Forslag til afgørelse fra generaladvokat Lenz fremsat den 4. maj 1988. - ANDRONIKI VLACHOU V REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - UDVAELGELSESPROCEDURE - OPFYLDELSE AF EN AF DOMSTOLEN AFSAGT DOM. - SAG 135/87.



Samling af Afgørelser 1988 side 02901



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

A - Faktiske omstaendigheder

1 . I den sag, jeg skal tage stilling til i dag, har sagsoegeren, Androniki Vlachou, der er oversaetter ved Revisionsretten for De Europaeiske Faellesskaber, nedlagt paastand om, at det statueres, at sagsoegte, Revisionsretten, retsstridigt har afslaaet at udnaevne sagsoegeren til sprogrevisor-ledende oversaetter og retsstridigt har afslaaet at annullere en intern udvaelgelsesproeve for institutionerne ( en interinstitutionel udvaelgelsesproeve ), som skulle afholdes med henblik paa at besaette to stillinger som sprogrevisor-ledende oversaetter .

2 . Spoergsmaalet om besaettelsen af den foerstnaevnte stilling har allerede vaeret indbragt for Domstolen, jfr . dom af 6 . februar 1986 i sag 143/84 ( 1 ). Paa grundlag af en intern udvaelgelsesproeve nr . CC/LA/20/82 havde sagsoegte besat stillingen med K ., der baade intervenerede i den foerste sag og har interveneret i den nu foreliggende sag . Udnaevnelsen af K . blev ved den naevnte dom annulleret af Domstolen med den begrundelse, at udvaelgelseskomiteen ved den davaerende udvaelgelsesproeve havde gjort sig skyldig i et retsstridigt forhold i forbindelse med opstillingen af listen over egnede ansoegere . Specielt havde udvaelgelseskomiteen foerst fastlagt kriterierne for bedoemmelsen af sagsoegernes erhvervserfaring, efter at den havde faaet kendskab til ansoegernes kvalifikationsbeviser, i stedet for at fastlaegge dem foer dette tidspunkt ( 2 ).

3 . I den nu foreliggende sag har sagsoegeren gjort gaeldende, at hun - efter at udnaevnelsen af intervenienten K . var blevet annulleret - skulle have vaeret udnaevnt til stillingen, idet hun var den eneste tilbagevaerende paa listen over egnede ansoegere . Hun har anfoert, at Domstolen netop kun annullerede udnaevnelsen af intervenienten K ., men ikke hele den liste over egnede ansoegere, som blev opstillet i forbindelse med udvaelgelsesprocedure CC/LA/20/82 .

4 . Sagsoegeren har desuden gjort gaeldende, at der er sket en overtraedelse af tjenestemandsvedtaegtens artikel 29, idet sagsoegte - hvis den omtalte udvaelgelsesprocedure maa betragtes som annulleret i sin helhed - skulle have afholdt en ny udvaelgelsesproeve af samme art, og ikke en intern udvaelgelsesproeve, som ansatte i de oevrige institutioner havde adgang til .

5 . Sagsoegeren har nu - i overensstemmelse med de forudgaaende administrative klager, hun har indbragt - nedlagt foelgende paastande :

- det statueres, at afslagene paa henholdsvis anmodningen af 21 . marts 1986 og klagen af 14 . oktober 1986 er retsstridige,

- det statueres, at sagsoegeren har krav paa at blive udnaevnt til den paagaeldende LA 5/LA 4-stilling i Revisionsrettens graeske oversaettelsessektion,

- den af Revisionsretten bekendtgjorte udvaelgelsesproeve CC/LA/10/86 annulleres,

- sagsoegte tilpligtes at betale sagens omkostninger .

6 . Sagsoegte har nedlagt paastand om,

- at sagen afvises, subsidiaert at sagsoegte frifindes,

- og at sagsoegeren tilpligtes at betale alle sagens omkostninger .

7 . Intervenienten er indtraadt i sagen til stoette for sagsoegtes paastande .

8 . Sagsoegte har anfoert, at soegsmaalet boer afvises, fordi formaalet i det vaesentlige er at faa afgjort, hvorledes Domstolens dom af 6 . februar 1986 i sag 143/84 skal fortolkes . I stedet for at anlaegge et annullationssoegsmaal burde sagsoegeren have fremsat begaering om fortolkning af dommen, jfr . artikel 40 i statutten for Domstolen . Sagsoegte har endvidere anfoert, at sagen maa afvises, i det omfang der er nedlagt paastand om annullation af den afgoerelse, hvorved sagsoegerens anmodning af 21 . marts 1986 blev afslaaet .

