*
DA
SamlingafAfgørelser
*
ECLI:EU:T:2013 :130 1RETTENS DOM (O ttende Afdeling)
14. marts 2013  
Processprog: engelsk.»Konkurrence — karteller — markedet for bananer — beslutning, hvori der kon stateres en 
overtrædelse af artikel 81 E F — begrebet samordnet praksis me d et kon kurrencebegrænsende 
formål — system t il udveksling af oplysninger — begrundelsespligt — ret til kon tradiktion — 
retningslinjerne for beregning af bøder — overtrædelsens grovhed«
I sag T-588/08,
Dole Food Company, Inc., W estlake V illage, Californien (De Forenede Stater),
Dole Germany OHG , Hamburg (T yskland),
ved ad vokat J.-F. Bellis,
sagsøgere,
mod
Europa-Komm issionen, først ved X. L ewis og M . Kellerbauer, derefter ved M . Kellerbauer og P. Van 
Nuffel, som befuldmægtigede,
sagsøgt,
angående en påstand om annullation a f Kommissionens beslutning K(2008 ) 5955 e ndelig af 15. oktober 
2008 ve drørende en procedure efter artikel 81 E F (sag COMP/39 188 – B ananer)
har
RETTEN (O ttende Afdeling)
samme nsat af afdelingsformanden, L. Truchot, og domme rne M .E. M artins Ribeiro (refererende 
domme r) og H. Kanninen,
justitssekretær: fuldmægtig N. Rosner,
på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 25. januar 2012 ,
afsagt følgende
2 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
Dom
Sagens faktiske o mstændigheder
1 Dole Food Company, Inc. (herefter »Dole«), er et amerikansk selskab, der producerer frisk frugt og 
friske g røntsager samt færdigpakket og dybfrossen frugt. Dole Germany OHG er et datterselskab af 
Dole (herefter under ét »sagsøgerne«), som er etableret i H amburg (T yskland), og som tidligere hed 
Dole Fresh Fruit Europe O HG (herefter »DF FE«).
2 Den 8. april 2005 a nmodede Ch iquita Brands International Inc. (herefter »Chiquita«) om bø defritagelse 
i henhold til Kommissionens me ddelelse om bø defritagelse eller bø denedsættelse i kar telsager (EFT 
2002 C 45, s. 3, herefter »samarbejdsmeddelelsen«).
3 Efter at Ch iquita havde afgivet yderligere forklaringer og fremlagt supplerende dokumenter me ddelte 
Kommissionen for De Europæiske F ællesskaber den 3. maj 2005 s elskabet betinget bø defritagelse i 
henhold til samarbejdsmeddelelsens punkt 8, litra a).
4 Efter at have foretaget kon trolundersøgelser i D F FE’s og andre virksomheders lokaler den 2. og 3. juni 
2005 i h enhold til artikel 20, stk. 4, i R ådets forordning (EF) nr. 1/2003 a f 16. december 2002 o m 
gennemførelse af kon kurrencereglerne i [artikel 81 E F og 82 E F] (EFT 2003 L 1, s. 1) og i pe rioden fra 
februar 2006 o g maj 2007 a t have fremsendt begæringer om oplysninger i h enhold til artikel 18, stk. 2, 
i forordning nr. 1/2003 t ilstillede Kommissionen den 20. juli 2007 Ch iquita, Chiquita International Ltd, 
Chiquita International Services Group N V, Ch iquita Banana Company BV, Dole, Fresh Del Monte 
Produce, Inc. (herefter »Del M onte«), Del M onte Fresh Produce International, Inc., D el M onte 
(Germany) GmbH, Del Monte (Holland) BV, F yffes plc (herefter »F yffes«), F yffes International, F yffes 
Group Ltd, F yffes BV, FSL H oldings NV, Firma Leon V an Parys NV (herefter »Van Parys«) samt 
Internationale Fruchtimport Gesellschaft W eichert GmbH & C o. KG (herefter »Weichert«) en 
meddelelse af klagepunkter.
5 De virksomheder, hvortil der henvises i p ræmis 4 ovenfor, fik indsigt i K ommissionens sagsakter i form 
af e n ko pi p å d vd, b ortset fra o ptagelserne o g t ransskriptionerne a f d e m undtlige 
virksomhedsforklaringer fra det selskab, som h avde anmodet om bø defritagelse, og de dertil knyttede 
dokumenter, hvori der blev givet aktindsigt i K ommissionens lokaler (49. betragtning til den anfægtede 
beslutning).
6 Efter høringen af de berørte virksomheder, der fandt sted fra den 4. til den 6. februar 2008 , tilsendte 
Weichert den 28. februar 2008 K ommissionen en skrivelse me d ko mme ntarer og bilag.
7 Den 15. oktober 2008 ve dtog Kommissionen beslutning K(2008 ) 5955 e ndelig af 15. oktober 2008 o m 
en procedure i h enhold til artikel 81 [ EF] (sag COMP/39 188 – B ananer) (herefter »den anfægtede 
beslutning«), som blev me ddelt DF FE og Dole den 21 . og 22. oktober 2008 .
Den anfægtede b eslutning
8 Kommissionen anfører, at de virksomheder, hvortil den anfægtede beslutning er rettet, har deltaget i en 
samordnet praksis, som består i, at de fra den 1. januar 2000 t il den 31. december 2002 ( 1.12.2002 f or 
Chiquitas ve dkomme nde) samordnede deres referencepriser for bananer, der blev m arkedsført i 
Nordeuropa, n ærmere b estemt Ø strig, B elgien, D anmark, F inland, T yskland, L uxembourg, 
Nederlandene og Sverige (første, anden og tredje betragtning til den anfægtede beslutning).
ECLI:EU:T:2013 :130 3DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
9 På tidspunktet for sagens faktiske om stændigheder var indførslen af bananer i D et Eu ropæiske 
Fællesskab om fattet af Rådets forordning (EØF) nr. 404/93 a f 13. februar 1993 om de n fælles 
markedsordning for bananer (EFT L 47, s. 1), hv ori de r var fastsat en ordning baseret på 
importkontingenter og tariffer. Komm issionen anfører, at mens importkontingenterne for bananer blev 
fastsat årligt og tildelt kvartalsvis med en vis begrænset fleksibilitet mellem kvartalerne i e t kalenderår, 
afhang leverancerne af bananer til havnene i N ordeuropa og de m ængder, som bl ev markedsført i de nne 
region, hver uge a f de b eslutninger om p roduktion, afskibning og markedsføring, der blev truffet af 
producenterne, importørerne og handelsvirksomhederne (36., 131 ., 135 . og 137. betragtning til de n 
anfægtede b eslutning).
10 Der sondredes i nden for bananhandelen m ellem tre kategorier af bananvaremærker, som b enævntes 
»tiers«: bananer i første kategori af mærket Chiquita, bananer i a nden kategori (af mærkerne Dole og 
Del Monte) o g bananer i t redje kategori (ligeledes b enævnt »thirds«), de r om fattede f lere andre 
bananmærker. Denne inddeling på grundlag af varemærker afspejledes i p risfastsættelsen for bananerne 
(32. betragtning til den anfægtede b eslutning).
11 Bananhandelen i N ordeuropa var i de n om handlede p eriode o rganiseret i u gentlige c yklusser. 
Transporten af bananer m ed s kib fra de l atinamerikanske havne til Eu ropa varede c a. to uger. 
Bananerne ankom n ormalt ugentligt til de n ordeuropæiske havne i o verensstemmelse m ed e n fast 
tidsplan for leverancerne (33. betragtning til den anfægtede b eslutning).
12 Bananerne blev afskibet grønne og ankom grønne til havnene. Derpå blev d e enten leveret dir ekte til 
køberne (grønne bananer) eller m odnet og derefter leveret en ca. uge senere (gule bananer). 
Modningen ku nne enten foretages af importøren eller på dennes vegne eller foranstaltes af køb eren. 
Importørernes ku nder var no rmalt modningsvirksomheder eller detailhandelskæder (34. betragtning til 
den anfægtede beslutning).
13 Chiquita, D ole og W eichert fastsatte referenceprisen for de res m ærke hv er uge, i p raksis hv er torsdag 
morgen, og m edde lte de res k under de n. U dtrykket »referencepriser« h enviste n ormalt til 
referencepriserne for grønne bananer, idet referencepriserne for gule bananer normalt bestod af 
udbudspriserne for grønne bananer plus en mo dningsafgift (104. og 107. betragtning til den anfægtede 
beslutning).
14 De priser, de tailhandlerne og distributørerne betalte (og som b enævntes »faktiske priser« eller 
»transaktionspriser«), kunne være resultatet af enten forhandlinger, som f andt sted u gentligt, i p raksis 
torsdag eftermiddag og fredag (eller senere i de n aktuelle uge eller i b egyndelsen af den følgende), eller 
leveringskontrakter m ed p å forhånd fastsatte prisformler, hv ori de r indgik en fast pris, eller som 
knyttede p risen til sælgers eller en ko nkurrents referencepris eller en anden referencepris såsom 
»Aldi-prisen«. Komm issionen anfører, at detailhandelskæden Aldi hver torsdag mellem kl. 11 o g 11.30 
modtog tilbud fra sine leverandører og de rpå fremsatte et mo dforslag; »Aldi-prisen« – de n pris, 
leverandørerne blev betalt – bl ev normalt fastsat omk ring kl. 14 . Fra og m ed a ndet halvår 2002 
begyndte »Aldi-prisen« i s tigende grad at blive anvendt som b eregningsindikator for bananprisen for en 
række andre transaktioner, navnlig transaktioner vedrørende b ananer med v aremærke (34. og 104. 
betragtning til den anfægtede b eslutning).
