ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 92/37

Appel iværksat den 5. februar 2008 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 22. november 2007 af Personaleretten i sag F-109/06, Dittert mod Kommissionen

(Sag T-51/08 P)

(2008/C 92/75)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Berscheid og K. Herrmann, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Daniel Dittert (Luxembourg, Storhertugdømmet Luxembourg)

Appellantens påstande

— Personalerettens dom af 22. november 2007 i sag F-109/06, Dittert mod Kommissionen ophæves, og sagen hjemvises til fornyet behandling ved Personaleretten.

— Indstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Under denne appel har Kommissionen nedlagt påstand om ophævelse af Personalerettens dom af 22. november 2007 i sag F-109/06, Dittert mod Kommissionen, hvorved Personaleretten annullerede Kommissionens afgørelse om at tildele indstævnte et antal prioritetspoints, der var utilstrækkeligt til, at han kunne forfremmes i forfremmelsesåret 2005, og Kommissionens afgørelse om udfærdigelse af listen over de forfremmede i forfremmelsesåret 2005, for så vidt som denne ikke indeholdt indstævntes navn.

Kommissionen har fremsat tre anbringender til støtte for sin appel:

Den har for det første gjort gældende, at Personaleretten har tilsidesat vedtægtens artikel 45, idet den har tillagt generaldirektørens deltagelse i proceduren for tildeling af points overdreven betydning, således at ansættelsesmyndighedens skønsbeføjelse uretmæssigt blev begrænset som følge af konstateringen af, at den manglende deltagelse udgør en væsentlig procedurefejl.

Kommissionen har for det andet anført, at Personaleretten i strid med vedtægtens artikel 45 har gjort indgreb i ansættelsesmyndighedens kompetence, og at den har meddelt ansættelsesmyndigheden et pålæg under overskridelse af sin kompetence.

Kommissionen har for det tredje foreholdt Personaleretten, at den ikke i tilstrækkeligt omfang har angivet en retlig begrundelse for sin konstatering af, at den omstændighed, at sagsøgeren i første instans blev tildelt et antal prioritetspoints af forfremmelsesudvalget, ikke udgjorde et passende middel til at afhjælpe en procedurefejl, som Retten anså for »væsentlig«, og som beroede på den manglende deltagelse fra generaldirektørens side. Kommissionen er desuden af den opfattelse, at Personaleretten har støttet den appellerede dom på en forvanskning af indholdet af referatet fra forfremmelsesudvalgets møde.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 92/36

Sag anlagt den 24. januar 2008 — Shetland Islands Council mod Kommissionen

(Sag T-43/08)

(2008/C 92/72)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Shetland Islands Council (ved barrister E. Whiteford, solicitor R. Murray og R. Thompson, QC)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Annullation af beslutningens artikel 3, 4 og 5.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren er en offentlig myndighed, der foretog betalinger til fiskerisektoren inden for rammerne af to generelle støtteforanstaltninger, kaldet »Støtte til fiskeri- og fiskeforarbejdningsindustrien« og »Støtte til fiskeopdrætsindustrien«, som bestod af forskellige former for støtteordninger. Kommissionen lagde til grund, at den støtte, som Det Forenede Kongerige gennemførte på grundlag af »foranstaltning til forbedring af fiskefabrikker«, var uforenelig med fællesmarkedet, for så vidt som den vedrørte et beløb på 92 007 GBP, der blev tildelt den 13. august 1997, 7. januar 1999, 25. februar 1999, 10. december 1999, 19. januar 2001 og 15. december 2004.

Ved søgsmålet har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation i henhold til artikel 230 EF af Kommissionens beslutning C 38/2006 (ex NN 93/2005) af 13. november 2007 angående »foranstaltning til forbedring af fiskefabrikker« gennemført i Det Forenede Kongerige. Sagsøgeren har nærmere bestemt nedlagt påstand om annullation af den anfægtede beslutnings artikel 3, 4 og 5, idet det gøres gældende, at Kommissionen med urette lagde til grund, at tilbagebetaling af udbetalt støtte ville være forenelig med:

1) artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999 (1).

