ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug ° faelles markedsordning ° maelk og mejeriprodukter ° stoette til forarbejdning af skummetmaelk til kasein og kaseinater ° kontrollen paahviler medlemsstaterne ° "permanent tilsyn" med produktionsvirksomheden og med sammensaetningen af kaseinet og kaseinaterne ° begreb ° konsekvenser der skal drages af kontrolresultaterne

(Kommissionens forordning nr. 756/70, art. 3, stk. 3)

2. Landbrug ° EUGFL ° afslutning af regnskaberne ° frist for en medlemsstat til at fremkomme med yderligere oplysninger ° Kommissionens anmodning om at fremkomme med saadanne oplysninger fremsat efter udloebet af den oprindeligt fastsatte frist ° retsvirkninger

Sammendrag

1. Som led i den kontrol, det nationale interventionsorgan skal foretage, forudsaetter begrebet "permanent tilsyn" som omhandlet i artikel 3, stk. 3, i forordning nr. 756/70 om ydelse af stoette til skummetmaelk, som er blevet forarbejdet til kasein og kaseinater, at saafremt de officielle analyser viser, at en del af de partier, der paa grundlag af den af forarbejdningsvirksomheden foretagne interne kontrol fandtes tilfredsstillende, faktisk ikke er i overensstemmelse med de i forordningen fastsatte betingelser og derfor ikke er stoetteberettigede, skal de nationale myndigheder enten foretage en yderligere kontrol med henblik paa at undersoege, om de oevrige partier, for hvilke der var indgivet en ansoegning om stoette, faktisk opfylder de i forordningen fastsatte betingelser, eller ogsaa, som et udslag af almindelig sandsynlighedsregning, foretage den fornoedne ekstrapolation.

2. Saafremt Kommissionen i forbindelse med afslutningen af EUGFL-regnskaberne for et bestemt regnskabsaar efter udloebet af den frist, inden hvilken en medlemsstat skal fremkomme med yderligere oplysninger, anmoder medlemsstaten om at fremkomme med visse yderligere oplysninger, men ikke omtaler fristen, kan Kommissionen ikke afvise at lade EUGFL afholde de omtvistede udgifter med henvisning til, at de af de nationale myndigheder afgivne forklaringer er fremkommet efter udloebet af den oprindeligt fastsatte frist.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Miljoe ° vurdering af visse projekters indvirkning paa miljoeet ° direktiv 85/337 ° for sent trufne nationale gennemfoerelsesforanstaltninger med dispensation fra vurderingsforpligtelsen ved godkendelsesprocedurer paabegyndt foer foranstaltningernes ikrafttraeden, men efter udloeb af gennemfoerelsesfristen ° ulovlighed

(Raadets direktiv 85/337, art. 12, stk. 1)

Sammendrag

Artikel 12, stk. 1, i direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet skal fortolkes saaledes, at en medlemsstat, der har gennemfoert direktivet i national ret efter den 3. juli 1988, hvor fristen for gennemfoerelsen udloeb, ikke ved hjaelp af en overgangsbestemmelse kan dispensere fra de i direktivet indeholdte forpligtelser til at vurdere indvirkningerne paa miljoeet af projekter, hvis godkendelsesprocedure er paabegyndt foer ikrafttraedelsen af den nationale lov om gennemfoerelsen af direktivet, men efter den 3. juli 1988.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Annullationssoegsmaal ° annullationsdom ° virkninger ° administrationens forpligtelser ° erstatning af sagsoegerens tab som foelge af den annullerede retsakt, naar dette fortsat bestaar efter annullationen

(EF-traktaten, art. 176 og art. 215, stk. 2)

2. Retspleje ° fortolkning af dom ° fortolkning uden for rammerne af proceduren i henhold til artikel 40 i Domstolens statut ° lovligt naar en fortolkning er noedvendig for at traeffe afgoerelse i sagen

(Statutten for EOEF-Domstolen, art. 40)

Sammendrag

1. EF-traktatens artikel 176 indebaerer, ud over en forpligtelse for administrationen til at traeffe foranstaltninger til opfyldelse af Domstolens dom, en forpligtelse til at erstatte det yderligere tab, som maatte vaere opstaaet paa grund af den ulovlige retsakt, der er annulleret, forudsat at betingelserne i traktatens artikel 215, stk. 2, er opfyldt. Det er ikke nogen betingelse efter traktatens artikel 176 for at erstatte dette tab, at der er begaaet en ny tjenestefejl, som er forskellig fra den oprindelige ulovlige retsakt, der er annulleret, men der skal efter artikel 176 ydes erstatning for det tab, som beror paa denne retsakt, og som fortsat bestaar efter annullationen, og efter at administrationen har opfyldt annullationsdommen.

