ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 225/18

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 6. juni 2013 — The Queen, på vegne af: MA, BT, DA mod Secretary of State for the Home Department (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-648/11) (1)

(Forordning (EF) nr. 343/2003 - fastsættelse af den medlemsstat, der er ansvarlig - uledsaget mindreårig - asylansøgninger, som er blevet indgivet successivt i to medlemsstater - den mindreårige har ingen familiemedlemmer på en medlemsstats område - artikel 6, stk. 2, i forordning nr. 343/2003 - overførsel af den mindreårige til den medlemsstat, hvor vedkommende indgav sin første ansøgning - forenelighed - barnets tarv - chartrets artikel 24, stk. 2)

2013/C 225/29

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: The Queen, på vegne af: MA, BT, DA

Sagsøgt: Secretary of State for the Home Department

Procesdeltager: The AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe) (UK)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — fortolkning af artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18. februar 2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne (EUT L 50, s. 1) — procedure til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for at behandle asylansøgninger, som er indgivet af uledsagede mindreårige, der er tredjelandsstatsborgere

Konklusion

Artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18. februar 2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne, skal fortolkes således, at under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede, hvor en uledsaget mindreårig, som ikke har nogen familiemedlemmer, der befinder sig lovligt på en medlemsstats område, har indgivet ansøgninger om asyl i mere end en medlemsstat, er den »medlemsstat, der er ansvarlig«, den medlemsstat, hvori denne mindreårige befinder sig efter dér at have indgivet en asylansøgning.

(1) EUT C 65 af 3.3.2012.
2)

Artikel 63 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en ordning som den, der er fastsat i Regionen Flanderns dekrets bog 4, hvorved der gives visse økonomiske aktører et »socialt pålæg« ved tildelingen af bygge- eller udstykningstilladelse, for så vidt som den forelæggende ret fastslår, at denne ordning er nødvendig for og egnet til at opfylde formålet om at sikre et tilstrækkeligt boligudbud til personer med lav indkomst eller andre svagt stillede grupper af den lokale befolkning.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 225/11

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. juni 2013 — Ciro Di Donna mod Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Giudice di Pace di Mercato San Severino — Italien)

(Sag C-492/11) (1)

(Retligt samarbejde i civile sager - mægling på det civil- og handelsretlige område - direktiv 2008/52/EF - nationale retsforskrifter, der træffer bestemmelse om en obligatorisk mæglingsprocedure - ufornødent at træffe afgørelse)

2013/C 225/16

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Giudice di Pace di Mercato San Severino

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ciro Di Donna

Sagsøgt: Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Giudice di Pace di Mercato San Severino — fortolkning af artikel 6, stk. 1, og artikel 13 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, af artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, samt af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/52/EF af 21. maj 2008 om visse aspekter af mægling på det civil- og handelsretlige område (EUT L 136, s. 3) — nationale retsforskrifter, hvorefter der gælder en forpligtelse til at gøre et forsøg på mægling, før der indgives et søgsmål, hvilken forpligtelse kan påvirke indgivelsen af søgsmålet såvel som længden og udfaldet heraf

Konklusion

Det er ikke længere fornødent at besvare de præjudicielle spørgsmål, der er forelagt af Giudice di pace di Mercato San Severino (Italien) i sag C-492/11 ved afgørelse af 21. september 2011.

(1) EUT C 347 af 26.11.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/12

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. september 2013 — HK Danmark som mandatar for Glennie Kristensen mod Experian A/S (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vestre Landsret — Danmark)

(Sag C-476/11) (1)

(Princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 21, stk. 1 - direktiv 2000/78/EF - artikel 6, stk. 1 og 2 - erhvervstilknyttet pensionsordning - aldersgraduering af bidrag)

2013/C 344/18

Processprog: dansk

Den forelæggende ret

Vestre Landsret

Parter i hovedsagen

Sagsøger: HK Danmark som mandatar for Glennie Kristensen

Sagsøgt: Experian A/S

Procesdeltager: Beskæftigelsesministeriet

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Vestre Landsret — fortolkning af artikel 6, stk. 2, i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16) — begrundelse for ulige behandling på grund af alder — fastsættelse af aldersgrænser for adgang til erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger — generel undtagelse for erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger for så vidt dette ikke medfører forskelsbehandling på grund af køn eller undtagelse begrænset til indtræden i sociale sikringsordninger — nationale retsforskrifter, hvorefter en arbejdsgiver som en del af lønnen kan indbetale aldersgraduerede pensionsbidrag

Konklusion

Princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder, der er fastsat i artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og konkretiseret ved Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, og nærmere bestemt direktivets artikel 2 og artikel 6, stk. 2, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en erhvervstilknyttet pensionsordning, hvorefter en arbejdsgiver som en del af lønnen kan betale aldersgraduerede pensionsbidrag, forudsat at den heraf følgende ulige behandling på grund af alder er hensigtsmæssig og nødvendig for at opfylde et legitimt formål, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.

