ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Første Afdeling den 20. januar 2020 — Ryanair DAC, tidligere Ryanair Ltd, og Airport Marketing Services Ltd mod Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-205/19) (1)

(2020/C 313/29)

Processprog: engelsk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 164 af 13.5.2019.
1)

Artikel 12, stk. 3, i Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning, der gør indgåelse af en intern transaktion, også kaldet »in house-kontrakt«, betinget af, at det er umuligt at indgå en offentlig kontrakt, og at den ordregivende myndighed under alle omstændigheder kan godtgøre de fordele for fællesskabet, der særligt er forbundet med den interne transaktion.
C 313/6

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 31. januar 2020 — Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) mod Deutscher Braunkohlen-Industrie — Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH eins energie in sachsen GmbH & Co. KG og Europa-Kommissionen

(Sag C-172/19 P) (1)

(Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - miljø - direktiv 2010/75/EU - BAT (bedste tilgængelige teknik)-konklusioner - gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/1442 - store fyringsanlæg - annullationssøgsmål - afvisning - ikke umiddelbart berørt - deltagelse i den proces, som fører til vedtagelsen af retsakten - processuelle garantier i forbindelse med vedtagelsen af retsakten - ændring af begrundelsen - ingen anbringender om en tilsidesættelse af appellantens processuelle rettigheder - ikke individuelt berørt - appel åbenbart ugrundet)

(2020/C 313/07)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) (ved Rechtsanwälte W. Spieth og N. Hellermann)

De andre parter i appelsagen: Deutscher Braunkohlen-Industrie — Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (ved Rechtsanwälte W. Spieth og N. Hellermann) og Europa-Kommissionen (ved R. Tricot og A.C. Becker, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes som åbenbart ugrundet.

2) Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 164 af 13.5.2019.
Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Første Afdeling den 20. januar 2020 — Ryanair DAC, tidligere Ryanair Ltd, og Airport Marketing Services Ltd mod Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-204/19) (1)

(2020/C 313/28)

Processprog: engelsk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 164 af 13.5.2019.
C 313/20

Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Første Afdeling den 20. januar 2020 — Ryanair DAC, tidligere Ryanair Ltd, og Airport Marketing Services Ltd mod Europa-Kommissionen

(Sag C-203/19) (1)

(2020/C 313/27)

Processprog: engelsk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 164 af 13.5.2019.
1)

Artikel 10, litra h), og artikel 12, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en regional lovgivning, der betinger indgåelsen af en offentlig kontrakt af den omstændighed, at den almindelige sygetransport ikke kan sikres gennem et partnerskab mellem ordregivende myndigheder i den offentlige sektor, under forudsætning af, at det valg, der forud for indgåelsen af den offentlige kontrakt træffes med hensyn til en bestemt form for levering af tjenesteydelser, overholder ligebehandlingsprincippet, princippet om forbud mod forskelsbehandling, princippet om gensidig anerkendelse, proportionalitetsprincippet og gennemsigtighedsprincippet.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 15. januar 2020 — SC Banca E S.A. mod G.D. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Cluj — Rumænien)

(Sag C-381/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - forbrugerbeskyttelse - direktiv 93/13/EF - indførelse af et nyt retsmiddel under sagens behandling - retssikkerhedsprincippet og effektivitetsprincippet)

(2020/C 313/09)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Cluj

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SC Banca E S.A.

Sagsøgt: G.D.

Konklusion

Retssikkerhedsprincippet og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en procedureregel, som ændrer det system for retsmidler, der er fastsat i den interne retsorden, idet den indfører et retsmiddel og en yderligere instans, og som finder anvendelse på en sag mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, der allerede er verserende på tidspunktet for denne ændring, når dette nye retsmiddel er til rådighed for både forbrugeren og den erhvervsdrivende.