2. Selv om der i artikel 40 i statutten for EOEF-Domstolen er fastsat en saerlig procedure for loesningen af de vanskeligheder, som opstaar vedroerende betydningen og raekkevidden af en dom, staar det Faellesskabets domsmyndighed frit for at fastlaegge betydningen og raekkevidden af en tidligere dom, som ikke er blevet fortolket under en sag i dette saerlige oejemed, saafremt fortolkningen er noedvendig for at afgoere en verserende sag.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Landbrug ° faelles markedsordning ° forskelsbehandling af Faellesskabets producenter eller forbrugere ° tillaegsafgift paa maelk ° tildeling af referencemaengde uden afgift ° en medlemsstats afslag paa at tage hensyn til en maengde maelk, der er produceret i en anden medlemsstat ved siden af producentens produktion paa det nationale omraade ° forskelsbehandling i forhold til en producent, der ogsaa leverer fra en anden bedrift, men paa det nationale omraade ° forskelsbehandling efter produktionsstedet objektivt begrundet henset til medlemsstatens fastsaettelse af samlede maengder uden afgift

(EOEF-traktaten, art. 40, stk. 3, andet afsnit)

Sammendrag

Det er ikke i strid med forbuddet mod forskelsbehandling i artikel 40, stk. 3, andet afsnit, i traktaten, at en medlemsstat ved fastsaettelsen af referencemaengder uden tillaegsafgift paa maelk afviser at tage hensyn til produktionen fra en bedrift, der ligger i en anden medlemsstat, og som er overtaget og drives af en producent, der ogsaa har en bedrift paa det nationale omraade, naar den eneste grund til afslaget er, at bedriften ligger i en anden medlemsstat.

Det er nemlig saaledes, at selv om medlemsstaterne skal respektere forbuddet mod forskelsbehandling, naar de traeffer foranstaltninger inden for rammerne af de faelles markedsordninger, og selv om der foreligger en forskelsbehandling mellem producenter i det omfang, hvor en medregning af en maengde produceret paa en anden bedrift i den samme medlemsstat ville have muliggjort en stoerre referencemaengde, saa er denne forskelsbehandling objektivt begrundet i formaalet med referencemaengden, som er at begraense Faellesskabets produktion af maelk, og dette resultat ville blive bragt i fare, hvis medlemsstaterne skulle tage hensyn til maengder, som var produceret i andre medlemsstater, naar de alle ved fastsaettelsen af de individuelle referencemaengder skal vaere opmaerksomme paa, at den samlede referencemaengde, som de har faaet tildelt, ikke overskrides.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug ° faelles markedsordning ° maelk og mejeriprodukter ° tillaegsafgift paa maelk ° valg af formel A ° erhvervsdrivende afgiftspligtig person ° producent ° opkoeberens indtraeden i stedet for producenten i tilfaelde af uregelmaessigheder begaaet ved den foerste beregning af referencemaengder ° udelukket

(Kommissionens forordninger nr. 1371/84, art. 12, stk. 2 og 4, nr. 3005/85 og nr. 1546/88, art. 15, stk. 4)

2. Medlemsstater ° forpligtelser ° forpligtelse til at paatale overtraedelser af faellesskabsretten ° omfang

(EOEF-traktaten, art. 5)

