Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Fiskeri ° bevarelse af havets ressourcer ° Faellesskabets kompetence ° foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i det aabne hav ° omfattet

2. Fiskeri ° bevarelse af havets ressourcer ° tekniske bevaringsforanstaltninger ° forordning om begraensning i anvendelsen af drivgarn ° hjemmel ° bestemmelser om den faelles fiskeripolitik ° hensyn til miljoebeskyttelse taget i betragtning samtidig ° ingen betydning

(EOEF-traktaten art. 39 og 130 S; Raadets forordning nr. 345/92)

3. Fiskeri ° bevarelse af havets ressourcer ° Faellesskabets folkeretlige forpligtelser ° tekniske bevaringsforanstaltninger ° Raadets skoen uanset afgivne videnskabelige udtalelser ° forbud mod anvendelse af visse drivgarn ° lovligt

(Raadet forordning nr. 170/83, art. 2, og forordning nr. 345/92)

4. Fiskeri ° bevarelse af havets ressourcer ° tekniske bevaringsforanstaltninger ° forbud mod anvendelse af drivgarn ° en begraenset undtagelse udstedt af Raadet inden for rammerne af dets skoen ° tilsidesaettelse af princippet om relativ stabilitet hvad angaar fangstmaengder og af formaalene med den faelles fiskeripolitik ° ingen

(EOEF-traktaten art. 39; Raadets forordning nr. 170/83, art. 4, stk. 1, og forordning nr. 345/92, art. 1, nr. 8)

Sammendrag

1. Faellesskabet har for saa vidt angaar det aabne hav paa de omraader, der henhoerer under dets kompetence, den samme lovgivningskompetence, som den der efter folkeretten tilkommer flagstaten eller den stat, hvor fartoejet er registreret. Det er navnlig kompetent til i forhold til fartoejer, der foerer en medlemsstats flag eller er registreret i en medlemsstat, at traeffe foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i det aabne hav.

2. Begraensningen i anvendelsen af drivgarn, der fremgaar af forordning nr. 345/92 om ellevte aendring af forordning nr. 3094/86 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne, er blevet vedtaget med det primaere formaal at sikre bevarelse og rationel udnyttelse af fiskeressourcerne samt en begraensning af fiskeriindsatsen. Disse bestemmelser indgaar derfor som en integrerende del af den faelles landbrugspolitik, som ifoelge traktatens artikel 39 bl.a. har til formaal at sikre en rationalisering af produktionen og at sikre forsyningerne, og kunne derfor gyldigt udstedes af Raadet alene med hjemmel i af bestemmelserne om den faelles fiskeripolitik. Selv om hensyn til miljoebeskyttelse ligeledes blev taget i betragtning ved udstedelsen af den naevnte forordning, er den ikke alene af denne grund omfattet af traktatens artikel 130 S.

3. Det fremgaar af artikel 2 i forordning nr. 170/83 om en faellesskabsordning for bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne, at de naevnte bevaringsforanstaltninger ikke noedvendigvis skal vaere i fuld overensstemmelse med den foreliggende videnskabelige raadgivning, og en manglende eller ikke entydig raadgivning ikke kan forhindre Raadet i at traeffe de foranstaltninger, som det finder noedvendige for at gennemfoere maalsaetningerne i den faelles fiskeripolitik.

Raadet har derfor ved forordning nr. 345/92 kunnet forbyde anvendelsen af store drivgarn uden at overskride graenserne for sit skoen ved gennemfoerelsen af den faelles landbrugspolitik. Dels behandler den foreliggende videnskabelige raadgivning nemlig ikke spoergsmaalet om en afbalanceret udnyttelse af havets biologiske ressourcer paa et varigt grundlag og paa tilfredsstillende oekonomiske og sociale betingelser, og dels har Raadet ved at udstede det paagaeldende forbud som foelge af Faellesskabets folkeretlige forpligtelse til at samarbejde om bevarelse og forvaltning af havets biologiske ressourcer kun handlet i overensstemmelse med en holdning, der er bred international tilslutning til.

4. Raadet, som har haft til hensigt gradvist at gennemfoere det endelige maal, som er et forbud mod ethvert drivgarn med en laengde paa mere end 2,5 km, har hverken tilsidesat princippet om relativ stabilitet eller andre maalsaetninger med den faelles fiskeripolitik, naar det, henset til sin skoensbefoejelse i artikel 1, nr. 8, i forordning nr. 345/92, har begraenset undtagelsen fra forbuddet mod drivgarn paa mere end 2,5 km til 5 km ° og kun til den 31. december 1993. Dels vedroerer princippet om relativ stabilitet hvad angaar fangstmaengder, der fremgaar af artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 170/83, kun fordelingen mellem medlemsstaterne af de fangstmaengder, der er til raadighed for Faellesskabet, med hensyn til hver af de paagaeldende bestande, og princippet beroeres derfor ikke, naar medlemsstaternes fiskere fortsat kan fiske, selv om de maa give afkald paa at anvende visse fangstmetoder. Dels skal faellesskabsinstitutionerne ved forfoelgelsen af de forskellige maal for den faelles landbrugspolitik, herunder for den faelles fiskeripolitik, der fremgaar af traktatens artikel 39, til stadighed soerge for at udjaevne en eventuel indbyrdes modstrid mellem disse maal betragtet saerskilt samt om noedvendigt give det ene eller det andet af dem midlertidig forrang, hvis de oekonomiske forhold eller omstaendigheder, med henblik paa hvilke de traeffer afgoerelse, kraever det.