2) de almindelige principper om retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning samt ligebehandling.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 92/33

Sag anlagt den 23. januar 2008 — Walton mod Kommissionen

(Sag T-37/08)

(2008/C 92/68)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Robert Walton (Oxford, Det Forenede Kongerige) (ved barrister D. Beard)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Det fastslås, at Kommissionens afgørelse om at modregne beløbet på 36 551,58 EUR i de beløb, som tilkommer Mr. Walton i medfør af Rettens dom i sag T-144/02, var ulovlig, eller

— det fastslås, at Kommissionens afgørelse om at modregne beløbet på 36 551,58 EUR i de beløb, som tilkommer Mr. Walton i medfør af Rettens dom i sag T-144/02, var delvis ulovlig, eller

— det fastslås, at Kommissionens afgørelse om at modregne beløbet på 36 551,58 EUR i de beløb, som tilkommer Mr. Walton i medfør af Rettens dom i sag T-144/02, skal beregnes på ny med henblik på at fjerne Kommissionens krav om renter, og/eller

— det bestemmes, at (a) den fastlagte fordring på 13 104,14 EUR med tillæg af renter, og/eller (b) den fastlagte fordring på 13 815,16 EUR med tillæg af renter annulleres, og

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger, og

— Retten træffer enhver foranstaltning, som den finder rimelig og retfærdig.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen blev ved Retten i Første Instans' dom af 12. juli 2007 i sag T-144/02, Richard J. Eagle m.fl. mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, pålagt at betale sagsøgeren et bestemt beløb i erstatning.

Den 16. november 2007 udbetalte Kommissionen et mindre beløb efter at have modregnet beløbet på 36 551,58 EUR. Sagsøgeren har anfægtet Kommissions afgørelse om at nedsætte det beløb, som tilkommer sagsøgeren, med dette beløb.

Sagsøgeren har støtte for søgsmålet gjort gældende, at Kommissionen begik en retlig fejl ved at træffe den anfægtede afgørelse, da afgørelsen udgjorde ulovlig procedurefordrejning, eftersom Kommissionen under sagen for Retten havde frafaldet sit modregningskrav og derfor ikke ensidigt kunne forfølge det forhold efterfølgende.

Sagsøgeren har yderligere anført, at den anfægtede afgørelse var i strid med sagsøgerens berettigede forventning, da Kommissionen havde anerkendt sagsøgerens tal i brevveksling efter Rettens dom.

Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at de debetnota, som den anfægtede afgørelse var baseret på, ikke udgør et tilstrækkeligt retligt grundlag for afgørelsen, og at afgørelsen var baseret på grundlæggende fejlberegninger med hensyn til de krævede renter.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 107/27

Sag anlagt den 24. januar 2008 — Shetland Islands Council mod Kommissionen

(Sag T-44/08)

(2008/C 107/46)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Shetland Islands Council (Lerwick, Det Forenede Kongerige) (ved barrister E. Whiteford, solicitor R. Murray og R. Thompson, QC)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Beslutningens artikel 1, stk. 2, og artikel 3, 4 og 5 annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren er en offentlig myndighed, der foretog betalinger til fiskerisektoren inden for rammerne af to generelle støtteforanstaltninger, kaldet »Støtte til fiskeri- og fiskeforarbejdningsindustrien« og »Støtte til fiskeopdrætsindustrien«, som bestod af forskellige former for støtteordninger. En af disse ordninger var ordningen for førstegangsandelshavere. Kommissionen lagde til grund, at den støtte, som Det Forenede Kongerige gennemførte på grundlag af denne ordning, var uforenelig med fællesmarkedet, for så vidt som den vedrørte støtte ydet til førstegangskøb af en andel i et brugt fiskerfartøj.

Ved søgsmålet har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation i henhold til artikel 230 EF af Kommissionens beslutning C 39/2006 (ex NN 94/2005) af 13. november 2007 om ordningen for førstegangsandelshavere gennemført af Det Forenede Kongerige. Sagsøgeren har med støtte i følgende anbringender nærmere nedlagt påstand om annullation af den anfægtede beslutnings artikel 1, stk. 2, og artikel 3, 4 og 5:

1) Kommissionen foretog urigtig retsanvendelse, idet den lagde til grund, at alle udbetalinger foretaget vedrørende førstegangskøb af en andel i et brugt fiskerfartøj var uforenelige med fællesmarkedet og skulle tilbagebetales.

