Forslag til afgørelse fra generaladvokat Jacobs fremsat den 7. november 1989. - GEORGIOS KONTOGEORGIS MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - ANNULLATION AF ET AFSLAG PAA TILSLUTNING TIL SYGEFORSIKRINGSORDNINGEN. - SAG 163/88.



Samling af Afgørelser 1989 side 04189



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . Naervaerende sag drejer sig om, hvorvidt et tidligere medlem af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber fortsat kan vaere tilsluttet den faelles sygesikringsordning som et supplement til den forsikringsdaekning, han har i henhold til en national forsikringsordning .

De gaeldende faellesskabsregler

2 . Forordning nr . 422/67/EOEF ( med senere aendringer ) ( herefter benaevnt "loenningsregulativet ") indeholder regler om afloenningen af Kommissionens medlemmer, Domstolens praesident, dommere, generaladvokater og justitssekretaer, Revisionsrettens praesident og medlemmer ( EFT 1967, s . 199 ). Artikel 11 i denne forordning, som aendret ved Raadets forordning ( EKSF, EOEF, Euratom ) nr . 2163/70 ( EFT 1970 III, s . 646 ) har foelgende ordlyd :

"Medlemmer af Kommissionen og Domstolen er omfattet af den sociale sikringsordning, der er fastsat i vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber, for saa vidt angaar risikodaekning i tilfaelde af sygdom, erhvervssygdom og ulykker samt ydelser ved foedsel og doedsfald .

Denne artikel finder ligeledes anvendelse paa tidligere medlemmer af Kommissionen og Domstolen, som enten oppebaerer pension i medfoer af artikel 8 eller en overgangsgodtgoerelse i medfoer af artikel 7 . Dette stykke finder dog ikke anvendelse ved daekning af risici, som allerede er daekket ved en anden social sikringsordning, som det tidligere medlem af Kommissionen eller Domstolen maatte vaere omfattet af ."

3 . Tjenestemandsvedtaegtens artikel 72 handler om sygesikring . Ifoelge artikel 72, stk . 1, garanteres der Faellesskabets tjenestemaend og personer over for hvem, de har forsoergerpligt, godtgoerelse i sygdomstilfaelde af udgifter paa indtil 80% i henhold til en af Faellesskabernes institutioner efter faelles aftale vedtaget ordning . I henhold til vedtaegtens artikel 72, stk . 2 a, omfatter den faelles sygesikringsordning tidligere tjenestemaend, der oppebaerer alderspension, og som er fratraadt Faellesskabernes tjeneste foer deres tresindstyvende aar, "paa betingelse af, at de ikke kan daekkes af en anden offentlig sygeforsikringsordning ". Samme betingelse gaelder ifoelge artikel 72, stk . 1 a og stk . 1 b, for visse tidligere tjenestemaend, for en tjenestemands fraskilte aegtefaelle og personer, som tjenestemanden ikke laengere har forsoergerpligt over for, naar de anmoder om midlertidigt at maatte vaere omfattet af faellesskabsordningen . Ifoelge artikel 72, stk . 4, skal en af den faelles ordning omfattet person (" den begunstigede ") anfoere de beloeb, han har modtaget, eller som han kan goere krav paa fra en anden ved lov eller forordning fastsat sygeforsikring, og

"Saafremt de samlede godtgoerelser, som han maatte vaere berettiget til, overstiger den samlede godtgoerelse, der fastsaettes i stk . 1 ovenfor, nedsaettes det beloeb, der tilkommer ham i medfoer af stk . 1 med forskelsbeloebet ..."

4 . Der er i medfoer af vedtaegtens artikel 72, stk . 1, efter faelles aftale mellem Faellesskabernes institutioner blevet vedtaget en ordning vedroerende sygesikring for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber . Ifoelge artikel 2, nr . 13, i ordningen er de tidligere medlemmer af Kommissionen, "som oppebaerer alders - eller invalidepension under forbehold af artikel 4, stk . 8, i denne ordning" tilsluttet ordningen . Artikel 4, stk . 8, har foelgende ordlyd :

"De i artikel 2, nr . 13, naevnte personer er tilsluttet ordningen, forudsat at de indbetaler deres bidrag beregnet af deres grundpension, og de ikke daekkes mod de samme risici af en anden offentlig ordning ."

