RETTENS DOM (Appelafdelingen)

14. december 2011

Sag T-361/10 P

Europa-Kommissionen

mod

Dimitrios Pachtitis

»Appel – personalesag – tjenestemænd – ansættelse – meddelelse om udvælgelsesprøve – almindelig udvælgelsesprøve – ingen adgang til den skriftlige prøve som følge af det i adgangsprøverne opnåede resultat – fordelingen af beføjelser mellem EPSO og udvælgelseskomitéen«

Angående: Appel af dom afsagt den 15. juni 2010 af Retten for EU-personalesager (Første Afdeling), Pachtitis mod Kommissionen (sag F-35/08), hvorunder der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom.

Udfald: Appellen forkastes. Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Dimitrios Pachtitis’ omkostninger i appelsagen.

Sammendrag

1. Tjenestemænd – udvælgelsesprøve – begreb – indledende fase med adgangsprøver bestående af multiple choice-spørgsmål – omfattet

(Tjenestemandsvedtægten, bilag III)

2. Tjenestemænd – udvælgelsesprøve – udvælgelsesprøvens forløb – fordelingen af beføjelser mellem Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO), ansættelsesmyndigheden og udvælgelseskomitéen

[Tjenestemandsvedtægten, art. 30, stk. 1; bilag III, art. 1, stk. 1, og art. 5; afgørelse truffet af Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens generalsekretærer, Domstolens justitssekretær, Revisionsrettens, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs og Regionsudvalgets generalsekretærer og Ombudsmandens repræsentant, art. 1, stk. 1, og art. 2, litra c)]

1. I forbindelse med den første fase af en udvælgelsesprøve til ansættelse af tjenestemænd har adgangsprøverne, som består af multiple choice-spørgsmål, en sammenlignende karakter, der er en uadskillelig del af selve udvælgelsesprøvebegrebet, eftersom det ikke er tilstrækkeligt at opnå gennemsnittet i de omhandlede prøver, men at det for at kunne få adgang til udvælgelsesprøvens anden fase er nødvendigt, at man er blandt et forudbestemt antal ansøgere, der har opnået de bedste resultater i adgangsprøverne. Denne fase udgør således ikke blot en formel del af den omhandlede udvælgelsesprocedure, men har ligeledes karakter af en udvælgelsesprøve.

(jf. præmis 34)

2. Artikel 1, stk. 1, litra b) og e), i bilag III til vedtægten, hvorefter ansættelsesmyndigheden i meddelelsen om udvælgelsesprøven skal specificere enkelthederne (udvælgelse på grundlag af kvalifikationsbeviser, på grundlag af prøver eller på grundlag af kvalifikationsbeviser og prøver) og i tilfælde af udvælgelse på grundlag af prøver, prøvernes karakter og vurderingen af dem, nævner ikke nogen beføjelser for ansættelsesmyndigheden vedrørende valget og vurderingen af emnerne i de spørgsmål, som stilles i en udvælgelsesprøve. Da enkelthederne ved en udvælgelsesprøve på grundlag af prøver som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), i bilag III til vedtægten nemlig er udvælgelse på grundlag af kvalifikationsbeviser, på grundlag af prøver eller på grundlag af kvalifikationsbeviser og prøver, sigter denne bestemmelse ikke til fastlæggelsen af prøvernes indhold. For så vidt angår det nævnte bilags artikel 1, stk. 1, litra e), bemærkes, at selv om fastsættelsen af beståelsesgrænserne for prøverne kan henføres under anvendelsesområdet for begrebet prøvernes »karakter og vurderingen af dem«, er dette ikke tilfældet med hensyn til fastlæggelsen af indholdet af de spørgsmål, som stilles i en udvælgelsesprøve. I bilag III til vedtægten bestemmes ikke udtrykkeligt, hvem der fastlægger indholdet af stopprøverne, og hvem der overvåger denne fase af udvælgelsesprøven. En sådan beføjelse er ikke udtrykkeligt tillagt hverken ansættelsesmyndigheden eller udvælgelseskomitéen.

Vedtægtens artikel 30, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, i bilag III til vedtægten fastsætter henholdsvis, at det tilkommer udvælgelseskomitéen at opstille listen over egnede ansøgere og udfærdige listen over de ansøgere, der opfylder de betingelser, der er fastsat i meddelelsen om udvælgelsesprøven. Henset til disse beføjelser indtager udvælgelseskomitéen en central rolle under udvælgelsesprøvens afvikling.

Før Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) blev oprettet, rådede ansættelsesmyndigheden over en vid skønsbeføjelse ved fastlæggelsen af, på hvilke betingelser og hvordan en udvælgelsesprøve tilrettelægges, og udvælgelseskomitéen rådede over en vid skønsbeføjelse med hensyn til den nærmere fremgangsmåde og det detaljerede indhold af de prøver, der indgik i en udvælgelsesprøve, mens den ligeledes havde beføjelse til at overvåge en eventuel af ansættelsesmyndigheden tilrettelagt første fase af stopprøver for ansøgere. Denne kompetencefordeling mellem ansættelsesmyndigheden og udvælgelseskomitéen blev ikke berørt af oprettelsen i 2002 af EPSO, hvis opgaver i forbindelse med gennemførelsen af udvælgelsesprøver til rekruttering af tjenestemænd i det væsentlige er af organisatorisk art. EPSO’s ansvar er nemlig at sikre, at der anvendes ensartede standarder i procedurerne for udvælgelse af tjenestemænd. Dette ansvar vedrører generelt proceduren ved udvælgelse af tjenestemænd og ikke indholdet af prøverne i specifikke udvælgelsesprøver.

Selv om EPSO udøver de udvælgelsesbeføjelser, som er overdraget til ansættelsesmyndighederne på området for udvælgelsesprøver, omfatter EPSO’s beføjelser således hverken valget eller vurderingen af emnerne i de spørgsmål, som stilles i en udvælgelsesprøve. Sammenholdt med artikel 1, stk. 1, første punktum, i afgørelse 2002/621 om organisation og drift af EPSO, der bestemmer, at EPSO har til opgave at afholde almindelige udvælgelsesprøver med det formål at forsyne institutionerne med tjenestemænd på de bedste professionelle og finansielle betingelser, tildeles EPSO nemlig ved bestemmelsens stk. 2, litra c), snarere en rolle som assistent for udvælgelseskomitéen ved gennemførelsen af en udvælgelsesprøve, idet kontoret har til opgave at fastlægge udvælgelsesmetoder og teknikker.

(jf. præmis 41-44, 46-48, 50, 52, 54 og 55)

Henvisning til:

Retten: 5. marts 2003, sag T-24/01, Staelen mod Parlamentet, Sml. Pers. I-A, s. 79, og II, s. 423, præmis 51; 17. september 2003, sag T-233/02, Alexandratos og Panagiotou mod Rådet, Sml. Pers. I-A, s. 201, og II, s. 989, præmis 26; 26. oktober 2004, sag T-207/02, Falcone mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 305, og II, s. 1393, præmis 31, 38 og 39; 14. juli 2005, sag T-371/03, Le Voci mod Rådet, Sml. Pers. I-A, s. 209, og II, s. 957, præmis 41