RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS DOM (Anden Afdeling)

11. april 2016

Richard Zink

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag — tjenestemænd — udlandstillæg — administrativ fejl, som medførte, at der i flere år ikke blev udbetalt udlandstillæg — akt, der indeholder et klagepunkt — lønsedler, som ikke afspejler en afgørelse — procesreglementets artikel 82 — ufravigelige procesforudsætninger — den administrative procedure ulovlig — ansøgning som omhandlet i vedtægtens artikel 90, stk. 1 — rimelig frist«

Angående:

Søgsmål anlagt i medfør af artikel 270 TEUF, der finder anvendelse på Euratomtraktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Richard Zink har nedlagt påstand om annullation af den af »Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder« i Europa-Kommissionen trufne afgørelse om at begrænse betalingen af udlandstillæg, som fejlagtigt ikke var blevet udbetalt siden den 1. september 2007, til en periode på fem år forud for datoen for opdagelsen af fejlen.

Udfald:

Europa-Kommissionen frifindes. Richard Zink bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemandssager — forudgående administrativ klage — klage over manglende udbetaling af et tillæg — administrationens manglende handling ikke ensbetydende med et afslag på tildeling — afvisning

Selv om en lønseddel efter sin art og sit formål ikke som sådan har karakter af en akt, der indeholder et klagepunkt, eftersom den kun er det økonomiske udtryk for rækkevidden af tidligere retlige afgørelser vedrørende tjenestemandens situation, kan en sådan lønseddel på det processuelle plan udgøre en akt, der har præcise retsvirkninger i forhold til adressaten. Fremsendelsen af den månedlige lønseddel bevirker nemlig, at klage- og søgsmålsfristerne for anfægtelse af en administrativ afgørelse begynder at løbe, såfremt den pågældende afgørelse og rækkevidden heraf klart fremgår af denne lønseddel. Under disse omstændigheder kan lønsedler, der fremsendes månedligt og indeholder en opgørelse af de økonomiske rettigheder, udgøre en akt, der indeholder et klagepunkt, som kan være genstand for en klage og i givet fald et søgsmål. Når udlandstillægget imidlertid ikke er blevet udbetalt som følge af en fejl fra administrationens side i forbindelse med edb-indkodningen af en tjenestemands vedtægtsmæssige rettigheder, selv om tjenestemandens ret til dette tillæg udtrykkeligt blev bekræftet af den pågældende institution efter tjenestemands genindtrædelse ved denne institution efter midlertidig tjeneste i en anden stilling, afspejler den nævnte tjenestemands lønsedler efter førnævnte bekræftelse ikke en økonomisk afgørelse, ændrer ikke hans retlige situation og fastsætter ikke endeligt institutionens holdning. Følgelig kan de nævnte lønsedler, som ikke afspejler en afgørelse truffet af den pågældende institutions ansættelsesmyndighed, ikke bevirke, at klagefristen begynder at løbe. (jf. præmis 34 og 37-40) Henvisning til: Domstolen: dom af 27. juni 1989, Giordani mod Kommissionen, 200/87, EU:C:1989:259, præmis 13 Retten i Første Instans: dom af 19. september 2008, Chassagne mod Kommissionen, T-253/06 P, EU:T:2008:386, præmis 139 Den Europæiske Unions Ret: kendelse af 13. september 2013, Conticchio mod Kommissionen, T-358/12 P, EU:T:2013:525, præmis 23 og den deri nævnte retspraksis Personaleretten: kendelse af 22. juni 2015, van Oudenaarden mod Parlamentet, F-139/14, EU:F:2015:64, præmis 29 og den deri nævnte retspraksis

Hvad angår indgivelsen af en administrativ klage i medfør af vedtægtens artikel 90, stk. 2, over manglende udbetaling af et tillæg til en tjenestemand, er betingelsen om, at der skal foreligge en bebyrdende afgørelse, ikke opfyldt, når den manglende betaling af det nævnte tillæg ikke nødvendigvis indebærer, at den pågældende institution nægtede den berørte ret hertil. (jf. præmis 35) Henvisning til: Domstolen: dom af 22. september 1988, Canters mod Kommissionen, 159/86, EU:C:1988:432, præmis 7