Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Konkurrence - administrativ procedure - sprogordning - meddelelse af klagepunkter og den endelige beslutning - valg af det sprog, en virksomhed, der er etableret i et tredjeland, har anvendt i sin korrespondance med sine egne salgskontorer i Faellesskabets medlemsstater - bilag til meddelelsen af klagepunkter - fremsendes paa originalsproget

(Raadets forordning nr. 1; Raadets forordning nr. 17, art. 19; Kommissionens forordning nr. 99/63, art. 2)

2 Institutionernes retsakter - individuel beslutning - meddelelse - begreb - bekraeftet kopi - tilladt

(EF-traktaten, art. 191)

3 Konkurrence - administrativ procedure - meddelelse af klagepunkter - fremsendelse i form af et ikke underskrevet dokument, der er vedlagt en skrivelse underskrevet af generaldirektoeren for konkurrence - tilladt

(Kommissionens forordning nr. 99/63, art. 2)

4 Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - raekkevidde - beslutning om anvendelse af konkurrencereglerne

(EF-traktaten, art. 190)

5 Konkurrence - administrativ procedure - standsning af overtraedelser - byrder, som paalaegges virksomhederne - proportionalitet - kriterier

(Raadets forordning nr. 17, art. 3, stk. 1)

6 Konkurrence - boeder - stoerrelse - fastsaettelse - den relevante omsaetning - omsaetningen i samtlige de virksomheder, der udgoer en sammenslutning af virksomheder - tilladt

(Raadets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2)

7 Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - raekkevidde - beslutning, hvorved der paalaegges flere virksomheder boeder for en overtraedelse af konkurrencereglerne

(EF-traktaten, art. 190; Raadets forordning nr. 17, art. 15)

8 Konkurrence - boeder - stoerrelse - fastsaettelse - kriterier - overtraedelsernes grovhed - formildende omstaendigheder - forsoeg paa at skjule kartellet - bevis som foelge af, at der ikke findes notater vedroerende de i kartellet deltagende virksomheders moeder

(Raadets forordning nr. 17, art. 15)

9 Konkurrence - boeder - stoerrelse - fastsaettelse - kriterier - overtraedelsernes grovhed og varighed - forhold, der indgaar i bedoemmelsen - mulighed for at forhoeje boedeniveauet for at forstaerke boedernes afskraekkende virkning

(Raadets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2)

10 Konkurrence - boeder - stoerrelse - fastsaettelse - kriterier - virksomhedens adfaerd under den administrative procedure

(Raadets forordning nr. 17, art. 15)

Sammendrag

1 Saafremt der ikke er faellesskabsbestemmelser, der udtrykkeligt fastslaar, at et af Faellesskabets officielle sprog skal anvendes i forhold mellem Kommissionen og en virksomhed, der har deltaget i en overtraedelse af Faellesskabets konkurrenceregler og har hjemsted i et tredjeland, er Kommissionen berettiget til at affatte meddelelsen af klagepunkter og beslutningen paa det sprog, virksomheden har anvendt i sin korrespondance med sine egne salgskontorer i Faellesskabets medlemsstater, og ikke paa sproget i den medlemsstat, hvor virksomhedens befuldmaegtigede har hjemsted.

For det foerste indeholder forordning nr. 1 kun sprogregler, der finder anvendelse mellem Faellesskabet og en medlemsstat eller en person, der er undergivet en medlemsstats jurisdiktion. For det andet kan der hverken af artikel 2 i forordning nr. 99/63 eller af artikel 6 i den europaeiske menneskerettighedskonvention - selv hvis det antages, at en virksomhed, der er genstand for en konkurrenceretlig undersoegelse, kan paaberaabe sig sidstnaevnte bestemmelse - udledes nogen forpligtelse til at affatte dokumenter paa sproget i den medlemsstat, hvor den befuldmaegtigede har hjemsted. Endelig skal der ved valget af det sprog, meddelelsen af klagepunkter og beslutningen skal affattes paa, tages hensyn til, hvilke forbindelser den paagaeldende virksomhed inden for Faellesskabet har med en medlemsstat.

