ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 267/14

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2009 — Sea s.r.l. mod Comune di Ponte Nossa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italien)

(Sag C-573/07) (1)

(Offentlige kontrakter - fremgangsmåderne ved indgåelse - kontrakt om indsamling, transport og bortskaffelse af byaffald - tildeling uden udbud - tildeling til et aktieselskab, hvis selskabskapital er fuldt ejet af offentlige myndigheder, men hvori private ifølge vedtægterne også kan have kapitalandele)

2009/C 267/24

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Sea s.r.l.

Sagsøgt: Comune di Ponte Nossa

Intervenient: Servizi Tecnologici Comuni — Se.T.Co. SpA

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia — fortolkning af artikel 12, 43, 49 og 86 EF — fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige kontrakter — offentlige tjenesteydelser for indsamling, transport og bortskaffelse af kommunalt fast affald — direkte tildeling til et aktieselskab, hvis aktiekapital er fuldt ejet af offentlige myndigheder, men hvori private ifølge vedtægterne også kan have kapitalandele

Konklusion

Artikel 43 EF og 49 EF, ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet såvel som den gennemsigtighedsforpligtelse, der følger heraf, er ikke til hinder for en direkte tildeling af en offentlig tjenesteydelseskontrakt til et 100 % offentligt ejet aktieselskab, når den offentlige myndighed, som er ordregivende myndighed, fører en kontrol med dette selskab, som svarer til den kontrol, myndigheden fører med sine egne tjenestegrene, og dette selskab udfører hovedparten af sin virksomhed med den eller de offentlige myndigheder, som det ejes af.

Med forbehold af den forelæggende rets efterprøvelse af relevansen af de omhandlede vedtægtsbestemmelser kan den kontrol, som myndighederne, der har aktier i selskabet, fører med det nævnte selskab, under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende, anses for at svare til den kontrol, myndighederne fører med deres egne tjenestegrene, når:

— det nævnte selskabs aktivitet er begrænset til de nævnte myndigheders område og i det væsentligste udføres til fordel for disse, og

— kontrollen udføres gennem vedtægtsmæssige organer, der består af repræsentanter fra de nævnte myndigheder, som udøver en bestemmende indflydelse såvel i forhold til de strategiske målsætninger som i forhold til det nævnte selskabs vigtige beslutninger.

(1) EUT C 64 af 8.3.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 267/13

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. september 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Koninklijke FrieslandCampina NV, tidligere Koninklijke Friesland Foods NV, tidligere Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV

(Sag C-519/07 P) (1)

(Appel - statsstøtte - Kongeriget Nederlandenes skattestøtteordning til fordel for internationale finansieringsaktiviteter - beslutning 2003/515/EF - uforenelighed med fællesmarkedet - overgangsbestemmelse - formaliteten - søgsmålskompetence - søgsmålsinteresse - princippet om beskyttelse af den berettigede forventning - ligebehandlingsprincippet)

2009/C 267/22

Processprog: nederlandsk

Parter

Appellant: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. van Vliet og S. Noë, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Koninklijke FrieslandCampina NV, tidligere Koninklijke Friesland Foods NV, tidligere Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV (ved advocaten E. Pijnacker Hordijk og W. Geursen)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 12. september 2007 i sag T-348/03, Koninklijke Friesland Foods NV (tidligere Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede artikel 2 i Kommissionens beslutning 2003/515/EF af 17. februar 2003 om Kongeriget Nederlandenes støtte til fordel for internationale finansieringsaktiviteter (EUT L 180, s. 52), for så vidt som det heri er fastsat, at erhvervsdrivende, der den 11. juli 2001 allerede havde indgivet en ansøgning til de nederlandske skattemyndigheder om at blive omfattet af den omhandlede støtteordning, som der på denne samme dato endnu ikke var blevet taget stilling til, ikke er omfattet af overgangsordningen

Konklusion

1) Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 12. september 2007 i sagen Koninklijke Friesland Foods mod Kommissionen (sag T-348/03) ophæves.

2) Sagen hjemvises til De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans.

