DA Den Europæiske Unions Tidende C 260/14

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 18. juli 2013 — ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB mod Frank Koot og Evergreen Investments AB (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hovrätten för Nedre Norrland — Sverige)

(Sag C-147/12) (1)

(Retligt samarbejde i civile sager - forordning (EF) nr. 44/2001 - kompetent ret - specielle kompetenceregler »i sager om kontraktforhold« og »i sager om erstatning uden for kontrakt«)

2013/C 260/23

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Hovrätten för Nedre Norrland

Parter i hovedsagen

Sagsøger: ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB

Sagsøgte: Frank Koot og Evergreen Investments AB

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hovrätten för Nedre Norrland Sundsvall — fortolkning af artikel 5, stk. 1 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT L 12, s. 1) — hvorvidt der i alle tvister om erstatning indgår spørgsmålet om specielle værnetingsregler i sager om ansvar i og uden for kontrakt — retsforfølgning indledt i medlemsstat A mod en fysisk person med bopæl i medlemsstat B, der har været bestyrelsesmedlem i et aktieselskab med hjemsted i medlemsstat A, og mod et aktieselskab med hjemsted i medlemsstat B, der har aktiemajoriteten i det selskab, der har hjemsted i medlemsstat A — påstand om, at det fastslås, at et bestyrelsesmedlems ansvar i et aktieselskab for sidstnævntes gæld, der er opstået som følge af, at bestyrelsesmedlemmet har undladt at træffe formelle foranstaltninger med henblik på at kontrollere selskabets økonomiske situation — søgsmål med påstand om, at det fastslås, at ejeren af et aktieselskab er ansvarlig for andres handlinger ved en videreførelse af selskabets aktiviteter på trods af, at selskabet er baseret på et for ringe kapitalgrundlag, og på trods af dettes juridiske pligt til at likvidere

Konklusion

1) Begrebet »erstatning uden for kontrakt« i artikel 5, nr. 3), i Rådets forordning (EF) nr. 22/2000 af 12. december 2001 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at det omfatter søgsmål som de i hovedsagen omhandlede, der er anlagt af en fordringshaver mod dels et medlem af bestyrelsen for et aktieselskab, dels en aktionær i dette selskab med påstand om, at de er ansvarlige for selskabets gæld, eftersom de har tilladt selskabet fortsat at drive virksomhed på trods af, at det var underkapitaliseret, og at selskabet skulle have været sat under likvidation.

2) Begrebet »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået eller vil kunne foregå« i artikel 5, nr. 3), i forordning nr. 44/2001 skal fortolkes således, at der for så vidt angår søgsmål om ansvaret for et bestyrelsesmedlem eller en aktionær i et aktieselskab for dette selskabs gæld er tale om det sted, hvortil såvel den virksomhed, der er udøvet, som den økonomiske situation i forbindelse med denne virksomhed knytter sig.

3) Den omstændighed, at den oprindelige fordringshaver har overdraget den omhandlede fordring til en anden person under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende, har ikke betydning for fastlæggelsen af den kompetente ret i medfør af artikel 5, nr. 3), i forordning nr. 44/2001.

(1) EUT C 151 af 26.5.2012.