15 Kommissionen f orklarer, at d e v irksomheder, hvortil den a nfægtede b eslutning e r rettet, 
kommunikerede bilateralt forud for prisfastsættelsen, og at de i d en forbindelse dr øftede faktorer i 
prisfastsættelsen for bananer, dvs. faktorer, som ve drørte referencepriserne for den ko mme nde uge, 
eller diskuterede eller afslørede pristendenser eller gav indikationer om r eferencepriserne for den 
komme nde uge. Kommunikationen fandt sted, før parterne fastsatte deres referencepris, sædvanligvis 
om on sdagen, og ve drørte i a lle tilfælde de ko mme nde referencepriser (51. ff. betragtning til den 
anfægtede beslutning).
4 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
16 Dole ko mmunikerede således bilateralt me d såvel Ch iquita som W eichert. Ch iquita vidste, eller 
forventede i d et mindste, at der havde fundet en sådan ko mmunikation f orud for prisfastsættelsen 
sted me llem D ole og W eichert (57. betragtning til den anfægtede beslutning).
17 Formålet me d den bilaterale ko mmunikation f orud for prisfastsættelsen var at mindske u sikkerheden 
om, hvilken ad færd p arterne ville udvise me d hensyn til de referencepriser, de skulle fastsætte torsdag 
formidda g (54. betragtning til den anfægtede beslutning).
18 Kommissionen anfører, at de berørte virksomheder efter at have fastsat deres referencepriser torsdag 
formidda g udvekslede deres referencepris bilateralt. Denne efterfølgende udveksling gjorde det muligt 
for d em a t kon trollere d e individuelle p risfastsættelsesbeslutninger p å b aggrund a f d en 
kommunikation o m p risfastsættelsen, som h avde fundet sted forinden, og s tyrkede d eres 
samarbejdsforbindelser (198.-208., 227 ., 247 ., 273 . ff. betragtning til den anfægtede beslutning).
19 Ifølge Kommissionen fungerede referencepriserne for markedet i d et mindste som signaler, tendenser 
og/eller indikationer ve drørende den forventede udvikling i b ananprisen og var a f betydning for 
bananhandelen og de opnåede priser. Desuden var p risen i v isse transaktioner som følge af, at der 
blev a nvendt formler baseret på referenceprisen, dir ekte kn yttet til denne (115. betragtning til den 
anfægtede beslutning).
20 Kommissionen finder, at de berørte virksomheder, som d eltog i s amordningen og fortsatte me d at 
deltage i b ananhandelen, nødvendigvis må have taget hensyn til de oplysninger, de havde modtaget fra 
konkurrenterne, når d e fastlagde deres ad færd p å m arkedet, h vilket Ch iquita og D ole endog 
udtrykkeligt me dgav (228. og 229. betragtning til den anfægtede beslutning).
21 Kommissionen dra ger den kon klusion, at den ko mmunikation f orud for prisfastsættelsen, der fandt 
sted me llem D ole og Ch iquita og me llem D ole og W eichert, var e gnet til at påvirke d e priser, 
virksomhederne forlangte, og ve drørte prisfastsættelse, og at den udgjorde en samordnet praksis, der 
havde til formål at begrænse kon kurrencen som omhandlet i ar tikel 81 E F (54. og 271. betragtning til 
den anfægtede beslutning).
22 Kommissionen finder, at de hemme lige aftaler, der beskrives i d en anfægtede beslutning, som h elhed 
udgjorde en samlet og kon tinuerlig overtrædelse, der havde til formål at begrænse kon kurrencen 
inden for fællesmarkedet som o mhandlet i ar tikel 81 E F. Ch iquita og Dole blev h oldt ansvarlige for 
hele den samlede og kon tinuerlige overtrædelse, me ns Weichert kun blev h oldt ansvarlig for den del af 
overtrædelsen, virksomheden havde deltaget i, nemlig den, som omfattede de hemme lige aftaler me d 
Dole (258. betragtning til den anfægtede beslutning).
23 I betragtning a f at bananmarkedet i N ordeuropa er ke ndetegnet ve d e t me get betydeligt 
handelsvolumen me llem me dlemsstaterne, og at de hemme lige aftaler dækkede en væsentlig del af 
Fællesskabet, finder K ommissionen, at de n ævnte aftaler havde en m ærkbar i ndvirkning p å 
samhandelen me llem me dlemsstaterne (333. ff. betragtning til den anfægtede beslutning).
24 Kommissionen anfører, at der ikke ku nne me ddeles fritagelse i h enhold til artikel 81, stk. 3, EF, da 
virksomhederne ikke h avde anmeldt no gen aftale eller praksis, hvilket ifølge artikel 4, stk. 1, i R ådets 
forordning (EØF) nr. 17 a f 6. februar 1962 : Første forordning om a nvendelse af bestemme lserne i 
[artikel 81 E F og 82 E F] (EFT 1959 -1962 , s. 81), er en forhåndsbetingelse for at anvende den nævnte 
artikel, og da d er heller ikke f orelå oplysninger, hvoraf det kunne udledes, at betingelserne for at opnå 
fritagelse var opfyldt i d et foreliggende tilfælde (339. ff. betragtning til den anfægtede beslutning).
25 Kommissionen påpeger, at der i ar tikel 2 i R ådets forordning nr. 26 o m a nvendelse af visse 
konkurrenceregler inden for produktion o g handel me d landbrugsvarer (EFT 1959 -1962 , s. 120), som 
var gældende på tidspunktet for sagens faktiske o mstændigheder, og hvori det bestemtes, at artikel 81 
EF gjaldt for alle aftaler, vedtagelser og former for praksis, som ve drørte produktionen af eller handelen
ECLI:EU:T:2013 :130 5DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 med en række v arer, herunder frugt, var fastsat en række u ndtagelser fra anvendelsen af artikel 81 E F. 
Da betingelserne for at anvende de pågældende undtagelser ikke v ar opfyldt i d et foreliggende tilfælde, 
drager Kommissionen den kon klusion, at den samordnede praksis, der beskrives i d en anfægtede 
beslutning, ikke ku nne fritages i h enhold til artikel 2 i f orordning nr. 26 (344. ff. betragtning til den 
anfægtede beslutning).
26 Ved udmålingen af bø derne anvendte Kommissionen i d en anfægtede beslutning bestemme lserne i 
retningslinjerne for beregning af bøder efter artikel 23, stk. 2, litra a), i forordning nr. 1/2003 ( EUT 
2006 C 210, s. 2, herefter »retningslinjerne«) og samarbejdsmeddelelsen.
27 Kommissionen fastsatte under hensyn til grovheden af overtrædelsen et grundbeløb for den bø de, der 
skulle pålægges, som s varede til me llem 0 o g 30% a f værdien af den relevante omsætning i 
virksomheden, multipliceret me d det antal år, virksomheden havde deltaget i o vertrædelsen, og et 
ekstrabeløb p å me llem 15 o g 25% af afsætningens værdi me d henblik på at afskrække v irksomhederne 
fra at indlade sig på ulovlig ad færd (448. betragtning til den anfægtede beslutning).
28 De nævnte beregninger resulterede i e t grundbeløb for den bø de, der skulle pålægges, på:
— 208 000 000  EUR f or Ch iquita
— 114 000 000  EUR f or Dole
— 49 000 000  EUR f or Del Monte og W eichert.
29 Grundbeløbet for den bø de, der skulle pålægges, blev f or samtlige adr essater for den anfægtede 
beslutning nedsat me d 60 % under hensyn til den særlige reguleringsordning inden for banansektoren 
og den omstændighed, at samordningen ve drørte referencepriserne (467. betragtning til den anfægtede 
beslutning). Der blev indrømme t Weichert, som ikke h avde haft kendskab til kommunikationen forud 
for prisfastsættelsen me llem D ole og Ch iquita, en nedsættelse på 10 % (476. betragtning til den 
anfægtede beslutning).
30 Efter at være blevet reguleret udgjorde grundbeløbene:
— 83 200 000  EUR f or Ch iquita
— 45 600 000  EUR f or Dole
— 14 700 000  EUR f or Del Monte og W eichert.
31 Chiquita blev indrømme t bødefritagelse i h enhold til samarbejdsmeddelelsen (483.-488. betragtning til 
den anfægtede beslutning). Der blev ikke f oretaget yderligere reguleringer for hverken Dole eller Del 
Monte og W eichert, for hvilke d e endelige bø der svarer til de i p ræmis 33 o venfor angivne 
grundbeløb for de bø der, der skulle pålægges.