Faktiske omstaendigheder

5 . Georgios Kontogeorgis, forhenvaerende generaldirektoer i det graeske handelsministerium og forhenvaerende minister for faellesskabsanliggender, var medlem af Kommissionen fra den 6 . januar 1981 til den 5 . januar 1985 . Han modtog efter sin fratraeden i tre aar en overgangsgodtgoerelse i medfoer af loenningsregulativets artikel 7 . Den 1 . februar 1988 blev der bevilget ham pension i henhold til artikel 8 i naevnte loenningsregulativ .

6 . Kontogeorgis skrev den 2 . november 1987 et brev til generaldirektoeren for Personale og Administration i Kommissionen, Richard Hay, hvori han udtrykte oenske om fortsat at vaere tilsluttet den faelles ordning som pensionist, idet den graeske forsikringsordning, han nu kunne vaere tilsluttet "ikke ( daekkede ) de samme risici i samme omfang som den faelles ordning ". Hay svarede den 22 . december 1987, at der efter loenningsregulativet for Kommissionens medlemmer kun var mulighed for fortsat at vaere tilsluttet den faelles ordning, saafremt vedkommende ikke kunne opnaa daekning gennem en anden social sikringsordning . Det var ikke muligt fortsat at vaere tilsluttet den faelles ordning, idet Kontogeorgis som tidligere graesk statstjenestemand i forvejen var tilsluttet en graesk ordning, og faellesskabsordningen ikke noget steds opstiller en aekvivalens mellem den faelles sygesikringsordning og andre ordninger . Den 28 . januar 1988 skrev Hay endnu et brev, hvori han i detaljer gjorde rede for sagsoegerens pensionsforhold og anfoerte, at "den berettigede ( dvs . Kontogeorgis ) ikke er omfattet af De Europaeiske Faellesskabers faelles sygesikringsordning ". Kontogeorgis indgav ved skrivelse af 29 . februar 1988 klage og gjorde herved gaeldende, at han ifoelge en korrekt fortolkning af de gaeldende bestemmelser kunne vaere omfattet af den faelles ordning for de risici, der ikke var daekket af en anden social sikringsordning, og at han, i det omfang han maatte vaere omfattet af en anden ordning, havde krav paa at vaere omfattet af den faelles ordning og oppebaere ydelser i henhold til denne i det omfang, de var hoejere end den naevnte anden ordnings . Hay afviste denne klage ved skrivelse af 25 . marts 1988 . Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 7 . juni 1988, anlagde Kontogeorgis sag med paastand om annullation af afvisningen af hans klage .

Formaliteten

7 . Et saerligt formalitetsspoergsmaal melder sig i den foreliggende sag . Det maa afgoeres, om Domstolen er kompetent i medfoer af Traktatens artikel 179, hvor det er et tidligere kommissionsmedlem, der er sagsoeger, og altsaa om Kontogeorgis var forpligtet til at benytte sig af klageproceduren i henhold til vedtaegtens artikel 90, stk . 2 . Soegsmaalet stoettes pudsigt nok ikke paa bestemmelserne i Traktatens artikel 179 og vedtaegtens artikel 91, men paa Traktatens artikel 172 og vedtaegtens artikel 22, stk . 3 . Det maa imidlertid vaere klart, at det er artikel 179, der var taenkt paa . Kontogeorgis goer ogsaa gaeldende, at soegsmaalet kan admitteres, idet han har fulgt den obligatoriske administrative procedure i henhold til vedtaegtens artikel 90, stk . 2, og at han har anlagt sag ved Domstolen inden udloebet af fristen i vedtaegtens artikel 91, stk . 3 ( paa tre maaneder ).

8 . Kommissionen har ikke nedlagt nogen egentlig formalitetspaastand . Den har blot gjort gaeldende, at den "overlader det til Domstolen at afgoere", om sagsoegeren burde have fulgt den administrative procedure eller omvendt burde have anlagt et direkte soegsmaal, formentlig i medfoer af Traktatens artikel 173 . Betydningen heraf beror paa soegsmaalsfristen, for saa vidt angaar soegsmaal i henhold til Traktatens artikel 173; saafremt Kontogeorgis skulle have fulgt denne procedure, skulle han have anlagt sag til proevelse af Kommissionens foerste afvisning ( dvs . Hay' s skrivelse af 22 . december 1987 ) inden to maaneder . Som naevnt blev soegsmaalet i den foreliggende sag anlagt den 7 . juni 1988 .