(1) EUT C 288 af 26.8.2019.
C 313/6

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 16. januar 2020 — Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Vodafone Italia SpA og Lindam Srl mod Roma Capitale, Regione Lazio, Vodafone Italia SpA, Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA og Wind Telecomunicazioni SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-368/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement - tilnærmelse af lovgivningerne - elektroniske kommunikationsnet og — tjenester - lokale myndigheders fastsættelse af restriktioner for placeringen af mobilmaster - manglende tilstrækkelig præcisering af begrundelsen for nødvendigheden af at besvare de præjudicielle spørgsmål med henblik på afgørelsen af tvisten i hovedsagen - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2020/C 313/08)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Vodafone Italia SpA og Lindam Srl

Sagsøgte: Roma Capitale, Regione Lazio, Vodafone Italia SpA, Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA og Wind Telecomunicazioni SpA

Procesdeltagere: Regione Lazio, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Ente Suore Francescane Missionarie del Cuore Immacolato di Maria m.fl., Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA) og Congregazione delle Religiose di Gesù e Maria

Konklusion

Det er åbenbart, at den anmodning om præjudiciel afgørelse, som er indgivet af Consiglio di Stato (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Italien) ved afgørelse af 2. februar 2018, skal afvises.

(1) EUT C 312 af 16.9.2019.
C 313/20

Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Første Afdeling den 20. januar 2020 — Ryanair DAC, tidligere Ryanair Ltd, og Airport Marketing Services Ltd mod Europa-Kommissionen

(Sag C-202/19) (1)

(2020/C 313/26)

Processprog: engelsk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 164 af 13.5.2019.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 26. februar 2020 — PAGE International Lda mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Portugal)

(Sag C-630/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift (moms) - momsfradrag - direktiv 2006/112/EF - artikel 168 og 176 - undtaget fra retten til fradrag - erhvervelse af fødevaretjenester - standstill-klausul - tiltrædelse af Den Europæiske Union)

(2020/C 304/02)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: PAGE International Lda

Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira

Konklusion

Artikel 168, litra a), og artikel 176 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for en national lovgivning, der efter en medlemsstats tiltrædelse af Den Europæiske Union indsnævrer omfanget af de udgifter, der er udelukket fra fradragsretten for merværdiafgift, ved under visse betingelser at tillade et delvist fradrag af merværdiafgift for sådanne udgifter, herunder navnlig udgifter i forbindelse med fødevarer, selv om den afgiftspligtige person godtgør, at samtlige disse udgifter fuldt ud vedrører vedkommendes afgiftspligtige økonomiske virksomhed.

(1) EUT C 389 af 11.11.2019
C 304/3

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 16. juli 2020 — Federale Overheidsdienst Financiën og Openbaar Ministerie mod Metalen Galler NV (sag C-632/19 og sag C-633/19), LW-Idee GmbH (sag C-632/19 og sag C-633/19), KGH Belgium NV (sag C-632/19) og Vollers Belgium NV (sag C-633/19) (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgien)

(Forenede sager C-632/19 og C-633/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement - dumping - import af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Kina - forordning (EF) nr. 91/2009 - gyldighed og fortolkning - manglende tilstrækkelig præcisering af den faktiske baggrund for tvisten i hovedsagen samt manglende begrundelse for nødvendigheden af at besvare de præjudicielle spørgsmål - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2020/C 304/03)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Federale Overheidsdienst Financiën og Openbaar Ministerie

Sagsøgte: Metalen Galler NV (sag C-632/19 og sag C-633/19), LW-Idee GmbH (sag C-632/19 og sag C-633/19), KGH Belgium NV (sag C-632/19) og Vollers Belgium NV (sag C-633/19)

Konklusion

Det er åbenbart, at anmodningerne om præjudiciel afgørelse indgivet af rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (retten i første instans i Antwerpen, Belgien) ved afgørelser af 27. marts 2019 skal afvises.