2) Kommissionen foretog urigtig retsanvendelse, idet den lagde til grund, at tilbagebetaling af udbetalt støtte ville være forenelig med: a) artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (1) og b) de almindelige principper om retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning samt ligebehandling.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).
—

Harmoniseringskontoret og den anden part i sagen tilpligtes at bære deres egne omkostninger, og den anden part i sagen tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger for indsigelsesafdelingen, appelkammeret og Retten.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 107/28

Appel iværksat den 18. januar 2008 af Chr. Michail til prøvelse af dom afsagt den 22. november 2007 af EU-personaleretten i sag F-67/05, Michail mod Kommissionen

(Sag T-49/08 P)

(2008/C 107/47)

Processprog: græsk

Parter

Appellant: Christos Michail (ved dikigoros Ch. Meidanis)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellantens påstande

— EU-personalerettens dom i sag F-67/05 ophæves, for så vidt som der ikke tilkendes erstatning for den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt som følge af administrationens adfærd og forsømmelser.

— Appellanten tilkendes erstatning for ikke-økonomisk skade, som fastsættes til 120 000 EUR.

— Der træffes afgørelse om omkostninger i henhold til gældende regler.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at der er blevet truffet en fejlagtig afgørelse i den sag, han har anlagt med påstand om ophævelse af sin karriereudviklingsrapport for 2003 og af ansættelsesmyndighedens afgørelse, hvorved de klager, han havde indgivet i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 90, stk. 2, blev afvist.

Appellanten har navnlig anført, at EU-personaleretten med urette har nægtet at tilkende erstatning for den ikke-økonomiske skade, han har lidt som følge af sin indplacering i Generaldirektoratet for Landbrug (GD AGRI) efter nedlæggelsen af Generaldirektoratet for Finanskontrol, som han hørte under. Ifølge appellanten har Personaleretten foretaget en urigtig anvendelse af fællesskabsretten som følge af en urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder og selvmodsigende begrundelse.

Appellanten har ligeledes gjort gældende, at Personaleretten fejlagtigt undlod at tage stilling til en konkret påstand, subsidiært at dens afgørelse er utilstrækkeligt begrundet og følgelig tilsidesætter appellantens processuelle rettigheder samt udgør en tilsidesættelse af fællesskabsretten.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 107/39

Appel iværksat den 26. februar 2008 af Kris Van Neyghem til prøvelse af dom afsagt den 13. december 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-73/06, Van Neyghem mod Kommissionen

(Sag T-105/08 P)

(2008/C 107/66)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Kris Van Neyghem (Vissenken, Belgien) (ved avocats S. Rodrigues og C. Bernard-Glanz)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellantens påstande

— Appellen fremmes til realitetsbehandling.

— Den af EU-Personaleretten (Anden Afdeling) afsagte dom af 13. december 2007 i sag F-73/06, ophæves.

— Appellantens annullations- og erstatningspåstand for EU-Personaleretten tages til følge.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

I appelskriftet har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af EU-Personalerettens dom (Personaleretten), hvorved Kommissionen blev frifundet i en sag, hvor appellanten havde nedlagt påstand om dels annullation af den af udvælgelseskomitéen for den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/A/19/04 trufne afgørelse om afvisning af at give ham adgang til nævnte udvælgelsesprøves mundtlige prøve, dels om erstatning for økonomisk og ikke-økonomisk skade, som appellanten hævder at have lidt.

Appellanten gør til støtte for appellen et anbringende gældende, hvorefter et af de beviser, der blev fremlagt for Personaleretten, er urigtigt gengivet, herunder nærmere bestemt en kopi af den skriftlige prøve.

Appellanten har endvidere gjort gældende, at Personaleretten har begået en begrundelsesfejl, idet formanden for udvælgelsesprøven foretog en åbenbar urigtig bedømmelse ved sammenligningen mellem den karakter, som appellanten fik tildelt, og den bogstavelige fortolkning af bedømmelsesformularen.
—

Det fastslås, at artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94 ikke er til hinder for, at det ansøgte EF-varemærke nr. 5 454 517, TERRAEFFEKT matt & gloss, registreres for følgende varer i klasse 2: »Lakker, navnlig til den grafiske industri; alle førnævnte varer ikke til anvendelse i byggebranchen«.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 107/39

Sag anlagt den 27. februar 2008 — CPEM mod Kommissionen

(Sag T-106/08)

(2008/C 107/67)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marseille, Frankrig) (ved avocat C. Bonnefoi)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Debetnotaen annulleres.