32 Den anfægtede beslutning indeholder navnlig følgende bestemme lser:
»Artikel 1
Følgende virksomheder har overtrådt bestemme lserne i ar tikel 81 [EF] ved at deltage i e n samordnet 
praksis, der bestod i a t samordne referencepriserne for bananer:
— [Chiquita] fra den 1. januar 2000 t il den 1. december 2002
— Chiquita International Ltd fra den 1. januar 2000 t il den 1. december 2002
6 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
— Chiquita International Services Group [NV] fra den 1. januar 2000 t il den 1. december 2002
— Chiquita Banana Company [BV] fra den 1. januar 2000 t il den 1. december 2002
— [Dole] fra den 1. januar 2000 t il den 31. december 2002
— [DF FE] fra den 1. januar 2000 t il den 31. december 2002
— [Weichert] fra den 1. januar 2000 t il den 31. december 2002
— [Del Monte] fra den 1. januar 2000 t il den 31. december 2002 .
Overtrædelsen o mfattede følgende me dlemsstater: Østrig, Belgien, Danmark, F inland, Tyskland, 
Luxembourg, Nederlandene og Sverige.
Artikel 2
For den overtrædelse, hvortil der henvises i ar tikel 1, pålægges følgende bø der:
— [Chiquita], Ch iquita International Ltd, Ch iquita International Services Group [NV] og Ch iquita 
Banana Company [BV] i fællesskab og solidari sk: 0 EUR
— [Dole] og [DF FE] i fællesskab og solidari sk: 45 600 000  EUR
— [Weichert] og [Del Monte] i fællesskab og solidari sk: 14 700 000  EUR
[...]«
Retsfor handlinger og parternes påstande
33 Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 24. december 2008 h ar sagsøgerne anlagt den 
foreliggende sag.
34 På grundlag af den refererende domme rs rapport har R etten (O ttende Afdeling) besluttet at indlede 
den m undtlige forhandling og som led i f oranstaltninger me d henblik på sagens tilrettelæggelse i 
henhold til artikel 64 i R ettens procesreglement anmodet Kommissionen om a t fremlægge visse 
dokumenter.
35 Kommissionen fremlagde de pågældende dokumenter den 10. november 2011 , og sagsøgerne blev 
underrettet om dem d en 18 . november samme år . Sagsøgerne fremsatte ingen bemærkninger, hverken 
skriftligt eller mundtligt.
36 Parterne har afgivet mundtlige indlæg og besvaret spørgsmål fra R etten i r etsmødet den 25. januar 
2012 .
37 Under retsmødet fremlagde sagsøgerne et dokument, som d e anmodede om b lev h enlagt til sagens 
akter, hvilket Kommissionen gjorde indvending imod.
38 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
— Den anfægtede beslutning annulleres.
— Den pålagte bø de annulleres eller nedsættes.
ECLI:EU:T:2013 :130 7DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
39 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
— Frifindelse.
— Sagsøgerne tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Retlige bemærkninger
I – Spørgsmålet om , hvorvidt det dokument, sagsøgerne fremlagde u nder retsmødet, kan admitteres
40 Det bemærkes, at parterne ifølge procesreglementets artikel 48, stk. 1, kan anføre yderligere beviser til 
støtte for deres anbringender i r eplikken og duplikken, idet det præciseres i b estemme lsen, at de skal 
begrunde, hvorfor beviserne først påberåbes på dette tidspunkt.
41 Det fremgår a f retspraksis, at fremførelse af beviser efter duplikken ku n ka n ske, såfremt bevisets 
ophavsmand ikke i nden afslutningen af den skriftlige forhandling havde ku nnet fremlægge de 
pågældende beviser, eller m odpartens for sene bevisfremlæggelse berettiger til, at sagens akter 
suppleres for at overholde kon tradiktionsprincippet (Rettens dom af 21.4.2004 , sag T-172/01, M m od 
Domstolen, Sml. II, s. 1075 , præmis 44, stadfæstet efter appel ved D omstolens dom a f 14.4.2005 , 
sag C-243/04 P, Gaki-Kakouri m od Domstolen, ikke t rykt i S amling af Afgørelser, og af 8.10.2008 , sag 
T-51/07, Agrar-Invest-Tatschl mod Kommissionen, Sml. II, s. 2825 , præmis 57).
42 Således som D omstolen har fastslået, skal parterne, da d er er tale om en undtagelse fra reglerne om 
fremlæggelse af beviser, ifølge procesreglementets artikel 48, stk. 1, begrunde, hvorfor beviserne først 
fremlægges på det nævnte tidspunkt. D enne forpligtelse indebærer, at Domstolen har b eføjelse til at 
prøve ri gtigheden af begrundelsen for, at beviserne først fremlægges på dette tidspunkt o g, alt efter 
tilfældet, indholdet af beviserne samt til at afvise beviserne, hvis der ikke e r tilstrækkeligt grundlag for 
begæringen. Dette gælder så me get me re, når der er tale om beviser, der fremlægges efter indgivelsen 
af duplikken (domme n i s agen G aki-Kakouri m od D omstolen, nævnt i p ræmis 41 o venfor, 
præmis 33).
43 I det foreliggende tilfælde har sagsøgerne under retsmødet fremsat begæring om, at et dokument 
indeholdende Ch iquitas forklaringer ve drørende m odnings- o g di stributionsvirksomheden A tlantas 
forsyning af Aldi og de – b l.a. tidsmæssige – v ilkår, hvorunder denne detailhandelsvirksomhed afgav 
sit tilbud på bananmarkedet, henlægges til sagens akter.
44 For det første er det ubestridt, at Ch iquitas forklaringer blev indhentet under den ad ministrative 
procedure og indgår i K ommissionens sagsakter.
45 For det andet har sagsøgerne ku n anført, at indleveringen af det pågældende dokument skyldes, at det 
er nødvendigt at tage til genmæle mod punkt 49 i K ommissionens duplik vedrørende spørgsmålet om 
sondringen me llem g rønne bananer og gule bananer.
46 Herom er det tilstrækkeligt at bemærke, at Kommissionen i d ette punkt i d uplikken blot gentager 
ordlyden af den anfægtede beslutning, hvorefter importørens henvisning til en gul eller en grøn pris 
afhænger af, hvorledes importøren har tilrettelagt salget af bananer, og fremhæver sagsøgernes egne 
bemærkninger i s tævningen om, at »Aldi-prisen«, som ve drørte køb a f gule bananer, udgjorde en 
faktor af me get stor betydning for salget af grønne bananer.
8 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
47 Det bevis, sagsøgerne har p åberåbt sig, vedrører således ikke no gen ny omstændighed, me n et 
spørgsmål, sagsøgerne har r ejst siden tvistens begyndelse om d en sondring, der angiveligt skal 
foretages me llem g rønne og gule bananer og »Aldi-prisens« indflydelse på transaktionspriserne.
48 Dokumentet, som sagsøgerne først har fremlagt under retsmødet, må følgelig afvises.
II – Påstandene om a nnullation af den anfægtede b eslutning
49 Sagsøgerne har ku n fremsat ét anbringende, hvorefter det var fejlagtigt, at Kommissionen fastslog, at 
der forelå en samordnet praksis me d et kon kurrencebegrænsende formål.
50 Det fremgår a f sagsøgernes skriftlige indlæg, at de inden for ramme rne af dette anbringende har 
påberåbt sig en tilsidesættelse dels af artikel 81 E F og 253 E F, dels retten til kon tradiktion o g 
artikel 253 E F.
A – Tilsidesættelse af artikel 81 E F og 253 E F
1. Spørgsmålet om, hvorvidt en udveksling af oplysninger kan kv alificeres som en samordnet praksis 
med et kon kurrencebegrænsende formål
51 For det f ørste h ar sagsøgerne hævdet, at de n adfærd, det d rejer sig o m, k un b estod i e n 
udveksling af o plysninger, som ikke v ar en de l af et m ere omfattende k artel, og som de rfor ikke 
udgjorde e n konkur rencebegrænsning på grund af f ormålet. De h ar gjort gæ ldende, at de n 
omstændighed, at en udveksling af o plysninger potentielt kan m indske u sikker heden om e n 
fremtidig p rispolitik, ifølge retspraksis ikke i s ig s elv udgør et t ilstrækkeligt grundlag f or at 
kvalificere udvekslingen som en konkur rencebegrænsning på grund af f ormålet.
52 De har a nført, at Kommissionen me d urette støtter sig på flere sager, hvori d er var t ale om 
informationsudvekslinger, som var en del af me re omfattende hemme lige aftaler, skønt den – s åledes 
som det fremgår af en række p assager i d en anfægtede beslutning – i kke hæ vder, at virksomhederne i 
den foreliggende sag har d eltaget i e n aftale eller en samordnet praksis, som h ar h aft til formål at 
fastsætte de faktiske p riser, en aftale om r eferencepriserne, endsige en aftale eller en samordnet 
praksis, der tog sigte på at fastsætte specifikke n edsættelser eller forhøjelser af disse priser.