3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

(1) EUT C 37 af 9.2.2008.
1)

Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, punkt A, stk. 2, litra d), nr. i), første led, og artikel 8 i Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 af 14. april 2003, og kapitel VII, punkt 48, nr. 7, litra b), i bilaget til samme direktiv, som ændret ved forordning nr. 806/2003, samt artikel 3, artikel 5, stk. 1, litra d), artikel 6, stk. 1, og artikel 8 i direktiv 93/119 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet, idet den ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for, — at de kompetente myndigheder gennemfører de krævede kontroller af ruteplaner — at der indrettes hvilefaciliteter for dyrene efter aflæsning i færgehavne eller i nærheden heraf — at der reelt gennemføres en kontrol af transportmidler og dyr — at overholdelsen af bestemmelser om bedøvelse af dyr under slagtning sikres, og — at en passende kontrol og tilsyn med slagterier sikres.
—

denne bestemmelse er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter et familiemedlem, der har haft behørig tilladelse til at flytte sammen med en tyrkisk vandrende arbejdstager, der allerede er tilknyttet denne stats lovlige arbejdsmarked, mister rettighederne på grundlag af familiesammenføring i henhold til den samme bestemmelse alene af den grund, at den pågældende efter at være blevet myndig indgår ægteskab, til trods for, at den pågældende fortsætter med at bo sammen med nævnte arbejdstager i de første tre år af sit ophold i værtsmedlemsstaten
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/2

Domstolens dom (Store Afdeling) af 14. september 2010 — Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd mod Europa-Kommissionen, Council of the Bars and Law Societies of the European Union, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, International Bar Association

(Sag C-550/07 P) (1)

(Appel - konkurrence - bevisoptagelse - Kommissionens beføjelser til kontrolundersøgelser - beskyttelse af en korrespondances fortrolighed - ansættelsesforhold mellem en advokat og en virksomhed - korrespondance i form af e-mails)

2010/C 301/02

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Akzo Nobel Chemicals Ltd og Akcros Chemicals Ltd (ved avocats M. Mollica og M. van der Woude samt advocaat C. Swaak)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre og X. Lewis, som befuldmægtigede), Council of the Bars and Law Societies of the European Union (ved J. Flynn QC), Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten (ved advocaten O. Brouwer og C.E. Schillemans), Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE) (ved avocats M. Dolmans og K. Nordlander, samt solicitor J. Temple Lang), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter (ved Rechtsanwalt G. Berrisch og solicitor D.W. Hull), og International Bar Association (ved avocats J. Buhart og I. Michou)

Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved V. Jackson og E. Jenkinson, som befuldmægtigede, og barrister M. Hoskins), Irland (ved D. O’Hagan, som befuldmægtiget, D. O’Donnell, SC, og R. Casey, BL) og Kongeriget Nederlandene (ved C. Wissels, Y. de Vries og M. de Grave, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Udvidede Afdeling) den 17. september 2007 i sag T-253/03, Akzo Nobel Chemicals og Akcros Chemicals mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2003) 1533 endelig udg. af 8. maj 2003 om afvisning af en anmodning om anvendelse af princippet om beskyttelse af meddelelser mellem en advokat og hans klient på visse dokumenter, der er blevet beslaglagt inden for rammerne af en kontrolundersøgelse i henhold til artikel 14, stk. 3, i forordning nr. 17 (sag nr. COMP/E-1/38.589)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, Irland og Kongeriget Nederlandene bærer deres egne omkostninger.

3) Conseil des barreaux européens, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, European Company Lawyers Association, American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter og International Bar Association bærer deres egne omkostninger.

4) I øvrigt betaler Akzo Nobel Chemicals Ltd og Akcros Chemicals Ltd sagens omkostninger in solidum.

