ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
politik , henset til arten af dennes aktivite ter eller den sammenhæng, hvor i disse indgår , for det andet, denne ulige 
behandling er egnet til at sikre en ordentlig gennemf ørelse af denne neutralitetspolitik, hvilket forudsætte r, at denne 
politik forfølges sammenhængende og syste matisk , og, for det tredje, dette forbud er begrænset til det strengt 
nødvendige, henset til, hvor store og alvo rlige de ugunstig e konsekvenser , som arbejdsgiveren tilsigter at undgå ved et 
sådant forbud, reelt er.
3)Artikel 2, stk. 2, litra b), nr. i), i direktiv 2000/78 skal fortolk es således, at en indirekte forsk elsbehandling på grund af 
religion eller tro, der følger af en intern rege l i en virks omhed om forbud mod på arbejdspladsen at bære synlig e 
symboler på politiske, ideologiske eller religiøse overbevisning er med det formål at sikre en neutralite tspolitik inden for 
denne virksomhed, kun kan være begr undet, hvis et sådant forbud omfatt er alle synlig e former for udtr yk for politisk , 
ideologisk eller religiøs overbevisning. Et forbud, der kun vedrø rer det forhold, at der bæres iøjnefalde nde fladedækkende 
symboler på politisk e, ideologiske eller religiøse overbevisning er, kan udgøre en direkte forskelsbe handling på grund af 
religion eller tro, som under alle omstændigheder ikke kan være begr undet på grundlag af samme best emmelse.
4)Artikel 2, stk. 2, litra b), i direktiv 2000/78 skal fortolkes således, at nationale bestemmelser , der beskytt er 
religionsfr iheden, kan tages i betragtning som best emmelser , der er gunstigere som omhandlet i dette direktivs artikel 8, 
stk. 1, i forbindelse med efterprøve lsen af, om en ulige behandling, der indirekte er baseret på religion eller tro, er 
hensigtsmæssig.
(1) EUT C 182 af 27.5.2019.
EUT C 255 af 29.7.2019. 
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 15. juli 2021 — Deutsche Lufthansa AG mod 
Europa-K ommissionen, Land Rheinland-Pfalz og Ryanair DAC
(Sag C-453/19 P) (1)
(Appel – statsstøtte – støtte til fordel for lufthavne og luftfartsselskaber – afgør else, hvor ved 
foranstaltning erne til fordel for Frankfur t Hahn lufthavn kvalificer es som statsstøtte, der er forenelig med 
det indr e marked, og det fastslås, at der ikke foreligg er statsstøtte til fordel for luftf artsselskaber , der 
benytter denne lufthavn – formalitet en vedrørende et annullationssøgsmål – artikel 263, stk. 4, TEUF – 
fysisk eller juridisk person, der ikke er umiddelbar t eller individuelt berørt af den omhandlede afgør else – 
effektiv retsbeskyttelse)
(2021/C 349/03)
Processprog: tysk
Parter
Appellant: Deutsc he Lufthansa AG (ved Rechtsan walt A. Mar tin-Ehlers)
De andr e parter i appelsagen: Europa-K ommissionen (ved T. Maxian Rusche og S. Noë, som befuldmægtigede), Land 
Rheinland-Pfalz (ved professeur C. Koenig,) og Ryanair DAC (ved Rechtsan walt G. Berrisch, avocat D. Vasbeck, og solicitor 
B. Byrne)
Konklusion
1)Appellen forkast es.
2)Deutsc he Lufthansa AG bærer sine egne omk ostninger og betaler de af Europa-K ommissionen, Land Rheinland-Pf alz og 
Ryanair DAC afholdte omk ostning er.
(1) EUT C 263 af 5.8.2019.30.8.2021 DA Den Europæiske Unions Tidende C 349/3
Domstolens dom (Første Afdeling) af 15. juli 2021 — OH mod ID (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Protodikeio Athinon — Grækenland)

(Sag C-758/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 268 TEUF, 270 TEUF, 340 TEUF og 343 TEUF - protokol (nr. 7) vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter - artikel 11, 17 og 19 - tidligere medlem af Europa-Kommissionen - fritagelse for retsforfølgning - søgsmål om erstatningsansvar uden for kontraktforhold - ophævelse af fritagelsen - Den Europæiske Unions Domstols kompetence)

(2021/C 349/06)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Protodikeio Athinon

Parter i hovedsagen

Sagsøger: OH

Sagsøgt: ID

Konklusion

Den Europæiske Unions Domstol har enekompetence til at afgøre et søgsmål om erstatningsansvar uden for kontraktforhold, der er anlagt af en tidligere midlertidigt ansat i Europa-Kommissionen på baggrund af en culpøs adfærd, som denne foreholder det medlem af denne institution, som den pågældende arbejdede for, og som førte til, at institutionen bragte ansættelsesforholdet med denne ansatte til ophør, hvorved en tilsvarende kompetence er udelukket for de nationale retsinstanser. Et sådant søgsmål skal ikke rettes mod det pågældende medlem af Kommissionen, men mod Unionen, repræsenteret ved Kommissionen.