(1) EUT C 399 af 25.11.2019.
C 287/24

Domstolens kendelse (Fjerde Afdeling) af 10. marts 2020 — QE og RD mod SATA Internacional — Serviços de Transportes Aéreos SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Judicial da Comarca dos Açores — Portugal)

(Sag C-766/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, i Domstolens procesreglement - åbenbart afvisningsgrundlag - lufttransport - forordning (EF) nr. 261/2004 - artikel 5, stk. 3 - kompensation til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser - rækkevidde - fritagelse for forpligtelsen til at betale kompensation - begrebet »usædvanlige omstændigheder« - omfattende skade i en lufthavns system for påfyldning af brændstof)

(2020/C 287/36)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: QE og RD

Sagsøgt: SATA Internacional — Serviços de Transportes Aéreos SA

Procesdeltager: ANA — Aeroportos de Portugal SA

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (ret i første instans, Azorerne, Portugal) ved afgørelse af 8. juli 2019 afvises, idet det er åbenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling.

(1) EUT C 19 af 20.1.2020.
—

at fastsætte sine egne arbejstider inden for visse parametre, samt at organisere sin tid for at tilpasse sig sine personlige behov frem for alene at tilpasse sig den angivelige arbejdsgivers behov dels når denne persons uafhængighed ikke synes fiktiv, dels når der ikke kan godtgøres noget underordnelsesforhold mellem den nævnte person og dennes angivelige arbejdsgiver. Imidlertid tilkommer det den forelæggende ret, under hensyn til samtlige relevante forhold vedrørende denne samme person, samt til den økonomiske aktivitet, som denne udøver, at foretage en kvalifikation af denne henset til direktiv 2003/88.
1)

Artikel 12, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og tjenester (tilladelsesdirektivet), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/140/EF af 25. november 2009, skal fortolkes således, at de omkostninger, der kan dækkes af et gebyr, der i henhold til denne bestemmelse afkræves virksomheder, der udbyder en tjeneste eller et elektronisk kommunikationsnet, kun omfatter omkostninger vedrørende de tre former for aktiviteter, der ifølge denne bestemmelse påhviler den nationale tilsynsmyndighed, herunder regulering, overvågning, bilæggelse af tvister og pålæggelse af sanktioner, men er ikke begrænset til at omfatte omkostninger, der opstår som følge af forhåndsmarkedsregulering.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 2. april 2020 — International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) mod Europa-Kommissionen

(Sag C-553/19 P) (1)

(Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - tilnærmelse af lovgivningerne - fremstilling, præsentation og salg af tobak og relaterede produkter - oprettelse og drift af et sporbarhedssystem for tobaksvarer - delegeret forordning og gennemførelsesretsakter - annullationssøgsmål - formaliteten - artikel 263, stk. 4, TEUF - ikke umiddelbart berørt - artikel 256, stk. 1, andet afsnit, TEUF - artikel 58, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol - artikel 168, stk. 1, litra d), og artikel 169 stk. 2, i Domstolens procesreglement - manglende præcisering af de anfægtede præmisser i den appellerede afgørelse og manglende specifikke retlige argumenter til støtte for appellen - argumentation, der alene tilsigter, at Domstolen foretager en fornyet bedømmelse af de for Retten fremførte argumenter - åbenbart, at appellen skal afvises)

(2020/C 287/28)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (ved avocat F. Scanvic)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved I. Rubene og C. Valero, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 357 af 21.10.2019.
Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 4. juni 2020 — straffesag mod FU (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Kehl — Tyskland)

(Sag C-554/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - området med frihed, sikkerhed, retfærdighed - forordning (EU) 2016/399 - Schengengrænsekodeksen - artikel 22 og 23 - ophævelse af kontrollen ved de indre grænser i Schengenområdet - kontrol inden for en medlemsstats område - foranstaltninger, der har tilsvarende virkning som grænsekontrol - identitetskontrol tæt på en indre grænse i Schengenområdet - mulighed for kontrol uafhængigt af den pågældende persons adfærd eller af, om der foreligger særlige omstændigheder - nationale rammebestemmelser vedrørende kontrollens intensitet, hyppighed og selektivitet)