Bilag til meddelelsen af klagepunkter, som ikke stammer fra Kommissionen, maa anses for belastende materiale, som Kommissionen tillaegger betydning, og derfor maa fremsendes til modtageren, som de er.

2 En beslutning er behoerigt meddelt i traktatens forstand, naar den er kommet frem til adressaten, og denne har haft mulighed for at goere sig bekendt med den.

Hvad angaar spoergsmaalet, om meddelelsen er forskriftsmaessig, findes der ikke nogen faellesskabsbestemmelser, der udelukker, at beslutningen meddeles i form af en bekraeftet kopi, eller at en berigtigelse meddeles saerskilt. En kopi af en beslutning om anvendelse af Faellesskabets konkurrenceregler, der indeholder navnet paa det medlem af Kommissionen, der er ansvarlig for konkurrencepolitikken, og paategningen »bekraeftet kopi« (»certified copy«), og som endvidere er underskrevet af Kommissionens generalsekretaer, er forskriftsmaessig og har samme retskraft som den originale beslutning, der er blevet vedtaget af kommissaerkollegiet og bekraeftet i overensstemmelse med formkravene i Kommissionens forretningsorden.

3 I forbindelse med den administrative procedure i konkurrencesager kan meddelelsen af klagepunkter gyldigt sendes til den beroerte virksomhed i form af et ikke underskrevet dokument, der er vedlagt en skrivelse underskrevet af Kommissionens generaldirektoer for konkurrence.

Generaldirektoeren underskriver herved ikke skrivelsen i henhold til en delegering af kompetence, men alene paa grundlag af en underskriftsbemyndigelse fra det kompetente medlem af Kommissionen. En saadan bemyndigelse er den normale maade, hvorpaa Kommissionen udoever sin kompetence. I oevrigt kraever artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 99/63 ikke, at meddelelsen af klagepunkter er forsynet med en underskrift paa selve dokumentet, eller at meddelelsen af klagepunkter formelt bestaar af et enkelt dokument.

4 Pligten til at begrunde en individuel beslutning har til formaal at goere det muligt for Faellesskabets retsinstanser at efterproeve beslutningens lovlighed og at give den beroerte de oplysninger, ved hjaelp af hvilke det kan fastslaas, om der er grundlag for beslutningen, eller om der foreligger en saadan fejl, at den kan anfaegtes. Omfanget af begrundelsespligten afhaenger af arten af den paagaeldende retsakt og den sammenhaeng, hvori den er vedtaget.

Kommissionen er i henhold til traktatens artikel 190 forpligtet til at anfoere de faktiske og retlige omstaendigheder, som ligger til grund for dens retlige bedoemmelse af det paagaeldende forhold, samt de grunde, der har foert til dens beslutning, men det kraeves ikke, at den imoedegaar samtlige retlige og faktiske indsigelser, der er rejst under den administrative procedure.

Naar en beslutning om anvendelse af Faellesskabets konkurrenceregler indeholder en tilstraekkelig begrundelse, hvoraf man kan udlede grundene til, at de konstaterede handlinger blev kvalificeret som en aftale og en samordnet praksis, behoever Kommissionen ikke saerskilt at kvalificere hver enkelt af de paagaeldende handlinger som en aftale eller en samordnet praksis.

5 Anvendelsen af artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 17 vil ikke alene kunne omfatte forbud mod at fortsaette med visse handlinger eller at opretholde en vis praksis eller situation, der er fundet ulovlig, men tillige mod at udvise en tilsvarende praksis for fremtiden. I det omfang anvendelsen af bestemmelsen skal ske under hensyn til arten af den konstaterede overtraedelse, har Kommissionen endvidere befoejelse til at praecisere omfanget af de forpligtelser, der paahviler de beroerte virksomheder med henblik paa at bringe overtraedelsen til ophoer. De byrder, som paalaegges virksomhederne, maa imidlertid ikke overskride graenserne for, hvad der er rimeligt og noedvendigt for at opfylde det tilsigtede maal, nemlig at sikre, at de regler, som er blevet tilsidesat, overholdes.