Sammendrag

1. Artikel 12, stk. 4, i den oprindelige version af Kommissionens forordning nr. 1371/84, artikel 12, stk. 2, som er blevet artikel 12, stk. 4, i samme forordning som affattet ved forordning nr. 3005/85 samt artikel 15, stk. 4, i forordning nr. 1546/88 om gennemfoerelsesbestemmelserne for tillaegsafgiften paa maelk skal fortolkes saaledes, at det efter formel A alene er producenterne, og ikke opkoeberen, som er afgiftspligtige med hensyn til forskelsbeloeb, der skal betales i tillaegsafgift paa maelk, selv naar et forskelsbeloeb skal betales som foelge af en nedsaettelse med tilbagevirkende gyldighed af producenternes referencemaengder og naar den oprindeligt fejlagtige beregning af disse maengder maatte tilregnes opkoeberens eller dennes funktionaerers ansvarspaadragende adfaerd. I henhold til faellesskabsordningen for tillaegsafgift er det ikke muligt, at opkoeberen indtraeder som afgiftspligtig i stedet for producenten, naar opkoeberen har begaaet uregelmaessigheder ved fastsaettelsen af stoerrelsen af den afgift, som han skal opkraeve.

2. Naar der ikke findes en saerlig bestemmelse i en faellesskabsordning, der fastsaetter en sanktion for overtraedelser, eller naar der i ordningen med hensyn hertil henvises til nationale administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, skal medlemsstaterne i medfoer af traktatens artikel 5 traeffe alle foranstaltninger, som er egnede til at sikre faellesskabsrettens gennemslagskraft. Denne forpligtelse omfatter ogsaa en forpligtelse til at indlede enhver form for forvaltningsretlig, skatteretlig og civilretlig retsforfoelgning med henblik paa opkraevning eller tilbagesoegning af afgifter eller skatter, som svigagtigt er unddraget, eller med henblik paa at opnaa erstatning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Landbrug ° faelles markedsordning ° fedtstoffer ° godtgoerelse for oliefroe ° alene mulighed for at indgive én ansoegning for hvert produktionsaar for samme areal ° Kommissionens gennemfoerelse af et princip vedtaget af Raadet ° lovlighed

(Raadets forordning nr. 1765/92; Kommissionens forordning nr. 2294/92, art. 4)

Sammendrag

Da Raadets forordning nr. 1765/92 om indfoerelse af en stoetteordning for producenter af visse markafgroeder indeholder en raekke forskrifter om udbetaling af godtgoerelse, som er baseret paa et i forordningen underforstaaet princip, der kan udledes af forordningens betragtninger, hvorefter godtgoerelsen udbetales én gang for samme areal og produktionsaar, kan Kommissionen ikke ved i artikel 4 i forordning nr. 2294/92 at fastsaette, at producenter af oliefroe kun kan indgive én ansoegning hvert produktionsaar antages at have udstedt en gennemfoerelsesbestemmelse, som falder uden for den befoejelse, den har faaet tillagt ved foernaevnte raadsforordning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Landbrug ° faelles landbrugspolitik ° groenne valutaer ° tilpasning af repraesentative kurser som led i afviklingen af monetaere udligningsbeloeb ° fald i landbrugspriserne udtrykt i mark ° faellesskabsretlig bemyndigelse til saerstoette til tyske producenter som kompensation for deres indtaegtsfald ° stoette til producenter, der er hjemmehoerende i andre medlemsstater, for saa vidt angaar eksport til Tyskland ° udelukket ° stoette alene med hjemmel i national ret ° ikke tilladt

(Raadets forordning nr. 855/84, art. 3)

Sammendrag

Den saerstoette, som Forbundsrepublikken Tyskland i henhold til artikel 3 i forordning nr. 855/84 blev bemyndiget til at yde til tyske landbrugsproducenter under anvendelse af mervaerdiafgiften som instrument, har til formaal at yde disse producenter kompensation for det prisfald og det deraf foelgende fald i landbrugsindkomsterne, der skyldes tilpasningen af den repraesentative kurs, der anvendes ved omregning til mark af priser, der ifoelge den faelles landbrugsordning er fastsat i ecu. Som foelge af, at de tilsvarende positive monetaere udligningsbeloeb ved indfoersler af landbrugsvarer til Tyskland samtidig blev afviklet, faar prisfaldet i mark ikke betydning for producenter fra andre medlemsstater, der eksporterer deres produkter til Tyskland, hvorfor det ville vaere en uberettiget konkurrencefordel at yde denne stoette til importoerer.