(1) EUT C 340 af 19.11.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/15

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 26. september 2013 — Centrotherm Systemtechnik GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) og centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG

(Sag C-610/11 P) (1)

(Appel - fortabelsessag - EF-ordmærket CENTROTHERM - reel brug - bevismidler - erklæring på tro og love - bevisbyrde - prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder - yderligere beviser fremlagt for appelkammeret - forordning (EF) nr. 207/2009 - artikel 15, 51 og 76 - forordning (EF) nr. 2868/95 - regel 40, stk. 5)

2013/C 344/24

Processprog: tysk

Parter

Appellant(er): Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Tyskland) (ved Rechtsanwälte A. Schulz og C. Onken samt ved Patentanwalt F. Schmidt)

De andre parter i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget) og centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Tyskland) (ved Rechtsanwälte O. Löffel og P. Lange)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 15. september 2011 i sag T-434/09 Centrotherm Systemtechnik mod KHIM, hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i et annullationssøgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 25. august 2009 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 6/2008-4) for så vidt som begæringen om fortabelse af varemærket CENTROTHERM deri blev taget til følge — reel brug af varemærket — bevis

Konklusion

1) Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 15. september 2011 i sagen Centrotherm Systemtechnik mod KHIM — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM) (sag T-434/09) ophæves.

2) Punkt 2 i konklusionen i afgørelse truffet den 25. august 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 6/2008-4) annulleres.

3) Centrotherm Systemtechnik GmbH, Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG bærer deres egne omkostninger både i forbindelse med sagen i første instans og appelsagen.

(1) EUT C 80 af 17.3.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/18

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 26. september 2013 — Alliance One International, Inc mod Europa-Kommissionen

(Sag C-679/11 P) (1)

(Appel - konkurrence - karteller - det spanske marked for køb og første forarbejdning af råtobak - fastsættelse af priser og opdeling af markedet - tilsidesættelse af artikel 81 EF - moderselskab kan tilregnes datterselskabs ulovlige adfærd - begrundelsespligt - grundlæggende rettigheder - afskrækkende virkning - ligebehandling - formildende omstændighed - samarbejde - fuld prøvelsesret - Ne ultra petita - ret til en retfærdig rettergang)

2013/C 344/30

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Alliance One International, Inc. (ved abogados M. Odriozola og A. Vide)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier, J. Bourke og C. Urraca Caviedes, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 12. oktober 2011 i sag T-41/05, Alliance One International mod Kommissionen, hvorved den del af bøden, der er pålagt Agroexpansión, hvis betaling Alliance One International, Inc. hæfter for in solidum med Agroexpansión, nedsættes, og hvorved Kommissionen desuden frifindes for en påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2004) 4030 endelig af 20. oktober 2004 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81, stk. 1 (sag COMP/C.38.238/B.2 — Råtobak — Spanien) vedrørende en aftale om fastsættelse af de priser, der betales producenterne, og de mængder, der opkøbes af disse producenter på det det spanske marked for råtobak

Konklusion

1) Appellen og kontraappellen forkastes.

2) Alliance One International, Inc. betaler omkostningerne i appelsagen.

3) Europa-Kommissionen betaler omkostningerne i kontraappellen.

(1) EUT C 73 af 10.3.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/11

Domstolens dom (Første Afdeling) af 19. september 2013 — CHS Tour Services GmbH mod Team4 Travel GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)

(Sag C-435/11) (1)

(Direktiv 2005/29/EF - urimelig handelspraksis - salgsbrochure, der indeholder en urigtig oplysning - kvalificering som »vildledende handelspraksis« - tilfælde, hvor den erhvervsdrivende ikke kan kritiseres for nogen tilsidesættelse af diligenspligt)

2013/C 344/16

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: CHS Tour Services GmbH

Sagsøgt: Team4 Travel GmbH

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberster Gerichtshof — fortolkning af artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (EUT L 149, s. 22) — brochure som indeholder urigtige oplysninger — en erhvervsdrivendes mulighed eller manglende mulighed for at godtgøre, at kravet om erhvervsmæssig diligenspligt er blevet overholdt, for at undgå at nævnte handelspraksis kvalificeres som »urimelig«

