DOMSTOLENS DOM (FJERDE AFDELING) AF 8. APRIL 1992. - GERHARD BAUER MOD CONSEIL NATIONAL DE L'ORDRE DES ARCHITECTES. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: CONSEIL D'APPEL D'EXPRESSION FRANCAISE DE L'ORDRE DES ARCHITECTES - BELGIEN. - ANERKENDELSE AF EKSAMENSBEVISER, CERTIFIKATER OG ANDRE KVALIFIKATIONSBEVISER INDEN FOR ARKITEKTUROMRAADET. - SAG C-166/91.



Samling af Afgørelser 1992 side I-02797



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Fri bevaegelighed for personer - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - arkitekter - anerkendelse af eksamens- og kvalifikationsbeviser - eksamens- og kvalifikationsbeviser, som giver adgang til arkitekterhvervet - uddannelsens mindste varighed

[Raadets direktiv 85/384, art. 11, litra a), tredje led]

Sammendrag

Med indfoerelsen af en overgangsordning for anerkendelse af eksamens- og kvalifikationsbeviser, som giver adgang til arkitekterhvervet i medfoer af erhvervede rettigheder, skal artikel 11, litra a), tredje led, i direktiv 85/384 - om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturomraadet, herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser - fortolkes saaledes, at en uddannelse af fire aars varighed, hvori indgaar to obligatoriske praktiksemestre under tilsyn af laereanstalten, udgoer en studietid paa fire aar.

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 19. juni 1991, indgaaet til Domstolen den 26. juni s.aa., har Conseil d' appel d' expression française l' ordre des architectes (Arkitektforeningens Fransksprogede Ankenaevn), Bruxelles, i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 11 i Raadets direktiv 85/384/EOEF af 10. juni 1985 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturomraadet, herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser (EFT L 223, s. 15).

2 Dette spoergsmaal er blevet rejst under en tvist mellem Bauer og Conseil national de l' ordre des architectes (Arkitektforeningens Nationalraad).

3 Bauer, der er tysk statsborger og bosat i Belgien, har ansoegt om optagelse paa fortegnelsen over arkitekter i provinsen Brabant. Han er indehaver af et eksamensbevis udstedt den 9. februar 1989 af Arkitektafdelingen ved Fachhochschule Stuttgart for fire aars uddannelse omfattende to praktiksemestre, i overensstemmelse med delstaten Baden-Wuerttemberg' s lov om Fachhochschulen. Bauer' s ansoegning blev afslaaet af Raadet for Provinsen Brabant' s Arkitektforening.

4 Denne afgoerelse har Bauer indklaget for Arkitektforeningens Fransksprogede Ankenaevn. Arkitektforeningens Nationalraad er indtraadt i sagen til stoette for de paastande, som er nedlagt af Raadet for Provinsen Brabant' s Arkitektforening.

5 Bauer har for den forelaeggende instans gjort gaeldende, at han er omfattet af bestemmelserne i direktivets kapitel III (artikel 10 og 11), som indfoerer en overgangsordning for de faellesskabsborgere, som har paabegyndt deres studier senest i loebet af det tredje akademiske aar efter direktivets meddelelse (august 1985). Bauer finder desuden, at de studier, som attesteres af det eksamensbevis, han er indehaver af, udgoer et fuldtidsstudium og medfoerer, at han har krav paa anerkendelse af sit eksamensbevis i Belgien, ikke blot paa grundlag af artikel 11, men ogsaa paa grundlag af artikel 4 i direktivet.

6 Ifoelge den forelaeggende instans bliver der i sagen spoergsmaal om at afgoere, om de studier, der har foert til erhvervelsen af det eksamensbevis, som Bauer er indehaver af, omfatter studier i fire aar, jf. direktivets artikel 11, naar der i disse studieaar indgaar to praktiksemestre, der teoretisk ikke udgoer et studieaar, men obligatoriske praktikperioder.

7 Arkitektforeningens Fransksprogede Ankenaevn har derfor anmodet Domstolen om at afgoere foelgende spoergsmaal:

"Skal artikel 11, litra a), tredje led, i direktiv 85/384/EOEF fortolkes saaledes, at en uddannelse af fire aars varighed, hvori indgaar to obligatoriske praktiksemestre under tilsyn af Fachhochschule Stuttgart, udgoer en studietid paa fire aar?"

8 Hvad naermere angaar hovedsagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb og de skriftlige indlaeg til Domstolen henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.

9 Indledningsvis skal der henvises til direktivets artikel 10, hvorefter hver medlemsstat anerkender de i artikel 11 omhandlede eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, som er udstedt af de oevrige medlemsstater til statsborgere i medlemsstaterne, som allerede er i besiddelse af disse kvalifikationer paa tidspunktet for direktivets meddelelse, eller som har paabegyndt studier, som afsluttes med udstedelse af saadanne eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, senest i loebet af det tredje akademiske aar efter denne meddelelse, selv om disse ikke svarer til mindstekravene for de i kapitel II naevnte beviser, ved med hensyn til adgang til den i artikel 1 omhandlede virksomhed og udfoerelse af denne under overholdelse af artikel 23 at give dem samme gyldighed paa sit omraade som de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturomraadet, som den selv udsteder. Medlemsstaterne har saaledes pligt til at anerkende de paagaeldende eksamensbeviser uden at undersoege, om de opfylder kriterierne ifoelge direktivets kapitel II.

10 De tyske eksamensbeviser, som omhandles i direktivets artikel 11, er bl.a. de beviser, der er udstedt af Arkitektafdelingen ved Fachhochschulen, hvorved det praeciseres, at der - naar disse vedroerer studier med en studietid paa under fire aar men paa mindst tre aar - kraeves mindst fire aars erhvervserfaring. Naar studietiden derimod er paa fire aar, kraeves der ingen erhvervserfaring.

11 Ved dom af 21. januar 1992 i sag C-310/90, Egle, Sml. I, s. 177, kendte Domstolen for ret, at direktivets artikel 4, stk. 1, litra a), skal fortolkes saaledes, at en uddannelse af en varighed paa fire aar, som omfatter praktiksemestre, der tilrettelaegges og ledes af en Fachhochschule, skal anses for et fireaarigt fuldtidsstudium.

12 Hvad angaar varigheden af de studier, som der er tale om i sagen, maa der anlaegges samme fortolkning af direktivets artikel 11, litra a), tredje led, som henviser til direktivets artikel 4, stk. 1, litra a).

13 Foelgelig skal det praejudicielle spoergsmaal besvares saaledes, at artikel 11, litra a), tredje led, i direktiv 85/384/EOEF skal fortolkes saaledes, at en uddannelse af fire aars varighed, hvori indgaar to obligatoriske praktiksemestre under tilsyn af Fachhochschule Stuttgart, udgoer en studietid paa fire aar.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

14 De udgifter, der er afholdt af den tyske og den italienske regering samt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN (Fjerde Afdeling)

vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Arkitektforeningens Fransksprogede Ankenaevn ved kendelse af 19. juni 1991, for ret:

Artikel 11, litra a), tredje led, i Raadets direktiv 85/384/EOEF af 10. juni 1985 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturomraadet, herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, skal fortolkes saaledes, at en uddannelse af fire aars varighed, hvori indgaar to obligatoriske praktiksemestre under tilsyn af Fachhochschule Stuttgart, udgoer en studietid paa fire aar.