Betingelserne for at anvende artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 17 er ikke opfyldt, naar der er tale om et forbud, der skal forhindre, at der udveksles rent statistiske oplysninger, der ikke har karakter af individuelle eller identificerbare oplysninger, hvis det ikke fremgaar af beslutningen, at Kommissionen har anset den paagaeldende udveksling som saadan for at vaere i strid med traktatens artikel 85, stk. 1, da den omstaendighed, at et system til udveksling af statistiske oplysninger vil kunne anvendes til konkurrencebegraensende formaal, ikke i sig selv medfoerer, at det er i strid med den naevnte bestemmelse, idet dets konkurrencebegraensende virkninger i saa tilfaelde skal fastslaas konkret.

6 Anvendelsen af begrebet »overtraedelse« i artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17, der uden forskel omfatter aftaler, samordnet praksis og vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder, viser, at de i bestemmelsen fastsatte maksimumsbeloeb gaelder ens for aftaler og samordnet praksis saavel som for vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder. Heraf foelger, at maksimumsbeloebet paa 10% af omsaetningen skal beregnes paa grundlag af omsaetningen for hver af de virksomheder, som har deltaget i aftalerne eller den samordnede praksis, eller for samtlige de virksomheder, som er medlemmer af de paagaeldende sammenslutninger, i hvert fald naar sammenslutningen efter sine interne regler kan handle med bindende virkning for sine medlemmer. Rigtigheden af denne opfattelse bekraeftes af, at den indflydelse, som en sammenslutning af virksomheder har kunnet udoeve paa markedet, ikke beror paa dens egen »omsaetning«, som hverken afspejler dens stoerrelse eller oekonomiske styrke, men paa medlemsvirksomhedernes omsaetning, som er et udtryk for dens stoerrelse og oekonomiske styrke.

Hvis en sammenslutning i eget navn og for medlemsselskabernes regning foretager salgene af det af overtraedelsen omfattede produkt, hvis den har naere retlige og faktiske forbindelser med medlemsselskaberne, og hvis sammenslutningen ikke har nogen egen oekonomisk interesse i at deltage i det ulovlige samarbejde om priser, er vaerdien af disse salg et udtryk for sammenslutningens reelle stoerrelse og oekonomiske styrke, og den kan derfor anvendes af Kommissionen som grundlag for beregningen af den oevre graense for den boede, der skal paalaegges.

7 Pligten til at begrunde en individuel beslutning har til formaal at goere det muligt for Faellesskabets retsinstanser at efterproeve beslutningens lovlighed og at give den beroerte de oplysninger, ved hjaelp af hvilke det kan fastslaas, om der er grundlag for beslutningen, eller om der foreligger en saadan fejl, at den kan anfaegtes. Omfanget af begrundelsespligten afhaenger af arten af den paagaeldende retsakt og den sammenhaeng, hvori den er vedtaget.

Omfanget af begrundelsespligten skal, for saa vidt angaar en beslutning, hvorved flere virksomheder paalaegges boeder for en overtraedelse af de faellesskabsretlige konkurrenceregler, afgoeres under hensyn til, at overtraedelsernes grovhed skal fastslaas paa grundlag af en lang raekke forhold, herunder bl.a. sagens saerlige omstaendigheder, dens sammenhaeng og boedernes afskraekkende virkning, uden at der er opstillet en bindende eller udtoemmende liste over de kriterier, som obligatorisk skal tages i betragtning.