— Det fastslås, at der foreligger ret til erstatning for offentlig krænkelse af det renommé, som besiddes af et organ, der varetager en opgave af almen interesse (ansat til 100 000 EUR)

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at godtgøre sagsøgers nødvendige omkostninger til advokat og retlig bistand, hvilke omkostninger vil kunne dokumenteres som værende berettigede.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved dette søgsmål påstår sagsøgeren annullation af den af Kommissionen vedtagne beslutning, der er indeholdt i debetnota nr. 3240912189 af 17. december 2007 vedrørende Kommissionens beslutning K(2007) 4645 af 4. oktober 2007, der blev vedtaget efter en revisionsrapport fra OLAF, om ophævelse af støtte fra Den Europæiske Socialfond tildelt som et samlet tilskud til finansiering af et af sagsøgeren gennemført pilotprojekt (1), og som er genstand for en af sagsøgeren nedlagt påstand om annullation inden for rammerne af sag T-444/07, CPME mod Kommissionen (2).

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren for det første gældende, at Kommissionen har foretaget urigtig retsanvendelse og magtfordrejning, for så vidt som den anfægtede debetnota ikke blev rettet til den faktiske debitor. Idet sagsøgeren påberåber sig, at der er sket tilsidesættelse af artikel 135 i finansforordningen nr. 1605/2002 (3), gøres det gældende, at debetnotaen burde have været rettet til det organ, der var finansielt ansvarlig inden for rammerne af det omhandlede projekt, og som faktisk modtog tilskud fra Den Europæiske Socialfond.

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at den omstændighed, at debetnotaen var rettet til dette organ, har skadet dets renommé og troværdighed i forhold til dets finansielle partnere, når henses til den opgave af almen interesse, som det varetager.

(1) Kommissionens beslutning nr. K(1999) 2645 af 17.8.1999, som ændret ved beslutning nr. K(2001) 2144 af 18.9.2001.

(2) EUT 2008 C 37, s. 29.

(3) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 107/35

Sag anlagt den 19. februar 2008 — Denki Kagaku Kogyo og Denka Chemicals mod Kommissionen

(Sag T-83/08)

(2008/C 107/60)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Denki Kagaku Kogyo K.K. (Tokyo, Japan) og Denka Chemicals GmbH (Düsseldorf, Tyskland) (ved lawyers G. Van Gerven, T. Franchoo og D. Fessenko)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Annullation af artikel 1, 2 og 3 i Kommissionens beslutning K(2007) 5910 endelig udg. af 5. december 2007 i sag COMP/F(38.629 — Kloroprengummi).

— Subsidiært annullation eller væsentlig nedsættelse af bøden, der er pålagt sagsøgerne i beslutningens artikel 2.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Under sagen har sagsøgerne nedlagt påstand om, at Kommissionens beslutning K(2007) 5910 endelig udg. af 5. december 2007 (sag COMP/F/38.629) — Kloroprengummi) vedrørende en procedure efter artikel 81 EF og artikel 53 EØS annulleres, for så vidt som Kommissionen fastslog, at sagsøgerne havde tilsidesat artikel 81 EF, samt pålagde sagsøgerne en bøde og krævede omgående tilendebringelse af den påståede tilsidesættelse.

Sagsøgerne har påberåbt sig seks anbringender til støtte for søgsmålet:

Sagsøgerne gør med det første og andet anbringende for det første gældende, at Kommissionen foretog et åbenbart fejlskøn ved at fastslå, at sagsøgerne deltog i en tilsidesættelse af artikel 81 EF, eftersom den ikke har bevist, at sagsøgerne havde samme formål som de andre producenter af kloroprengummi for at danne et kartel, og ej heller har bevist, at sagsøgerne deltog i en samordnet praksis.

