Sag C-195/14

Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

mod

Teekanne GmbH & Co. KG

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof)

»Præjudiciel forelæggelse — direktiv 2000/13/EF — mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler — artikel 2, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 1, nr. 2) — mærkning, der er af en sådan art, at den vildleder køberen med hensyn til levnedsmidlers sammensætning — ingrediensliste — anvendelse af angivelsen »hindbær-vanilje-eventyr« og af billeder af hindbær og vaniljeblomster på indpakningen af en frugtte, som ikke indeholder disse ingredienser«

Sammendrag – Domstolens dom (Niende Afdeling) af 4. juni 2015

Tilnærmelse af lovgivningerne — mærkning og præsentation af samt reklame for levnedsmidler — direktiv 2000/13 — forbud mod mærkning af en sådan art, at den vildleder køberen — mærkning med en bestemt ingrediens’ udseende, betegnelse eller grafiske præsentation, der kan give det indtryk, at sidstnævnte forefindes i et levnedsmiddel — den omstændighed, at denne ingrediens ikke forefindes, som følger udelukkende af ingredienslisten på det nævnte levnedsmiddels indpakning — ikke tilladt — den nationale rets vurdering

[Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13, art. 2, stk. 1, litra a), nr. i), og art. 3, stk. 1, nr. 2]

Artikel 2, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 1, nr. 2), i direktiv 2000/13 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler, som ændret ved forordning nr. 596/2009, skal fortolkes således, at de er til hinder for, at mærkningen af et levnedsmiddel og dennes nærmere udformning med en bestemt ingrediens’ udseende, betegnelse eller grafiske præsentation kan give det indtryk, at denne ingrediens forefindes i dette levnedsmiddel, selv om den faktisk ikke forefindes deri, og dette alene fremgår af ingredienslisten, der står på det nævnte levnedsmiddels indpakning.

Ingredienslisten kan i visse situationer, selv om den er eksakt og udtømmende, være uegnet til på tilstrækkelig måde at korrigere forbrugerens fejlagtige eller tvetydige indtryk med hensyn til et levnedsmiddels beskaffenhed, der følger af andre elementer, som indgår i mærkningen af dette levnedsmiddel.

Det tilkommer den nationale ret at foretage en undersøgelse af alle de forskellige elementer, som mærkningen af det pågældende levnedsmiddel består af, med henblik på at afgøre, om en almindeligt oplyst, rimeligt opmærksom og velunderrettet gennemsnitsforbruger kan vildledes. Inden for rammerne af denne undersøgelse skal den nationale ret navnlig tage hensyn til de anvendte ord og billeder og placeringen, størrelsen og farven af, skrifttypen og sproget i samt syntaksen og tegnsætningen for de forskellige elementer, der står på indpakningen af det nævnte levnedsmiddel.

(jf. præmis 40 og 42-44 samt domskonkl.)

Sag C-195/14

Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

mod

Teekanne GmbH & Co. KG

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof)

»Præjudiciel forelæggelse — direktiv 2000/13/EF — mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler — artikel 2, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 1, nr. 2) — mærkning, der er af en sådan art, at den vildleder køberen med hensyn til levnedsmidlers sammensætning — ingrediensliste — anvendelse af angivelsen »hindbær-vanilje-eventyr« og af billeder af hindbær og vaniljeblomster på indpakningen af en frugtte, som ikke indeholder disse ingredienser«

Sammendrag – Domstolens dom (Niende Afdeling) af 4. juni 2015

Tilnærmelse af lovgivningerne – mærkning og præsentation af samt reklame for levnedsmidler – direktiv 2000/13 – forbud mod mærkning af en sådan art, at den vildleder køberen – mærkning med en bestemt ingrediens’ udseende, betegnelse eller grafiske præsentation, der kan give det indtryk, at sidstnævnte forefindes i et levnedsmiddel – den omstændighed, at denne ingrediens ikke forefindes, som følger udelukkende af ingredienslisten på det nævnte levnedsmiddels indpakning – ikke tilladt – den nationale rets vurdering

[Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13, art. 2, stk. 1, litra a), nr. i), og art. 3, stk. 1, nr. 2]

Artikel 2, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 1, nr. 2), i direktiv 2000/13 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler, som ændret ved forordning nr. 596/2009, skal fortolkes således, at de er til hinder for, at mærkningen af et levnedsmiddel og dennes nærmere udformning med en bestemt ingrediens’ udseende, betegnelse eller grafiske præsentation kan give det indtryk, at denne ingrediens forefindes i dette levnedsmiddel, selv om den faktisk ikke forefindes deri, og dette alene fremgår af ingredienslisten, der står på det nævnte levnedsmiddels indpakning.

Ingredienslisten kan i visse situationer, selv om den er eksakt og udtømmende, være uegnet til på tilstrækkelig måde at korrigere forbrugerens fejlagtige eller tvetydige indtryk med hensyn til et levnedsmiddels beskaffenhed, der følger af andre elementer, som indgår i mærkningen af dette levnedsmiddel.

Det tilkommer den nationale ret at foretage en undersøgelse af alle de forskellige elementer, som mærkningen af det pågældende levnedsmiddel består af, med henblik på at afgøre, om en almindeligt oplyst, rimeligt opmærksom og velunderrettet gennemsnitsforbruger kan vildledes. Inden for rammerne af denne undersøgelse skal den nationale ret navnlig tage hensyn til de anvendte ord og billeder og placeringen, størrelsen og farven af, skrifttypen og sproget i samt syntaksen og tegnsætningen for de forskellige elementer, der står på indpakningen af det nævnte levnedsmiddel.

(jf. præmis 40 og 42-44 samt domskonkl.)