(1) EUT C 19. af 20.1.2020.
C 349/8

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 15. juli 2021 — DK mod Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil

(Sag C-851/19 P) (1)

(Appel - personalesag - disciplinær forfølgning - disciplinær sanktion - fastsættelse af denne sanktion - fradrag i pensionen - domfældelse i straffesag og et civilt søgsmål ved de nationale domstole - hel eller delvis erstatning for ikke-økonomisk skade, der er påført Den Europæiske Union - ingen indvirkning på denne erstatning - artikel 10 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union - ligebehandlingsprincippet - proportionalitetsprincippet)

(2021/C 349/09)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: DK (først ved avocats S. Orlandi og T. Martin, derefter ved S. Orlandi)

Den anden part i appelsagen: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (ved S. Marquardt og R. Spáč, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) DK betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 68 af 2.3.2020.
1)

Artikel 1, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, sammenholdt med artikel 4, stk. 2, TEU, skal fortolkes således, at den vagttjeneste, som udøves af et medlem af militærpersonalet, er udelukket fra dette direktivs anvendelsesområde: — når denne aktivitet finder sted inden for rammerne af den indledende uddannelse, operationel træning eller en egentlig militæroperation, eller — når den udgør en aktivitet, der er så specifik, at den ikke egner sig til en rotationsordning for personalet, der gør det muligt at sikre overholdelsen af kravene i nævnte direktiv, eller — når det fremgår, henset til samtlige relevante omstændigheder, at denne aktivitet er udført inden for rammerne af ekstraordinære begivenheder, som er så alvorlige og har et sådant omfang, at det er nødvendigt at træffe foranstaltninger, der er absolut nødvendige til beskyttelsen af befolkningens liv, sundhed og sikkerhed, og hvor det ikke ville være muligt at udføre foranstaltningerne på hensigtsmæssig vis, hvis alle reglerne i nævnte direktiv skulle overholdes, eller — når anvendelsen af nævnte direktiv på en sådan aktivitet i form af et krav til de omhandlede myndigheder om at indføre en rotationsordning eller en ordning for planlægning af arbejdstiden ikke kan ske uden at bringe den hensigtsmæssige gennemførelse af egentlige militæroperationer i fare.
Domstolens dom (Første Afdeling) af 8. juli 2021 — C.J. mod Région wallonne (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de première instance de Namur — Belgien)

(Sag C-830/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - landbrug - Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) - forordning (EU) nr. 1305/2013 - delegeret forordning (EU) nr. 807/2014 - etablering af unge landbrugere - modernisering af landbrugsbedrifter - støtte til virksomhedsetablering til unge landbrugere - betingelser for adgang - tilsvarende betingelser - ikke etablering som eneste driftsleder på en landbrugsbedrift - tærskler - fastsættelse - kriterier - landbrugsbedriftens standardoutput)

(2021/C 338/04)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal de première instance de Namur

Parter i hovedsagen

Sagsøger: C.J.

Sagsøgt: Région wallonne

Konklusion

Artikel 2, 5 og 19 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 af 17. december 2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005, sammenholdt med artikel 2 og 5 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 807/2014 af 11. marts 2014 om supplerende bestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og om indførelse af overgangsbestemmelser, skal fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter kriteriet med hensyn til fastsættelsen af den tærskel, der giver en ung landbruger, som ikke etablerer sig som eneste driftsleder, adgang til støtte til virksomhedsetablering, er kriteriet vedrørende den samlede landbrugsbedrifts standardbruttoproduktion og ikke alene vedrørende den unge landbrugers del af denne bedrift.