9 . Med hensyn til sagens realitet har sagsoegte anfoert, at udvaelgelsesproeve CC/LA/20/82 var behaeftet med en mangel, idet udvaelgelseskomiteens afgoerelse om fastlaeggelsen af kriterierne for, hvorledes kvalifikationsbeviserne skulle bedoemmes med hensyn til ansoegernes erhvervserfaring, var retsstridig . Denne retsstridighed indebar, at den liste over egnede ansoegere, som udvaelgelseskomiteen opstillede paa grundlag af de naevnte kriterier, var ugyldig . Under disse omstaendigheder kunne sagsoegte ikke udnaevne sagsoegeren paa grundlag af en egnethedsliste, som Domstolen havde erklaeret retsstridig .

10 . Med hensyn til anbringendet om, at tjenestemandsvedtaegtens artikel 29 skulle vaere tilsidesat, har sagsoegte anfoert, at det foelger af Domstolens faste praksis, at ansaettelsesmyndigheden traeffer bestemmelse om, hvorledes ledige stillinger i institutionen boer besaettes, idet den iagttager den raekkefoelge, der er anfoert i artikel 29 .

11 . Sagsoegte har endelig anfoert, at det boer paalaegges sagsoegeren at betale samtlige sagsomkostninger, idet soegsmaalet maa betragtes som unoedig traette .

12 . Intervenienten har i det vaesentlige tilsluttet sig sagsoegtes anbringender .

B - Bemaerkninger

13 . Jeg kan ikke tilslutte mig de betaenkeligheder, der fra sagsoegtes side er fremfoert med hensyn til sagens formalitet . Ogsaa selv om der kunne vaere taget stilling til en del af de retsspoergsmaal, der skal afgoeres - nemlig spoergsmaalet om foelgerne af Domstolens dom af 6 . februar 1986 i sag 143/84 ( 2 ) - under en sag om fortolkningen af dommen, jfr . artikel 40 i statutten for Domstolen, henholdsvis artikel 102 i Domstolens procesreglement, kan det ikke af den omstaendighed, at der her staar en supplerende, saerlig procesmaade til raadighed, udledes, at sagsoegeren da ikke skulle kunne benytte de saedvanlige soegsmaalsformer .

14 . Formuleringen af sagsoegerens paastande kan heller ikke foere til afvisning af sagen . Naar sagsoegeren har nedlagt paastand om, at det statueres, at "afslagene paa henholdsvis anmodningen af 21 . marts 1986 og klagen af 14 . oktober 1986 er retsstridige", maa det vaere aabenbart, at det er rimeligt at fortolke paastanden saaledes, at den retter sig imod den foranstaltning, som sagsoegte traf ved afgoerelsen af 29 . januar 1987 som foelge af sagsoegerens klage af 14 . oktober 1986 . At afslaget paa sagsoegerens anmodning af 21 . marts 1986 naevnes saerskilt, kan ikke vaere en hindring for, at sagen fremmes til realitetsbehandling .

15 . Sagens realitet kan jeg behandle ganske kort .

16 . Det foerste spoergsmaal, der opstaar, er, om sagsoegeren paa grundlag af den interne udvaelgelsesproeve CC/LA/20/82 kan stille krav om at blive udnaevnt til sprogrevisor-ledende oversaetter .

17 . Selv om der ganske vist maa gives sagsoegeren medhold i, at Domstolen i dommen af 6 . februar 1986 i hvert fald rent formelt kun traf afgoerelse om intervenienten K .' s udnaevnelse, og at der i dommens konklusion intet siges om gyldigheden af den liste over egnede ansoegere, der blev opstillet under udvaelgelsesproeven, maa det dog erindres, at udnaevnelsen af intervenienten K . blev annulleret, fordi udvaelgelseskomiteen ikke havde opstillet listen over egnede ansoegere paa lovlig vis . Der blev saaledes ikke under udvaelgelsesprocedure CC/LA/20/82 opstillet en gyldig egnethedsliste, som kunne danne grundlag for at udnaevne sagsoegeren i den paagaeldende stilling . Sagsoegte var forpligtet til at efterkomme denne afgoerelse, som fandt udtryk i dommens praemisser, og var derfor ikke i stand til at traeffe en gyldig afgoerelse om at udnaevne sagsoegeren til sprogrevisor-ledende oversaetter .

18 . Herefter opstaar det yderligere spoergsmaal, om sagsoegte havde pligt til at gentage den interne udvaelgelsesproeve CC/LA/20/82, saaledes at der kunne opstilles en gyldig liste over egnede ansoegere, eller om sagsoegte havde ret til at indlede en ny udvaelgelsesproeve, saaledes som dette skete med den interinstitutionelle udvaelgelsesproeve ( CC/LA/10/86 ).

