Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Appel – anbringender – påberåbelse af Rettens fortolkning eller anvendelsen af EU-retten, hvorved anbringender og argumenter, der er påberåbt for Retten, gengives – formaliteten

(Art. 256, stk. 1, andet afsnit, TEUF)

2. Støtte bevilget af medlemsstaterne – Kommissionens undersøgelse – beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 88, stk. 2, EF – beslutning, som er baseret på enten ufuldstændige oplysninger eller på en fejlagtig retlig vurdering af disse omstændigheder – vedtagelse af en beslutning om ændring – lovlig – samme retlige kvalificering som beslutningen om at indlede proceduren

(Art. 88, stk. 2, EF)

3. Appel – anbringender – utilstrækkelig begrundelse – Rettens anvendelse af en indirekte begrundelse – lovlig – betingelser

(Art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 36 og art. 53, stk. 1)

4. Støtte bevilget af medlemsstaterne – Kommissionens undersøgelse – indledning af en formel undersøgelsesprocedure – maksimal frist på to måneder – finder ikke anvendelse i tilfælde af ikke-anmeldt støtte

(Art. 87 EF og 88 EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 4, stk. 5, art. 7, stk. 6, og art. 13, stk. 2)

5. Støtte bevilget af medlemsstaterne – Kommissionens undersøgelse – forpligtelse til at afslutte den indledende undersøgelse, indledt efter en klage, inden for en rimelig frist – konkret vurdering – rækkevidde

(Art. 87 EF og 88 EF)

6. Appel – anbringender – urigtig vurdering af fakta – afvisning – Domstolens prøvelse af bedømmelsen af beviserne – udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt

(Art. 256, stk. 1, TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1)

7. Støtte bevilget af medlemsstaterne – eksisterende og ny støtte – foranstaltning, der ændrer en eksisterende støtteordning – kvalifikation som ny støtte

[Rådets forordning nr. 659/1999, art. 1, litra c); Kommissionens forordning nr. 794/2004, art. 4, stk. 1; Kommissionens meddelelse 98/C 74/06]

8. Støtte bevilget af medlemsstaterne – en støtteforanstaltnings forenelighed med fællesmarkedet – støtte, som medfører en forbedring af den begunstigede virksomheds økonomiske situation, uden at dette er nødvendigt for at virkeliggøre de i artikel 107, stk. 3, TEUF anførte formål – støtte, som er nødvendig for udviklingen af de ugunstigt stillede regioner – kriterier for vurderingen af, om støtten er nødvendig

(Art. 107, stk. 3, TEUF)

9. Støtte bevilget af medlemsstaterne – Kommissionens undersøgelse – samlet gennemgang af en støtteordning – lovlig

(Art. 107 TEUF og 108 TEUF)

10. Støtte bevilget af medlemsstaterne – en støtteforanstaltnings forenelighed med fællesmarkedet – de berørte parters berettigede forventning – beskyttelse – betingelser og grænser

(Art. 108 TEUF)

Sammendrag

1. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 47)

2. Det er korrekt, at de tekster, der regulerer proceduren på området for statsstøtte, ikke udtrykkeligt giver mulighed for at vedtage en beslutning om ændring og udvidelse af en igangværende procedure.

Dette indebærer imidlertid ikke, at Kommissionen er forhindret i at foretage ændringen eller i givet fald udvide den formelle undersøgelsesprocedure, såfremt den konstaterer, at den indledende beslutning om at indlede proceduren var baseret på ufuldstændige oplysninger eller på en fejlagtig retlig vurdering af disse omstændigheder.

(jf. præmis 50 og 51)

3. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 56)

4. Det fremgår utvetydigt af ordlyden af artikel 4, stk. 5, og artikel 7, stk. 6, i forordning nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 88 EF, at de udelukkende finder anvendelse på en anmeldt støtte. Forordningens artikel 13, stk. 2, forskriver derudover, at Kommissionen i tilfælde af en eventuel ulovlig støtte ikke er bundet af de frister, der bl.a. er fastsat i forordningens artikel 4, stk. 5, og artikel 7, stk. 6.

Kommissionen er nemlig ikke underlagt reglen i artikel 4, stk. 5, i forordning nr. 659/1999 om, at undersøgelsen skal påbegyndes inden for to måneder, når den omtvistede ordning ikke er blevet meddelt.

(jf. præmis 74 og 75)

5. Kommissionen er forpligtet til at handle inden for en rimelig frist inden for rammerne af en undersøgelsesprocedure vedrørende statsstøtte, og den må ikke forblive passiv under den indledende undersøgelsesfase.

