Domstolens Dom (Sjette Afdeling) af 18. juni 1998. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik. - Traktatbrud - Direktiv 84/156/EØF - Manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist. - Sag C-208/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-04017



Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Medlemsstater - forpligtelser - gennemfoerelse af direktiver - manglende gennemfoerelse ubestridt

(EF-traktaten, art. 169)

Dommens præmisser

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 30. maj 1997 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 189, stk. 3, og bestemmelserne i Raadets direktiv 84/156/EOEF af 8. marts 1984 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af kviksoelv fra andre sektorer end elektrolyse af alkalichlorider (EFT L 74, s. 49, herefter »direktivet«), principalt, fordi den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, som er noedvendige for at efterkomme direktivets bestemmelser, og naermere bestemt ved ikke at opstille de i direktivet fastsatte saerlige programmer, subsidiaert, fordi den ikke straks har givet Kommissionen meddelelse om disse foranstaltninger.

2 Direktivets artikel 3 vedroerer emissionsnormerne for udledninger af kviksoelv fra industrianlaeg.

3 Med henblik paa at undgaa eller eliminere kviksoelvforurening som foelge af udledning fra andre anlaeg, for hvilke emissionsnormerne paa grund af kildernes spredning ikke kan fastsaettes eller kontrolleres regelmaessigt, skal medlemsstaterne i henhold til direktivets artikel 4, stk. 1, opstille saerlige programmer for kviksoelvudledninger, som hidroerer fra andre kilder end industrielle anlaeg, og for hvilke de i artikel 3 fastsatte emissionsnormer ikke kan anvendes i praksis. Det foelger af artikel 4, stk. 3, at de saerlige programmer finder anvendelse fra den 1. juli 1989 og meddeles Kommissionen.

4 I overensstemmelse med direktivets artikel 7, stk. 1, skulle medlemsstaterne traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet inden for en frist paa to aar efter dets meddelelse og straks underrette Kommissionen herom.

5 Idet den ikke havde modtaget nogen meddelelse om et eller flere af de i direktivet omhandlede programmer, som skulle vaere ivaerksat af den portugisiske regering, anmodede Kommissionen ved skrivelse af 4. december 1992 denne om at give den meddelelse herom inden for en frist paa to maaneder.

6 Da Kommissionen ikke modtog noget svar og ikke raadede over nogen anden oplysning, som gav den grundlag for at slutte, at Den Portugisiske Republik havde opstillet det eller de paagaeldende programmer, sendte den en aabningsskrivelse af 18. juni 1993 til Den Portugisiske Republik og opfordrede den til at fremsaette sine bemaerkninger inden for en frist paa to maaneder.

7 Den Portugisiske Republik svarede paa denne anmodning ved skrivelse af 6. januar 1994, hvori den oplyste, at eftersom der ikke var paavist nogen enhed, som foretog udledning af kviksoelv inden for andre sektorer end elektrolyse af alkalichlorider, var den af den opfattelse, at eftersom betingelsen for, at der var pligt til at opstille programmer i henhold til direktivets artikel 4, ikke var opfyldt, eftersom der hverken forelaa udledning af eller forurening med kviksoelv, gjaldt forpligtelsen til at opstille disse programmer ikke for Den Portugisiske Republik.

8 Idet den ikke var overbevist om rigtigheden af Den Portugisiske Republiks bemaerkninger, sendte Kommissionen ved skrivelse af 25. oktober 1995 en begrundet udtalelse til den, hvori den anmodede Den Portugisiske Republik om at traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet inden for en frist paa to maaneder efter udtalelsens meddelelse.

9 Ved skrivelse af 18. juli 1996 svarede Den Portugisiske Republik paa Kommissionens begrundede udtalelse, idet den oplyste, at den anerkendte noedvendigheden saavel som den hastende karakter af at ivaerksaette de omtalte programmer, men at gennemfoerelsen af dem havde vist sig at vaere saerlig vanskelig paa grund af problemerne med at identificere de mange og forskelligartede kilder. Den Portugisiske Republik tilfoejede, at den var i faerd med at undersoege mulighederne og betingelserne for at indgaa aftaler med de beroerte parter (erhvervsorganisationer, hospitaler, kommunale myndigheder osv.) samt de tekniske betingelser og den naermere udformning af kontrolregler og kriterier for kviksoelvudledning fra de mange ikke-industrielle kilder. Den oplyste endelig, at en frist paa tre maaneder var noedvendig for at gennemfoere dens projekter, hvis resultater ville blive meddelt Kommissionen i rette tid.

10 Siden denne skrivelse har Kommissionen ikke modtaget nogen meddelelse fra Den Portugisiske Republik, som gav den grundlag for at fastslaa, at Den Portugisiske Republik havde opfyldt forpligtelserne i henhold til direktivet. Kommissionen har derfor anlagt naervaerende sag.

11 Kommissionen har anfoert, at det foelger af svaret paa den begrundede udtalelse, at Den Portugisiske Republik ikke bestrider, at den er forpligtet til at opstille de saerlige programmer i henhold til direktivets artikel 4. Den har imidlertid anfoert, at selv om de fastsatte frister er overskredet, har Den Portugisiske Republik hverken opstillet eller anvendt de saerlige programmer, og at den under alle omstaendigheder ikke har meddelt dem til Kommissionen. Som foelge heraf har den tilsidesat de forpligtelser, der paahviler den i henhold til traktatens artikel 189, stk. 3, og i henhold til direktivet.

12 Den Portugisiske Republik har ikke bestridt det paastaaede traktatbrud. Den har understreget, at den har bestraebt sig paa at overkomme de vanskeligheder, den er stoedt paa under opstillingen af de saerlige programmer for kviksoelvudledning i henhold til direktivets artikel 4, saerligt for saa vidt angaar identifikationen af de mange og forskelligartede kilder. Paa trods af disse bestraebelser er der dog stadig vanskeligheder med at fuldfoere arbejdet med den endelige opstilling af programmerne som foelge af deres komplicerede karakter.

13 Det foelger af det ovenfor anfoerte, at gennemfoerelsen af direktivet ikke er sket inden for den fastsatte frist.

14 Paa grundlag heraf maa der gives Kommissionen medhold i sagen som anlagt af den.

15 Det maa derfor fastslaas, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivets artikel 4, stk. 1, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, som er noedvendige for at efterkomme direktivets bestemmelser, og naermere bestemt ikke har opstillet de i direktivet fastsatte saerlige programmer.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

16 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Den Portugisisk Republik har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

(Sjette Afdeling)

17 Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, i Raadets direktiv 84/156/EOEF af 8. marts 1984 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af kviksoelv fra andre sektorer end elektrolyse af alkalichlorider, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, som er noedvendige for at efterkomme direktivet, og naermere bestemt ikke har opstillet de i direktivet fastsatte saerlige programmer.

18 Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.