DA Den Europæiske Unions Tidende C 303/10

Appel iværksat den 16. maj 2012 af FLSmidth & Co. A/S til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 6. marts 2012 i sag T-65/06, FLSmidth & Co. A/S mod Europa-Kommissionen

(Sag C-238/12 P)

2012/C 303/20

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: FLSmidth & Co. A/S (ved advokat M. Dittmer, barrister J. Ratliff og advokat F. Louis)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

FLSmidth & Co. A/S anmoder på grundlag af artikel 256, stk. 1, andet afsnit, artikel 263 og 264 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, artikel 31 i Rådets forordning nr. 1/2003 (1) og artikel 56 i statutten for Domstolen høfligst om, at Domstolen:

— ophæver dom afsagt den 6. marts 2012 i sag T-65/06,

— annullerer Europa-Kommissionens beslutning af 30. november 2005 i sag COMP/F/38 354 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF, for så vidt den angår FLS, eller subsidiært nedsætter det beløb, som FLS holdes ansvarlig for i beslutningen, og

— tilpligter Europa-Kommissionen at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

FLS gør to anbringender gældende til støtte for sin principale påstand, hvoraf det sidste støttes af to under-anbringender.

— Retten begik en retlig fejl ved ikke at anvende den korrekte retlige test for at pålægge et (endeligt) moderselskab ansvar. Endvidere drog Retten ikke de korrekte retlige konsekvenser af det indgivne bevismateriale, idet den ikke konkluderede, at det var lykkedes FLS at afkræfte formodningen om moderselskabets ansvar.

— Retten undersøgte ikke, om Kommissionen havde opfyldt sin begrundelsespligt. — Kommissionen begik selv en fejl ved ikke at opfylde sin begrundelsespligt, idet den ikke på tilstrækkelig vis besvarede de af FLS indgivne argumenter og bevisligheder til afkræftelse af formodningen om moderselskabets ansvar. — Kommissionen opfyldte endvidere ikke sin begrundelsespligt, idet beslutningen ikke indeholdt nogen begrundelse for, hvorfor FLS skulle være ansvarlig for perioden december 1990 — december 1991.

Til støtte for den subsidiære påstand gør FLS fire anbringender gældende.

— Retten begik en retlig fejl, idet den undlod at anvende princippet om proportionalitet og legalitet, da den efterprøvede det ansvar, som FLS var blevet pålagt, og derved ikke nedsatte det omhandlede ansvar i overensstemmelse dermed.

— Retten begik en retlig fejl, idet den undlod at stoppe den forskelsbehandling, som Kommissionen begik ved at give Trioplast Industrier AB — og ikke FLS — en 30 % nedsættelse i henhold til samarbejdsmeddelelsen.

— Retten begik en retlig fejl ved at fejlanvende samarbejdsmeddelelsens afsnit D, andet led, idet den ikke indrømmede FLS en nedsættelse på grundlag af virksomhedens undladelse af at bestride rigtigheden af de faktiske omstændigheder. Endvidere undlod Retten at anvende princippet om ligebehandling, idet den ikke tog den omstændighed i betragtning, at Bonar Technical Fabrics blev indrømmet en 10 % nedsættelse for i det mindste samme adfærd.

— Retten tilsidesatte artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og artikel 6, stk. 1, i den europæiske menneskerettighedskonvention, idet den ikke afsagde dom inden for en rimelig tidsfrist.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).