Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål - akter, der kan være genstand for søgsmål - begreb - retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger - beslutning fra Kommissionen, der tilsigter at fratage bødeimmuniteten med hensyn til en anmeldt aftale - anmeldelse, der ikke medfører immunitet - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 173 (efter ændring nu art. 230 EF); Rådets forordning nr. 1017/68)

2. Konkurrence - aftaler - anmeldelse - retsvirkninger - bødeimmunitet - krav om en udtrykkelig bestemmelse - immunitet ikke fastsat i forordning nr. 1017/68 - generelt fællesskabsretligt princip - findes ikke

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1 (nu art. 81, stk. 1, EF), og art. 87, stk. 2 (efter ændring nu art. 83, stk. 2, EF); Rådets forordning nr. 17, nr. 1017/68, nr. 4056/86 og nr. 3975/87)

3. Konkurrence - aftaler - anmeldelse - aftale om fastsættelse af fragtraterne for landtransportdelen af en kombineret transport - aftale, der er anmeldt i medfør af forordning nr. 4056/86, men som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for forordning nr. 1017/68 - retsvirkninger - bødeimmunitet - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 85 og 86 (nu art. 81 EF og 82 EF); Rådets forordning nr. 1017/68 og nr. 4056/86)

Sammendrag

1. Der foreligger retsakter, der kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål i medfør af EF-traktatens artikel 173 (efter ændring nu artikel 230 EF), når foranstaltningerne har retligt bindende virkninger, som kan berøre sagsøgerens interesser gennem en væsentlig ændring af hans retsstilling.

En beslutning fra Kommissionen, der tilsigter at fratage de virksomheder, der har anmeldt en aftale, bødeimmunitet, kan kun fremkalde bindende retsvirkninger, såfremt anmeldelsen af aftalen faktisk har tillagt de berørte virksomheder en sådan immunitet.

Dette er ikke tilfældet, såfremt beslutningen vedrører en aftale mellem rederier, der indeholder bestemmelser om fastsættelse af priserne på landtransporten i forbindelse med en kombineret transport, som er omfattet af forordning nr. 1017/68, der ikke tillægger bødeimmunitet i tilfælde af anmeldelse af aftaler.

( jf. præmis 41, 42, 44 og 48 )

2. Da forordning nr. 1017/68 ikke indeholder nogen bestemmelse om bødeimmunitet i tilfælde, hvor der er foretaget anmeldelse, følger det heraf, at en anmeldelse af aftaler, der er omfattet af forordningens anvendelsesområde, ikke tillægger virksomheder, der har anmeldt sådanne aftaler, en sådan immunitet.

Den bødeimmunitet, der måtte være fastsat i den afledte ret, og som inden for visse grænser følger af en anmeldelse, udgør således en helt særlig undtagelse. Det kan ikke antages, at den finder anvendelse i form af et angiveligt generelt fællesskabsretligt princip, såfremt der ikke findes en udtrykkelig bestemmelse herom. Den omstændighed, at både forordning nr. 17, nr. 4056/86 og nr. 3975/87 indeholder en bestemmelse om bødeimmunitet, såfremt der er foretaget en anmeldelse, giver ikke i sig selv holdepunkter for en antagelse om, at et sådant princip findes.

Det forhold, at forordning nr. 1017/68 i modsætning til de øvrige tre forordninger ikke indeholder en udtrykkelig bestemmelse om bødeimmunitet, må tværtimod føre til, at en anmeldelse af en aftale, der henhører under forordning nr. 1017/68, ikke medfører immunitet. Henset til det generelle princip om forbud mod konkurrenceforvridende karteller, der er fastsat i traktatens artikel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF), og til den i traktatens artikel 87, stk. 2 (efter ændring nu artikel 83, stk. 2, EF), fastsatte mulighed for at pålægge bøder for at sikre, at forbuddet overholdes, kan undtagelsesbestemmelser, som f.eks. bestemmelserne om, at der gælder bødeimmunitet, såfremt der er foretaget anmeldelse, ikke fortolkes udvidende og kan ikke fortolkes således, at deres virkninger udvides til også at omfatte tilfælde, der ikke udtrykkeligt er fastsat bestemmelser om.

( jf. præmis 48 og 51 )

3. De bestemmelser i de forskellige forordninger, der fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til traktatens artikel 85 og 86 (nu artikel 81 EF og 82 EF), finder kun anvendelse på de aftaler, der er omfattet af deres respektive anvendelsesområder. For så vidt som bestemmelserne i en aftale om fastsættelse af priserne på landtransporten er omfattet af anvendelsesområdet for forordningen om landtransport, dvs. forordning nr. 1017/68, kan de berørte virksomheder ikke påberåbe sig bestemmelserne i forordning nr. 4056/86 om søtransport ved at gøre gældende, at aftalen er anmeldt i medfør af sidstnævnte forordning. De retsvirkninger, der er forbundet med, at en aftale anmeldes, følger således af den forordning, aftalen henhører under, og ikke af den forordning, i medfør af hvilken aftaleparterne fejlagtigt anmelder den. Det kan ikke antages, at parterne i en aftale kan afgøre, at bestemmelser om bødeimmunitet skal finde anvendelse til fordel for dem, blot ved at vælge den forordning, i medfør af hvilken de anmelder aftalen.

( jf. præmis 62 )