53 Hvad for det første angår den overtrædelse, hvortil der henvises i d en anfægtede beslutning, fremgår 
det utvetydigt af dennes ordlyd, at Kommissionen beskylder sagsøgerne for, at de samordnede 
referencepriserne for bananer ved hjælp af bilateral kommunikation forud for prisfastsættelsen, hvilket 
udgjorde en samordnet praksis, som ve drørte prisfastsættelse, og som følgelig havde til formål at 
begrænse kon kurrencen som o mhandlet i ar tikel 81 E F (jf. navnlig 1., 54 ., 261 ., 263 . og 271. 
betragtning til den anfægtede beslutning); dette er ikke u foreneligt me d, at Kommissionen i d et 
foreliggende tilfælde hverken fandt, at der havde foreligget en aftale eller en samordnet praksis, som 
havde til formål at fastsætte de faktiske p riser, en aftale om referencepriserne, endsige en aftale eller 
en samordnet praksis, der tog sigte på at fastsætte specifikke n edsættelser eller forhøjelser af disse 
priser.
54 Det fremgår således, at den omhandlede udveksling af oplysninger efter Kommissionens opfattelse 
udgjorde et kar tel, som er omfattet af den specifikke r etlige kvalifikation s amordnet praksis.
ECLI:EU:T:2013 :130 9DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
55 Hertil bemærkes, at begreberne »aftale«, »vedtagelse inden for samme nslutninger af virksomheder« og 
»samordnet praksis« set fra et subjektivt standpunkt omfatter former for hemme lig forståelse, som er 
af samme kara kter, og som ku n ad skiller sig fra hinanden ve d deres grad o g den form, hvorunder de 
komme r til udtryk (jf. i d enne retning Domstolens dom af 8.7.1999 , sag C-49/92 P, Kommissionen 
mod Anic Partecipazioni, Sml. I, s. 4125 , præmis 131).
56 For så vidt angår d efinitionen på en samordnet praksis har D omstolen fastslået, at en sådan praksis 
består i e n form for koo rdinering me llem v irksomheder, hvorved di sse ikke g år så langt som til at 
afslutte en egentlig aftale, me n dog bevidst erstatter den ri siko, der er forbundet me d no rmal 
konkurrence, me d indbyrdes praktisk samarbejde (Domstolens dom a f 16.12.1975 , forenede sager 
40/73-48/73, 50/73, 54/73-56/73, 111 /73, 113 /73 o g 114/73, Suiker Unie m.fl. mod Kommissionen, 
Sml. s. 1663 , præmis 26, af 31.3.1993 , forenede sager C-89/85, C-104/85, C-114/85, C-116/85, 
C-117/85 o g C-125/85 - C -129/85, Ahlström O sakeyhtiö m .fl. mod Kommissionen, Sml. I, s. 1307 , 
præmis 63, og af 4.6.2009 , sag C-8/08, T-Mobile Netherlands m.fl., Sml. I, s. 4529 , præmis 26).
57 Begrebet samordnet praksis forudsætter både samordning me llem d e berørte virksomheder og en 
adfærd p å m arkedet, der ligger i f orlængelse af denne samordning, samt årsagsforbindelse me llem 
samordningen og ad færden. Herom m å det antages – me d forbehold af det modbevis, som d et må 
påhvile de pågældende erhvervsdrivende at føre – a t de virksomheder, som d eltager i s amordningen, 
og som f orbliver aktive p å m arkedet, tager hensyn til udvekslingen af oplysninger me d deres 
konkurrenter for at fastlægge deres ad færd p å m arkedet. D ette gælder så me get desto me re, når 
samordningen finder sted regelmæssigt og over en lang pe riode (Domstolens dom a f 8.7.1999 , sag 
C-199/92 P, Hüls mod Kommissionen, Sml. I, s. 4287 , præmis 161-163, og domme n i s agen T-Mobile 
Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 51).
58 I det f oreliggende t ilfælde k an sagsøgerne ikke p åberåbe sig b estemte p assager i de n anfægtede 
beslutning, h vori de r sondres mellem b egreberne samordnet p raksis og af tale, som g rundlag f or 
deres påstande o m, a t beslutningen ikke i ndeholder noget k lagepunkt o m p risfastsættelse.
59 For det andet er der ikke no get retligt grundlag for argumentet om, at en udveksling af oplysninger 
kun ka n udgøre en kon kurrencebegrænsning på grund af formålet, hvis den er »en del af en me re 
omfattende h emme lig aftale, såsom e t kar tel ve drørende fastsættelse af faktiske p riser eller 
markedsandele«.
60 Med hensyn til udveksling af oplysninger me llem kon kurrenter bemærkes, at de for begrebet 
samordnet praksis forudsatte kri terier koo rdination o g samarbejde skal forstås ud fra den grundtanke, 
der ligger bag traktatens kon kurrencebestemme lser, hvorefter enhver erhvervsdrivende uafhængigt skal 
tage stilling til den politik, han vil føre på det fælles marked (domme n i s agen Su iker Unie m.fl. mod 
Kommissionen, nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 173, Domstolens dom af 14.7.1981 , sag 172/80, 
Züchner, Sml. s. 2021 , præmis 13, domme n i s agen Ahlström O sakeyhtiö m .fl. mod Kommissionen, 
nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 63, Domstolens dom a f 28.5.1998 , sag C-7/95 P, Deere m od 
Kommissionen, Sml. I, s. 3111 , præmis 86, og domme n i s agen T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i 
præmis 56 o venfor, præmis 32).
61 Selv om dette kra v om uafhængighed ganske v ist ikke u delukker de erhvervsdrivendes ret til rationelt 
at tilpasse sig deres kon kurrenters kon staterede eller antagelige ad færd, udelukker det imidlertid 
kategorisk enhver dir ekte eller indirekte kon takt me llem s ådanne erhvervsdrivende, der er egnet til 
enten at have indflydelse på en eksisterende eller potentiel kon kurrents adfærd p å markedet eller over 
for en sådan kon kurrent at afsløre den ad færd, som m an selv har bestemt sig for at udvise, eller som 
man overvejer at udvise på dette marked, når sådanne kon takter har til formål eller til følge, at der 
opstår kon kurrencevilkår, som ikke s varer til det pågældende markeds no rmale vilkår i b etragtning af 
produkternes eller de præsterede tjenesteydelsers ar t, størrelsen og antallet af virksomheder på 
markedet samt dettes omfang (jf. i d enne retning domme n i s agen Su iker U nie m .fl. m od
10 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 Kommissionen, nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 174, Züchner-domme n, nævnt i p ræmis 60 
ovenfor, præmis 14, domme n i s agen D eere m od K ommissionen, nævnt i p ræmis 60 o venfor, 
præmis 87, og domme n i s agen T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 33).
62 Det følger heraf, at en aftale om udveksling af oplysninger me llem kon kurrenter kan være i s trid me d 
konkurrencereglerne, såfremt den formindsker eller fjerner usikkerhedsgraden ve drørende det relevante 
markeds funktion o g følgelig begrænser kon kurrencen me llem v irksomhederne (domme n i s agen Deere 
mod Kommissionen, nævnt i p ræmis 301 o venfor, præmis 90, Domstolens dom a f 2.10.2003 , sag 
C-194/99 P, Thyssen Stahl mod Kommissionen, Sml. I, s. 10821 , præmis 81, og domme n i s agen 
T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 35).
63 Kommissionen finder, at den b ilaterale ko mmunikation f orud for prisfastsættelsen m indskede 
usikkerheden o m d e berørte virksomheders fremtidige beslutninger om r eferencepriserne, som 
udgjorde bekendtgjorte priser, og tilføjer ko rrekt, a t en samordning, der vedrører sådanne priser, også 
kan udgøre en overtrædelse på grund af formålet (284. betragtning til den anfægtede beslutning).
64 Med hensyn til muligheden for at antage, at en samordnet praksis har et kon kurrencebegrænsende 
formål, selv når denne praksis ikke dir ekte er kn yttet til detailpriserne, skal det nemlig bemærkes, at 
ordlyden af artikel 81, stk. 1, EF ikke g iver m ulighed for at antage, at denne bestemme lse ku n 
forbyder samordnet praksis, som h ar en dir ekte indvirkning på den pris, som d en endelige forbruger 
betaler. Det fremgår d erimod af ar tikel 81, stk. 1, litra a), EF, at en p raksis ka n h ave e t 
konkurrencebegrænsende formål, hvis den består i »direkte eller indirekte fastsættelse af køb s- eller 
salgspriser eller af andre forretningsbetingelser« (domme n i s agen T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i 
præmis 56 o venfor, præmis 36 o g 37).
65 Under alle omstændigheder har ar tikel 81 E F, i lighed me d traktatens øvrige kon kurrenceregler, ikke 
kun til formål at beskytte kon kurrenters eller forbrugeres umiddelbare interesser, me n derimod at 
beskytte strukturen på m arkedet og dermed kon kurrencen som s ådan. Konstateringen af, at en 
samordnet praksis har et kon kurrencebegrænsende formål, er derfor ikke b etinget af, at der foreligger 
en dir ekte forbindelse me llem d enne og detailpriserne (domme n i s agen T-Mobile Netherlands m.fl., 
nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 38 o g 39).