Ved udmaalingen af de enkelte boeder har Kommissionen et vist skoen, og det kan derfor ikke antages, at den er forpligtet til at anvende en bestemt matematisk formel.

Endelig skal begrundelsen for en beslutning findes i selve beslutningens tekst, og efterfoelgende forklaringer fra Kommissionen kan ikke tillaegges betydning, medmindre der foreligger saerlige omstaendigheder.

Naar Kommissionen i en beslutning konstaterer, at konkurrencereglerne er blevet overtraadt, og paalaegger de virksomheder, der har medvirket, boeder, skal den, hvis den ved boedefastsaettelsen konsekvent har taget hensyn til visse grundlaeggende omstaendigheder, anfoere disse i selve beslutningens tekst, saaledes at beslutningens adressater har mulighed for at efterproeve, om boedeniveauet er korrekt, og vurdere, om der eventuelt skulle foreligge forskelsbehandling.

8 Det forhold, at de virksomheder, der har deltaget i et ulovligt samarbejde om priser, tilrettelagde annonceringen af de samordnede prisforhoejelser og blev opfordret til ikke at tage notater paa moederne herom, beviser, at de havde kendskab til, at deres adfaerd var retsstridig, og at de traf foranstaltninger for at skjule det ulovlige samarbejde. Kommissionen kan betragte saadanne foranstaltninger som skaerpende omstaendigheder ved sin bedoemmelse af overtraedelsens grovhed.

Den omstaendighed, at der ikke foreligger officielle moedereferater og naesten ingen interne notater vedroerende de naevnte moeder, er, naar henses til moedernes antal, varighed og karakteren af droeftelserne, tilstraekkeligt bevis for, at deltagerne blev opfordret til ikke at tage notater.

9 Stoerrelsen af boeden for en overtraedelse af Faellesskabets konkurrenceregler fastsaettes ud fra overtraedelsens grovhed og varighed. Overtraedelsernes grovhed skal fastslaas paa grundlag af en lang raekke forhold, herunder bl.a. sagens saerlige omstaendigheder, dens sammenhaeng og boedernes afskraekkende virkning, uden at der er opstillet en bindende eller udtoemmende liste over de kriterier, som obligatorisk skal tages i betragtning.

Kommissionen kan ved fastlaeggelsen af det generelle boedeniveau kan tage hensyn til, at aabenbare overtraedelser af Faellesskabets konkurrenceregler fortsat er relativt hyppige, hvorfor den har adgang til at forhoeje boedeniveauet for at forstaerke deres forebyggende virkning. Den omstaendighed, at Kommissionen tidligere har paalagt boeder af en bestemt stoerrelsesorden i tilfaelde af visse typer overtraedelser, kan ikke beroeve den muligheden for at forhoeje dette niveau inden for de i forordning nr. 17 angivne rammer, hvis det er noedvendigt for at gennemfoere Faellesskabets konkurrencepolitik.

Desuden kan Kommissionen ved fastsaettelsen af det generelle boedeniveau tage hensyn til, at en overtraedelse af traktatens artikel 85, stk. 1, har vaeret langvarig og aabenbar, uanset den advarsel, der maa antages at ligge i Kommissionens hidtidige beslutningspraksis.

10 Ved udmaalingen af boeden for en overtraedelse af Faellesskabets konkurrenceregler er en boedenedsaettelse som foelge af samarbejde under den administrative procedure kun berettiget, saafremt den paagaeldende virksomheds adfaerd har bevirket, at Kommissionens vanskeligheder i forbindelse med at konstatere en overtraedelse og med i givet fald at bringe denne til ophoer mindskes.

Saafremt en virksomhed i sit svar paa meddelelsen af klagepunkter i det vaesentlige bestrider de faktiske forhold, Kommissionen har lagt til grund heri, kan Kommissionen med rette antage, at virksomheden ikke har udvist en adfaerd, der kan begrunde en boedenedsaettelse som foelge af samarbejde under den administrative procedure.