Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug - fælles markedsordning - eksportrestitutioner - urigtig angivelse - sanktion - bøde proportional med det uretmæssigt modtagne beløb - strafferetlig karakter - foreligger ikke

[Kommissionens forordning nr. 3665/87, art. 11, stk. 1, første afsnit, litra a)]

2. Landbrug - fælles markedsordning - eksportrestitutioner - urigtig angivelse - økonomisk sanktion pålagt eksportøren - proportionalitetsprincippet - tilsidesættelse - foreligger ikke

[Kommissionens forordning nr. 3665/87, art. 11, stk. 1, første afsnit, litra a)]

3. Landbrug - fælles markedsordning - eksportrestitutioner - urigtig angivelse på grundlag af urigtige oplysninger fra producenten af varen - økonomisk sanktion - intet tilfælde af force majeure - eksportørens gode tro - uden betydning

(Kommissionens forordning nr. 3665/87, art. 11, stk. 1, tredje afsnit)

Sammendrag

1. Sanktionen i artikel 11, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som ændret ved forordning nr. 2945/94, som er betaling af en bøde, der udmåles i forhold til det beløb, den erhvervsdrivende, som har afgivet urigtige oplysninger i sin ansøgning om restitutioner, uretmæssigt ville have modtaget, hvis de kompetente myndigheder ikke havde opdaget denne uregelmæssighed, er en integrerende del af den pågældende eksportrestitutionsordning og har ikke karakter af straf. Heraf følger, at princippet »nulla poena sine culpa« ikke finder anvendelse på denne sanktion.

( jf. præmis 43 og 44 )

2. Sanktionen i artikel 11, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som ændret ved forordning nr. 2945/94, som består i, at eksportøren betaler en bøde, selv om denne i god tro har afgivet en urigtig angivelse, er ikke i strid med proportionalitetsprincippet, idet den ikke kan anses for at være uegnet til at nå det med fællesskabsbestemmelserne tilsigtede mål, nemlig bekæmpelse af uregelmæssigheder og svig, eller for at gå ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

Det er netop under hensyn til eksportørens rolle som den sidste aktør i landbrugsprodukternes forløb gennem produktion, forarbejdning og eksport, at artikel 11 i forordning nr. 3665/87 pålægger eksportøren ansvar for angivelsens rigtighed og træffer bestemmelse om sanktioner for tilsidesættelse heraf. Denne forpligtelse til at sikre angivelsens rigtighed skal tilskynde eksportøren til at foretage en både med hensyn til omfang og hyppighed passende kontrol af varen, der frembydes til eksport. Han kan endvidere vælge sine medkontrahenter og værne sig mod deres forsømmelighed både ved at optage bestemmelser herom i de pågældende kontrakter og ved at tegne en særlig forsikring.

Desuden fremgår den omstændighed, at sanktionen står i et rimeligt forhold til formålet, for det første af sondringen i samme artikel 11 mellem de forsætlige og de uforsætlige uregelmæssigheder, og for det andet af de mange i artiklen omhandlede tilfælde, hvor sanktionen ikke finder anvendelse, såsom i tilfælde af force majeure, og endelig af, at sanktionens størrelse fastsættes i forhold til det tab, Fællesskabets budget ville have lidt, hvis uregelmæssigheden ikke var blevet opdaget.

( jf. præmis 62 og 63, 66-68 )

3. Artikel 11, stk. 1, tredje afsnit, første led, i forordning nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som ændret ved forordning nr. 2945/94, skal fortolkes således, at der ikke foreligger et tilfælde af force majeure, hvormed man kan unddrage sig den sanktion, som er fastsat i samme artikels stk. 1, første afsnit, litra a), når en eksportør i god tro udfylder en ansøgning om eksportrestitutioner på grundlag af urigtige oplysninger fra producenten af de eksporterede varer, og eksportøren ikke kunne konstatere, at oplysningerne var urigtige, eller kun kunne konstatere det ved kontrol på fremstillingsvirksomheden. Medkontrahentens fejl henhører således under sædvanlig handelsrisiko og kan ikke anses for uforudseelig i handelsforhold, og eksportøren har en række muligheder for at værne sig mod sådanne fejl.

( jf. præmis 86 og domskonkl. 2 )