Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — retsakter, der berører dem umiddelbart og individuelt — beslutning, hvorved en fusion erklæres forenelig med fællesmarkedet — udenforstående virksomhed, som er en direkte konkurrent på et marked, der er parallelt med det marked, hvorpå den dominerende stilling opnås, og som har deltaget aktivt i den administrative procedure — formaliteten — (Art. 230, stk. 4, EF)

2. Retspleje — stævning — formkrav — kort fremstilling af søgsmålsgrundene — ingen fremstilling af retlige søgsmålsgrunde i stævningen — henvisning til argumenter, der er fremført under den administrative procedure — afvisning — [Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)]

3. Konkurrence — fusioner — bedømmelse af foreneligheden med fællesmarkedet — skabelse eller styrkelse af en dominerende stilling — manglende væsentlig begræsning af den effektive konkurrence — tilladt — (Rådets forordning nr. 4064/89, art. 2, stk. 2)

4. Konkurrence — fusioner — Kommissionens undersøgelse — undersøgelse ud fra fusionernes virkninger på det relevante marked — (Art. 81 EF, Rådets forordning nr. 4064/89, art. 2)

5. Konkurrence — fusioner — Kommissionens undersøgelse — tilsagn fra de deltagende virksomheder, der kan gøre den anmeldte fusion forenelig med fællesmarkedet — adfærdsmæssige tilsagn — tilladt — (Rådets forordning nr. 4064/89, art. 2, stk. 2 og 3)

6. Konkurrence — fusioner — Kommissionens undersøgelse — vedtagelse af en beslutning, hvorved en fusion erklæres forenelig med fællesmarkedet uden iværksættelse af fase II — betingelse — ingen alvorlig tvivl — tilsagn fra de deltagende virksomheder, der kan fjerne den opståede tvivl og gøre den anmeldte fusion forenelig med fællesmarkedet — økonomiske vurderinger — skøn — domstolskontrol — genstand — intet åbenbart urigtigt skøn — (Rådets forordning nr. 4064/89, art. 6, stk. 1 og 2)

7. Konkurrence — fusioner — Kommissionens undersøgelse — tilsagn fra de deltagende virksomheder, der kan gøre den anmeldte fusion forenelig med fællesmarkedet — tilsagn, der i det væsentlige fremstår som vedrørende en forpligtelse til at udvise en adfærd, der ikke er i strid med artikel 82 EF — tilsagn, der ikke er betydningsløse — (Art. 82 EF)

8. Konkurrence — fusioner — administrativ procedure — tilsagn fra de deltagende virksomheder — ændringer meddelt efter fristens udløb — Kommissionens hensyntagen til de ændrede tilsagn ved konstateringen af fusionens forenelighed med fællesmarkedet — tilladt — (Kommissionens forordning nr. 447/98, art. 18, stk. 1)

9. Konkurrence — fusioner — Kommissionens undersøgelse — Kommissionens forpligtelser over for udenforstående virksomheder, som har en retlig interesse — fremsendelse af den endelige udgave af de tilsagn, som de deltagende virksomheder har påtaget sig, til udtalelse — foreligger ikke — [Rådets forordning nr. 4064/89, art. 6, stk. 1, litra c), og art. 18, stk. 4]

Sammendrag

1. Andre personer end en beslutnings adressater vil alene kunne påstå, at de berøres individuelt, hvis beslutningen rammer dem på grund af visse egenskaber, som er særlige for dem, eller på grund af en faktisk situation, der adskiller dem fra alle andre og derfor individualiserer dem på lignende måde som adressaten.

I forbindelse med en beslutning, hvorved en fusion erklæres forenelig med fællesmarkedet, og hvor der er tale om en udenforstående virksomhed, er det i kraft af dennes deltagelse i den administrative procedure og spørgsmålet om, hvorvidt virksomhedens markedsposition er berørt, at det skal afgøres, om den er individuelt berørt.

For det første kan den blotte deltagelse i proceduren givetvis ikke i sig selv godtgøre, at en udenforstående virksomhed er individuelt berørt af en sådan beslutning, især ikke når der er tale om fusioner, hvor en omhyggelig undersøgelse kræver regelmæssig kontakt med mange virksomheder. En aktiv deltagelse i den administrative procedure er et forhold, der tages hensyn til, herunder også på det mere specifikke område for fusionskontrol, med henblik på i forening med andre specifikke omstændigheder at godtgøre, at sagen kan antages til realitetsbehandling. Dette gælder så meget desto mere, når den aktive deltagelse har påvirket procedurens forløb og i hvert fald delvis indholdet af den anfægtede retsakt hvad angår såvel bestemmelsen af den alvorlige tvivl, som fusionen rejser, som de tilsagn, der er nødvendige for at fjerne tvivlen.