66 Uanset relevansen af henvisningen til en række r etslige afgørelser i d en anfægtede beslutning påhviler 
det Retten at efterprøve, om K ommissionen under omstændighederne i d et foreliggende tilfælde me d 
føje ku nne fastslå, at udvekslingen af oplysninger me llem p å den ene side Dole og Ch iquita og på den 
anden side Dole og W eichert udgjorde en samordnet praksis, der havde til formål at begrænse 
konkurrencen.
67 For det andet har s agsøgerne hæ vdet, at det var fejlagtigt, når K ommissionen fastslog, at den 
omhandlede udveksling af oplysninger havde udgjort en kon kurrencebegrænsning på grund af 
formålet, og at den derved unddrog sig forpligtelsen til at prøve, om u dvekslingen havde haft no gen 
som helst kon kurrencebegrænsende virkning.
68 For så vidt angår a fgrænsningen me llem s amordnet praksis, der har e t kon kurrencebegrænsende 
formål, og samordnet praksis, der h ar e n kon kurrencebegrænsende v irkning, bemærkes, at 
konkurrencebegrænsende formål og virkning ikke e r ku mulative b etingelser, me n derimod alternative, 
ved bedømme lsen af, om e n praksis falder ind under forbuddet i ar tikel 81, stk. 1, EF. Ifølge fast 
retspraksis siden domme n af 30. juni 1966 , LTM (sag 56/65, Sml. 1965 -1968 , s. 211, org.ref.: Rec. 
s. 337, på s. 359) me dfører det alternative forhold i d enne betingelse – h vilket ses af bindeordet 
»eller« – a t det er nødvendigt først og fremme st at tage den samordnede praksis’ egentlige formål i 
betragtning, hvorved der må tages hensyn til den økono miske s amme nhæng, hvori den skal gælde. 
Hvis en analyse af indholdet af den samordnede praksis imidlertid ikke me d tilstrækkelig klarhed 
viser, at kon kurrencen vil lide skade, må der foretages en undersøgelse af dens virkninger, og for at 
den ka n anses for forbudt, m å der foreligge omstændigheder, der tilsamme n viser, at kon kurrencen
ECLI:EU:T:2013 :130 11DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 faktisk er blevet hindret eller mærkbart indskrænket eller fordrejet (jf. i denne retning Domstolens dom 
af 20.11.2008 , sag C-209/07, Beef Industry Developme nt Society og Barry Brothers, Sml. I, s. 8637 , 
præmis 15, og domme n i s agen T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 28).
69 Ved vurderingen af, om e n aftale er forbudt i me dfør af artikel 81, stk. 1, EF, er det således ikke 
nødvendigt at tage hensyn til dens kon krete virkninger, når d et fremgår, at aftalen har til formål at 
hindre, begrænse eller fordreje kon kurrencen inden for det fælles m arked (jf. i d enne retning 
Domstolens dom a f 13.7.1966 , forenede sager 56/64 o g 58/64, Consten o g G rundig m od 
Kommissionen, Sml. 1965 -1968 , s. 245, org.ref.: Rec. s. 429, på s. 496, og af 21.9.2006 , sag C-105/04 P, 
Nederlandse F ederatieve Ve reniging v oor d e G roothandel op E lektrotechnisch G ebied m od 
Kommissionen, Sml. I, s. 8725 , præmis 125, samt domme n i s agen Beef Industry Developme nt Society 
og Barry Brothers, nævnt i p ræmis 68 o venfor, præmis 16). Sondringen me llem »overtrædelser me d 
konkurrencebegrænsende formål« og »overtrædelser me d kon kurrencebegrænsende virkning« skyldes 
den omstændighed, at visse former for hemme lige aftaler me llem v irksomheder i s agens natur ka n 
betragtes som s kadelige for de no rmale kon kurrencevilkår ( domme n i s agen B eef Industry 
Developme nt Society og Barry Brothers, nævnt i p ræmis 68 o venfor, præmis 17, og i s agen T-Mobile 
Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 29).
70 For at en samordnet praksis ka n anses for at have e t kon kurrencebegrænsende formål, er det 
tilstrækkeligt, at den ka n påvirke kon kurrencen negativt. M ed andre ord skal den samordnede praksis 
blot kon kret – d vs. under hensyntagen til den pågældende retlige og økono miske s amme nhæng – 
kunne hindre, begrænse eller fordreje kon kurrencen inden for fællesmarkedet. Hvorvidt og i h vilket 
omfang en sådan kon kurrencebegrænsende virkning imidlertid rent faktisk indtræder, kan højst være 
relevant for udmålingen af eve ntuelle bø der og bedømme lsen af retten til erstatning, herunder me d 
tillæg af renter (domme n i s agen T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 31).
71 I det foreliggende tilfælde var K ommissionen efter at have fundet, at ko mmunikationen me llem d e 
berørte v irksomheder forud f or p risfastsættelsen u dgjorde e n s amordnet p raksis me d e t 
konkurrencebegrænsende formål, i h enhold til ovennævnte retspraksis ikke f orpligtet til at undersøge 
virkningerne af den påtalte adfærd for at kunne fastslå, at der forelå en tilsidesættelse af artikel 81 E F.
72 For det tredje har sagsøgerne gjort gældende, at Kommissionen i 315 . betragtning til den anfægtede 
beslutning for at kunne fravige den retspraksis, hvorefter en udveksling af oplysninger i a lmindelighed 
ikke e r »tilstrækkeligt skadelig« til at kunne kv alificeres som en kon kurrencebegrænsning på grund af 
formålet, selv ikke i t ilfælde, hvor de udvekslede oplysninger rent faktisk har til formål at påvirke 
prisfastsættelsen, foretog en ku nstig sondring me llem ko mmunikationen »forud« for prisfastsættelsen 
og den »efterfølgende« udveksling af oplysninger og hæ vdede, at der i d en foreliggende sag er tale om 
det førstnævnte, der betragtes som me re alvorligt. Denne sondring underbygges ikke a f no gen retslig 
afgørelse og strider endog imod den retspraksis, hvorefter det er nødvendigt at tage m arkedets 
struktur og ko mmunikationens kara kter i b etragtning.
73 Således som K ommissionen me d rette har anført, bygger dette argument fra sagsøgernes side på en 
ufuldstændig læsning af den anfægtede beslutning, eftersom 315 . betragtning skal fortolkes i lyset af 
den samlede vurdering, som K ommissionen foretager i b eslutningen.
74 Herom b emærkes, at Kommissionen afslutningsvis i s in vurdering i 259 .-272. betragtning til den 
anfægtede beslutning anvender det generelle udtryk »kommunikation f orud for prisfastsættelsen« for 
at betegne den samordnede praksis ve drørende koo rdination a f referencepriserne, som h avde til 
formål at begrænse kon kurrencen som o mhandlet i ar tikel 81 E F. Kommunikationen forud for 
prisfastsættelsen defineres i 51 ., 148 . og 182. betragtning til den anfægtede beslutning som kon takter, 
hvorunder de berørte virksomheder dr øftede faktorer i p risfastsættelsen for bananer, dvs. faktorer, 
som ve drørte referencepriserne for den ko mme nde uge, diskuterede eller afslørede pristendenser eller 
gav indikationer om referencepriserne for den ko mme nde uge. Kontakterne fandt sted, før parterne 
fastsatte deres referencepris, og vedrørte alle de ko mme nde referencepriser.
12 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
75 Kommissionen henviser ligeledes til »udvekslingen af referencepriser«, hvis indhold beskrives i samme 
51. betragtning til den anfægtede beslutning på følgende måde:
»[...] Efter at have fastsat deres referencepriser torsdag formidda g udvekslede parterne deres priser 
bilateralt eller anvendte i d et m indste en me tode, der gjorde det m uligt for dem a t udveksle 
oplysninger om de fastsatte referencepriser bilateralt [...]«
76 Det fremgår a f 51 ., 198 ., 227 ., 248 ., 250 . og 257. betragtning til den anfægtede beslutning, at 
udvekslingen af referencepriser efter Kommissionens opfattelse udgjorde et led i v irksomhedernes 
hemme lige arra ngementer, idet den tjente til at kon trollere individuelle prisfastsættelsesbeslutninger 
truffet på g rundlag a f de o plysninger, som v ar b levet udvekslet inden for ra mme rne a f 
kommunikationen forud for prisfastsættelsen, og derfor ikke u dgjorde en særskilt overtrædelse, me n 
en foranstaltning til overvågning af resultatet, der bidrog til samme f ormål.
77 315. betragtning til den anfægtede beslutning har u delukkende til formål at besvare et argument 
fremsat af de virksomheder, som v ar adr essater for me ddelelsen af klagepunkter, ifølge hvilket 
kommunikationen forud for prisfastsættelsen var e n ren udveksling af oplysninger, som ku n ka n 
udgøre en overtrædelse af artikel 81 E F, hvis der er påvist kon kurrencebegrænsende virkninger. 
Kommissionen foretager i b etragtningen en sondring me llem d en aktuelle sag og den, der førte til 
Kommissionens beslutning 92 /157/EØF af 17. februar 1992 o m en procedure i h enhold til [artikel 81 
EF] (IV/31 370 o g 31 446) – ( U.K. A gricultural Tractor Registration E xchange) (EFT L 68, s. 19), som 
vedrørte en ordning for udveksling af oplysninger, der havde givet anledning til en overtrædelse af 
artikel 81 E F på grund af dens kon kurrencebegrænsende virkninger på markedet.
