Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Tilnaermelse af lovgivningerne - pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure - direktiv 90/314 - beskyttelse mod risikoen for rejsearrangoerens insolvens eller konkurs - gennemfoerelse - medlemsstaternes befoejelser - graenser

(Raadets direktiv 90/314, art. 7 og 8)

2 Fri udveksling af tjenesteydelser - begraensninger - garantistillelse - et rejsebureaus benyttelse af en garanti stillet af et kreditinstitut eller af en forsikringsvirksomhed etableret i en anden medlemsstat - national lovgivning, hvorefter der skal vaere indgaaet en aftale med et kreditinstitut eller et forsikringsselskab i indlandet - ulovlig - begrundelse - forbrugerbeskyttelse - graenser

(EF-traktaten, art. 59; Raadets direktiv 89/646 og 90/314, art. 7, og direktiv 92/49)

Sammendrag

3 Artikel 7 i direktiv 90/314 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure, som paalaegger medlemsstaterne en forpligtelse til at fastsaette bestemmelser om, at der skal stilles garantier med henblik paa at sikre forbrugerne tilbagebetaling af erlagte beloeb eller hjemtransport i tilfaelde af insolvens eller konkurs hos den rejsearrangoer, de har koebt rejsen af, fastsaetter et maal, som indebaerer, at der med henblik paa at beskytte forbrugeren tillaegges deltageren i en pakkerejse ret til garanti for hjemtransport og tilbagebetaling af erlagte beloeb. Desuden fremgaar det af samme direktivs artikel 8, at forpligtelsen til at indfoere de omtalte garantier, i lighed med direktivets andre beskyttelsesregler, udgoer en minimumsbetingelse. Intet forhindrer saaledes medlemsstaterne i at bestemme, at de paagaeldende garantier ikke blot skal vaere til stede, men ogsaa skal kunne frigives ved hjemtransport af en rejsende, for saa vidt som de ikke er i strid med traktaten og navnlig dens artikel 59.

4 Traktatens artikel 59 samt andet direktiv 89/646 om samordning af lovgivningen om adgang til at optage og udoeve virksomhed som kreditinstitut og om aendring af direktiv 77/780 og direktiv 92/49 om samordning af love og administrative bestemmelser vedroerende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om aendring af direktiv 73/239 og 88/357 er til hinder for en national lovgivning, hvorefter det med henblik paa gennemfoerelsen artikel 7 i direktiv 90/314 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure, kraeves, at saafremt garantien stilles af et kreditinstitut eller et forsikringsselskab i en anden medlemsstat, skal garanten indgaa en tillaegsaftale med et kreditinstitut eller et forsikringsselskab i indlandet.

Dette krav virker for det foerste restriktivt og afskraekkende over for pengeinstitutter i andre medlemsstater, idet det forhindrer dem i direkte og paa egen haand at stille de kraevede garantier over for rejsearrangoeren paa samme vilkaar som en garant beliggende i indlandet. Det er endvidere af en saadan art, at det kan afholde rejsearrangoeren fra at henvende sig til et pengeinstitut i en anden medlemsstat, for saa vidt som dette forpligtes til at indgaa en anden aftale om garantistillelse, hvilket kunne medfoere yderligere udgifter, som almindeligvis vil blive paalagt rejsearrangoeren. Kravet udgoer saaledes en begraensning af den frie udveksling af tjenesteydelser, som ikke er noedvendig af hensyn til beskyttelsen af forbrugerne.