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (»direktivet om urimelig handelspraksis«) skal fortolkes således, at i det tilfælde, hvor en handelspraksis opfylder alle kriterierne i direktivets artikel 6, stk. 1, for at kunne kvalificeres som en vildledende handelspraksis i forhold til forbrugeren, er det ikke nødvendigt at undersøge, om en sådan praksis ligeledes er i modstrid med kravet om erhvervsmæssig diligenspligt i henhold til samme direktivs artikel 5, stk. 2, litra a), for at den kan betragtes som urimelig og dermed forbudt i henhold til det nævnte direktivs artikel 5, stk. 1.

(1) EUT C 340 af 19.11.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 325/4

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. september 2013 — Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer mod Anneliese Kuso (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)

(Sag C-614/11) (1)

(Socialpolitik - ligebehandling af mænd og kvinder - direktiv 76/207/EØF - tidsbegrænset ansættelseskontrakt indgået før medlemsstatens tiltrædelse - udløb efter tiltrædelsen - ansættelsesordning, som fastsætter kontraktens udløbsdato til den sidste dag i det år, hvori pensionsalderen indtræder - forskellig pensionsalder for mænd og kvinder)

2013/C 325/06

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer

Sagsøgt: Anneliese Kuso

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberster Gerichtshof — fortolkning af artikel 3, skt. 1, litra a) og c), i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (EFT L 39, s. 40), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002 (EUT L 269, s. 15) — tidsbegrænsede ansættelsesaftaler indgået mellem et organ i en medlemsstat og dets ansatte inden nævnte stats tiltrædelse af Den Europæiske Union og som fastsætter, at ansættelsesaftalerne ophører den sidste dag i det år, hvor en mandlig ansat fylder 65 og en kvindelig ansat fylder 60 år

Konklusion

Artikel 3, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002, skal fortolkes således, at en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der består af en ansættelsesordning, som er en integrerende del af en ansættelseskontrakt indgået før den pågældende medlemsstats tiltrædelse af Den Europæiske Union, og hvori bestemmes, at ansættelsesforholdet ophører som følge af opnåelse af pensionsalderen, der er fastsat forskelligt afhængigt af arbejdstagerens køn, udgør en direkte forskelsbehandling, som er forbudt ved nævnte direktiv, når den pågældende arbejdstager når denne alder på et tidspunkt, der ligger efter nævnte tiltrædelse.

(1) EUT C 80 af 17.3.2012.
1)

Artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer skal fortolkes således, at nationale regler — såsom dels § 12, stk. 1, i adfærdskodeksen for læger i delstaten Hessen, hvorefter honorarkravet skal være rimeligt, og, medmindre andet er fastsat ved lov, skal beregnes på grundlag af det officielle takstregulativ for læger, dels kodeksens § 27, stk. 3, som forbyder læger at gøre reklame i strid med den faglige etik — ikke henhører under bestemmelsens materielle anvendelsesområde. Det tilkommer imidlertid den forelæggende ret i lyset af Den Europæiske Unions Domstols bemærkninger at undersøge, om de pågældende bestemmelser udgør en restriktion i artikel 56 TEUF’s forstand og i bekræftende fald, om de forfølger et formål af almen interesse, kan sikre gennemførelsen heraf og ikke går videre, end hvad der er nødvendigt for at nå det forfulgte formål.
Såvel artikel 43 EF og 49 EF som ligebehandlings- og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en medlemsstat, som i strid med EU-retten har udelukket en kategori af erhvervsdrivende fra tildelingen af koncessioner på udøvelse af en økonomisk aktivitet, og som forsøger at afhjælpe denne tilsidesættelse ved at sende et betragteligt antal nye koncessioner i udbud, beskytter den markedsposition, der er opnået af de eksisterende erhvervsdrivende, ved bl.a. at fastsætte minimumsafstande mellem de nye koncessionshaveres og de eksisterende erhvervsdrivendes forretningssteder.

Det følger af artikel 43 EF og 49 EF, af ligebehandlingsprincippet, af gennemsigtighedsforpligtelsen samt af retssikkerhedsprincippet, at betingelserne og fremgangsmåderne i forbindelse med et udbud som det i hovedsagerne omhandlede — og navnlig de bestemmelser, der fastsætter fortabelsen af koncessioner, som er blevet tildelt på grundlag af et sådant udbud, såsom de bestemmelser, der er fastsat i artikel 23, stk. 3, i udkastet til en aftale mellem det selvstændige organ, som administrerer statslige monopoler, og tilslagsmodtageren af koncessionen vedrørende hasardspil på andre begivenheder end hestevæddeløb — skal være formuleret klart, præcist og utvetydigt, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at prøve.

