Sagen angår husstandstillægget i henhold til artikel 67, stk. 1, i tjenstemandsvedtægten. Betingelserne vor tildeling af dette tillæg er nærmere fastsat i artikel 1 i vedtægtens bilag VII, hvis stk. 3 i den affattelse, som var gældende på tidspunktet for de omtvistede begivenheder, bestemte:

»Såfremt ægtefællen udøver en erhvervsmæssig indtægtsgivende beskæftigelse med en årlig erhvervsmæssig indkomst, der inden fradrag af skat er højere end 250000 FB, får den tjenestemand, der har ret til husstandstillæg, ikke dette tillæg, medmindre ansættelsesmyndigheden ved særlig afgørelse har bestemt andet. Tillægget ydes dog i alle tilfælde, når ægtefællerne har forsørgerpligt over for ét eller flere børn«.

I møde den 26. oktober 1973 bestemte administrationscheferne, at maksimumsbeløbet på 250000 FB fremtidigt skulle reguleres med den justeringskoefficient, som gælder for lønnen. Således blev indtægtsgrænsen den 1. november 1973 — den dato, da foranstaltningen trådte i kraft — hævet til 250000 FB X 117 %, = 292000 FB for tjenestemænd, som var tjenstgørende i Belgien.

Denne ordning gjaldt igennem hele den periode sagsøgeren med urette oppebar husstandstillæg.

Sagsøgeren, som er dansk statsborger, trådte i Kommissionens tjeneste den 1. januar 1974 og har siden den 1. december 1974 været ansat som assistent i lønklasse B4 i kontoret for »finansiering og kontrol« i direktoratet for EUGFL (Generaldirektoratet for landbrug). Hans hustru, som ligeledes er ansat hos sagsøgte, fra den 1. februar 1974 som hjælpeansat, udnævntes til tjenestemand i lønklasse C 3 den 1. november s.å.

Den 9. november 1977 gav sagsøgeren administrationen meddelelse om sin skilsmisse, som var sket den 8. august s.å. Da han den 15. januar 1978 modtog sin lønseddel, konstaterede han, at der herpå figurerede et »beløb til senere tilbagebe taling« på 96272 FB. Af en skrivelse af 10. februar 1978 fra kontoret for »lønninger, pensioner, tjenesterejser, diverse godtgørelser« erfarede sagsøgeren, at denne tilbagebetaling »ved kilden« blev foretaget, fordi han uretmæssigt havde fået udbetalt husstandstillæg fra den 1. juli 1974 til den 31. december 1977. Denne skrivelse angav i øvrigt, hvorledes tilbagebetalingen af de fejlagtigt udbetalte beløb skulle ske.

En følgende skrivelse af 27. februar, underskrevet af chefen for kontoret for »personlige rettigheder og privilegier«, bekræftede den første, idet det imidlertid anførtes, at opkrævning kun ville finde sted for beløb, som var blevet udbetalt efter den 1. januar 1975. For den forudgående periode var sagsøgerens hustrus løn nemlig blevet udbetalt som forskud, som senere reguleredes, og havde kun oversteget den fastsatte grænse for tildeling af husstandstillæg på grund af en justering med tilbagevirkende kraft.

Den 14. april 1978 indbragte sagsøgeren en klage i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2. Han klagede over ikke at være blevet holdt tilstrækkeligt informeret om iværksættelsen af tilbagesøgningen. Han gjorde i anden række gældende, at betingelserne for anvendelse af vedtægtens artikel 85 ikke forelå. Han erklærede, at han ikke havde haft kendskab til, at der var sket fejl ved udbetalingerne, og han bestrider, at fejlen var »så åbenbar, at han burde have kendt den«, for at bruge ordlyden i vedtægtens artikel 85. Til støtte for denne opfattelse anførte han den udtalelse, som blev fremsat over for ham i februar 1974, og ifølge hvilken han havde ret til husstandstillæg, de pågældende bestemmelsers komplicerede karakter, samt det forhold, at Kommissionen, der er ansvarlig for fejlen, var i besiddelse af enhver oplysning, der var nødvendig for at berigtige forholdet, idet også hans ægtefælle var ansat og aflønnet af denne institution.

Efter nogle yderligere skrivelser afviste Kommissionen ved afgørelse af 27. november 1978 sagsøgernes klage under henvisning til, at denne kendte sin hustrus løn og følgelig vidste, at denne oversteg den i reglerne fastsatte grænse og at en tjenestemand, som udviser normal omhu, i hvert fald bør kontrollere de beløb, han får udbetalt.

I mellemtiden, den 13. november, havde den pågældende anlagt sag med påstand om annullation af skrivelsen af 27. februar 1978 og af Kommissionens stiltiende afvisning af hans klage. Tvisten drejer sig om de husstandstillæg, der er udbetalt mellem den 1. januar 1975 og den 31. august 1977, idet Kommissionen har givet afkald på tilbagesøgning for så vidt angår den forudgående periode, og idet sagsøgeren ikke bestrider tilbagesøgningskravet for så vidt angår perioden efter hans skilsmisse. Det således påstæv-nede beløb udgør — med forbehold for fejl — 92536 FB.