78 Kommissionen understreger blot, at ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen ikke u dgjorde en 
efterfølgende udveksling af oplysninger, dvs. oplysninger om allerede gennemførte transaktioner som i 
sagen ve drørende U.K. A gricultural Tractor Registration E xchange, me n en afsløring af, hvilken strategi 
konkurrenterne forventede at følge på m arkedet me d hensyn til fastsættelsen af deres ko mme nde 
referencepriser.
79 I modsætning til hvad sagsøgerne har hæ vdet, samme nligner eller klassificerer Kommissionen i d enne 
forbindelse ikke d e forskellige former for informationsudveksling me d hensyn til deres skadelighed for 
konkurrencen, ud fra, om d e har fundet sted før eller efter fastsættelsen af transaktionspriserne, og 
hævder ikke, at de førstnævnte former er de alvorligste og uden yderligere vurderinger kan anses for 
at udgøre en kon kurrencebegrænsning på grund af formålet.
80 Den eneste sondring, Kommissionen støtter sig på i 315 . betragtning til den anfægtede beslutning, er 
den i r etspraksis anerkendte sondring me llem kar teller, der har et kon kurrencebegrænsende formål, og 
karteller, der har en kon kurrencebegrænsende virkning.
81 Kommissionen anfører under henvisning til 263 .-271. betragtning til den anfægtede beslutning, at den 
samordnede praksis, Dole har deltaget i, havde til formål at begrænse kon kurrencen som omhandlet i 
artikel 81 E F, og at det »derfor ikke [ er] nødvendigt, at Kommissionen analyserer markedets struktur« 
eller »kommunikationens eller de ko mmunikerede oplysningers kara kter på grundlag af de kri terier, 
der blev fastlagt i sagen ve drørende U.K. A gricultural Tractor Registration E xchange«.
82 Denne bemærkning ka n ikke, således som s agsøgerne har g jort, fortolkes som e t bevis for, at 
Kommissionen i d et foreliggende tilfælde tilsidesatte de i r etspraksis fastlagte kra v til vurderingen af, 
om e n u dveksling a f o plysninger me llem kon kurrenter e r i o verensstemme lse me d 
konkurrencereglerne. Bemærkningen betyder i r ealiteten ku n, at hvorvidt der skal gøres forskel i 
forhold til en situation, hvorom d et fastslås, at der foreligger en overtrædelse af artikel 81 E F, beror 
på, at de kon kurrencebegrænsende virkninger af en ordning for udveksling af oplysninger er blevet 
taget i b etragtning.
ECLI:EU:T:2013 :130 13DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
83 Den udtrykkelige henvisning i 263 .-271. betragtning til den anfægtede beslutning, hvori Kommissionen 
fremhæver en række ke ndetegn ve d systemet til udveksling af oplysninger me llem d e berørte 
virksomheder og det forhold, at den har taget den samme nhæng, hvori det indgik, i b etragtning, er 
tilstrækkelig til at afkræfte sagsøgernes fortolkning.
84 Under alle omstændigheder tog Kommissionen – s åledes som det angives nedenfor – i s in vurdering af 
den o mhandlede p raksis hensyn til indholdet, h yppigheden o g varigheden a f den b ilaterale 
kommunikation o g til den retlige og økono miske s amme nhæng, hvori d e pågældende dr øftelser 
indgik.
85 Heraf følger, at det argument fra sagsøgernes side, hvortil der henvises i p ræmis 72 o venfor, må 
forkastes.
2. Spørgsmålet om, hvorvidt der var tale om en samordnet praksis me d et kon kurrencebegrænsende 
formål
a) Chiquitas manglende troværdighed
86 Sagsøgerne har hæ vdet, at Kommissionens kon klusion, hvorefter den udveksling af oplysninger, det 
drejer sig o m, udgjorde en samordnet praksis, der ve drørte p risfastsættelse, og d ermed e n 
konkurrencebegrænsning på grund af formålet, næsten udelukkende bygger på den m åde, hvorpå 
Chiquita b eskrev d en p ågældende ad færd u nder den ad ministrative p rocedure, skønt denne 
virksomhed fuldstændig savner troværdighed.
87 Sagsøgerne har i d en forbindelse påberåbt sig den pe rsonlige interesse, Ch iquita havde i, at adfærden 
blev kv alificeret som en overtrædelse, den me get sigende måde, hvorpå den ad ministrative p rocedure 
forløb, og forekomsten af klare modsigelser.
88 Det bemærkes indledningsvis, at sagsøgernes ar gumentation, der har t il formål at m iskreditere 
Chiquitas vidneforklaringer generelt, bygger på en fejlagtig forudsætning, idet Ch iquitas forklaringer 
kun er et af de elementer, Kommissionen lagde til grund for sine kon klusioner, som o gså bygger på 
Doles og W eicherts egne forklaringer samt dokumentbeviser såsom lister over telefonsamtaler og 
e-mails, idet alle de nævnte elementer blev u ndersøgt og samme nholdt me d hinanden for at afdække 
såvel indbyrdes modstridende som samstemme nde punkter, der talte for, at der havde foreligget en 
samordnet praksis.
89 At de forklaringer, virksomhederne afgav under den ad ministrative procedure, ikke d esto mindre var af 
betydning, skyldes den omhandlede praksis’ særlige kara kter, nemlig at den omhandlede bilaterale 
kommunikation h avde været mundtlig, og at parterne havde oplyst Kommissionen om, at de hverken 
rådede over no tater om eller referater af kommunikationen.
90 Hvad for det første angår Ch iquitas personlige interesse i, at den omhandlede ad færd b lev kv alificeret 
som e n overtrædelse, har sagsøgerne anført, at den omstændighed, at Ch iquita den 8. april 2005 
indgav om anmodning om bø defritagelse på grundlag af samarbejdsmeddelelsen, skyldtes selskabets 
seks u ger før me ddelte erhvervelse af »Fresh Express«-sektionen af Performance Food Group. Ifølge 
sagsøgerne ku nne Ch iquita ikke e ndeligt gennemføre erhvervelsen af »Fresh Express«-sektionen, som 
havde stor strategisk betydning for selskabet, uden at have b ortvejret de betænkeligheder, som d e 
banker, der skulle finansiere transaktionen, havde udtrykt efter en forudgående undersøgelse af dets 
virksomhed, og Ch iquita gav først me ddelelse om, at erhvervelsen var b levet fuldført, den 28. juni 
2005 e fter at have opnå betinget bødefritagelse den 3. maj 2005 .
14 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
91 Det b emærkes, at sagsøgernes argument ikke e r i o verensstemm else med sys tematikken i de n ved 
medde lelsen o m b ødefritagelse fa stlagte p rocedure. De n o mstændighed, at de r fremsættes 
anmodning om a t være omfattet af de nne m edde lelses anvendelsesområde m ed h enblik på at 
opnå e n b ødenedsættelse, m edfører ikke n ødvendigvis en t ilskyndelse til at fremlægg e 
for vanskede b eviser vedrørende de ø v rige de ltagere i det p åtalte k artel. Eth vert forsøg på at 
vildlede K omm issionen kan således skabe tvivl angående o prigtigheden og samarbejdsviljen hos 
den virksomhed, der har fremsat anmodningen, og de rmed b ringe m uligheden for de nne for at 
drage fuld n ytte af m edde lelsen o m b ødefritagelse i fa re (R ettens dom af 1 6.1 1.2 0 0 6 , sag 
T-1 2 0 / 0 4 , Peróxidos Organicos mod Komm issionen, Sml. II, s. 4 4 4 1 , præmis 7 0).
92 Selv hvis sagsøgernes påstande om m otiverne til, at Ch iquita anmodede om bø defritagelse, var 
korrekte, ville de ikke ku nne fratage denne virksomheds forklaringer enhver troværdighed. At 
anmelderen h ar e n pe rsonlig interesse, betyder ikke n ødvendigvis, at den p ågældende ikke e r 
troværdig.
93 De b etænkeligheder, som de e r h ver vsdrivende n ærede, de r skulle fi nansiere C hiquitas 
er h ver velse, og de res ønske o m b edst muligt at afklare, h vor stor risiko de r var forbundet m ed 
låntagerens situation, kan lige s å v el betragtes som et k onkret i ndicium, de r styrker 
bevisværdien af C hiquitas forklaringer om, a t de r rent faktisk forelå et k artel.
94 Desuden er sagsøgernes fremstilling af C hiquitas henvendelse af 8. april 2 0 0 5 s om u delukkende 
fordelagtig f or de nne m isvisende, fordi de r ses bort fra en sikker og p otentielt negativ 
konsekvens af C hiquitas indrømm else af , at selskabet h avde de ltaget i et k artel. Sk ønt 
anmodningen om b ødefritagelse ga v Chiquita grundlag f or at håbe, at Komm issionen ikke v ille 
pålægg e virksomheden nogen sanktion, udsætter indrømm elsen og Komm issionens efterfølgende 
beslutning, h vori der konstateres en overtrædelse af a rtikel 8 1 E F , den nemlig for, at tredjemand 
anlægg er e rstatningssøgsmål f or a t o pnå k ompensation f or det t ab, de n 
konkur rencebegrænsende a dfærd h ar forårsaget, h v ilket k an v ise s ig a t h ave a lvorlige 
økonomiske k onsekvenser.
