Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend ° soegsmaal ° erstatningssoegsmaal ° administrativ procedure ° forloebet heraf forskelligt alt efter, om der foreligger en bebyrdende akt eller ej

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91)

2. Tjenestemaend ° soegsmaal ° forudgaaende administrative klage ° samme genstand ° krav om annullation og godtgoerelse for ikke-oekonomisk skade fremsat i klagen ° krav om erstatning for materielt tab fremsat foerste gang for Retten ° udvidelse af tvistens genstand ° foreligger ikke

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91)

3. Tjenestemaend ° soegsmaal ° annullationsdom ° virkninger ° annullation af afslag paa en ansoegning ° administrationens forpligtelser ° undladelse af at traeffe konkrete foranstaltninger for at raade bod paa den over for den paagaeldende begaaede ulovlighed ° tjenestefejl ° godtgoerelse for ikke-oekonomisk skade

(EOEF-traktaten, art. 176; tjenestemandsvedtaegten, art. 91)

Sammendrag

1. Naar en tjenestemand vil anlaegge erstatningssoegsmaal mod den institution, hvori han er ansat, er der forskel paa den forudgaaende administrative procedure, som skal foelges efter vedtaegten, naar det tab, som kraeves erstattet, beror paa en akt, der indeholder et klagepunkt ifoelge vedtaegtens artikel 90, stk. 2, og den procedure, som skal foelges, naar tabet beror paa handlinger, som ikke har karakter af afgoerelser. I det foerste tilfaelde er det en betingelse for at fremme erstatningssoegsmaalet til realitetsbehandling, at den paagaeldende inden for de fastsatte frister indgiver en klage til ansaettelsesmyndigheden over den akt, som har medfoert det paastaaede tab, og har anlagt sag inden en frist paa tre maaneder efter det tidspunkt, hvor klagen er blevet afvist. I det andet tilfaelde derimod skal den administrative procedure, som skal foelges forud for erstatningssoegsmaalet, ifoelge vedtaegtens artikel 90 og 91 indeholde to faser, nemlig foerst en ansoegning og derefter en klage over den udtrykkelige eller stiltiende afvisning af denne ansoegning.

2. Paastanden om tilkendelse af erstatning for oekonomisk og ikke-oekonomisk skade, som er forvoldt en tjenestemand ved en afgoerelse fra administrationen, og som er fremsat under et erstatningssoegsmaal, skal, henset til bestemmelsen om, at den forudgaaende administrative klage og soegsmaalet skal have samme genstand, ikke anses for forskellige fra paastande, der dels tilsigter annullation af denne afgoerelse, og dels tilsigter tilkendelse af erstatning for ikke-oekonomisk skade, som den paagaeldende har lidt, og som er fremsat i klagen.

Det maa nemlig erkendes, at en paastand om annullation af en afgoerelse, der indeholder et klagepunkt, og som er fremsat i klagen, kan indebaere en paastand om erstatning for oekonomisk og ikke-oekonomisk skade, som afgoerelsen har kunnet forvolde.

3. Det tilkommer den institution, der har udstedt den annullerede akt, i henhold til traktatens artikel 176 at bestemme, hvilke foranstaltninger der skal gennemfoeres for at opfylde annullationsdommen. Ved udoevelsen af dette skoen skal den administrative myndighed overholde saavel de faellesskabsretlige bestemmelser som konklusionen og praemisserne i den dom, den skal opfylde.

Naar en afgoerelse om afslag paa en tjenestemands ansoegning til en udvaelgelsesproeve, baseret paa interne, vedtaegtsstridige regler, er blevet annulleret af Retten, ophaever institutionens vedtagelse af nye interne regler, der skal finde anvendelse i fremtiden, ikke for den paagaeldende ansoeger, som ikke har profiteret af nogen tilbagevirkende gyldighed af de interne regler, foelgerne af den over for vedkommende begaaede ulovlighed. Heraf foelger, at administrationen skal traeffe konkrete foranstaltninger for at raade bod paa denne ulovlighed, og ikke kan paaberaabe sig praktiske vanskeligheder, som saadanne foranstaltninger kan indebaere, for at unddrage sig denne forpligtelse. Administrationen skal nemlig i henhold til den skoensbefoejelse, den tillaegges ved traktatens artikel 176, traeffe et valg mellem de forskellige relevante foranstaltninger og herved forene tjenestens interesse med noedvendigheden af at raade bod paa den uret, vedkommende har lidt.

Administrationens afgoerelse om ikke at traeffe konkrete foranstaltninger i forhold til sagsoegeren ud over aendringen uden tilbagevirkende kraft af de almindelige interne regler er en tilsidesaettelse af traktatens artikel 176 og udgoer en tjenestefejl. Administrationen er derfor forpligtet til at erstatte den ikke-oekonomiske skade, som den paagaeldende tjenestemand har lidt, der med foeje kan kraeve, at institutionen bestraeber sig paa at afhjaelpe foelgende af den over for tjenestemanden begaaede ulovlighed.