Artikel 3 i forordning nr. 855/84 skal foelgelig fortolkes saaledes, at den er til hinder for, at Forbundsrepublikken Tyskland yder saerstoette til en landbrugsproducent med hjemsted i en anden medlemsstat, der eksporterer sine produkter til Tyskland, hvor de saelges til tyske aftagere. Henset til principperne i den faelles landbrugspolitik og den deraf foelgende begraensning af medlemsstaternes kompetence er forordning nr. 855/84 til hinder for, at der til landbrugsproducenter, som ikke har hjemsted i en medlemsstat, der anvender positive udligningsbeloeb, ydes nogen form for saerstoette i henhold til denne medlemsstats afgiftslovgivning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Fiskale bestemmelser ° interne afgifter ° afgift i form af en national forbrugsafgift paa audiovisuelle og fotooptiske produkter ° karakter af intern afgift, ikke afgift med tilsvarende virkning som told ° opkraevning for varer, der indfoeres direkte fra tredjelande ° traktatens artikel 95 uanvendelig

(EOEF-traktaten, art. 9, 12 og 95)

2. Faelles handelspolitik ° en medlemsstats opkraevning af en intern afgift for varer, der indfoeres direkte fra tredjelande ° lovlig efter traktatens bestemmelser, med forbehold for anvendelsen af internationale aftaler mellem Faellesskabet og tredjelande

(EOEF-traktaten, art. 113)

Sammendrag

1. En afgift som den nationale forbrugsafgift paa audiovisuelle og fotooptiske produkter, der er indfoert i italiensk ret ved artikel 13 i lovdekret nr. 953 af 30. december 1982, nu artikel 4 i lov nr. 53 af 28. februar 1983, maa, saafremt

° den indgaar i en helhed af forbrugsafgifter, der er hjemlet i faelles afgiftsbestemmelser og rammer grupper af varer efter et objektivt kriterium, uanset varens oprindelse, idet det afgoerende er, at varen falder ind under en naermere angiven varekategori,

° det ikke synes afgoerende for afgiftens stoerrelse, beregningsgrundlaget eller de naermere regler om opkraevningen, om de paagaeldende varer er fremstillet indenlands eller i udlandet,

° provenuet af de naevnte afgifter ikke anvendes til et specielt formaal, men udgoer en statslig indtaegt paa linje med de oevrige afgifter og som disse bidrager til at daekke statens almindelige udgifter,

anses for et led i en generel intern afgiftsordning i henhold til traktatens artikel 95, hvorfor spoergsmaalet om dens forenelighed med faellesskabsretten maa vurderes paa grundlag af denne artikel og ikke traktatens artikel 9 og 12. En saadan afgift udgoer saaledes ikke en afgift med tilsvarende virkning som indfoerselstold som omhandlet i traktatens artikel 12.

Traktatens artikel 95 finder kun anvendelse paa varer, der hidroerer fra medlemsstaterne, og i givet fald paa varer, der hidroerer fra tredjelande, naar disse varer er bragt i fri omsaetning i medlemsstaterne, og en afgift som den omhandlede omfattes derfor ikke af den naevnte bestemmelse, i det omfang den opkraeves for varer, der indfoeres direkte fra tredjelande.

2. En afgift som den nationale forbrugsafgift paa audiovisuelle og fotooptiske produkter, der er indfoert i italiensk ret ved artikel 13 i lovdekret nr. 953 af 30. december 1982, nu artikel 4 i lov nr. 53 af 28. februar 1983 er ikke, i det omfang den finder anvendelse paa varer, der er indfoert direkte fra tredjelande, i strid med traktatens bestemmelser om ivaerksaettelse af den faelles handelspolitik og navnlig artikel 113, idet der dog herved maa tages hensyn til eventuelle konventioner mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og de tredjelande, som de paagaeldende varer hidroerer fra.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Socialpolitik ° ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring ° direktiv 79/7 ° undtagelse tilladt for tildeling af tillaeg til langvarige alderdomsydelser for aegtefaelle, over for hvem der bestaar forsoergerpligt ° national ordning, som reducerer en allerede bestaaende ulighed, uden at afskaffe den, ved at udvide adgangen til tillaeg til visse kvinder ° lovlighed