(2020/C 287/29)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Kehl

Part i straffesagen

FU

Procesdeltager: Staatsanwaltschaft Offenburg

Konklusion

Artikel 67, stk. 2, TEUF og artikel 22 og 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 af 9. marts 2016 om en EU-kodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) skal fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for en national lovgivning, der giver politimyndighederne i den pågældende medlemsstat beføjelse til at kontrollere enhver persons identitet — uafhængigt af den pågældende persons adfærd og af, om der foreligger særlige omstændigheder — i et område på 30 km fra denne medlemsstats landegrænse til andre medlemsstater i Schengenområdet, med henblik på at forhindre eller standse ulovlig indrejse til nævnte medlemsstats område, eller at forebygge bestemte lovovertrædelser, som er rettet mod grænsesikkerheden, når denne beføjelse synes at være baseret på præciseringer og tilstrækkeligt detaljerede begrænsninger med hensyn til kontrollernes intensitet, hyppighed og selektivitet, der således sikrer, at udøvelsen af nævnte beføjelse ikke i praksis har tilsvarende virkning som grænsekontrol, hvilket det imidlertid tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 357 af 21.10.2019
2)

Artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder skal fortolkes således, at den ikke finder anvendelse på den situation, der består i at afgøre, om medlemsstaterne har en pligt og ikke blot en mulighed for at indføre ordninger for advarsler, påmindelser og tidligere returnering, der kan gøre det muligt for driftsledere i god tro at være fuldt informerede om deres returneringspligt og således ikke løbe en risiko for at blive pålagt en bøde i henhold til artikel 16, stk. 3, i direktiv 2003/87, som ændret ved direktiv 2009/29.
Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 3. september 2020 — Vikingo Fővállalkozó Kft. mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóságaxx (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Ungarn)

(Sag C-610/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 168, 178, 220 og 226 - princippet om afgiftsneutralitet, effektivitetsprincippet og proportionalitetsprincippet - ret til at fradrage moms - nægtelse - betingelse om, at der foreligger en levering af varer - svig - bevis - sanktion - artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - ret til effektiv domstolsprøvelse)

(2020/C 414/21)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Vikingo Fővállalkozó Kft.

Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Konklusion

Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, sammenholdt med princippet om afgiftsneutralitet, effektivitetsprincippet og proportionalitetsprincippet, skal fortolkes således, at det er til hinder for en national praksis, hvorved skatte- og afgiftsforvaltningen nægter en afgiftspligtig person retten til at fradrage den merværdiafgift, der er betalt for erhvervelser af varer, som er blevet leveret til den pågældende, på grund af det usandsynlige indhold af fakturaerne for disse erhvervelser, når fremstillingen af disse varer og leveringen heraf for det første ikke har kunnet udføres af udstederen af disse fakturaer, da denne savner de nødvendige materielle og menneskelige ressourcer hertil, og de nævnte varer således reelt er erhvervet hos en ikke-identificeret person, når de nationale regnskabsføringsregler for det andet ikke er blevet overholdt, når den leveringskæde, der har ført til de nævnte erhvervelser for det tredje ikke var økonomisk begrundet, og når der for det fjerde har været uregelmæssigheder forbundet med tidligere transaktioner, der er del af denne leveringskæde. For at begrunde en sådan nægtelse skal det i tilstrækkelig grad godtgøres, at den afgiftspligtige person har deltaget aktivt i svig, eller at denne afgiftspligtige person vidste eller burde have vidst, at de nævnte transaktioner var led i svig begået af udstederen af fakturaerne eller en anden erhvervsdrivende, der befinder sig i et tidligere led i den nævnte leveringskæde, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 95 af 23.3.2020.
C 44/10