Sagsøgerne gør for det andet gældende, at Kommissionen tilsidesatte deres ret til kontradiktion samt artikel 253 EF og princippet om god forvaltningsskik, i og med at den ikke gav sagsøgerne adgang til Bayers argumenter, som fremsat under det lukkede møde.

Sagsøgerne har med det tredje, fjerde, femte, og sjette anbringende anmodet Domstolen om, at den af Kommissionen pålagte bøde i den anfægtede beslutnings artikel 2 nedsættes væsentligt.

Sagsøgerne har nemlig med deres tredje anbringende gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat retssikkerhedsprincippet og det principielle forbud mod retsreglers tilbagevirkende kraft ved at beregne bøden på grundlag af 2006-retningslinjerne for bødeberegning i stedet for at anvende 1998-retningslinjerne.

Sagsøgerne hævder med deres fjerde anbringende, at Kommissionen ved fastsættelsen af bødens grundbeløb foretog et åbenbart fejlskøn angående beregningen af salgenes værdi. Kommissionen tilsidesatte endvidere ifølge sagsøgerne proportionalitetsprincippet ved at straffe sagsøgerne to gange.

Sagsøgerne har med det femte anbringende gjort gældende, at Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til kartellets varighed.

Sagsøgerne har endelig med det sjette anbringende anført, at Kommissionen foretog et åbenbart fejlskøn samt tilsidesatte artikel 253 EF og principperne om proportionalitet og ligebehandling i og med, at den undlod at nedsætte den pålagte bøde på grund af formildende omstændigheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 107/37

Sag anlagt den 22. februar 2008 — Global Digital Disc mod Kommissionen

(Sag T-96/08)

(2008/C 107/62)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Global Digital Disc GmbH & Co. KG (Dresden, Tyskland) (ved Rechtsanwalt E. Stein)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning af 7. december 2007, COMP/C-3/38.803 — Global Digital Disc (GDD)/Philips, annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning af 7. december 2007 i sag COMP/C-3/38.803 — Global Digital Disc (GDD)/Philips. Ved denne beslutning meddelte Kommissionen i medfør af artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 773/2004 (1) afslag på sagsøgerens klage over forskellige tilsidesættelser af artikel 82 EF, som den virksomhed, der var genstand for klagen, ifølge sagsøgeren havde foretaget i forbindelse med dens praksis vedrørende meddelelse af licenser på området for CD-R.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren for det første gældende, at Kommissionen har tilsidesat begrundelsespligten. Endvidere har Kommissionen tilsidesat sagsøgerens ret til forsvar. Endelig gøres det gældende, at Kommissionen har foretaget en urigtig bedømmelse i forbindelse med dens argumenter for, at det under de i klagesagen foreliggende omstændigheder ikke kunne lægges til grund, at der forelå en fællesskabsinteresse.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7.4.2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 123, s. 18).
—

Annullation af Kommissionens beslutning 2008/68/EF af 20. december 2007 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, for så vidt som den er genstand for nærværende søgsmål.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 107/32

Sag anlagt den 11. februar 2008 — Travel Service mod KHIM — Eurowings Luftverkehrs (smartWings)

(Sag T-72/08)

(2008/C 107/53)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Travel Service a.s. (Prag, Den Tjekkiske Republik) (ved S. Hejdová)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Eurowings Luftverkehrs AG (Dortmund, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelse truffet af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (sag R-1515/2006-2) ændres som følger: — Afgørelse truffet den 29. september 2006 af Indsigelsesafdelingen i indsigelsessag B 782 351 annulleres i sin helhed. — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger for Harmoniseringskontorets instanser.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Travel Service a.s.

Det omhandlede EF-varemærke: EF-figurmærket »smartWings« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 21, 37, 39, 41 og 43 — ansøgning nr. 3 650 595

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Eurowings Luftverkehrs AG

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale og internationale ordmærke »EuroWings« for varer og tjenesteydelser i klasse 16 og 41, det nationale og internationale ordmærke »EUROWINGS« for varer og tjenesteydelser i klasse 39 og 42 og det nationale ordmærke »WINGSGLASS« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 39, 41 og 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvis taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 og af væsentlige formforskrifter i samme forordnings artikel 73 og 79.