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved D. Kukovec, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Republikken Slovenien (ved N. Pintar Gosenca, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 1999/30/EF af 22. april 1999 om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften (EFT L 163, s. 41), og artikel 13, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa (EUT L 152, s. 1) — undladelse af at træffe de nødvendige foranstaltninger for at PM10-værdierne i luften ikke overskrider de fastsatte grænseværdier

Konklusion

1) Republikken Slovenien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 1999/30/EF af 22. april 1999 om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften, idet den årlige og daglige grænseværdi for PM10 i luften blev overskredet i årene 2005-2007.

2) Republikken Slovenien betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 288 af 23.10.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 139/10

Domstolens dom (Første Afdeling) af 10. marts 2011 — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) KHIM

(Sag C-51/10 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - tegn, der udelukkende består af tal - ansøgning om registrering af tegnet »1000« som varemærke for brochurer, tidsskrifter og aviser - tegnets angiveligt beskrivende karakter - anvendelseskriterier for artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 - pligt for Harmoniseringskontoret til at tage hensyn til sin tidligere beslutningspraksis)

2011/C 139/15

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (ved Rechtsanwalt A. von Mühlendahl)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 19. november 2009 i sag T-298/06, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM, hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i et annullationssøgsmål til prøvelse af afgørelse R 447/2006-4 truffet af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret vedrørende afvisning af klagen over undersøgerens afgørelse, som afslog registrering af ordmærket »1000« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 28 og 41 — tilsidesættelse af i artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. Betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 113 af 1.5.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 139/9

Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. marts 2011 — Heiko Koelzsch mod État du Grand-Duché de Luxembourg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d’appel — Luxembourg)

(Sag C-29/10) (1)

(Romkonventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser - arbejdskontrakt - parternes lovvalg - ufravigelige bestemmelser i den lov, der ville finde anvendelse i mangel af parternes lovvalg - fastlæggelse af denne lov - begrebet det land, hvor arbejdstageren »sædvanligvis udfører sit arbejde« - arbejdstager, der udfører sit arbejde i mere end én kontraherende stat)

2011/C 139/14

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d’appel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Heiko Koelzsch

Sagsøgt: État du Grand-Duché de Luxembourg

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour d’appel — fortolkning af artikel 6, stk. 2, litra a), i konventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser, åbnet for undertegning i Rom den 19. juni 1980 (EFT 266, s. 1) — fastlæggelse af den lov, som finder anvendelse på et søgsmål vedrørende usaglig afskedigelse, når parterne ikke har foretaget noget valg herom i en individuel arbejdsaftale — begrebet »det land hvor arbejdstageren sædvanligvis udfører sit arbejde« — en arbejdstager, som udfører sit arbejde i flere lande, men som systematisk vender tilbage til et af dem

Konklusion

Artikel 6, stk. 2, litra a), i konventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser, der blev åbnet for undertegnelse i Rom den 19. juni 1980, skal fortolkes således, at såfremt arbejdstageren udfører sin virksomhed i mere end én kontraherende stat, er det land, hvor arbejdstageren ved opfyldelsen af aftalen sædvanligvis udfører sit arbejde som omhandlet i denne bestemmelse, det land, hvor eller hvorfra arbejdstageren i betragtning af samtlige de faktorer, der karakteriserer den nævnte virksomhed, i det væsentlige opfylder sine forpligtelser over for arbejdsgiveren.

(1) EUT C 80 AF 27.3.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 139/10

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Telefónica Móviles España, SA mod Administración del Estado, Secretaría de Estado de Telecomunicaciones (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Sag C-85/10) (1)

(Teletjenester - direktiv 97/13/EF - generelle tilladelser og individuelle tilladelser - gebyrer og afgifter for virksomheder med individuelle tilladelser - artikel 11, stk. 2 - fortolkning - national lovgivning, der ikke foreskriver særlig øremærkning af et gebyr - forhøjelse af gebyret for digitale systemer samtidig med, at beløbet fastholdes for analoge systemer af første generation - forenelighed)

2011/C 139/16

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Telefónica Móviles España, SA

Sagsøgt: Administración del Estado, Secretaría de Estado de Telecomunicaciones

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Supremo — fortolkning af artikel 11, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester (EFT L 117, s.) — afgifter og gebyrer, der pålægges virksomheder, der er indehavere af individuelle tilladelser — pålægning af finansielle byrder ud over det, der er tilladt efter direktivet, og som har et formål, der ikke er fastsat deri — forfordeling af ny teknologi i forhold til forældet teknologi

Konklusion

Kravene i artikel 11, stk. 2, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester, hvorefter en afgift, der pålægges udbydere af teletjenester for anvendelsen af knappe ressourcer, skal forfølge det formål at sikre den optimale udnyttelse af sådanne knappe ressourcer og tage hensyn til behovet for at støtte udviklingen af nyskabende tjenester og konkurrencen, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter der opkræves en afgift af udbydere af teletjenester, der er indehavere af individuelle tilladelser til brug af radiofrekvenser, uden at der foreskrives en bestemt anvendelse af de indtægter, der modtages i forbindelse med denne afgift, og hvorefter gebyret forhøjes betydeligt for en bestemt teknologi, uden at det ændres for en anden.

