ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 194/8

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 29. marts 2012 — Lancôme parfums et beauté & Cie mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Focus Magazin Verlag GmbH

(Sag C-334/11 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - ordmærket ACNO FOCUS - indsigelse fra indehaveren af det nationale ordmærke FOCUS - afslag på registrering - artikel 43, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 40/94 - ældre mærke registreret i mindst 5 år)

2012/C 194/13

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Lancôme parfums et beauté & Cie (ved Rechtsanwalt A. von Mühlendahl)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget) og Focus Magazin Verlag GmbH (ved Rechtsanwälte R. Schweizer og J. Berlinger)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 14. april 2011 i sag T-466/08, Lancôme mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål anlagt af ansøgeren om ordmærket »ACNO FOCUS« for varer i klasse 3 til prøvelse af afgørelse truffet den 29. juli 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1796/2007-1) vedrørende afslag på en klage over indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne afslog registrering af det nævnte varemærke inden for rammerne af en indsigelsessag, rejst af indehaveren af det nationale ordmærke »FOCUS« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5-9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 30, 33, 34, 36, 38, 39, 41 og 42 — fortolkning og anvendelse af artikel 43, stk. 2 og 3, i forordning nr. 40/94 (nu artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning nr. 207/2009) — begrebet reel brug af et varemærke

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Lancôme parfums et beauté & Cie betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 282 af 24.9.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 194/7

Domstolens kendelse af 22. marts 2012 — Cantiere navale De Poli SpA mod Europa-Kommissionen

(Sag C-167/11 P) (1)

(Appel - artikel 119 i procesreglementet - statsstøtte - uforenelighed med fællesmarkedet - Kommissionens beslutning - ændringer i eksisterende støtte - forordning (EF) nr. 794/2004 - forordning (EF) nr. 1177/2002 - midlertidig defensiv ordning for skibsbygningsindustrien)

2012/C 194/10

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Cantiere navale De Poli SpA (ved avvocati A. Abate og A. Franchi)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci og C. Urraca Caviedes, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for appellanten: Den Italienske Republik (ved G. Palmieri, som befuldmægtiget, og avvocato dello Stato P. Gentili)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 3. februar 2011 i sag T-584/08, Cantiere navale De Poli mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2010/38 af 21. oktober 2008 om den statsstøtte C 20/08 (ex N 62/08), som Italien påtænker at yde ved en ændring af støtteordning N 59/04 vedrørende en midlertidig defensiv ordning for skibsbygningsindustrien (EUT 2010 L 17, s. 50)

Konklusion.

1) Appellen forkastes.

2) Cantiere navale De Poli SpA betaler sagens omkostninger.

3) Den Italienske Republik bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 173 af 11.6.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 194/7

Domstolens kendelse af 22. marts 2012 — Den Italienske Republik mod Europa-Kommissionen

(Sag C-200/11 P) (1)

(Appel - artikel 119 i procesreglementet - statsstøtte - uforenelighed med fællesmarkedet - Kommissionens beslutning - annullationssøgsmål - forordning (EF) nr. 659/1999 - artikel 1, litra c) - ændringer i eksisterende støtte - forordning (EF) nr. 794/2004 - artikel 4, stk. 1 - midlertidig defensiv ordning for skibsbygningsindustrien)

2012/C 194/11

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Den Italienske Republik (ved G. Palmieri, som befuldmægtiget, og avvocato dello Stato P. Gentili)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci og C. Urraca Caviedes, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 3. februar 2011 i sag T-3/09, Den Italienske Republik mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2010/38/EF af 21. oktober 2008 om den statsstøtte C 20/08 (ex N 62/08), som Italien påtænker at yde ved en ændring af støtteordning N 59/04 vedrørende en midlertidig defensiv ordning for skibsbygningsindustrien (EUT 2010 L 17, s. 50)

Konklusion.

1) Appellen forkastes.

2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 204 af 9.7.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 73/10

Domstolens kendelse (Fjerde Afdeling) af 25. november 2011 — Daiichi Sankyo Company mod Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (Chancery Division) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-6/11) (1)

(Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit - humanmedicinske lægemidler - supplerende beskyttelsescertifikat - forordning (EF) nr. 469/2009 - artikel 3 og 4 - betingelser for udstedelse af et certifikat - begrebet »beskyttet ved et grundpatent, der er i kraft« - kriterier - yderligere eller andre kriterier for et lægemiddel, der indeholder mere end én aktiv ingrediens)

2012/C 73/17

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (Chancery Division)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Daiichi Sankyo Company

Sagsøgt: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (Chancery Division, Patents Court) — fortolkning af artikel 3, litra a), og artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EUT L 152, s. 1) — betingelserne for at blive tildelt certifikatet — udtrykket »produktet er beskyttet ved et grundpatent, der er i kraft« — kriterier — spørgsmålet, om der foreligger yderligere eller andre kriterier med hensyn til et lægemiddel, der indeholder mere end en aktiv ingrediens

Konklusion

Artikel 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, at de kompetente patentmyndigheder i en medlemsstat udsteder et supplerende beskyttelsescertifikat, der omfatter aktive ingredienser, som ikke fremgår af ordlyden af kravene i det grundpatent, der påberåbes til støtte for en sådan ansøgning.