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 28. oktober 2020 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid — Spanien) — ZA, AZ, BX, CV, DU og ET mod Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA

(Sag C-716/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement - konkurrence - en national konkurrencemyndigheds endelige afgørelse, hvorved der fastslås en praksis, der begrænser konkurrencen - rækkevidden af bevisværdien af de undersøgte og fastslagte faktiske omstændigheder - fravær af tiltrækkelige præciseringer vedrørende den faktiske og retlige baggrund for tvisten i hovedsagen og grundene til, at der er behov for en besvarelse af de præjudicielle spørgsmål - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2021/C 44/14)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: ZA, AZ, BX, CV, DU og ET

Sagsøgt: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA

Konklusion

Den anmodning om præjudiciel afgørelse, som Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (handelsret nr. 2 i Madrid, Spanien) har indgivet ved afgørelse af 29. juli 2019, afvises.

(1) EUT C 423 af 16.12.2019.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 1. oktober 2020 — FP Passenger Service GmbH mod Austrian Airlines AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Korneuburg — Østrig)

(Sag C-654/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - lufttransport - forordning (EF) nr. 261/2004 - kompensation til luftfartspassagerer ved lange forsinkelser - ret til kompensation ved forsinkelse - forsinkelsens varighed - det tidspunkt, hvor flyets dør åbnes på bestemmelsesstedet - det faktiske ankomsttidspunkt - det planlagte ankomsttidspunkt - spørgsmål, som Domstolen allerede har afgjort, eller hvis besvarelse klart kan udledes af retspraksis)

(2020/C 423/21)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesgericht Korneuburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: FP Passenger Service GmbH

Sagsøgt: Austrian Airlines AG

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91, sammenholdt med dom af 4. september 2014, Germanwings (C-452/13, EU:C:2014:2141), skal fortolkes således, at den tid, der er forløbet mellem det planlagte ankomsttidspunkt og det faktiske ankomsttidspunkt, dvs. det tidspunkt, hvor mindst én af flyets døre åbnes, forudsat at passagerne på dette tidspunkt har lov til at forlade flyet, skal beregnes med henblik på at fastslå omfanget af den forsinkelse, der berører flypassagererne ved flyets ankomst.

(1) EUT C 406 af 2.12.2019.
Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 3. september 2020 — Crewprint Kft. mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Ungarn)

(Sag C-611/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - princippet om afgiftsneutralitet, effektivitetsprincippet og proportionalitetsprincippet - ret til at fradrage moms - afslag - svig - bevis - kæde af underleverandører)

(2020/C 414/22)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Crewprint Kft.

Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Konklusion

Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, sammenholdt med princippet om afgiftsneutralitet, effektivitetsprincippet og proportionalitetsprincippet, skal fortolkes således, at disse er til hinder for en national praksis, hvorefter afgiftsmyndigheden nægter en afgiftspligtig person retten til at fradrage indgående merværdiafgift med den begrundelse, at denne afgiftspligtige person — og udstederen af fakturaernes adfærd betragtes som svig, eftersom deres kontrakter for det første ikke var nødvendige for gennemførelsen af de pågældende økonomiske transaktioner og kan undergives en anden retlig kvalifikation end den, som de pågældende har givet den, udstederen — uden at dette er nødvendigt eller økonomisk rationelt — for det andet har anvendt en kæde af underleverandører, hvoraf visse mangler de nødvendige personlige og materielle resurser, og den nævnte afgiftspligtige person for det tredje havde personlige eller organisatoriske forbindelser til den nævnte udsteder såvel som til en af disse underleverandører. For at begrunde et sådant afslag skal det — på en anden måde end i kraft af formodninger baseret på forud fastsatte kriterier — godtgøres, at den samme afgiftspligtige person har deltaget aktivt i svig, eller at denne vidste eller burde have vidst, at disse transaktioner var led i svig begået af udstederen af fakturaerne, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 95 af 23.3.2020.