Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt - forordning om indfoerelse af antidumpingtold - producent og eksportvirksomheder anfoert i Kommissionens og Raadets retsakter eller beroert af forberedende undersoegelser - virksomheder forbundet med eksportoeren, og hvis salgspris for det omhandlede produkt er blevet anvendt som grundlag for beregningen af eksportprisen - formaliteten

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4)

2 Faellesskabsret - principper - ret til kontradiktion - overholdelsen heraf under administrative procedurer - antidumping - institutionernes pligt til behoerig oplysning af de beroerte virksomheder - raekkevidde - maaden, hvorpaa oplysningerne meddeles - oplysninger, der skal meddeles - sats for endelig antidumpingtold - omfattet - frist meddelt de beroerte virksomheder for indgivelse af bemaerkninger - artikel 20, stk. 5, i forordning nr. 384/96, der fastsaetter en minimumsfrist paa ti dage - direkte virkning

(Raadets forordning nr. 384/96, art. 20, stk. 2, art. 4 og 5)

3 Retspleje - omkostninger - ophaevelse - ganske saerlige grunde - Kommissionens adfaerd under en antidumpingprocedure

(Rettens procesreglement, art. 87, stk. 3, foerste afsnit, og art. 87, stk. 4, foerste og tredje afsnit)

Sammendrag

4 Selv om forordninger om indfoerelse af antidumpingtold bedoemt i forhold til traktatens artikel 173, stk. 4, efter deres art og raekkevidde har lovgivningsmaessig karakter, idet de finder anvendelse paa alle de paagaeldende erhvervsdrivende i almindelighed, kan det ikke udelukkes, at bestemmelserne beroerer visse erhvervsdrivende umiddelbart og individuelt.

I denne henseende kan retsakter om indfoerelse af antidumpingtold umiddelbart og individuelt beroere producenter og eksportvirksomheder, der kan godtgoere, at det er dem, der er tale om i Kommissionens og Raadets retsakter, eller som har vaeret inddraget i de forudgaaende undersoegelser.

Ligeledes vedroerer disse retsakter individuelt en virksomhed, som er etableret i et tredjeland og er forbundet med eksportoererne, hvis salgspris for de paagaeldende varer i Faellesskabet er blevet anvendt som grundlag for beregningen af eksportprisen.

5 Kontradiktionsprincippet er et grundlaeggende faellesskabsretligt princip, som Faellesskabets domsmyndigheder sikrer overholdelsen af. I medfoer af dette princip skal virksomheder, der beroeres af en undersoegelse forud for vedtagelsen af en antidumpingforordning, have mulighed for under den administrative procedure effektivt at fremsaette deres bemaerkninger vedroerende rigtigheden og relevansen af de paaberaabte faktiske omstaendigheder samt vedroerende de beviser, hvorpaa Kommissionen stoetter sin paastand om, at der foreligger dumping og en deraf foelgende skade.

Den omstaendighed, at der ikke i den endelige underretningsskrivelse, som Kommissionen har tilsendt de paagaeldende virksomheder i henhold til artikel 20, stk. 2, i grundforordningen om antidumping nr. 384/96, er naevnt den forhoejelse af satsen for den antidumpingtold, som finder anvendelse paa deres produkter paa grund af en individuel behandling af en af virksomhederne, og den noejagtige sats for den endelige told, udgoer ikke en kraenkelse af disse virksomheders ret til kontradiktion, naar det er godtgjort, at de har faaet kendskab til disse elementer i forbindelse med en telefonsamtale med en tjenestemand ved Kommissionen paa et tidspunkt, hvor de stadig var i stand til at give effektivt udtryk for deres opfattelse herom inden Kommissionens vedtagelse af sit forslag med henblik paa vedtagelsen af den endelige forordning.

Selv om det er rigtigt, dels at artikel 20, stk. 4, i grundforordningen om antidumping foreskriver, at den endelige fremlaeggelse af disse oplysninger finder sted skriftligt, dels at samme artikels stk. 3 bestemmer, at anmodninger om oplysninger skal indgives skriftligt til Kommissionen, kan virksomheder, som ikke har overholdt sidstnaevnte bestemmelse, ikke kritisere faellesskabsinstitutionerne for ikke at have givet en skriftlig bekraeftelse af de oplysninger, som de fik under telefonsamtalen. Desuden kan den manglende overholdelse af forskriften i artikel 20, stk. 4, i grundforordningen om antidumping, hvis artikel 20 har til formaal at beskytte interesserede parters ret til kontradiktion under den administrative procedure, kun foere til annullation af forordningen om indfoerelse af antidumpingtold, hvis det godtgoeres, at denne omstaendighed har paavirket de beroerte virksomheders mulighed for kontradiktion.

Eftersom artikel 20, stk. 5, i grundforordningen om antidumping, der fastsaetter en minimumsfrist for indgivelse af eventuelle bemaerkninger, er en klar og praecis regel, der ikke overlader faellesskabsinstitutionerne noget skoen, kan det antages, at en virksomhed, der under den administrative procedure modtager meddelelse om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger efter naevnte forordnings artikel 20, stk. 2, gennem den direkte virkning af bestemmelsen i artikel 20, stk. 5, og i mangel af en angivelse fra faellesskabsinstitutionernes side af en frist, inden for hvilken virksomheden skal indgive eventuelle bemaerkninger, har en minimumsfrist paa ti dage.

6 Artikel 87, stk. 3, foerste afsnit, og artikel 87, stk. 4, foerste og tredje afsnit, i Rettens procesreglement skal bringes i anvendelse, og hver part skal baere sine omkostninger, ogsaa naar der sker frifindelse, saafremt det viser sig, at soegsmaalet kunne have vaeret undgaaet, hvis Kommissionen - der af sagsoegeren var blevet underrettet om den ufuldstaendige karakter af den underretningsskrivelse, der skal meddeles de virksomheder, som beroeres af en undersoegelsesprocedure, der gaar forud for vedtagelsen af en antidumpingforordning - uden ophold havde fremsendt et fuldstaendigt eksemplar af denne skrivelse og fastsat en frist for vedkommende til at fremkomme med eventuelle bemaerkninger.