Hvad for det andet angår påvirkningen af markedspositionen indebærer den omstændighed, at den udenforstående virksomhed ikke kan anses for en konkurrent, end ikke en potentiel konkurrent på det berørte marked, ikke nødvendigvis, at virksomheden ikke er individuelt berørt af beslutningen. Ligesom potentielle konkurrenter til fusionsparterne kan anlægge annullationssøgsmål med hensyn til godkendelsesbeslutningen, når der er tale om oligopolistiske markeder, forholder det sig således, at når en monopolvirksomhed får styrket sin markedsposition ved en fusion, kan et annullationssøgsmål rejst af en virksomhed, der alene er til stede på nabo-, opstrøms- eller nedstrømsmarkedet, under visse omstændigheder ligeledes antages til realitetsbehandling.

(jf. præmis 62 og 63, 76, 78)

2. Da det ikke tilkommer Retten ved hjælp af et søgsmåls bilag at forsøge at klarlægge, hvilke anbringender der kan antages at udgøre grundlaget for dette, idet bilagene alene skal fungere som bevismateriale og et middel til sagens oplysning, skal der ikke tages hensyn til argumenter, som en sagsøger har fremført under den administrative procedure, men som han ikke har medtaget i stævningen.

(jf. præmis 97)

3. I henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 4064/89 skal fusioner, der ikke skaber eller styrker en dominerende stilling, som bevirker, at den effektive konkurrence begrænses i væsentlig grad inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf, erklæres forenelige med fællesmarkedet. Heraf følger, at når en fusion skaber eller styrker en dominerende stilling, skal Kommissionen desuagtet tillade den, hvis den ikke begrænser den effektive konkurrence i væsentlig grad.

(jf. præmis 130)

4. Alle fusioner skal behandles ud fra deres egne virkninger på markedet. Således kan den samme fusion, der anmeldes på ny efter et forbud, i givet fald godkendes, hvis markedsvilkårene har ændret sig således, at fusionen ikke længere synes at være uforenelig med fællesmarkedet. Således kan det eventuelt være relevant at sammenligne forskellige fusioner, men kun hvis det godtgøres, at fusionen rejser de samme konkurrenceproblemer og vedrører markeder, hvor vilkårene ikke har ændret sig, og hvor kendetegnene er de samme.

(jf. præmis 169)

5. Kommissionen er i forbindelse med sin kontrol af fusioner mellem virksomheder alene beføjet til at acceptere tilsagn, der kan forhindre skabelsen eller styrkelsen af den dominerende stilling, som Kommissionen har afsløret. For at kontrollere, om dette kriterium er overholdt, skal tilsagnene gennemgås hver for sig, uden at det er fornødent at tage stilling til, om tilsagnene er adfærdsmæssige eller strukturelle. Selv om tilsagn af strukturel karakter principielt er at foretrække frem for adfærdsmæssige tilsagn, for så vidt som de endeligt eller i hvert fald for en længere periode hindrer, at den dominerende stilling skabes eller styrkes, uden at der i øvrigt kræves kontrolforanstaltninger på mellemlang eller lang sigt, kan det ikke på forhånd udelukkes, at tilsagn, der ved første øjekast er af adfærdsmæssig karakter, som f.eks. adgang til afgørende faciliteter på ikke-diskriminerende vilkår, også kan hindre skabelsen eller styrkelsen af en dominerende stilling.

(jf. præmis 193, 250)

6. I betragtning af de komplekse økonomiske vurderinger, Kommissionen skal foretage under udøvelsen af det skøn, den i medfør af forordning nr. 4064/89 råder over ved vurderingen af fusionsparternes tilsagn, påhviler det den, der vil opnå annullation af en beslutning om godkendelse af en fusion efter fase I med den begrundelse, at tilsagnene er utilstrækkelige til at fjerne den alvorlige tvivl og dermed fritage Kommissionen fra at indlede fase II, at godtgøre, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn.