9 . Ifoelge Traktatens artikel 179 har Domstolen kompetence til "at afgoere alle tvister mellem Faellesskabet og dets ansatte med de begraensninger og paa de betingelser, der er fastsat i vedtaegten for dets tjenestemaend, eller som fremgaar af de ansaettelsesvilkaar, der gaelder for dets oevrige ansatte ". I det i denne forbindelse relevante afsnit i vedtaegten, nemlig afsnit VII "klageadgang" ( artiklerne 90 og 91 ), hedder det i artikel 91, stk . 1, at Domstolen er kompetent til at afgoere "enhver tvist mellem Faellesskaberne og en af de af denne vedtaegt omfattede personer om lovligheden af en akt, der indeholder et klagepunkt imod denne person efter artikel 90, stk . 2 ". I Domstolens praksis er anvendelsesomraadet for artikel 179 som regel blevet fortolket som vidtraekkende; jfr . eksempelvis sag 110/75 ( Mills mod Den Europaeiske Investeringsbank, Sml . 1976, s . 955 ); sag 123/84 ( Klein mod Kommissionen, Sml . 1985, s . 1907 ); sag 43/84 ( Maag mod Kommissionen, Sml . 1985, s . 2581 ). Vel har Kontogeorgis ganske klart ikke vaeret tjenestemand i Faellesskaberne i betydningen i vedtaegten eller en paa anden maade ansat, jfr . ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i Faellesskaberne, men han kan i denne sag objektivt anses for en "person, der er omfattet af denne vedtaegt", jfr . vedtaegtens artikler 90 og 91 . Jeg skal i den forbindelse bemaerke, at artikel 11 i loenningsregulativet vedroerer tidligere medlemmer af Kommissionen som eventuelt ydelsesberettigede i henhold til vedtaegtens socialsikringsordning . Desuden er tidligere medlemmer af Kommissionen, selv om de ikke omtales i vedtaegtens bestemmelser, udtrykkelig naevnt i ordningen vedroerende sygesikring for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber, som er blevet udstedt med hjemmel i vedtaegten ( jfr . afsnit 4 ovenfor ). Naervaerende sag drejer sig i alt fald indirekte om fortolkning af vedtaegten og denne ordning, og naar det er tilfaeldet, er det naturligvis bekvemt og passende at anvende den saerlige administrative procedure . Navnlig er det ganske klart rigtigt, at der i tilfaelde af en tvist mellem en institution og et tidligere medlem om anvendeligheden af en eller anden relevant ordning maa indgives en egentlig klage til vedkommende institution, foer der anlaegges sag ved Domstolen . Efter min mening har Kontogeorgis gaaet rigtigt til vaerks ved at foelge proceduren i artikel 90, og sagen kan derfor admitteres .

Realiteten

10 . Parterne har i de indlaeg, de har indgivet i naervaerende sag, foerst og fremmest beskaeftiget sig med spoergsmaalet om, hvorvidt et tidligere kommissionsmedlem fortsat kan vaere tilsluttet den faelles ordning og have ret til ydelser i henhold til den i det omfang, de overstiger ydelserne i henhold til en national ordning . Sagsoegerens repraesentant har imidlertid i retsmoedet bekraeftet, at sagsoegeren ogsaa har rejst krav om fortsat at vaere omfattet af den faelles ordning for at opnaa daekning for saerlige sygdomsrisici, der overhovedet ikke daekkes af den graeske ordning, som Kontogeorgis er tilsluttet . Han har i den forbindelse oplyst, at visse ydelser, f.eks . tandpleje, brillebistand og helbredsydelser under ophold i udlandet, ikke daekkes af den graeske ordning .