[Raadets direktiv 79/7, art, 7, stk. 1, litra d)]

Sammendrag

Artikel 7, stk. 1, litra d), i direktiv 79/7 er ikke til hinder for, at en medlemsstat, som har forbeholdt maend tildeling af tillaeg til langvarige alderdomsydelser for aegtefaeller, over for hvem der bestaar forsoergerpligt, alene afskaffer denne forskelsbehandling med hensyn til kvinder, som opfylder visse betingelser.

Direktivet tilsigter gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring, og det ville vaere uforeneligt med dette formaal og risikerer at bringe gennemfoerelsen af det naevnte princip i fare at fortolke direktivet paa en maade, som ville foere til, at en medlemsstat ikke laengere, med hensyn til ydelser som den har undtaget fra direktivets anvendelsesomraade i henhold til artikel 7, stk. 1, litra d), ville kunne anvende undtagelsen i denne bestemmelse, saafremt den traf en foranstaltning, der bevirker, at raekkevidden af en ulige behandling paa grundlag af koen begraenses.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Konkurrence - administrativ procedure - adgang til sagens akter - overholdelse af retten til kontradiktion - tilsidesaettelse heraf - foelger

(Forordning nr. 17, art. 19, stk. 1; Kommissionens forordning nr. 99/63, art. 3, 7, 8 og 9)

2 Retspleje - dom - pligt til at afsige dom samtidig i sager vedroerende samme retsakt - foreligger ikke

(Domstolens procesreglement, art. 43; Rettens procesreglement, art. 50)

3 Appel - Domstolens kompetence - anfaegtelse af billighedsgrunde af Rettens skoen vedroerende stoerrelsen af en virksomhed paalagt boede - udelukket

Sammendrag

1 Aktindsigt i konkurrencesager har navnlig til formaal at give adressaterne for en meddelelse om klagepunkter mulighed for at goere sig bekendt med bevismaterialet i Kommissionens sagsakter, saaledes at de paa et relevant grundlag kan udtale sig om de konklusioner, som Kommissionen paa grundlag af dette materiale har anfoert i meddelelsen om klagepunkter. De almindelige grundsaetninger om aktindsigt skal sikre en uhindret udoevelse af retten til kontradiktion.

I tilfaelde med en beslutning vedroerende overtraedelser af de for virksomhederne gaeldende konkurrenceregler, hvorved der paalaegges boeder eller tvangsboeder, kan tilsidesaettelsen af de faellesskabsretlige grundsaetninger om retten til aktindsigt under proceduren, der foerer til vedtagelse af beslutningen, principielt medfoere annullation af beslutningen, naar der er gjort indgreb i den paagaeldende virksomheds ret til kontradiktion.

I saa fald bringes den skete tilsidesaettelse ikke ud af verden blot ved, at der senere er givet aktindsigt, navnlig under en retssag, hvis genstand er en paastand om annullation af den anfaegtede beslutning. Imidlertid medfoerer en saadan tilsidesaettelse kun annullation af den paagaeldende beslutning, saafremt den beroerte virksomhed beviser, at den til sit forsvar havde kunnet anvende de dokumenter, den blev naegtet adgang til.

2 Ingen bestemmelse fastsaetter en pligt for Faellesskabets retsinstanser til paa det samme tidspunkt at afsige deres domme i soegsmaal om annullation af samme retsakt. Tvaertimod fremgaar det udtrykkeligt af artikel 43 i Domstolens procesreglement og af artikel 50 i Rettens procesreglement, at foreningen af flere sager, der angaar samme genstand, blot bestaar som en mulighed, og at sagerne efter foreningen paa ny kan adskilles.