(1) EUT C 63 af 26.2.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 303/6

Domstolens kendelse af 14. maj 2012 — Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd mod Europa-Kommissionen

(Sag C-477/11 P) (1)

(Appel - forordning (EF) nr. 726/2004 - humanmedicinske lægemidler - det aktive stof »eszopiclon« - tilladelse til markedsføring - procedure - Kommissionens stillingstagen - egenskab af »nyt aktivt stof« - begrebet »anfægtelig retsakt«)

2012/C 303/10

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Sepracor Pharmaceuticals (Irland) Ltd (ved solicitor I. Dodds-Smith, D. Anderson, QC, og barrister J. Stratford)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved M. Wilderspin og M. Šimerdová, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 4. juli 2011, sag T-275/09 P, Sepracor Pharmaceuticals mod Kommissionen, hvorved Retten afviste et søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 6. maj 2009, der som led i proceduren for tilladelse til markedsføring af lægemidlet »Lunivia«, fremstillet af sagsøgeren, konkluderede, at det aktive stof »eszopiclon«, der var indeholdt heri, ikke udgjorde et nyt aktivt stof som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 136, s. 1) — begrebet retsakt, der kan være genstand for søgsmål

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Sepracor Pharmaceuticals (Irland) Ltd betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 347 af 26.11.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 303/4

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 14. maj 2012 — Timehouse GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-453/11 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - tredimensionalt varemærke, der gengiver et ur - afslag på registrering - mangel på fornødent særpræg)

2012/C 303/07

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Timehouse GmbH (ved Rechtsanwalt V. Knies)

Den anden part i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved K. Klüpfel, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 6. juli 2011 i sag T-235/10, Timehouse mod KHIM (form som et ur med takkede kanter), hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 11. marts 2010 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 0942/2009-1) vedrørende en ansøgning om registrering af et tredimensionalt tegn i form af et ur som EF-varemærke — mangel på fornødent særpræg

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Timehouse GmbH betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 340 af 19.11.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 133/13

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 9. februar 2012 — Novartis AG mod Actavis Deutschland GmbH & Co KG og Actavis Ltd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Düsseldorf — Tyskland)

(Sag C-574/11) (1)

(Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit - humanmedicinske lægemidler - supplerende beskyttelsescertifikat - forordning (EF) nr. 469/2009 - artikel 4 og 5 - en enkelt aktiv ingrediens, der har givet anledning til udstedelse af et sådant certifikat - beskyttelsens omfang - lægemiddel indeholdende flere aktive ingredienser, herunder det, der er omfattet af certifikatet)

2012/C 133/24

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Düsseldorf

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Novartis AG

Sagsøgte: Actavis Deutschland GmbH & Co KG og Actavis Ltd

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Landgericht Düsseldorf — fortolkning af artikel 4 og 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EUT L 152, s. 1) — certifikatets rækkevidde — udelukkende beskyttelse af lægemidler, der alene indeholder den beskyttede aktive ingrediens, eller udstrækning af beskyttelsen til lægemidler, der omfatter den beskyttede aktive ingrediens i kombination med en anden aktiv ingrediens

Konklusion

Artikel 4 og 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler, skal fortolkes således, at når et »produkt« bestående af en aktiv ingrediens var beskyttet ved et grundpatent, og indehaveren heraf kunne støtte ret på beskyttelsen i henhold til dette patent i forhold til dette »produkt« med henblik på at modsætte sig markedsføringen af et lægemiddel indeholdende denne aktive ingrediens kombineret med en eller flere andre aktive ingredienser, kan et supplerende beskyttelsescertifikat, der er udstedt for selv samme »produkt«, efter udløbet af grundpatentet gøre det muligt for indehaveren at modsætte sig en tredjemands markedsføring af et lægemiddel indeholdende nævnte produkt til en anvendelse af »produktet« som lægemiddel, der er givet tilladelse til inden udløbet af nævnte certifikat.