(1) EUT C 134 af 22.5.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 139/11

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. marts 2011 — Strong Segurança SA mod Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal)

(Sag C-95/10) (1)

(Offentlige tjenesteydelseskontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 47, stk. 2 - direkte virkning - anvendelighed på tjenesteydelser omfattet af bilag II B til direktivet)

2011/C 139/17

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøge: Strong Segurança SA

Sagsøgt: Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supremo Tribunal Administrativo — fortolkning af artikel 21, 23 og artikel 35, stk. 4, samt artikel 47, stk. 2, og bilag II B i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — tilbudsgiveres økonomiske og finansielle kapacitet — en erhvervsdrivendes mulighed for at påberåbe sig andre enheders kapacitet — direkte virkning af et direktiv, der er gennemført for sent

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skaber ikke en forpligtelse for medlemsstaterne til ligeledes at anvende direktivets artikel 47, stk. 2, på de i bilag II B anførte tjenesteydelser. Direktivet er dog ikke til hinder for, at medlemsstaterne og eventuelt de ordregivende myndigheder i den nationale lovgivning og udbudsbetingelserne foreskriver en sådan anvendelse

(1) EUT C 113 af 1.5.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 139/11

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. marts 2011 — Naftiliaki Etaireia Thasou AE (sag C-128/10) og Amaltheia I Naftiki Etaireia (sag C-129/10) mod Ypourgos Emporikis Naftilías (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)

(Forenede sager C-128/10 og C-129/10) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - fri udveksling af tjenesteydelser - cabotagesejlads - forordning (EØF) nr. 3577/92 - artikel 1 og 4 - forudgående administrativ godkendelse for tjenesteydelser i forbindelse med cabotagesejlads - kontrol af skibes sikkerhed - opretholdelse af orden i havnene - forpligtelser til offentlig tjeneste - fravær af på forhånd kendte præcise kriterier)

2011/C 139/18

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Naftiliaki Etaireia Thasou AE (sag C-128/10) og Amaltheia I Naftiki Etaireia (sag C-129/10)

Sagsøgt: Ypourgos Emporikis Naftilías

Procesdeltager: Koinopraxia Epibatikon Ochimatagogon Ploion Kavalas — Thasou (sag C-128/10)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Symvoulio tis Epikrateias — fortolkning af artikel 1, 2 og 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) (EFT L 364, s. 7) — national lovgivning der foreskriver en forudgående administrativ tilladelse til tjenesteydelser i forbindelse med cabotagesejlads — ordning der gør det muligt at kontrollere muligheden for at udføre sejladser på betingelser, der sikrer sikkerhed for skibet og overholdelse af god orden i havnene — ingen på forhånd kendte præcise kriterier

Konklusion

Artikel 1 og 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, der indfører en ordning med forudgående godkendelse for tjenesteydelser inden for cabotagesejlads, hvorefter der kan vedtages forvaltningsafgørelser om pålæg af visse ankomst- og afgangstidspunkter af hensyn, der er forbundet dels med sikkerheden for skibene og den almindelige orden i havnene, dels med forpligtelser til offentlig tjeneste, under forudsætning af, at en sådan ordning er baseret på objektive kriterier, der ikke er udtryk for forskelsbehandling, og som er kendt på forhånd, især i tilfælde af, at flere redere er interesserede i at anløbe samme havn på samme tidspunkt. Hvad angår forvaltningsafgørelser, der pålægger forpligtelser til offentlig tjeneste, kræves endvidere, at det godtgøres, at der er et reelt behov for offentlig tjeneste som følge af utilstrækkelige faste søtransportforbindelser i en situation med fri konkurrence. Det tilkommer den nationale ret at bedømme, om disse betingelser er opfyldt i hovedsagerne.

(1) EUT C 134 af 22.5.2010.
2)

Artikel 320, stk. 1, første afsnit, og stk. 2 i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en national bestemmelse, der fastsætter, at den afgiftspligtige videreforhandlers ret i henhold til den almindelige merværdiafgiftsordning til fradrag for merværdiafgift, der er betalt ved indførsel af andre varer end kunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter, udskydes til den efterfølgende levering, der er undergivet den nævnte ordning.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 130/7

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 3. marts 2011 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien

(Sag C-134/10) (1)

(Traktatbrud - direktiv 2002/22/EF - artikel 31 - kriterier for tildeling af status som operatør med must carry-forpligtelse - almennyttige formål, der kan berettige tildeling af denne status - betydningen af antallet af slutbrugere af kommunikationsnettene for tildelingen af denne status - proportionalitetsprincippet)

2011/C 130/12

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Nijenhuis og C. Vrignon, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved M. Jacobs og T. Materne, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — fejlagtig gennemførelse af artikel 31 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) (EFT L 108, s. 51) — kriterierne for udpegning af de radio- og tv-kanaler, der er omfattet af fordelingsordningen (»must carry«) — almennyttige målsætninger for tildeling af denne ordning — betydning af antallet af slutbrugere af kommunikationsnettene for tildelingen af en sådan ordning — proportionalitetsprincippet

Konklusion

1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og tjenester (forsyningspligtdirektivet) og artikel 56 TEUF, idet det ikke har gennemført direktivets artikel 31 korrekt.

2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 161 af 19.6.2010.