19 . I denne forbindelse maa det erindres, at ansaettelsesmyndigheden i henhold til Domstolens praksis ikke er forpligtet til uden undtagelse at foelge en paabegyndt ansaettelsesprocedure op med en besaettelse af den ledige stilling ( 3 ). Dette gaelder i det mindste, naar ansaettelsesmyndigheden har vaegtige grunde til ikke at goere dette .

20 . Dette maa gaelde saa meget mere, naar en udvaelgelsesproeve endnu ikke er afsluttet, men - allerede fordi vaesentlige led i proeven er gennemfoert paa retsstridig maade - i givet fald maatte gennemfoeres paa ny, naesten fra begyndelsen . I en saadan situation maa ansaettelsesmyndigheden paa ny kunne tage stilling til, hvilken form for udvaelgelsesproeve den anser for hensigtsmaessig, for at den har et tilstraekkeligt bredt grundlag for at sikre, at ansaettelsen saa vidt muligt tilgodeser de krav, der foelger af den stilling, som skal besaettes ( 4 ).

21 . Naar det desuden tages i betragtning, at det ifoelge Domstolens praksis ogsaa staar ansaettelsesmyndigheden frit for - hvis der er grund til det - at tilbagekalde de betingelser, som er opstillet i et opslag om en ledig stilling, og erstatte opslaget med et aendret opslag ( 5 ), dvs . at ansaettelsesmyndigheden ikke er bundet af et stillingsopslag, maa den ogsaa kunne aendre udvaelgelsesprocedurens form, jfr . artikel 1, stk . 1, litra a ), i bilag III til tjenestemandsvedtaegten, og gaa fra en intern udvaelgesesproeve for institutionen til en intern udvaelgelsesproeve for institutionerne, hvis den har grund til at tage et saadant skridt .

22 . Paa baggrund af de spaendinger, der - som det er Domstolen bekendt - findes i den graeske sektion af Revisionsrettens oversaettelsestjeneste, kan det ikke for alvor bestrides, at sagsoegte kunne have grund til i tjenestens interesse at skaffe sig stoerre valgmulighed med henblik paa besaettelsen af stillingen og med dette for oeje at gennemfoere en interinstitutionel udvaelgelsesproeve .

23 . Af disse grunde boer sagsoegte efter min opfattelse frifindes .

24 . Med hensyn til afgoerelsen om sagsomkostningerne har sagsoegte og intervenienten nedlagt paastand om, at procesreglementets artikel 69, stk . 3, bringes i anvendelse, og at sagsoegeren som foelge deraf - som en undtagelse fra hovedreglen i procesreglementets artikel 70 - paalaegges at betale samtlige sagsomkostninger, idet disse haevdes at vaere forvoldt unoedvendigt eller af ond vilje .

25 . Selv om der ikke paa forhaand syntes at have vaeret stoerre udsigt til, at sagsoegeren kunne faa medhold i den del af soegsmaalet, der vedroerer opfyldelsen af Domstolens dom af 6 . februar 1986 i sag 143/84, kan det dog ikke naegtes, at sagsoegeren har haft en interesse i at faa efterproevet, om det var tilladt at gaa fra en intern udvaelgelsesproeve for institutionen til en interinstitutionel udvaelgelsesproeve . I det mindste med hensyn til denne del af soegsmaalet finder jeg saaledes ikke, at sagen kan betragtes som unoedvendig eller begrundet i "ond vilje ".

26 . Jeg skal derfor indstille, at det paalaegges sagsoegeren at betale sine egne og intervenientens sagsomkostninger . Sagsoegte boer i medfoer af procesreglementets artikel 70 baere sine egne omkostninger .

C - Konklusion

Sammenfattende skal jeg foreslaa, at Domstolen traeffer foelgende afgoerelse i sagen :

27 . "1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Sagsoegeren betaler sine egne sagsomkostninger og intervenientens sagsomkostninger .

3 ) Sagsoegte betaler sine egne sagsomkostninger ."

(*) Oversat fra tysk .

( 1 ) Dom af 6 . februar 1986 i sag 143/84, Androniki Vlachou mod Revisionsretten, Sml . s . 459 .

( 2 ) Jfr . dommens praemisser 19-21 ( som ogsaa er gengivet i begyndelsen af retsmoederapporten ).

( 2 )

( 3 ) Jfr . domme af hhv . 24 . juni 1969 i sag 26/68, Jeannette Fux mod Kommissionen, Sml . 1969, s . 31, og 9 . februar 1984 i de forenede sager 316/82 og 40/83, Nelly Kohler mod Revisionsretten, Sml . s . 641 .

( 4 ) Jfr . dom af 25 . november 1976 i sag 123/75, Bertold Kuester mod Europa-Parlamentet, Sml . s . 1701 .

( 5 ) Jfr . Domstolens dom af 30 . oktober 1974 i sag 188/73, Danielle Grassi mod Raadet, Sml . s . 1099 .