Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fællesskabsret - anvendelsesområde - nationale foranstaltninger vedrørende organiseringen af de væbnede styrker - der gælder ikke et almindeligt forbehold, som udelukker foranstaltninger, der træffes af hensyn til den offentlige sikkerhed

2. Socialpolitik - mandlige arbejdstagere og kvindelige arbejdstagere - adgang til beskæftigelse samt arbejdsvilkår - ligebehandling - direktiv 76/207 - anvendelsesområde - adgang til beskæftigelse i de væbnede styrker - omfattet - medlemsstaternes skøn - rækkevidde - domstolsprøvelse

(Rådets direktiv 76/207)

3. Fællesskabsret - anvendelsesområde - medlemsstaternes valg for så vidt angår organiseringen af de væbnede styrker med henblik på landets forsvar eller forsvaret af deres væsentlige interesser - værnepligt, som kun gælder for mænd - ikke omfattet

Sammendrag

1. De foranstaltninger, medlemsstaterne træffer vedrørende organiseringen af deres væbnede styrker, er ikke som helhed unddraget anvendelsen af fællesskabsretten, blot fordi de træffes af hensyn til den offentlige sikkerhed eller det nationale forsvar. Traktatens undtagelsesbestemmelser vedrørende situationer, hvor den offentlige orden eller sikkerhed er truet, giver ikke hjemmel for at antage, at der efter traktaten gælder et almindeligt forbehold for samtlige foranstaltninger, der træffes af hensyn til den offentlige - indre eller ydre - sikkerhed, som udelukker disse fra fællesskabsrettens anvendelsesområde. Såfremt der antoges at gælde et sådant almindeligt forbehold, uafhængigt af de nærmere betingelser i traktatens bestemmelser, ville fællesskabsrettens bindende karakter og ensartede anvendelse kunne undergraves.

( jf. præmis 30-32 )

2. Princippet om ligebehandling af mænd og kvinder har generel rækkevidde, og direktiv 76/207 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår finder anvendelse på ansættelsesforhold i den offentlige sektor, herunder adgangen til stillinger i de væbnede styrker. Det tilkommer Domstolen at efterprøve, om de foranstaltninger, som de nationale myndigheder har truffet under udøvelsen af det skøn, der tilkommer dem, reelt forfølger det mål at garantere den offentlige sikkerhed, og om de er rimelige og nødvendige for at nå dette mål.

( jf. præmis 33 og 34 )

3. Fællesskabsretten er ikke til hinder for, at værnepligten kun gælder for mænd. Det er ganske vist korrekt, at medlemsstaternes beslutninger vedrørende organiseringen af deres væbnede styrker ikke fuldt ud kan være unddraget fællesskabsrettens anvendelse, navnlig ikke, når der er tale om overholdelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i relation til arbejdsforhold, herunder i forbindelse med adgangen til militære erhverv. Det følger imidlertid ikke heraf, at fællesskabsretten regulerer medlemsstaternes valg for så vidt angår organiseringen af de væbnede styrker med henblik på landets forsvar eller forsvaret af medlemsstaternes væsentlige interesser, herunder beslutningen om til dels at varetage forsvaret ved hjælp af værnepligt. Den forsinkelse i de indkaldtes karriereforløb, som er en uundgåelig følge af dette valg, medfører ikke, at valget falder inden for fællesskabsrettens anvendelsesområde. Den omstændighed, at værnepligten har ufordelagtige virkninger for adgangen til beskæftigelse, kan således ikke, uden derved at gøre indgreb i medlemsstaternes beføjelser, bevirke, at den pågældende medlemsstat er forpligtet til enten også at lade værnepligten gælde for kvinder og således påføre kvinder de samme ulemper for så vidt angår adgangen til beskæftigelse, eller til at ophæve værnepligten.

( jf. præmis 35, 39, 41 og 42 samt domskonkl. )