(1) EUT C 27 af 27.1.2020.
4)

Artikel 10, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 skal fortolkes således, at denne bestemmelse principielt ikke er til hinder for, at en vejtransportvirksomhed tildeler førerne et tillæg, der beregnes på grundlag af den besparelse, som er opnået ved et mindre brændstofforbrug på den tilbagelagte strækning. Et sådant tillæg er imidlertid i strid med forbuddet i denne bestemmelse, hvis det i stedet for udelukkende at være knyttet til brændstofbesparelser belønner en sådan besparelse i forhold til den tilbagelagte strækning og/eller den transporterede godsmængde efter regler, som tilskynder føreren til at udvise en adfærd, der udgør en fare for færdselssikkerheden, eller til at gøre sig skyldig i overtrædelser af forordning nr. 561/2006.
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 8. juli 2021 — Rádio Popular — Electrodomésticos SA mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Portugal)

(Sag C-695/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2006/112/EF - merværdiafgift (moms) - fritagelser - artikel 135, stk. 1, litra a) - begreberne »forsikringstransaktioner« og »ydelser udført af forsikringsmæglere og formidlere i forbindelse med disse transaktioner« - artikel 174, stk. 2 - ret til fradrag - pro rata-satsen for fradraget - udvidelse af garantien for husholdningsapparater og andre artikler på området for informationsteknologi og telekommunikation - begrebet »finansielle transaktioner«)

(2021/C 338/03)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Rádio Popular — Electrodomésticos SA

Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira

Konklusion

Artikel 174, stk. 2, litra b) og c), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, sammenholdt med dette direktivs artikel 135, stk. 1, skal fortolkes således, at denne bestemmelse ikke finder anvendelse på formidling af garantiudvidelser, der foretages af en afgiftspligtig person i forbindelse med dennes hovedaktivitet, som består i salg til forbrugere af husholdningsapparater og andre artikler på området for informationsteknologi og telekommunikation, og således, at omsætningen i forbindelse med disse transaktioner ikke skal udelukkes fra nævneren for den brøkdel, der er anvendt til beregningen af det fradrag, der er omhandlet i artikel 174, stk. 1, i det nævnte direktiv.

(1) EUT C 406 af 2.12.2019.
Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 8. juli 2021 — KA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Köln — Tyskland)

(Sag C-937/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - forordning (EF) nr. 1072/2009 - artikel 1, stk. 5, litra d) - artikel 8 - international godskørsel fra en medlemsstat til en anden medlemsstat - cabotagekørsler i tilslutning til denne internationale transport på denne sidstnævnte medlemsstats område - restriktioner - krav om en fællesskabstilladelse og alt efter omstændighederne en transporttilladelse - undtagelser - cabotagekørsler i tilslutning til en international transport for egen regning - betingelser)

(2021/C 338/05)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Köln

Part i hovedsagen

KA

Procesdeltagere: Staatsanwaltschaft Köln og Bundesamt für Güterverkehr

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel skal fortolkes således, at en transportvirksomhed, der har udført international godskørsel for egen regning som omhandlet i denne forordnings artikel 1, stk. 5, litra d), fra en medlemsstat til en anden medlemsstat, i henhold til nævnte forordnings artikel 8, stk. 6, har ret til at udføre cabotagekørsler i tilknytning til denne internationale transport på denne sidstnævnte medlemsstats område, dog under forudsætning af, at betingelserne i forordningens artikel 8, stk. 2-4, overholdes.

(1) EUT C 95 af 23.3.2020.
—

de ikke er til hinder for en national lovgivning, som på unionsborgere og deres familiemedlemmer, inden for den frist, som de er givet til at forlade værtsmedlemsstatens område, efter at der er truffet en afgørelse om udsendelse over for dem af hensyn til den offentlige orden, eller under forlængelsen af denne frist, anvender bestemmelser, der har til formål at undgå, at de pågældende forsvinder, og som svarer til dem, der for så vidt angår tredjelandsstatsborgere har til formål at gennemføre artikel 7, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold i national ret, forudsat at de førstnævnte bestemmelser overholder de generelle principper, der er fastsat i artikel 27 i direktiv 2004/38, og at de ikke er mindre fordelagtige end de sidstnævnte bestemmelser
Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. juli 2021 — CB mod Tribunal Económico Administrativo Regional de Galicia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Spanien)

(Sag C-521/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - skatte- og afgiftskontrol - tjenesteydelser i forbindelse med virksomhed som kunstnerisk agent - momspligtige transaktioner - transaktioner, der ikke er indberettet til afgiftsmyndigheden, og som ikke har givet anledning til udstedelse af en faktura - svig - berigtigelse af beskatningsgrundlaget for indkomstskatten - princippet om momsens neutralitet - medtagelse af moms i det berigtigede afgiftsgrundlag)