Artikel 43 EF og 49 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som de facto forhindrer enhver grænseoverskridende spilleaktivitet, uafhængigt af den form, hvorunder aktiviteten udøves, navnlig i det tilfælde, hvor en direkte kontakt mellem forbrugeren og den erhvervsdrivende finder sted, og hvor virksomhedens mellemmænd, der er til stede på det nationale område, kan underlægges politiets fysiske kontrol. Det tilkommer den forelæggende ret at prøve, om dette er tilfældet for så vidt angår nævnte aftaleudkasts artikel 23, stk. 3.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 325/4

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. september 2013 — IVD GmbH & Co. KG mod Ärztekammer Westfalen-Lippe (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Düsseldorf — Tyskland)

(Sag C-526/11) (1)

(Offentlige kontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 1, stk. 9, andet afsnit, litra c) - begrebet »offentligretligt organ« - betingelse vedrørende enten finansiering af driften, kontrol af driften eller udøvelse af kontrol over ledelsen, der foretages af staten, regionale eller lokale myndigheder, eller andre offentligretlige organer - faglig sammenslutning af læger - finansiering fastsat i loven i form af bidrag betalt af medlemmerne af denne sammenslutning - bidragets størrelse, fastsat af sammenslutningens delegeretmøde - samme sammenslutnings uafhængighed hvad angår fastsættelsen af omfanget og fremgangsmåder til gennemførelse af dens lovbestemte opgaver)

2013/C 325/05

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Düsseldorf

Parter i hovedsagen

Sagsøger: IVD GmbH & Co. KG

Sagsøgt: Ärztekammer Westfalen-Lippe

Procesdeltagere: WWF Druck + Medien GmbH

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberlandesgericht Düsseldorf (Tyskland) — fortolkning af artikel 1, stk. 9, andet afsnit, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — begrebet »offentligretligt organ« — betingelser om at finansiering og kontrol med driften for størstedelens vedkommende varetages af staten — erhvervsmæssig sammenslutning som i henhold til lov er berettiget til at opkræve bidrag hos dens medlemmer, idet bidragenes størrelse og anvendelse skal fastsættes ved en ordning, der kræver statslig tilladelse

Konklusion

Artikel 1, stk. 9, andet afsnit, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at et organ, såsom en offentligretlig faglig sammenslutning, hverken opfylder kriteriet om, at dette organs drift for størstedelens vedkommende finansieres af de offentlige myndigheder, når dette organ for størstedelens vedkommende finansieres af dets medlemmers bidrag, som loven bemyndiger det til at fastsætte og opkræve, i det tilfælde, hvor denne lov ikke fastsætter omfanget og karakteren af de handlinger, som nævnte organ foretager inden for rammerne af udførelsen af dets lovbestemte opgaver, og som disse bidrag har til hensigt at finansiere, eller opfylder kriteriet om offentlige myndigheders kontrol af det omhandlede organs drift alene af den grund, at den afgørelse, hvorved samme organ fastsætter størrelsen af bidragene, skal godkendes af en tilsynsmyndighed.

(1) EUT C 25 af 28.1.2012.
3)

Artikel 17, stk. 5, tredje afsnit, i sjette direktiv 77/388 skal fortolkes således, at det ikke tillader en medlemsstat at anvende en regel om beregning af pro rata-satsen for fradraget for hvert af et afgiftspligtigt selskabs virksomhedssektorer, der bemyndiger dette til at medregne omsætningen i en filial, der er beliggende i en anden medlemsstat eller i et tredjeland.
1)

Kongeriget Danmark har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 TEUF og artikel 31 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992 ved at vedtage og opretholde § 8, stk. 4, i lov om indkomstbeskatning af aktieselskaber m.v. (lovbekendtgørelse nr. 1376 af 7.12.2010) om umiddelbar indkomstbeskatning af aktieselskaber og dermed en skatteordning, som foreskriver umiddelbar beskatning af urealiserede kapitalgevinster i forbindelse med overførsel af aktiver fra et selskab, der er etableret i Danmark, til en anden medlemsstat i Den Europæiske Union eller et tredjeland, der er part i denne aftale.