(1) EUT C 32 af 4.2.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 133/12

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 9. februar 2012 — Novartis AG mod Actavis UK Ltd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (Chancery Division) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-442/11) (1)

(Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit - humanmedicinske lægemidler - supplerende beskyttelsescertifikat - forordning (EF) nr. 469/2009 - artikel 4 og 5 - en enkelt aktiv ingrediens, der har givet anledning til udstedelse af et sådant certifikat - beskyttelsens omfang - lægemiddel indeholdende flere aktive ingredienser, herunder det, der er omfattet af certifikatet)

2012/C 133/22

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (Chancery Division)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Novartis AG

Sagsøgt: Actavis UK Ltd

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (Chancery Division) — fortolkning af artikel 4 og 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EUT L 152, s. 1) — certifikatets rækkevidde — udelukkende beskyttelse af lægemidler, der alene indeholder den beskyttede aktive ingrediens, eller ligeledes beskyttelse af lægemidler, der omfatter den beskyttede aktive ingrediens i kombination med en anden aktiv ingrediens

Konklusion

Artikel 4 og 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler, skal fortolkes således, at når et »produkt« bestående af en aktiv ingrediens var beskyttet ved et grundpatent, og indehaveren heraf kunne støtte ret på beskyttelsen i henhold til dette patent i forhold til dette »produkt« med henblik på at modsætte sig markedsføringen af et lægemiddel indeholdende denne aktive ingrediens kombineret med en eller flere andre aktive ingredienser, kan et supplerende beskyttelsescertifikat, der er udstedt for selv samme »produkt«, efter udløbet af grundpatentet gøre det muligt for indehaveren at modsætte sig en tredjemands markedsføring af et lægemiddel indeholdende nævnte produkt til en anvendelse af »produktet« som lægemiddel, der er givet tilladelse til inden udløbet af nævnte certifikat.

(1) EUT C 311 af 22.10.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 133/13

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 9. februar 2012 — María Jesús Lorenzo Martínez mod Junta de Castilla y León, Dirección General de Recursos Humanos de la Consejería de Educación (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Valladolid — Spanien)

(Sag C-556/11) (1)

(Article 104, stk. 3, første afsnit, i procesreglementet - socialpolitik - direktiv 1999/70/EF - § 4, stk. 1, i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP - tidsbegrænsede ansættelseskontrakter inden for den offentlige sektor - universitetstilknyttet undervisning - ret til seks-års-ydelse for videreuddannelse - udelukkelse af professorer, der er ansat som midlertidige tjenestemænd - princippet om forbud mod forskelsbehandling)

2012/C 133/23

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Valladolid

Parter i hovedsagen

Sagsøger: María Jesús Lorenzo Martínez

Sagsøgt: Junta de Castilla y León, Dirección General de Recursos Humanos de la Consejería de Educación

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Juzgado Contencioso — Administrativo de Valladolid — fortolkning af § 4 i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43) — princippet om ikke-diskrimination — tildeling af en seks-års-ydelse for videreuddannelse i undervisningssektoren — tildeling alene til vedtægtsmæssige tjenestemænd

Konklusion

§ 4, stk. 1, i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, indgået den 18. marts 1999, som findes i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den er til hinder for nationale forskrifter, såsom de i hovedsagen omhandlede, der uden nogen objektiv begrundelse udelukkende indrømmer professorer, der er ansat som vedtægtsmæssige tjenestemænd, ret til at modtage seks-års-ydelse, hvorved professorer, der er ansat som midlertidige tjenestemænd, afskæres herfra, når disse to kategorier af arbejdstagere i relation til oppebørsel af denne ydelse befinder sig i sammenlignelige situationer.

(1) EUT C 25 af 28.1.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 133/11

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 8. februar 2012 — Yorma’s AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

(Sag C-191/11 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 8, stk. 1, litra b) - indsigelsessag - ansøgning om et EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »yorma’s« - det ældre EF-ordmærke NORMA - relativ registreringshindring - risiko for forveksling)

2012/C 133/19

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Yorma’s AG (ved Rechtsanwältin A. Weiß)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget) og Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG (ved Rechtsanwältin A. Parr)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 15. februar 2011 i sag T-213/09, Yorma’s mod KHIM — Norma Lebensmittelfilialbetrieb (YORMA’S), hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i et annullationssøgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 20. februar 2009 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret, hvorved der blev givet afslag på registrering af et figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »yorma’s«, som EF-varemærke for visse tjenesteydelser i klasse 35 og 42, idet indehaveren af det ældre EF-ordmærke »NORMA« fik medhold i sin indsigelse — risiko for forveksling mellem to varemærker — fejlagtig vurdering af ligheden mellem de omhandlede varemærker og tjenesteydelser — tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Yorma’s AG betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 211 af 16.7.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 258/8