3 Domstolen er ikke ud fra billighedsbetragtninger berettiget til ved sin proevelse af retsspoergsmaal under en appelsag at udoeve et andet skoen end det, Retten har anlagt, naar denne som led i sin fulde proevelsesret traeffer afgoerelse vedroerende en boede, som en virksomhed er blevet paalagt paa grund af en tilsidesaettelse af faellesskabsretten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgifter ° faelles mervaerdiafgiftssystem ° sjette direktiv ° anvendelsesomraade ° en afgiftspligtig persons salg af et gode, hvoraf en del benyttes til privat brug ° den til privat brug benyttede del ikke omfattet af afgiftssystemet ° fradragsretten begraenset til den erhvervsmaessigt benyttede del

(Raadets direktiv 77/388, art. 2, stk. 1, art. 17, stk. 2, og art. 20, stk. 2)

Sammendrag

Naar en afgiftspligtig person i den forstand, udtrykket er anvendt i artikel 2, stk. 1, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter, saelger et gode, hvoraf han havde valgt ikke at benytte en del til sin virksomhed, idet den blev benyttet til privat brug, optraeder han ikke med hensyn til salget af denne del som afgiftspligtig person. Foelgelig henhoerer en saadan transaktion ikke under mervaerdiafgiftens anvendelsesomraade.

Direktivet indeholder i denne henseende ingen bestemmelse, der er til hinder for, at en afgiftspligtig person, der oensker at bevare en del af et gode i sin private formue, kan udelukke den fra mervaerdiafgiftssystemet. I et saadant tilfaelde skal fordelingen mellem den erhvervsmaessigt benyttede del og den del, der benyttes til privat brug, foretages paa grundlag af forholdet mellem erhvervsmaessig og privat brug i anskaffelsesaaret, og ikke paa grundlag af en arealfordeling. Den afgiftspligtige person skal desuden i hele den periode, hvor han er indehaver af det paagaeldende gode, give udtryk for sin hensigt om at beholde en del heraf i sin private formue.

Naar den afgiftspligtige person paa det tidspunkt, hvor godet anskaffes, foretager ovennaevnte valg, skal der i henhold til direktivets artikel 17, stk. 2, som vedroerer fradragsretten, kun tages hensyn til den del af godet, som benyttes til hans virksomhed, og berigtigelse af fradrag i henhold til artikel 20, stk. 2, skal begraenses til denne del.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende ° faellesskabsbestemmelser ° sagligt anvendelsesomraade ° national lovgivning, der koordinerer forskellige sociale sikringsgrene i en medlemsstat ° omfattet

(Raadets forordning nr. 1408/71)

2. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende ° faellesskabsbestemmelser ° sagligt anvendelsesomraade ° hovedentreprenoerens solidariske ansvar for de sociale bidrag, som ikke er betalt af en insolvent underentreprenoer ° ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 51; Raadets forordning nr. 1408/71)

Sammendrag

1. En national lov, som har til formaal at koordinere forskellige sociale sikringsgrene i en medlemsstat, er omfattet af det saglige anvendelsesomraade for forordning nr. 1408/71, uanset om den er naevnt i den paagaeldende medlemsstats erklaering i henhold til den naevnte forordnings artikel 5.

2. Nationale bestemmelser, hvorefter en hovedentreprenoer, uanset om han har begaaet svig, er solidarisk ansvarlig for betaling af bidrag og forskud paa bidrag, som ikke er betalt, og som en insolvent underentreprenoer skal betale i anledning af arbejde, der er praesteret af hans arbejdstagere som led i en entreprise, der er bestilt af hovedentreprenoeren, er ikke omfattet af anvendelsesomraadet for forordning nr. 1408/71.

Selv om saadanne bestemmelser nemlig findes i en lov, som er omfattet af forordningens saglige anvendelsesomraade, har de ikke en direkte og tilstraekkelig relevant forbindelse med dette anvendelsesomraade, idet de paalaegger hovedentreprenoeren et ansvar, som ikke er baseret paa et arbejdsgiver-loenmodtagerforhold mellem denne selv og de arbejdstagere, for hvilke bidragene skal betales, men foelger af den omstaendighed, at der er benyttet en underentreprenoer, som ikke har overholdt sine forpligtelser som arbejdsgiver, der er forpligtet til at betale sociale sikringsbidrag for sine egne loenmodtagere, og som i virkeligheden er en forpligtelse til at erstatte det indtaegtstab, som et socialt sikringsorgan lider.