(2021/C 329/02)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: CB

Sagsøgt: Tribunal Económico Administrativo Regional de Galicia

Konklusion

Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, navnlig dets artikel 73 og 78, sammenholdt med princippet om momsens neutralitet, skal fortolkes således, at når momspligtige personer ved svig hverken har indberettet eksistensen af en transaktion over for skatte- og afgiftsmyndigheden eller har udstedt en faktura, og indtægterne ved denne transaktion heller ikke fremgår af den ordinære selvangivelse, skal indtægterne fastsat ved en berigtigelse i forbindelse med en skattekontrol af en sådan selvangivelse anses for at inkludere moms, medmindre afgiftspligtige personer i henhold til national lov har mulighed for at overvælte og fradrage den pågældende moms på trods af den begåede svig.

(1) EUT C 363 af 28.10.2019.
C 320/7

Domstolens dom (Store Afdeling) af 22. juni 2021 — Den Bolivariske Republik Venezuela mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-872/19 P) (1)

(Appel - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Venezuela - annullationssøgsmål anlagt af et tredjeland - formaliteten - artikel 263, stk. 4, TEUF - søgsmålskompetence - betingelse om, at sagsøgeren skal være umiddelbart berørt af den foranstaltning, der er genstand for den pågældendes søgsmål - begrebet »juridisk person« - søgsmålsinteresse - retsakt af regelfastsættende karakter, som ikke omfatter gennemførelsesforanstaltninger)

(2021/C 320/07)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Den Bolivariske Republik Venezuela (ved avvocati L. Giuliano og F. Di Gianni)

Den anden part: Rådet for Den Europæiske Union (ved P. Mahnič og A. Antoniadis, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 20. september 2019, Venezuela mod Rådet (T-65/18, EU:T:2019:649), ophæves, for så vidt som det søgsmål, som Den Bolivariske Republik Venezuela havde anlagt med påstand om annullation af artikel 2, 3, 6 og 7 i Rådets forordning (EU) 2017/2063 af 13. november 2017 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Venezuela, herved blev afvist.

2) Sagen hjemvises til Den Europæiske Unions Ret med henblik på, at denne træffer afgørelse vedrørende realiteten.

3) Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.

(1) EUT C 45 af 10.2.2020.
C 481/7

Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. oktober 2021 — Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH mod Europa-Kommissionen, Kongeriget Danmark, Föreningen Svensk Sjöfart og Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (C-174/19 P) og Stena Line Scandinavia AB mod Europa-Kommissionen, Kongeriget Danmark og Föreningen Svensk Sjöfart (C-175/19 P)

(Forenede sager C-174/19 P og C-175/19 P) (1)

(Appel - annullationssøgsmål - statsstøtte - offentlig finansiering af den faste jernbane- og vejforbindelse over Femern Bælt - individuel støtte - anmeldt støtte, der er erklæret forenelig med det indre marked - gennemførelse af et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse - afgørelse om ikke at gøre indsigelse - monopol - fordrejning af konkurrencevilkårene og påvirkning af samhandelen)

(2021/C 481/10)

Processprog: engelsk

Parter

(Sag C-174/19 P)

Appellanter: Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH (ved advokat L. Sandberg-Mørch)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Bottka, S. Noë og L. Armati, som befuldmægtigede), Kongeriget Danmark (først ved J. Nymann-Lindegren, derefter ved V. Jørgensen som befuldmægtigede, bistået af advokat R. Holdgaard), Föreningen Svensk Sjöfart (ved abogado J.L. Buendía Sierra) og Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV (ved Rechtsanwalt T. Hohmuth og advokat L. Sandberg-Mørch)

Intervenienter til støtte for sagsøgerne: Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV (ved advokat L. Sandberg-Mørch og Rechtsanwalt W. Mecklenburg, Rederi Nordö-Link AB (ved advokaterne L. Sandberg-Mørch og A. Godsk Fallesen) og Trelleborg Hamn AB (ved advokat L. Sandberg-Mørch og abogado J.L. Buendía Sierra)

(Sag C-175/19 P)

Appellanter: Stena Line Scandinavia AB (ved advokat L. Sandberg-Mørch og solicitor P. Alexiadis)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Bottka, S. Noë og L. Armati, som befuldmægtigede), Kongeriget Danmark (først ved J. Nymann-Lindegren, derefter ved V. Jørgensen som befuldmægtigede, bistået af advokat R. Holdgaard) og Föreningen Svensk Sjöfart (ved abogado J.L. Buendía Sierra)

Intervenienter til støtte for sagsøgerne: Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV (ved advokat L. Sandberg-Mørch og Rechtsanwalt W. Mecklenburg), Rederi Nordö-Link AB (ved advokaterne L. Sandberg-Mørch og A. Godsk Fallesen) og Trelleborg Hamn AB (ved advokat L. Sandberg-Mørch og abogado J.L. Buendía Sierra)

Konklusion

1) Hovedappellerne og kontraappellerne forkastes.

2) Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH samt Stena Line Scandinavia AB bærer deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger vedrørende hovedappellerne.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger i forbindelse med kontraappellerne.

4) Kongeriget Danmark, Föreningen Svensk Sjöfart og Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV bærer hver deres egne omkostninger.

5) Rederi Nordö-Link AB, Trelleborg Hamn AB og Aktionsbündnis gegen eine feste Fehmarnbeltquerung eV bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 148 af 29.4.2019.
2)

Artikel 63 TEUF, sammenholdt med artikel 49, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, der, med henblik på at bekæmpe skattesvig og skatteunddragelse, dels forbyder fysiske og juridiske personer på det nationale område at foretage kontantbetalinger, når disse er på den fastsatte tærskel eller derover, og som med henblik herpå kræver betaling via bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, herunder når der er tale om et selskabs udlodning af udbytte, dels ved overtrædelse af dette forbud fastsætter en sanktionsordning, inden for rammerne af hvilken det bødebeløb, der kan pålægges, beregnes på grundlag af en fast procentdel af det samlede beløb for den betaling, der er blevet foretaget i strid med forbuddet, uden at denne bøde kan tilpasses i forhold til de konkrete omstændigheder i den pågældende sag, forudsat at denne lovgivning er egnet til at sikre opfyldelsen af de nævnte formål, og ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dem.
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. september 2021 — The Software Incubator Ltd mod Computer Associates (UK) Ltd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court of the United Kingdom — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-410/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - selvstændige handelsagenter - direktiv 86/653/EF - artikel 1, stk. 2 - begrebet »handelsagent« - elektronisk levering af computersoftware til kunderne - tidsubegrænset licens til brug - begreberne »salg« og »varer«)

(2021/C 471/04)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court of the United Kingdom

Parter i hovedsagen

Sagsøger: The Software Incubator Ltd

Sagsøgt: Computer Associates (UK) Ltd

Konklusion

Begrebet »salg af varer« i artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 86/653/EØF af 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter skal fortolkes således, at det kan omfatte elektronisk levering af computersoftware til en kunde mod betaling af en pris, når leveringen ledsages af tildelingen af en tidsubegrænset licens til brug af softwaren.

(1) EUT C 255 af 29.7.2019.
3)

FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o., Hutira FVE — Omice a.s., Exit 90 SPV s. r. o., Onyx Energy s. r. o., Onyx Energy projekt II s. r. o., Photon SPV 1 s. r. o., Photon SPV 3 s. r. o., Photon SPV 4 s. r. o., Photon SPV 6 s. r. o., Photon SPV 8 s. r. o., Photon SPV 10 s. r. o., Photon SPV 11 s. r. o., Antaris GmbH, M. Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH og Voltaic Network GmbHet WA Investments-Europa Nova Ltd betaler sagsomkostningerne i hovedappellen.
1)

Artikel 2, litra j), tredje led, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/95/EU af 13. december 2011 om fastsættelse af standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som personer med international beskyttelse, for en ensartet status for flygtninge eller for personer, der er berettiget til subsidiær beskyttelse, og for indholdet af en sådan beskyttelse skal fortolkes således, at når en asylansøger, der er indrejst på værtsmedlemsstatens område, hvor asylansøgerens ugifte mindreårige barn befinder sig, har til hensigt af den subsidiære beskyttelsesstatus, som dette barn er blevet tildelt, at udlede en ret til asyl i henhold til denne medlemsstats lovgivning, der indrømmer en sådan ret til personer, der er omfattet af artikel 2, litra j), tredje led, i direktiv 2011/95, er det relevante tidspunkt for vurderingen af, om personen med international beskyttelse er »mindreårig« som omhandlet i denne bestemmelse, med henblik på at træffe afgørelse om den ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af den nævnte asylansøger, det tidspunkt, hvor sidstnævnte, i givet fald på uformel vis, har indgivet sin asylansøgning.