11 . Da spoergsmaalet om en eventuel daekning for saerlige risici i modsaetning til spoergsmaalet om daekning i betragtning af de forskellige ydelsesniveauer ikke direkte er blevet bragt paa bane under skriftsvekslingen, maa der kunne rejses tvivl om, hvorvidt det kan antages objektivt at vaere omfattet af proceskravet . Efter min mening boer dette spoergsmaal dog ikke lades ubehandlet . For de spoergsmaal, der rejser sig af de forskellige ydelsesniveauer og en varierende daekningsgrad, foerer i det store og hele frem til det samme spoergsmaal, nemlig spoergsmaalet om, hvorvidt der efter artikel 11 i loenningsregulativet bestaar en adgang til at vaere tilsluttet den faelles ordning for derigennem at supplere den daekning, der er sikret gennem en national ordning . For saa vidt som artikel 11 goer det muligt at opnaa daekning som et supplement til ydelser, der, for saa vidt angaar en saerlig risiko i henhold til en national ordning, er tilsikret, maa dette saa meget mere vaere muligt, naar der ikke haves krav paa nogen ydelse i henhold til den nationale ordning for denne type risiko .

12 . Kontogeorgis har gjort gaeldende, at det ikke efter artikel 11 i loenningsregulativet er umuligt fortsat at vaere tilsluttet den faelles ordning og herved opnaa daekning for de forskelle, hvormed ydelser godtgoeres efter henholdsvis den nationale ordning og den faelles ordning . Han har herved henvist til de naevnte bestemmelser i vedtaegtens artikel 72 og har anfoert, at selv om det efter disse bestemmelser principielt er udelukket, at tidligere tjenestemaend omfattes af begge ordninger, har tidligere tjenestemaend i henhold til artikel 72, stk . 4, mulighed for samtidig med at vaere omfattet af en national ordning at vaere tilsluttet den faelles ordning for herved at opnaa daekning for de forskellige beloeb, hvormed der ydes godtgoerelse i henhold til de to ordninger . Sagsoegeren har anfoert, at artikel 11 i loenningsregulativet, hvorefter medlemmerne skal vaere omfattet af de samme bestemmelser som dem, der gaelder for tjenestemaend, skal fortolkes paa en saadan maade, at det bliver muligt for personer, hvis situation svarer til sagsoegerens, at opnaa de samme fordele .

13 . Kontogeorgis har desuden gjort gaeldende, at hans opfattelse stoettes af hovedformaalet med faellesskabsbestemmelserne, der efter hans mening er at afskaere kumulation af ydelser i henhold til to socialsikringsordninger, idet det herved sikres, at en faellesskabstjenestemand eller et tidligere medlem af Kommissionen i al fald kan forvente at opnaa godtgoerelse af ydelser paa det laveste niveau ifoelge den faelles ordning . Sagsoegeren har i replikken desuden gjort gaeldende, at et tidligere graesk medlem af Revisionsretten, efter de oplysninger han raader over, fik tilladelse til fortsat at vaere omfattet af den faelles ordning, selv om han ligesom Kontogeorgis er forhenvaerende graesk statstjenestemand og omfattet af den graeske socialsikringsordning . Kontogeorgis har gjort gaeldende, at en afvisning af hans deltagelse i den faelles ordning er udtryk for forskelsbehandling .

14 . Kommissionen har gjort gaeldende, at daekning af sygdomsrisici i henhold til en national ordning, uanset dennes niveau eller betingelser for godtgoerelse, i og for sig maa udelukke, at der samtidig kan opnaas daekning i henhold til den faelles ordning . Kommissionen har gjort gaeldende, at det klart af loenningsregulativets artikel 11 fremgaar, at den ordning, der finder anvendelse paa tidligere kommissionsmedlemmer, har en supplerende karakter, saaledes at forstaa, at daekning kun kan opnaas i henhold til den faelles ordning, for saa vidt som der ikke kan opnaas daekning i henhold til en anden ordning . Efter Kommissionens opfattelse er det det samme tillaegsforsikringsprincip, der ligger til grund for bestemmelserne i vedtaegtens artikel 72 . Kommissionen har i duplikken oplyst, at den ikke anser sig for bundet af en anden faellesskabsinstitutions herfra afvigende og fejlagtige fortolkning af loenningsregulativets artikel 11 .

