Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssøgsmål - akter, der kan gøres til genstand for søgsmål - begreb - retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger - administrativ procedure for anvendelse af konkurrencereglerne - Kommissionens foreløbige bemærkninger - meddelelse i henhold til artikel 6 i forordning nr. 99/63 - forberedende akter - skrivelse om henlæggelse hidrørende fra Kommissionens tjenestegrene - retsakt, der kan anfægtes

(EF-traktaten, art. 173 (efter ændring nu art. 230 EF); Kommissionens forordning nr. 17, art. 3, stk. 2, og nr. 99/63, art. 6)

2 Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - rækkevidde - Kommissionens beslutning om at genoptage proceduren med undersøgelse af en klage vedrørende overtrædelse af konkurrencereglerne

(EF-traktaten, art. 190 (nu art. 253 EF); Kommissionens forordning nr. 17, art. 3, stk. 2, og nr. 99/63, art. 6)

3 Annullationssøgsmål - anbringender - utilstrækkelig begrundelse - Rettens undersøgelse ex officio

4 Konkurrence - administrativ procedure - undersøgelse af klager - Kommissionens beslutning om at henlægge sagen - betydning for de nationale domstoles vurdering af aftalen

(EF-traktaten, art. 85 (nu art. 81 EF);Kommissionens forordning nr. 17, art. 3, stk. 2, og nr. 99/63, art. 6)

Sammendrag

1 Foranstaltninger, der har retligt bindende virkninger, som kan berøre sagsøgerens interesser gennem en væsentlig ændring af hans retsstilling, udgør retsakter eller beslutninger, der kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål, idet den form, hvori de er truffet, er uden betydning. Retsakter eller beslutninger, hvis tilblivelse omfatter flere stadier, navnlig efter afslutningen af en intern procedure, kan i princippet kun anfægtes, hvis det drejer sig om foranstaltninger, som definitivt fastlægger institutionens standpunkt som afslutning på denne procedure, modsat foreløbige foranstaltninger, der har til formål at forberede den endelige beslutning.

Inden for rammerne af undersøgelsen af en klage over tilsidesættelse af konkurrencereglerne, indgivet i henhold til artikel 3 i forordning nr. 17, hvor proceduren består af tre på hinanden følgende faser, kan hverken de foreløbige bemærkninger, der eventuelt er fremsat inden for rammerne af den første af disse faser, eller de i henhold til artikel 6 i forordning nr. 99/63 afgivne meddelelser betragtes som retsakter, der kan anfægtes. Derimod kan skrivelser om henlæggelse, som indeholder et endeligt afslag på klagen, og hvorved sagsbehandlingen afsluttes, gøres til genstand for søgsmål, idet disse skrivelser har indhold og virkning som en beslutning, i det omfang de afslutter en undersøgelse, rummer en vurdering af de pågældende aftaler og afskærer sagsøgerne fra at begære genoptagelse af undersøgelsen, medmindre de påviser nye omstændigheder.

Skrivelser fra Kommissionen, der indeholder en klar vurdering af den pågældende aftale, og især af aftalens økonomiske betydning, og som underretter de berørte om Kommissionens hensigt om at henlægge sagen, henhører under procedurens sidste stadium og kan derfor gøres til genstand for et annullationssøgsmål, uanset at de hidrører fra Kommissionens tjenestegrene og ikke fra det medlem af Kommissionen, der er ansvarlig for konkurrenceforhold, når alt tyder på, at denne henlæggelsesbeslutning udgør det sidste stadium af den administrative procedure, hvor Kommissionens endelige holdning fastlægges.

(jf. præmis 49, 52, 53 og 63)

2 Omfanget af begrundelsespligten afhænger af arten af den pågældende retsakt og den sammenhæng, hvori den er vedtaget. Begrundelsen skal klart og utvetydigt angive institutionens argumentation, dels for at give de interesserede parter tilstrækkelige oplysninger til at kunne fastslå, om der er grundlag for beslutningen, eller om der eventuelt foreligger en sådan fejl, at den kan anfægtes, dels for at gøre det muligt for Fællesskabets retsinstanser at efterprøve beslutningens lovlighed.

Der skal navnlig angives en begrundelse for den beslutning, hvorved Kommissionen beslutter at genoptage proceduren, idet den ændrer sin oprindelige holdning om at henlægge en klage vedrørende tilsidesættelse af konkurrencereglerne som følge af sagens begrænsede betydning på fællesskabsplan.

(jf. præmis 73, 76, 77 og 82)

3 Reglen i traktatens artikel 190 (nu artikel 253 EF) om, at der skal gives en tilstrækkelig nøjagtig begrundelse for retsakter, er et af fællesskabsrettens grundlæggende principper, som det påhviler retsinstanserne at håndhæve, om fornødent ved ex officio at påkende et anbringende om tilsidesættelse af denne forpligtelse.

(jf. præmis 74)

4 Administrative skrivelser om henlæggelse af en klage vedrørende tilsidesættelse af konkurrencereglerne, der er udtryk for Kommissionens vurdering og afslutter tjenestegrenenes undersøgelse, bevirker ikke, at de nationale domstole, for hvilke det gøres gældende, at den pågældende aftale er uforenelig med traktatens artikel 85 (nu artikel 81 EF), hindres i at anlægge en anden vurdering af aftalen på grundlag af de oplysninger, de har til rådighed. Selv om den opfattelse, der gives udtryk for i sådanne skrivelser, ikke er bindende for de nationale domstole, er den ikke desto mindre en faktisk omstændighed, som disse kan tage i betragtning ved deres undersøgelse af, om aftalen eller adfærden er i overensstemmelse med bestemmelserne i traktatens artikel 85.

(jf. præmis 84)