(1) EUT C 37 af 9.2.2008.
C 288/6

Domstolens dom (Første Afdeling) af 2. september 2010 — Europa-Kommissionen mod Scott SA, Département du Loiret og Den franske Republik

(Sag C-290/07 P) (1)

(Appel - statsstøtte - favørpris for en byggemodnet grund - undersøgelse af markedsværdien - formel undersøgelsesprocedure - forordning (EF) nr. 659/1999 - forpligtelse til at foretage en omhyggelig og upartisk undersøgelse - udstrækningen af Kommissionens skønsbeføjelse - omkostningsmetoden - omfanget af retsinstansernes prøvelse)

(2010/C 288/11)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved J. Flett, som befuldmægtiget)

De andre parter i appelsagen: Scott SA (ved J. Lever, QC, solicitors R. Griffith og M. Papadakis, samt barristers J. Gardner og G. Peretz, som befuldmægtigede), Département du Loiret (ved avocat A. Carnelutti) og Den franske Republik (ved G. de Bergues, S. Seam og F. Million, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 29. marts 2007 i sag T-366/00, Scott SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvorved Retten annullerede artikel 2 i Kommissionens beslutning 2002/14/EF af 12. juli 2002 om den statsstøtte, Frankrig har iværksat til fordel for Scott Paper SA/Kimberly-Clark (EFT L 12, s. 1), i det omfang bestemmelsen vedrører den støtte, som er ydet i form af den favørpris for en grund, som er omhandlet i beslutningens artikel 1

Konklusion

1) Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 29. marts 2007, Scott mod Kommissionen (sag T-366/00), ophæves.

2) Sagen hjemvises til Den Europæiske Unions Ret.

3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

(1) EUT C 183 af 4.8.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 234/3

Domstolens dom (Store Afdeling) af 29. juni 2010 — Europa-Kommissionen mod Alrosa Company Ltd

(Sag C-441/07 P) (1)

(Appel - dominerende stilling - forordning (EF) nr. 1/2003 - verdensmarkedet for rådiamanter - individuelle tilsagn afgivet af et selskab vedrørende ophøret af dets køb af rådiamanter hos et andet selskab - beslutning, der gør de af et selskab afgivne individuelle tilsagn bindende, og hvorved proceduren afsluttes)

2010/C 234/03

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre og R. Sauer, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Alrosa Company Ltd (ved R. Subiotto, QC, solicitor-advocate K. Jones, og solicitor S. Mobley)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 11. juli 2007 i sag T-170/06, Alrosa Company Ltd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning 2006/520/EF af 22. februar 2006 om en procedure efter EF-traktatens artikel 82 EF og EØS-aftalens artikel 54 (sag COMP/B-2/38.381 — De Beers), hvorved de af De Beers meddelte tilsagn om at bringe sine køb af rådiamanter hos Alrosa til ophør fra 2009, efter afslutningen af en fase med gradvis nedsættelse af de indkøbte mængder fra 2006 til 2008, blev gjort bindende, og proceduren i henhold til artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 blev afsluttet (EFT L 1, s. 1)

Konklusion

1) Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 11. juli 2007, Alrosa mod Kommissionen (sag T-170/06), ophæves.

2) Europa-Kommissionen frifindes i den sag, som Alrosa Company Ltd har anlagt ved Retten i Første Instans.

3) Alrosa Company Ltd bærer sine egne omkostninger i forbindelse med appelsagen og sagen i første instans.

(1) EUT C 283 af 24.11.2007.
2)

Europa-Kommissionen frifindes i det for Retten i Første Instans indledte søgsmål med påstand om annullation af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning af 28. maj 2002 om afslag på aktindsigt i dokumenter vedrørende procedurer for kontrol med statsstøtte ydet til Technische Glaswerke Ilmenau GmbH.
1)

Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den i princippet ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagerne omhandlede, som opstiller grænser for udstedelsen af bevillinger til åbning af nye apoteker, idet den bestemmer, at — der i hver apotekerzone i princippet kun kan åbnes et apotek for hver 2 800 indbyggere — der kun kan åbnes et yderligere apotek, hvis dette tal overskrides, idet dette apotek åbnes, hvis tallet overskrides med 2 000 indbyggere — hvert apotek skal respektere en minimumsafstand i forhold til allerede eksisterende apoteker, som generelt er på 250 m. Artikel 49 TEUF er imidlertid til hinder for en sådan national lovgivning, hvis de grundlæggende regler om 2 800 indbyggere og 250 m i enhver geografisk zone, som har særlige befolkningskarakteristika, er til hinder for åbningen af et tilstrækkeligt antal apoteker, som kan sikre en passende farmaceutisk betjening, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.
1)

Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til associeringsaftalens artikel 9 og tillægsprotokollens artikel 41 samt artikel 10, stk. 1, og artikel 13 i afgørelse nr. 1/80, idet det har indført og opretholdt bestemmelser om gebyrer for udstedelse af opholdstilladelser, der er uforholdsmæssigt høje i forhold til de gebyrer, der opkræves af medlemsstaternes statsborgere for udstedelse af tilsvarende dokumenter, og idet det anvender disse bestemmelser på tyrkiske statsborgere, der har ret til ophold i Nederlandene i medfør af: — aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, som blev undertegnet den 12. september 1963 i Ankara af Republikken Tyrkiet, på den ene side, og EØF’s medlemsstater og Fællesskabet, på den anden side, og som blev indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963 — tillægsprotokollen, undertegnet den 23. november 1970 i Bruxelles og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. december 1972, og — afgørelse nr. 1/80, vedtaget den 19. september 1980 af det associeringsråd, der blev oprettet ved associeringsaftalen, og som består dels af medlemmer af medlemsstaternes regeringer, af Rådet for Den Europæiske Union og af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, dels af medlemmer af den tyrkiske regering.
1)

Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 1, samt artikel 11, stk. 3 og 6, i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, læst i sammenhæng med dets bilag V, ved den 5. november 1999 at tildele Iberpistas — anlæg af en tredje vejbane i begge køreretninger på betalingsstrækningen på motorvej A-6 mellem Villalba og Valle de los Caídos-udfletningen — anlæg af en tredje vejbane i begge køreretninger på betalingsstrækningen på motorvej A-6 mellem Valle de los Caídos-udfletningen og byen San Rafael, herunder anlægget af en ny tunnel, og — anlæg af en fjerde vejbane i begge køreretninger på den afgiftsfrie strækning på motorvej A-6 mellem Madrid og Villalba, uden at disse arbejder var omtalt i genstanden for koncessionskontrakten om offentlige bygge- og anlægsarbejder som beskrevet i De Europæiske Fællesskabers Tidende og i projektbeskrivelsen.
2)

Artikel 5, stk. 2, i direktiv 85/577 er ikke under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende til hinder for en national regel, hvorefter forbrugeren ved tilbagekaldelse af en indtrædelse, efter et uanmodet dørsalg, i en lukket ejendomsfond i form af et personselskab får et krav mod selskabet på sit tilgodehavende, som beregnes på grundlag af hans andel på tidspunktet for hans indtræden i fonden, og således eventuelt får tilbagebetalt et beløb, der er mindre end indskuddet, eller forpligtes til at deltage i dækningen af fondens tab.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 113/3

Domstolens dom (Store Afdeling) af 9. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-518/07) (1)

(Traktatbrud - direktiv 95/46/EF - beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og fri udveksling af sådanne oplysninger - artikel 28, stk. 1 - nationale tilsynsmyndigheder - uafhængighed - administrativt tilsyn, som udøves over for disse myndigheder)

2010/C 113/04

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved C. Docksey, C. Ladenburger og H. Krämer, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og J. Möller, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (ved H. Hijmans og A. Scirocco, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 28, stk. 1, andet punktum, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281, s. 31) — medlemsstaternes forpligtelse til at sikre, at de nationale myndigheder, der har til opgave at overvåge behandlingen af personoplysninger, udøver sine funktioner i fuld uafhængighed — den omstændighed, at myndighederne i de enkelte delstater, der har til opgave at overvåge behandlingen af personoplysninger uden for den offentlige sektor, er underlagt forbundsstatens tilsyn

Konklusion

1) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28, stk. 1, andet afsnit, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger ved at underlægge de nationale tilsynsmyndigheder, der er kompetente med hensyn til behandling af personoplysninger, der foretages i de forskellige delstater af ikke-offentlige organer og offentligretlige virksomheder, der deltager i konkurrencen på markedet (öffentlich-rechtliche Wettbewerbsunternehmen), et statsligt tilsyn og således foretage en ukorrekt gennemførelse af kravet om, at disse myndigheder skal udøve deres funktioner »i fuld uafhængighed«.