95 Denne konklusion svækker ligeledes sagsøgernes påstand om, a t Chiquita angiveligt for ventede , 
at de k onkur rerende v irksomheder ville blive påført et ø konomisk handicap efter afslutningen af 
den administrative procedure.
96 For det andet har sagsøgerne henvist til forløbet af den ad ministrative p rocedure og gjort gældende, at 
Kommissionen selv fandt, at Ch iquita savnede troværdighed, eftersom den forkastede praktisk taget alle 
selskabets påstande me d den begrundelse, at de savnede grundlag, herunder påstanden om, at F yffes og 
Van Parys havde deltaget i d et angivelige kar tel, og var nødsaget til at afholde et møde me d Ch iquita, 
hvori der blev »gjort status« over sagsbehandlingen. Det var først efter dette møde, at Ch iquita gav 
oplysning o m d en o mhandlede b ilaterale ko mmunikation o g a ngav, at den h avde h aft et 
konkurrencebegrænsende formål.
97 Sagsøgerne har henvist til, at Ch iquitas anmodning om anmodning om bø defritagelse af 8. april 2005 
indeholdt følgende passage:
»Nær værende a nmodning omfatter distributionen og m arkedsføringen af i mporterede b ananer 
samt ananas og anden frisk frugt. De s tørste l everandører af b ananer i E uropa, herunder 
Sc hweiz og N orge, er [Chiquita], [Dole], De l M onte, [Fyffes], Ireland o g G rupo N oboa SA 
E cuador, herefter »Noboa«.
De samordnede foranstaltninger me llem b ananimportørerne, som u dgjorde en o vertrædelse af 
artikel 81 [EF], fandt, tilnærmelsesvis, sted fra begyndelsen af 1990 ’erne (eller tidligere) til og me d april 
2005 . I d e sidste fire eller fem år d eltog Ch iquita, Dole, Del Monte, F yffes og Noboa i d e samordnede 
foranstaltninger, som m uligvis også omfatter – o g som t idligere har o mfattet – a ndre, mindre
ECLI:EU:T:2013 :130 15DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 bananleverandører såsom D urbeck. O vennævnte selskaber indlod sig på, inden for banansektoren, en 
regelmæssig udveksling af oplysninger om o mfanget af og priserne for ko mme nde leverancer til 
Europa og til deres individuelle europæiske ku nder.
Selskaberne indlod sig ligeledes på samordnede foranstaltninger, der dir ekte ve drørte priserne, 
nærmere bestemt de generelle referencepriser for Europa, som b lev a nvendt over for bestemte 
europæiske ku nder.«
98 Det fremgår s åledes, at d er i a nmodningen o m bø defritagelse s pecifikt b lev h envist til 
»bananimportørerne« og deres deltagelse i samordnede foranstaltninger »i de sidste fem år «.
99 Det fremgår a f ordlyden af den anfægtede beslutning, at Kommissionen, i m odsætning til hvad 
sagsøgerne har påstået, i v id udstrækning tog Ch iquitas forklaringer i b etragtning. For det første er det 
ubestridt, at den anfægtede beslutning blev rettet til tre af de fem n ævnte importører. For det andet 
blev d et rent faktisk fastslået i b eslutningen, at der havde fundet en udveksling af oplysninger om 
mængder sted, uden at denne i s idste instans blev anset for at have været et grundlæggende element i 
overtrædelsen (jf. 136 . og 272. betragtning til den anfægtede beslutning). For det tredje blev e n 
udveksling af oplysninger i f orm af kommunikation f orud for prisfastsættelsen om importørernes og 
leverandørernes referencepriser i d en anfægtede beslutning anset for at udgøre en samordnet praksis 
med et kon kurrencebegrænsende formål me d en varighed på tre år, som lå inden for den begrænsede 
periode, hvortil der me re specifikt henvises i anmodningen om bø defritagelse.
100 Under alle omstændigheder er det forhold, at den overtrædelse, der i sidste instans blev fastslået i d en 
anfægtede beslutning, ikke p å alle punkter stemme r overens me d oplysningerne i a nmodningen om 
bødefritagelse for så vidt angår formålet me d den retsstridige ad færd, dens varighed og antallet af 
virksomheder, som var berørt og blev p ålagt sanktioner, ikke e nsbetydende me d, at den virksomhed, 
som fremsatte anmodningen, og dens forklaringer, som udgør en del af grundlaget for Kommissionens 
konklusioner om, at der forelå en overtrædelse af artikel 81 E F, savner troværdighed.
101 Udfaldet af den af Kommissionen gennemførte ad ministrative p rocedure, som s agsøgerne har 
fremhævet, m odsiger endog deres påstand om, at »Kommissionen alt for nemt godtog Ch iquitas 
påstand om, at der havde været en form for kar tel me llem b ananimportørerne i N ordeuropa«, og ikke 
underkastede selskabets forklaringer en »kritisk vurdering«.
102 Sagsøgernes ønske o m a t miskreditere Ch iquitas vidneforklaringer har ledt dem t il at fremføre et 
selvmodsigende ræsonnement, som h ar t il formål både at kri tisere K ommissionen for næsten 
udelukkende at have b aseret sig på Ch iquitas forklaringer, uforbeholdent og ukritisk, og at fremhæve 
forskellene me llem di sse forklaringer og indholdet af den anfægtede beslutning.
103 Desuden ka n det ikke u dledes af den omstændighed, at Kommissionen tilsendte Ch iquita en skrivelse, 
hvori d en a nmodede s elskabet o m a t f remsætte s ine b emærkninger t il »eventuelle« 
uoverensstemme lser me llem d en oprindelige anmodning om bø defritagelse og senere forklaringer, og 
at der blev a fholdt et møde den 20. januar 2006 , hvorunder Kommissionen og Ch iquita havde en 
meningsudveksling i f orbindelse me d samme nholdningen af oplysningerne i a nmodningen o m 
bødefritagelse og de oplysninger, der var f remkomme t som f ølge af kon trolundersøgelserne og 
begæringerne om oplysninger, at Ch iquitas vidneforklaringer generelt må underkendes.
104 Det skal bemærkes, at sagsøgerne, som har haft indsigt i sagsakterne, blot har anført, at Ch iquita gjorde 
opmærksom på, at der havde fundet kommunikation forud for prisfastsættelsen sted, efter statusmødet 
den 20. oktober 2006 , og ikke h ar fremført no get, der modsiger Kommissionens bemærkning om, at 
Chiquita første gang henviste til ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen i j uli-august 2005 
(forklaring nr. 11 o g 12), dvs. over et år f ør mødet blev afholdt.
16 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
105 I 149 . betragtning til den anfægtede beslutning, hvori det hedder, at »[d]a Ch iquita underrettede 
Kommissionen om den ko mmunikation forud for prisfastsættelsen, der havde været me llem Ch iquita 
og D ole, anførte Ch iquita, at em nerne for den h avde været afsætnings- o g m arkedsvilkårene, 
prisfaktorerne og de officielle pristilbud for bananer«, henvises der til s. 9227 ff . i K ommissionens 
sagsakter, som svarer til Ch iquitas virksomhedsforklaring nr. 12 a f 25. august 2005 . Endvidere svarer 
bilag A 6 til stævningen til Ch iquitas forklaring nr. 28, hvori Ch iquita giver en nærmere forklaring på 
den ad færd, som b lev u dvist af selskabets tidligere me darbejder, B., d er havde d eltaget i 
kommunikationen me d kon kurrerende virksomheder, og erindrer om, at Ch iquita havde beskrevet, 
hvad selskabet vidste om den, i d e foregående forklaringer nr. 11 a f 4. juli 2005 , nr. 12 a f 25. august 
2005 o g nr. 13 a f 20. januar 206 .
106 For det tredje har D ole påpeget, at den af Ch iquitas me darbejder, B., a fgivne vidneforklaring om den 
bilaterale ko mmunikation me d D oles me darbejder, H., indeholder flere indre uoverensstemme lser, 
som r ejser alvorlig tvivl om f orklaringens rigtighed og troværdighed og ligeledes m odsiges af 
vidneforklaringen af Doles me darbejder.
107 For det første har s agsøgerne henvist til forskelle i Ch iquitas forklaringer om tidspunkterne for 
kommunikationen, hvori det påstås, at kon takterne fandt sted om m andagen og tirsdagen og derpå 
om on sdagen og torsdagen.
108 Der redegøres klart for denne omstændighed i 71 .-74. og 156. betragtning til den anfægtede beslutning, 
hvoraf det fremgår, at Ch iquita efter supplerende samtaler me d sine tidligere og nuværende 
medarbejdere og efter at have g ennemgået listerne over selskabets tidligere me darbejder, B.’s 
telefonsamtaler præciserede sin oprindelige forklaring og anførte, at telefonsamtalerne for det me ste 
havde fundet sted om on sdagen sidst på eftermidda gen og var b levet efterfulgt af endnu en 
opringning om torsdagen først på formidda gen før – u ndertiden umiddelbart før – d en interne 
telefonkonference forud for beslutningen om fastsættelsen af selskabets priser.
