RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS DOM

(Tredje Afdeling)

5. december 2012

Sag F-76/11

Diana Grazyte

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag – løn – udlandstillæg – betingelse fastsat i artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten – tiårig referenceperiode – begyndelsestidspunkt – udløbstidspunkt – ikke medregning af tjenesteperioder for en international organisation – analog anvendelse af bestemmelserne i artikel 4, stk. 1, litra a), i bilag VII til vedtægten«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF, som finder anvendelse på Euratom-traktaten i medfør af dennes artikel 106a, hvorved Diana Grazyte i det væsentlige har nedlagt påstand om annullation af afgørelsen truffet af Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder (PMO), hvorved sagsøgeren meddeles afslag på at få udlandstillæg.

Udfald: Europa-Kommissionen frifindes. Diana Grazyte bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

Sammendrag

1. Tjenestemandssager – fuld prøvelsesret – tvister, der angår pengebeløb som omhandlet i vedtægtens artikel 91, stk. 1 – begreb – påstand om at dømme en institution til at betale udlandstillæg – omfattet

(Tjenestemandsvedtægten, art. 91, stk. 1)

2. Tjenestemænd – tjenestemandssager – fuld prøvelsesret – tvister, der angår pengebeløb som omhandlet i vedtægtens artikel 91, stk. 1 – begreb – påstand om at dømme en institution til at betale udlandstillæg – omfattet

[Tjenestemandsvedtægten, bilag VII, art. 4, stk. 1, litra b); ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 21]

3. Tjenestemænd – løn – udlandstillæg – betingelser for tildeling af ydelse – midlertidig ansat, der har statsborgerskab i den medlemsstat, hvor han gør tjeneste – fast bopæl uden for denne medlemsstat i referenceperioden – fastlæggelse af begyndelsestidspunktet på den pågældende periode – neutralisering af tjenesteperioder for en stat eller en international organisation

[Tjenestemandsvedtægten, bilag VII, art. 4, stk. 1, litra b); ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 21]

1. Påstande om at dømme en institution til at betale udlandstillæg samt udligningsrenter skal betragtes som havende samme genstand som påstande, der indebærer, at Personaleretten skal prøve en afgørelse fra Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder om ikke at tildele den berørte part udlandstillæg, idet der i forbindelse med tvister, der angår pengebeløb, indrømmes Unionens retsinstanser fuld prøvelsesret i medfør af vedtægtens artikel 91, stk. 1, hvilket indebærer, at vedkommende retsinstans i de tvister, den behandler, skal finde en fuldstændig løsning, altså bl.a. træffe afgørelse vedrørende alle den ansattes rettigheder og forpligtelser, eller overlade den pågældende institution under retsinstansens kontrol opfyldelsen af denne del af dommen på de præcise betingelser, som retsinstansen fastsætter.

(jf. præmis 25)

Henvisning til:

Domstolen: 18. december 2007, sag C-135/06 P, Weißenfels mod Parlamentet, præmis 67

2. Artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten skal fortolkes således, at når en person, der anmoder om at modtage et udlandstillæg, har arbejdet for flere forskellige organer, er den dato, som referenceperioden løber fra, datoen for denne persons tiltræden af tjenesten ved det pågældende organ, som det er fastlagt i den kontrakt som midlertidigt ansat, på grundlag af hvilken der blev anmodet om tildeling af udlandstillægget.

(jf. præmis 46)

Henvisning til:

Domstolen: 24. januar 2008, sag C-211/06 P, Adam mod Kommissionen, præmis 38 og 39

3. Hvad angår den referenceperiode, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten, analogt med bestemmelserne i artikel 4, stk. 1, litra a), i bilag VII til vedtægten, skal enhver periode, i hvilken en person har gjort tjeneste for en stat eller en international organisation, neutraliseres, hvilket betyder, at den omstændighed, at en person har arbejdet i en medlemsstats eller en international organisations tjeneste, ikke fratager den pågældende person retten til at få tildelt udlandstillæg, men at begyndelsestidspunktet for referenceperioden skal udsættes yderligere, for at kontrollere, om den pågældende person faktisk har tilbragt ti år uden for den europæiske stats område, som vedkommende har eller har fået statsborgerskab i, uden i disse ti år at have gjort tjeneste for en stat eller en international organisation.

Artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten indeholder ikke nogen bestemmelse, der kan anføres til støtte for, at der ved fastlæggelsen af begyndelsestidspunktet for referenceperioden ikke skal ske en neutralisering af tjenesteperioder for en stat eller en international organisation.

(jf. præmis 50 og 51)

Henvisning til:

Personaleretten: 25. september 2007, sag F-108/05, Cavallaro mod Kommissionen, præmis 74