2) Forbundsrepublikken Tyskland betaler Europa-Kommissionens omkostninger.

3) Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 37 af 9.2.2008.
1)

Artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger skal fortolkes således, at det tilkommer medlemsstaterne under overholdelse af det formål om gennemsigtighed, der forfølges med direktivet, samt af de krav, der følger af den nævnte bestemmelse, at fastlægge de kriterier, der skal danne grundlag for gennemførelsen af den undersøgelse af de nationaløkonomiske forhold, der er fastsat i bestemmelsen, forudsat at disse kriterier er baseret på objektive og kontrollerbare data.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/2

Domstolens dom (Første Afdeling) af 21. januar 2010 — insolvensprocedure indledt mod MG Probud Gdynia sp. z o.o. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy Gdańsk-Pólnoc — Republikken Polen)

(Sag C-444/07) (1)

(Retligt samarbejde i civile sager - forordning (EF) nr. 1346/2000 - insolvensbehandling - en medlemsstats afvisning af at anerkende dels en afgørelse om indledning af insolvensbehandling, der er truffet af den kompetente ret i en anden medlemsstat, og dels afgørelser om gennemførelsen og afslutningen af denne insolvensbehandling)

2010/C 63/02

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Rejonowy Gdańsk-Pólnoc

Part i hovedsagen

MG Probud Gdynia sp. z o.o.

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Sąd Rejonowy Gdańsk-Pólnoc — fortolkning af artikel 3, 4, 16, 17 og 25 i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs (EFT L 160, s. 1) — udlæg foretaget af myndighederne i en medlemsstat i indestående på en bankkonto, der tilhører en virksomhed, efter der er indledt insolvensbehandling vedrørende denne virksomhed i en anden medlemsstat, i strid med lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område insolvensbehandlingen er indledt — en medlemsstats nægtelse af at anerkende insolvensbehandlingen, der er indledt af en ret i en anden medlemsstat, når der ikke er indledt en subsidiær insolvensbehandling

Konklusion

Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs, navnlig artikel 3, 4, 16, 17 og 25, skal fortolkes således, at efter at der i en sag som den i hovedsagen omhandlede er indledt en hovedinsolvensbehandling i en medlemsstat, er de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat, hvor der ikke er indledt nogen sekundær insolvensbehandling, under forbehold af afslagsgrundene i forordningens artikel 25, stk. 3, og artikel 26 forpligtet til at anerkende og fuldbyrde alle afgørelser, der vedrører hovedinsolvensbehandlingen, og de er dermed ikke i henhold til lovgivningen i denne anden medlemsstat berettiget til at træffe bestemmelse om fuldbyrdelsesforanstaltninger vedrørende den insolvenserklærede skyldners aktiver, der befinder sig på den anden medlemsstats område, når lovgivningen i den medlemsstat, hvor insolvensbehandlingen er indledt, ikke giver mulighed herfor, og når de betingelser, som anvendelsen af undtagelserne i henhold til forordningens artikel 5 og 10 er underlagt, ikke er opfyldt.

(1) EUT C 283 af 24.11.2007.
2)

Det påhviler en national ret, der skal afgøre en tvist mellem private, at sikre sig, at princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder, som konkretiseret ved direktiv 2000/78, overholdes, idet den om fornødent skal undlade at anvende enhver modstridende national bestemmelse, uanset om den udøver den beføjelse, som den har i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 267, stk. 2, TEUF, til at forelægge Den Europæiske Unions Domstol præjudicielle spørgsmål om fortolkningen af dette princip.
1)

Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (omarbejdning), herunder navnlig direktivets artikel 17, 22-25, 30, 33, 35, 40, 41, 43, 44 og 50 samt direktivets bilag I, II og VII, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme nævnte direktiv.
1)

Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende frie personbevægelser på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.