15 . Efter min mening er det ifoelge ordlyden af loenningsregulativets artikel 11, stk . 2, hvorefter tidligere medlemmer af Kommissionen og Domstolen ikke omfattes af den faelles ordning, for saa vidt angaar "daekning af risici, som allerede er daekket ved en anden social sikringsordning, som det tidligere medlem af Kommissionen eller Domstolen maatte vaere omfattet af" udelukket, at et tidligere medlem af Kommissionen kan vaere tilsluttet den faelles sygesikringsordning, naar vedkommende har mulighed for at opnaa sygesikring i henhold til en national ordning, selv om den nationale ordnings daekningsomraade eller daekningsniveau ikke svarer til faellesskabsordningens . Stykke 2 i loenningsregulativets artikel 11 blev indfoert ved naevnte raadsforordning ( EKSF, EOEF, Euratom ) nr . 2163/70 og bevirkede, at faellesskabsordningen ogsaa blev gaeldende for tidligere kommissionsmedlemmer saavel som for tjenestegoerende medlemmer . Artiklens opbygning underbygger det synspunkt, at tjenestegoerende medlemmer er omfattet af den faelles ordning, ogsaa naar de er omfattet af en national ordning, alene med forbehold af bestemmelserne i artikel 72, hvorefter samme risiko ikke maa vaere daekket af en anden forsikring ( jfr . sag 339/85, Brunotti mod Kommissionen, dom af 8 . marts 1988, Sml . s . 1379, og sag 58/88, Olbrechts og Olbrechts mod Kommissionen, dom af 13 . juli 1989, Sml . s . 2643 ), mens tidligere medlemmer kun kan vaere omfattet af den faelles ordning, saafremt de ikke er daekket af en anden ordning . Formuleringen af loenningsregulativets artikel 4, stk . 8, udtrykker den samme tankegang .

16 . En gennemgang af de tilsvarende bestemmelser i vedtaegtens artikel 72 bekraefter denne fortolkning . Som anfoert af Kommissionen indeholder artikel 11 i loenningsregulativet intet om en aekvivalens, for saa vidt angaar daekningens stoerrelse eller niveau, mellem den faelles ordning og den anvendelige nationale ordning . For visse grupper af tidligere tjenestemaend er der heller ikke i bestemmelserne i artikel 72, stk . 1 a og stk . 2 a, tale om nogen aekvivalens . Det er der derimod, hvad der her er vaerd at maerke sig, i artikel 72, stk . 1, idet det heri bestemmes, at en tjenestegoerende tjenestemands aegtefaelle er daekket i sygdomstilfaelde, "naar denne ( tjenestemand ) ikke er berettiget til ydelser af samme art og stoerrelse i henhold til enhver anden lovmaessig eller administrativ bestemmelse ..." ( min understregning ). Saafremt faellesskabslovgiver havde oensket at indfoere et tilsvarende aekvivalenskriterium for tidligere kommissionsmedlemmer, ville der i artikel 11 i loenningsregulativet vaere blevet indsat en tilsvarende passus .

17 . Naar henses til, at det i artikel 11, stk . 2, er bestemt, at tidligere medlemmer af Kommissionen ikke er omfattet af den faelles ordning "ved daekning af risici, som allerede er daekket ved en anden social sikringsordning" ( min understregning ), kan det goeres gaeldende, at deltagelse i den faelles ordning maa vaere en mulighed, naar det gaelder daekning for saerlige risici, der overhovedet ikke daekkes af vedkommende nationale ordning, saaledes at f.eks . udgifter til tandpleje, til briller og behandling i udlandet som anfoert ovenfor godtgoeres . Det kan ikke bestrides, at der er forskel paa den ene side mellem formuleringen i artikel 11, stk . 2, hvorefter tidligere medlemmer af Kommissionen kan faa daekket "risici", der ikke er daekket ved en anden ordning, og paa den anden side formuleringen i artikel 72, stk . 1 a og stk . 2 a, hvorefter forskellige grupper af tidligere tjenestemaend fortsat er omfattet af den faelles ordning, saafremt de ikke kan "daekkes" af en anden offentlig sygesikringsordning . Efter min mening maa imidlertid omtalen af "risici" i artikel 11, stk . 2, i loenningsregulativet efter sammenhaengen saettes i forbindelse med de generelle i stk . 1 omhandlede risici, det vil her sige den almindelige sygdomsrisiko, og kan ikke antages at betyde saerlige sygdomsrisici som huller i taenderne eller synsforstyrrelser . Formuleringen paa fransk af stk . 1 er i saa henseende klarere end den engelske udgave, for deri tales der om "couverture des risques de maladie, de maladie professionnelle et d' accidents ...", hvad der leder tanken hen paa generelle sygdomsrisici osv . Deltagelse i den faelles ordning er altsaa kun mulig for tidligere kommissionsmedlemmer, der ikke gennem en anden ordning kan opnaa daekning for den generelle sygdomsrisiko .