Det tilkommer således ikke Retten at sætte sin egen vurdering i stedet for Kommissionens, idet Rettens kontrol skal begrænses til at påse, at Kommissionen ikke har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved vurderingen af, at de afgivne tilsagn samlet set ville løse de konkurrenceproblemer, som den omtvistede fusion ville give anledning til.

(jf. præmis 194, 245, 329)

7. Selv om de hovedsageligt er af adfærdsmæssig karakter og kan karakteriseres som svarende til forpligtelser, der i givet fald kunne pålægges i medfør af artikel 82 EF, skal tilsagn, der er afgivet for at opnå en kommissionsbeslutning, hvorefter en fusion mellem virksomheder godkendes, ikke anses for, at de ikke har nogen større værdi end den generelle overvågning af misbrug af en dominerende stilling. Ved denne overvågning er det nemlig Kommissionen og tredjeparter, der skal bevise, at der er tale om en dominerende stilling på det pågældende marked og om et misbrug af denne dominerende stilling. Når der som betingelse for at godkende en fusion kræves afgivelse af tilsagn, overgår bevisbyrden derimod til gengæld til fusionsparterne, som skal godtgøre, at tilsagnene indfries. Dette indebærer, at tilsagnene overgår den generelle overvågning i henhold til artikel 82 EF.

(jf. præmis 202)

8. Artikel 18, stk. 1, i forordning nr. 447/98 om anmeldelser, frister og udtalelser i henhold til forordning nr. 4064/89 skal fortolkes således, at selv om fusionsparterne ikke kan tvinge Kommissionen til at tage hensyn til tilsagn og ændringer heraf, der er fremlagt efter udløbet af fristen på tre uger, skal Kommissionen, hvis denne skønner at have den fornødne tid til at gennemgå tilsagnene, kunne godkende fusionen på baggrund af disse tilsagn, også selv om ændringerne finder sted efter udløbet af fristen på tre uger.

Kommissionen har således ret til at acceptere den ændrede udgave af tilsagnene og den endelige udgave af disse efter udløbet af den frist på tre uger, der er fastsat i artikel 18, stk. 1, i forordning nr. 447/98, idet denne frist ikke er bindende for Kommissionen.

Punkt 37 i meddelelsen om acceptable løsninger skal fortolkes på baggrund af artikel 18, stk. 1, i forordning nr. 447/98. Kommissionen skal således, hvis den skønner, at den har den fornødne tid til at gennemgå ændringer foretaget i tilsagnene efter udløbet af fristen, være i stand til at godkende fusionen på baggrund af de ændrede tilsagn.

(jf. præmis 386-390)

9. Inden for rammerne af fusionskontrollen er der fuldt ud taget hensyn til den berettigede interesse for udenforstående virksomheder, når de på grundlag af alle de oplysninger, Kommissionen fremsender til dem under den procedure, som er indledt i henhold til artikel 6, stk. 1, litra c), i forordning nr. 4064/89, navnlig oplysninger om de tilsagn, de deltagende virksomheder har tilbudt at påtage sig, kan fremsætte deres bemærkninger til de ændringer, som agtes foretaget i forslaget til fusion med henblik på at fjerne den alvorlige tvivl, der er med hensyn til, om fusionen er forenelig med fællesmarkedet. Det er i så fald i tilstrækkelig grad sikret, at Kommissionen i givet fald kan tage hensyn til de bemærkninger, der fremsættes af udenforstående konkurrerende virksomheder, ved vurderingen af, om fusionen er i overensstemmelse med fællesskabsretten, og navnlig, om de af de deltagende virksomheder foreslåede tilsagn i denne forbindelse er tilstrækkelige.

Da Kommissionen desuden i fase II ikke er forpligtet til i henhold til artikel 18, stk.ﾠ4, i forordning nr. 4064/89 at anmode de udenforstående virksomheder, som har en retlig interesse, om en udtalelse vedrørende den endelige udgave af de tilsagn, som de deltagende virksomheder har påtaget sig for at tage hensyn til de indsigelser, Kommissionen har fremsat, bl.a. på grundlag af de udenforstående virksomheders bemærkninger til de af de pågældende virksomheder foreslåede tilsagn, er den det så meget desto mindre, når der er tale om en kommissionsbeslutning vedtaget ved afslutningen af fase I.

(jf. præmis 416, 422 og 423)