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 27. april 2012 — Staatssecretaris van Financiën mod U. Notermans-Boddenberg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-114/11) (1)

(Artikel 18 EF og 39 EF - køretøjer - anvendelse i en medlemsstat af et privat motorkøretøj, der er indregistreret i en anden medlemsstat - pålæggelse af afgift på dette køretøj i den første medlemsstat ved dets første anvendelse på det nationale vejnet - køretøj medbragt ved flytning til den første medlemsstat og anvendt til såvel private formål som til kørsel til arbejdspladsen, som er beliggende i den anden medlemsstat)

2012/C 258/12

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Staatssecretaris van Financiën

Sagsøgt: U. Notermans-Boddenberg

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 18 EF og 39 EF (nu artikel 21 TEUF og 45 TEUF) — national lovgivning, der pålægger en registreringsafgift ved den første anvendelse af et køretøj på det nationale vejnet — afgiftspålæggelse af en person, der er fraflyttet en anden medlemsstat, hvor vedkommende er statsborger, og som permanent anvender et i denne stat indregistreret køretøj, der er en del af flyttegodset, til private og erhvervsmæssige formål, herunder kørsel til arbejdspladsen i denne anden medlemsstat

Konklusion

Artikel 39 EF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter de i denne stat bosiddende personer, der er tilflyttet fra en anden medlemsstat, og som har medbragt et køretøj, der er indregistreret i denne anden medlemsstat, ved den første anvendelse af dette køretøj på det nationale vejnet pålægges betaling af en afgift, der sædvanligvis skal betales ved indregistrering af et køretøj i den første medlemsstat, når nævnte køretøj i det væsentlige anvendes permanent på første medlemsstats område, selv om denne anvendelse omfatter disse personers kørsel til deres arbejdsplads, som er beliggende i den anden medlemsstat.

(1) EUT C 152 af 21.5.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 126/3

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 19. januar 2012 — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV mod Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Haarlem — Nederlandene)

(Sag C-227/11) (1)

(Artikel 104, stk. 3, i procesreglementet - den fælles toldtarif - toldpositioner - netværksanalysatorer - tarifering - retlig gyldighed af en tariferingsudtalelse fra Verdenstoldorganisationen)

2012/C 126/05

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank Haarlem

Parter i hovedsagen

Sagsøger: DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV

Sagsøgt: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Rechtbank Haarlem — gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 129/2005 af 20. januar 2005 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur og om ændring af forordning (EF) nr. 955/98 (EUT L 25, s. 37) — netværksanalysatorer

Konklusion

Den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 1810/2004 af 7. september 2004 og ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1719/2005 af 27. oktober 2005, skal fortolkes således, at netværksanalysatorer som de i hovedsagen omhandlede i henhold til deres importdato kan tariferes i underposition 9030 40 90 i den kombinerede nomenklatur i den affattelse, der fremgår af forordning nr. 1810/2004, eller i underposition 9030 40 00 i den kombinerede nomenklatur i den affattelse, der fremgår af forordning nr. 1719/2005, forudsat at selve formålet med disse apparater er at foretage målinger eller kontrolleringer af elektriske størrelser, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve. Er dette ikke tilfældet, skal disse apparater i henhold til deres importdato tariferes i underposition 9031 80 39 i den kombinerede nomenklatur i den affattelse, der fremgår af forordning nr. 1810/2004, eller i underposition 9031 80 38 i den kombinerede nomenklatur i den affattelse, der fremgår af forordning nr. 1719/2005.

(1) EUT C 226 af 30.7.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 258/8

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 26. april 2012 — Deichmann SE mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-307/11 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 7, stk. 1, litra b) - absolut registreringshindring - manglende fornødent særpræg - figurtegn der gengiver et bøjet bånd omgivet af stiplede linjer)

2012/C 258/13

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Deichmann SE (ved Rechtsanwalt O. Rauscher)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved K. Klüpfel, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 13. april 2011 i sag T-202/09, Deichmann SE mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål til prøvelse af afgørelse truffet den 3. april 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) vedrørende afslag på en klage over undersøgerens afgørelse, hvorved denne afslog at registrere et figurtegn, der gengiver et bøjet bånd omgivet af stiplede linjer, som EF-varemærke for visse varer i klasse 10 og 25 — varemærkets særpræg

Konklusion.

1) Appellen forkastes.

2) Deichmann SE betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 269 af 10.9.2011.