18 . Der kan heller ikke i artikel 72, stk . 4, i vedtaegten hentes stoette for sagsoegerens opfattelse . Denne bestemmelse, hvorefter ydelser, der haves krav paa fra en anden forsikring, skal medtages ved beregningen af de ydelser, der daekkes af den faelles ordning, synes nemlig at kunne give en ydelsesberettiget person et krav paa under visse omstaendigheder at faa udbetalt forskellen mellem den godtgoerelse af ydelser, der er sikret ved en anden ordning, og den godtgoerelse, der kan opnaas i henhold til den faelles ordning . Da imidlertid udtrykket "den begunstigede" anvendes foerst i stk . 4, kan artikel 72, stk . 4, ganske klart kun vedroere personer, der omfattes af den faelles sygesikringsordning . Efter bestemmelsens formaal - som er at udjaevne to ydelsesniveauer - er det desuden klart, at artikel 72, stk . 4, kun vedroerer de begunstigede, hvis forhold ifoelge bestemmelserne i den faelles ordning berettiger dem til at vaere daekket af to ordninger . Artikel 72, stk . 4, kan derfor ikke, modsat sagsoegerens opfattelse, paaberaabes af de grupper af tidligere tjenestemaend, der er omhandlet i artikel 72, stk . 1 a og stk . 2 a . Hvad angaar sagsoegeren selv, har han ikke som tidligere naevnt nogen ret til at vaere tilsluttet den faelles ordning, og han ville kun kunne have vaeret omfattet af den, hvis han ikke i forvejen var omfattet af en anden ordning . De to betingelser ifoelge artikel 72, stk . 4, - nemlig status som begunstiget og deltagelse i to ordninger - er altsaa ikke opfyldt .

19 . Saafremt man som foreslaaet af Kontogeorgis boer sammenligne forholdene for henholdsvis et tidligere medlem og en tidligere tjenestemand i Kommissionen, maa det fremhaeves, at der er tre grupper tidligere tjenestemaend, som vil kunne komme i betragtning . For det foerste kan kun de tjenestemaend, der er forblevet i Faellesskabernes tjeneste indtil de er fyldt 65 aar, eller som oppebaerer invalidepension, fortsat vaere omfattet, ogsaa selv om de eventuelt er omfattet af andre ordninger . En tidligere tjenestemand, der oppebaerer alderspension, og som er udtraadt af tjenesten foer det fyldte tresindstyvende aar, kan kun vaere omfattet af den faelles ordning, saafremt han ikke kan opnaa daekning gennem en anden offentlig sygesikringsordning og desuden oppebaerer pension, hvilket han i henhold til vedtaegtens artikel 77 normalt kun vil kunne efter at have gjort tjeneste i mindst ti aar . Andre tidligere tjenestemaend er overhovedet ikke omfattet af den faelles ordning . Under alle omstaendigheder kan efter min mening det her foreliggende problem ikke loeses ved en sammenligning mellem situationen for paa den ene side tidligere medlemmer og paa den anden side tidligere tjenestemaend; den maa findes i formuleringen af stk . 2 i artikel 11 i loenningsregulativet .

20 . Jeg er klar over, at denne loesning i visse saerlige tilfaelde vil kunne give anledning til en vis stivhed, navnlig naar den paagaeldende nationale ordning saavel efter daekningens omfang som godtgoerelsesniveauet, klart er mindre givtig for de sikrede end den faelles ordning . Imidlertid er den stilling, faellesskabslovgiver har villet give tidligere medlemmer af Kommissionen, klar, og enhver aendring af de gaeldende regler er et lovgivningsanliggende .

21 . Sagsoegte boer derfor frifindes, og da sagen efter min mening i enhver henseende maa ligestilles med en sag anlagt af en faellesskabstjenestemand, jfr . procesreglementets artikel 95, stk . 3, boer hver part baere sine omkostninger, jfr . procesreglementets artikel 70 .

22 . Jeg skal herefter foreslaa Domstolen at frifinde sagsoegte og paalaegge hver part at afholde sine omkostninger .

(*) Originalsprog : engelsk .