Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Unionsborgerskab – retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område – ejerskifteafgift på fast ejendom

(Art. 18 EF, 39 EF og 43 EF; EØS-aftalens art. 28 og 31)

2. Unionsborgerskab – ligebehandling – forskelsbehandling på grundlag af nationalitet – forbud – national ejerskifteafgift på fast ejendom

(Art. 12 EF, 18 EF, 39 EF og 43 EF; EØS-aftalens art. 4, 28 og 31)

Sammendrag

1. En medlemsstat tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til artikel 18 EF, 39 EF og 43 EF samt artikel 28 og 31 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, når den kun fritager personer med fast bopæl på det nationale område for ejerskifteafgift, mens personer uden fast bopæl i landet, som har til hensigt at bosætte sig dér fremover, ikke indrømmes en fritagelse for denne afgift.

Reglerne om ligebehandling forbyder nemlig ikke kun åbenlys forskelsbehandling begrundet i nationalitet, men desuden enhver form for skjult forskelsbehandling, som ved anvendelse af andre kriterier reelt fører til det samme resultat. Dette er således tilfældet med hensyn til en foranstaltning, hvorefter der sondres på grundlag af hjemsted eller bopæl, eftersom dette risikerer navnlig at ramme borgere fra andre medlemsstater, for så vidt som personer, der ikke har bopæl på nationalt område, ligesom ikke-hjemmehørende, som oftest er statsborgere i andre stater. En sådan betingelse om fast bopæl kan ikke begrunde de formål, som den omhandlede medlemsstat har påberåbt sig, der består i at gøre det muligt at købe en førstegangsbolig, at forhindre ejendomsspekulation og at støtte familier, hvis indkomst er enten lav eller middel, og den er ikke nødvendig for at forhindre skattesvig og forebygge misbrug, der består i omgåelse af formålet med fritagelsen.

(jf. præmis 45, 46, 59 og 63 samt domskonkl. 1)

2. En medlemsstat tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til artikel 12 EF, 39 EF og 43 EF samt artikel 4, 28 og 31 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, når den på visse betingelser kun fritager sine egne statsborgere eller personer af denne nationale oprindelse for ejerskifteafgift på fast ejendom ved førstegangskøb af bolig på denne stats område.

Denne forskellige behandling af nationale statsborgere og statsborgere fra andre medlemsstater, der har til hensigt at bosætte sig i den omhandlede medlemsstat, som udtrykkeligt og udelukkende er baseret på statsborgerskab, udgør direkte forskelsbehandling, som er forbudt i henhold til nævnte bestemmelser. Formålene om dels at gøre det muligt for emigranter, der er statsborgere i nævnte medlemsstat, og personer af denne nationale oprindelse at købe en bolig samt at fremme deres tilbagevenden, idet denne medlemsstat har været udsat for et væsentligt fald i befolkningstallet som følge af omfattende emigration til udlandet, dels at bevare de forbindelser, der findes mellem nævnte emigranter og deres oprindelsesstat, kan ikke tjene til at godtgøre, at der foreligger objektive omstændigheder, der er uafhængige af de berørte personers nationalitet, som kan begrunde en forskelsbehandling som den, der følger af nævnte fritagelse, for så vidt som disse formål netop støttes på de berørte personers nationalitet.

(jf. præmis 69-71 og 75 samt domskonkl. 1)