Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål - akter, der kan være genstand for søgsmål - begreb - retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger - skrivelse fra en institution

(Art. 230 EF)

2. Annullationssøgsmål - søgsmål anlagt til prøvelse af et afslag på at tilbagekalde eller ændre en tidligere retsakt - antagelse til realitetsbehandling afhængig af, om den pågældende retsakt kan anfægtes

(Art. 230 EF)

3. Annullationssøgsmål - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der berører dem umiddelbart og individuelt - Den Europæiske Centralbanks ansættelsesvilkår og administrative bestemmelser for personalet - almengyldige - afslag på at ændre bestemmelserne, der ligger til grund for reglerne for ansættelsesforholdet mellem Den Europæiske Centralbank og dens ansatte samt bestemmelserne om strejkeretten - sag anlagt af en fagforening - afvisning

(Art. 230, stk. 4, EF; Den Europæiske Centralbanks forretningsorden; Den Europæiske Centralbanks ansættelsesvilkår)

Sammendrag

1. Den omstændighed, at en skrivelse er sendt af en fællesskabsinstitution til en person som svar på dennes anmodning, er ikke tilstrækkelig til at sidestille denne skrivelse med en beslutning i artikel 230 EF's forstand, der kan anfægtes ved et annullationssøgsmål. Kun foranstaltninger, som fremkalder bindende retsvirkninger, som kan berøre sagsøgerens interesse på grund af en væsentlig ændring af hans retsstilling, kan gøres til genstand for annullationssøgsmål i henhold til artikel 230 EF.

( jf. præmis 45 )

2. En retsakt fra en institution, der har karakter af et afslag, skal efter fast praksis bedømmes efter arten af den henvendelse, den er svar på. Navnlig er en fællesskabsinstitutions afslag på at tilbagekalde eller ændre en retsakt kun i sig selv en retsakt, hvis lovlighed kan prøves i henhold til artikel 230 EF, når den retsakt, som fællesskabsinstitutionen afslår at tilbagekalde eller ændre, selv kunne have været anfægtet i henhold til denne bestemmelse.

( jf. præmis 46 )

3. Den Europæiske Centralbanks ansættelsesvilkår og administrative bestemmelser for personalet er almengyldige retsakter, der finder anvendelse på objektivt bestemte situationer og har retsvirkninger for abstrakt fastlagte persongrupper.

En fagforening kan kun søge at opnå ændring eller tilbagekaldelse af disse retsakter, for så vidt den berøres umiddelbart og individuelt af disse i artikel 230, stk. 4, EF's forstand.

De egenskaber, der er anført af en fagforening, som gør gældende, at den har en vedtægtsmæssig forpligtelse til at tilstræbe indgåelse af kollektive aftaler til gavn for Den Europæiske Centralbanks ansatte med henblik på at deltage i udformningen af arbejds- og ansættelsesvilkårene for sine medlemmer samt en forpligtelse til med henblik herpå i givet fald at organisere strejker, er ikke tilstrækkelige til at godtgøre, at den er individuelt berørt i artikel 230, stk. 4, EF's forstand af bestemmelserne, der ligger til grund for reglerne for ansættelsesforholdet mellem Den Europæiske Centralbank og dens ansatte og bestemmelserne om strejkeretten i henholdsvis ansættelsesvilkårene og de administrative bestemmelser for personalet i det pågældende organ. Disse egenskaber er nemlig ikke særlige for fagforeningen, idet de er fælles for enhver forening, som på et hvilket som helst tidspunkt påtager sig at varetage Den Europæiske Centralbanks ansattes interesser. De omtvistede bestemmelserne i ansættelsesvilkårene og i de administrative bestemmelser for personalet berører sagsøgeren på samme måde, som de berører alle de andre nuværende og potentielle fagforeninger, der er deltager i varetagelsen af disse arbejdstageres interesser.

( jf. præmis 48, 50, 55 og 57 )