Den rimelige karakter af varigheden af proceduren bør vurderes på grundlag af omstændighederne i den enkelte sag, såsom sagens kompleksitet og parternes adfærd.

(jf. præmis 81 og 82)

6. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 88)

7. En beslutning, der tillader at visse projekter, der iværksættes inden indsendelse af støtteansøgningen, tages i betragtning, udgør en ændring i eksisterende støtte, når den nationale lov intet foreskrev om det tidsmæssige forhold mellem indgivelsen af støtteansøgningen og påbegyndelsen af arbejdet, og de nationale myndigheder har oplyst Kommissionen om, at tildelingen af støtte som fastsat ved denne lov kun kunne vedrøre projekter, der skulle gennemføres »senere«, og at denne betingelse blev bekræftet i gennemførelsesbestemmelserne til den nævnte lov.

For det andet kan en sådan ændring ikke kvalificeres som en ændring af rent formel eller administrativ karakter som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 794/2004 om gennemførelse af forordning nr. 659/1999, eftersom den kan påvirke vurderingen af støtteforanstaltningens forenelighed med det indre marked. Dette er tilfældet, når godkendelsesbeslutningen udtrykkeligt nævner betingelsen om, at støtteansøgningen skal indsendes, inden projekterne iværksættes, hvilket er en betingelse, som Kommissionen regelmæssigt underkaster sin godkendelse af støtteordninger med regionalt sigte, således som det fremgår af punkt 4.2 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte.

Ændringen af den støtteordning, som blev indført med en sådan foranstaltning, kan nemlig ikke betragtes som mindre eller ubetydelig, og den omtvistede ordning skal derfor kvalificeres som ny støtte efter artikel 1, litra c), i forordning nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 88 EF og ikke som eksisterende støtte.

(jf. præmis 91, 93 og 94)

8. Kommissionen har ret til at modsætte sig tildeling af støtte, hvis den ikke må antages at tilskynde den støttemodtagende virksomhed til at handle på en måde, der bidrager til at virkeliggøre et af de formål, der er omhandlet i artikel 107, stk. 3, TEUF. En sådan støtte skal derfor være nødvendig for at kunne opfylde formålene med bestemmelsen, således at markedskræfterne uden denne støtte ikke i sig selv ville gøre det muligt for de støttemodtagende virksomheder at bidrage til gennemførelsen af det fastsatte mål. En støtte, som medfører en forbedring af den begunstigede virksomheds økonomiske situation, uden at dette er nødvendigt for at virkeliggøre de i artikel 107, stk. 3, TEUF anførte formål, kan nemlig ikke betragtes som forenelig med indre marked.

Det følger af ovenstående bemærkninger, at den påtænkte støtte for at være forenelig med det indre marked som omhandlet i artikel 107, stk. 3, litra a), TEUF skal være nødvendig for udviklingen af de ugunstigt stillede regioner. Det skal i denne forbindelse godtgøres, at den investering, som skal fremme udviklingen i den omhandlede region, ikke vil kunne foretages, såfremt den påtænkte støtte ikke ydes. Hvis det derimod viser sig, at investeringen også ville blive foretaget uden den påtænkte støtte, må det konkluderes, at denne støtte blot har til formål at forbedre den støttemodtagende virksomheds økonomiske situation, uden dog at opfylde den betingelse, der er fastsat i artikel 107, stk. 3, litra a), TEUF om behovet for udvikling af ugunstigt stillede regioner.

Spørgsmålet om, hvorvidt en støtte er nødvendig for udviklingen af de ugunstigt stillede regioner, kan bedømmes såvel ud fra den blotte konstatering af, at støtteansøgningen er indgivet før iværksættelsen af investeringsprojektet eller på grundlag af andre kriterier.

(jf. præmis 104-106 og 109)

9. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 114)

10. Hvad angår statsstøtte forudsætter retten til at påberåbe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, at præcise, ubetingede og samstemmende forsikringer, der hidrører fra en pålidelig kilde med den nødvendige bemyndigelse, er fremsat af Unionens kompetente myndigheder over for den pågældende. Denne ret tilkommer nemlig enhver retsundergiven i forbindelse med begrundede forventninger, som en institution, et organ, et kontor eller et agentur under Unionen ved at afgive præcise løfter har givet anledning til. Sådanne løfter skal, uanset under hvilken form de er afgivet, være præcise, ubetingede og samstemmende.

Imidlertid kan en berettiget forventning om en støttes lovlighed i princippet – medmindre der foreligger usædvanlige omstændigheder – kun gøres gældende, hvis den er blevet ydet under iagttagelse af den i artikel 108 TEUF nævnte procedure.

(jf. præmis 132 og 134)