109 Det skal fremhæves, at Dole i s ine svar på begæringer om oplysninger kon sekvent har indrømme t, at 
telefonsamtalerne fandt sted on sdag eftermidda g og – g anske v ist me get sjældent ifølge selskabet – 
torsdag m orgen (173. betragtning til den anfægtede beslutning), og at virksomhedsforklaringerne 
underbygges af de tilgængelige lister over B.’s telefonsamtaler, hvoraf dennes telefonopringninger til H. 
fremgår, og som sagsøgerne ikke h ar ko mme nteret.
110 For det andet har sagsøgerne me d hensyn til, hvem d er foretog opringningerne, henvist til en første 
forklaring fra Ch iquita, hvorefter »H. fra D ole undertiden først ringede til B., o g Ch iquita undertiden 
først ringede til Dole«, og en anden forklaring, hvorefter »H. for det me ste ringede til B.«, idet 
sidstnævnte påstand dog er blevet benægtet af H.
111 Ovennævnte forklaringer af Ch iquita indeholder ikke no gen reel uoverensstemme lse, me n udgør en 
præcisering af, hvem d er foretog de fleste af opringningerne, og Doles benægtelse på dette punkt giver 
ikke g rundlag for me d føje at påstå, at Ch iquitas vidneforklaringer fuldstændig savner troværdighed, 
idet de endog bekræftes af Dole, som h ar u dtalt, at dennes me darbejdere, H. og G., ko mmunikerede 
med Ch iquitas me darbejder, B., o g at »H. muligvis i no gle få tilfælde kon taktede B. on sdag 
eftermidda g, hvis Dole ikke h avde hørt fra h am on sdag eftermidda g, og navnlig hvis der indtraf en 
usædvanlig o mstændighed i m arkedsudviklingen« (60. og 61. betragtning til den a nfægtede 
beslutning).
112 På grundlag af det ovenstående ku nne Kommissionen me d føje kon kludere – u den at sagsøgerne har 
bestridt det – a t Ch iquita og Dole rent faktisk havde ko mmunikeret me d hinanden, selv om parterne 
husker forskelligt me d hensyn til, hvem d er »for det me ste« tog initiativ til kon takterne, og begge 
parter desuden har indrømme t, at deres egne me darbejdere ligeledes i no gle tilfælde kon taktede den 
anden part (62. betragtning til den anfægtede beslutning).
ECLI:EU:T:2013 :130 17DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
113 For det tredje har s agsøgerne bemærket, at B. u dtalte, at Dole havde oplyst, »hvorledes denne 
sandsynligvis [...] ville fastsætte priserne den følgende uge«, og derpå i s amme f orklaring, at 
samtalerne havde haft til formål at få »en endelig indikation fra D ole om dennes hensigter me d hensyn 
til, hvilken pris denne forventede at fastsætte«.
114 Dole fremsatte den samme i ndvending i s it svar p å me ddelelsen af klagepunkter, hvilket me dførte 
følgende svar fra K ommissionen i 169 . betragtning til den anfægtede beslutning:
»Kommissionen bemærker generelt, at det er åbenbart, da ko mmunikationen var en ko mmunikation 
forud for prisfastsættelsen, at de prisindikationer eller -intentioner, som blev me ddelt kon kurrenterne, 
ikke ka n have v æret en endelig referencepris, eftersom d enne pris først blev fastsat da gen efter. 
Desuden anførte Ch iquita i s in virksomhedsforklaring, at kommunikationen efter selskabets opfattelse 
havde haft til formål at få en »endelig indikation« fra D ole om »dennes hensigter me d hensyn til den 
forventede pris«. Dette viser klart, at Ch iquita ikke hæ vdede, at det, Dole havde me ddelt, var en endelig 
pris. Ch iquita har endvidere anført, at B.’s prisanbefaling var baseret på »Doles sandsynlige hensigt«, 
som B. h avde fået ke ndskab til under ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen me d D ole. 
Kommissionen me ner ikke, at der er uoverensstemme lse me llem o vennævnte forklaringer, og finder, 
at de klart viser, hvilket formål kommunikationen havde for Ch iquita.«
115 Bemærkningen i s tævningen om, at H. ku n erindrede dr øftelser om »vejledningsvise tendenser i 
referencepriserne«, strider ikke i mod Kommissionens ovenfor nævnte kon klusion o g underbygger ikke 
påstandene om, at Ch iquitas vidneforklaringer ikke s temme r overens me d hinanden og følgelig savner 
troværdighed.
116 Hvad for det fjerde angår den manglende overensstemme lse me llem Ch iquita og Dole me d hensyn til, 
nøjagtig hvor hyppigt kon takterne fandt sted, indebærer den ikke n ødvendigvis, således som sagsøgerne 
mener, at Ch iquitas vidneforklaringer savner troværdighed.
117 Spørgsmålet om h yppigheden af den bilaterale ko mmunikation me llem D ole og Ch iquita behandles i 
76.-86. betragtning til den anfægtede beslutning, og Kommissionen tog hensyn til Doles svar, hvori 
denne havde indrømme t, at den bilaterale ko mmunikation h avde fundet sted ca. 20 g ange om år et 
(83. betragtning til den anfægtede beslutning).
118 Det følger af de ovenstående betragtninger i d et hele, at den argumentation fra sagsøgernes side, som 
har t il formål at m iskreditere Ch iquitas vidneforklaringer generelt, fordi d e angiveligt savner 
troværdighed, må forkastes.
b) Uforeneligheden af den m åde, hvorpå Dole og Ch iquita dr ev v irksomhed, me d den hemme lige 
forståelse, de blev beskyldt for
119 Sagsøgerne har hæ vdet, at Kommissionens påstand om, at den bilaterale ko mmunikation me llem 
parterne havde til formål at samordne deres referencepriser, er uforenelig me d, at Ch iquita og Dole 
fastsatte r eferencepriser for forskellige p rodukter, forskellige ku nder o g forskellige u ger i 
bananmarkedets treugerscyklus. D et var d erfor ikke e ngang teoretisk m uligt at samordne 
referencepriserne på grundlag af de udvekslede oplysninger, eftersom d e produkter, som h enholdsvis 
Chiquita og Dole solgte, var to fuldstændigt forskellige produkter, som ikke kon kurrerer på det samme 
marked.
120 Chiquitas referencepris ve drørte m odne bananer, der blev l everet til detailhandlere, me ns Doles 
vedrørte umodne bananer, der blev l everet til m odnings- o g di stributionsvirksomheder. Ifølge 
sagsøgerne fastsatte Ch iquita sin gule referencepris for bananer, der var ankomme t til Nordeuropa
18 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 den foregående uge og blev leveret til detailhandlerne ugen efter, me ns Dole fastsatte sin grønne 
referencepris for bananer, som ankom til Nordeuropa den følgende uge, og som først blev leveret til 
detailhandlerne to uger senere.
121 Dette forhold ve drører ikke ku n Tyskland, hvor Ch iquita eksternt ku n me ddelte sine ku nder en gul 
referencepris, e ftersom Ch iquitas da tterselskab A tlanta u døvede m odnings- o g 
distributionsvirksomhed. Ch iquita o plyste n emlig o ver f or K ommissionen, a t d e 
prisfastsættelsesbeslutninger, der blev t ruffet om t orsdagen for de no rdiske l ande, også ve drørte 
bananer, som allerede var under modning.
122 Endelig har sagsøgerne kri tiseret Kommissionen for, at den ikke g jorde klart og utvetydigt rede for sit 
standpunkt og derved tilsidesatte artikel 253 E F, navnlig ved ikke »fyldestgørende at forklare, hvordan 
udvekslingen a f oplysninger o m f aktorer, der angiveligt var r elevante for fastsættelsen a f 
referencepriserne for grønne bananer, kunne have no gen form for relevans for fastsættelsen af prisen 
for gule bananer«.
Den påståede tilsidesættelse af artikel 253 E F
123 Det fremgår af formuleringen af det klagepunkt, h vortil der henvises i d en foregående præmis, me re 
specifikt af anvendelsen af adverbiet »fyldestgørende«, og af indholdet af sagsøgernes argumentation, 
at klagepunktet ikke i e gentlig forstand ve drører en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter som 
omhandlet i ar tikel 230 E F. Klagepunktet er i r ealiteten samme nfaldende me d kri tikken a f 
berettigelsen af den anfægtede beslutning og dermed af den materielle lovlighed af denne retsakt, s om 
påstås at være retsstridig, fordi K ommissionen ikke p åviser, at der foregik en ulovlig samordning 
mellem D ole og Ch iquita, eller fordi e n sådan samordning slet ikke v ar m ulig.
124 Desuden ville der ikke v ære grundlag for påstanden om, at der foreligger en tilsidesættelse af 
artikel 253 E F, selv hvis den ku nne tiltrædes.
125 Det bemærkes, at den begrundelse, som kr æves i h enhold til artikel 253 E F, ifølge fast retspraksis skal 
tilpasses kara kteren af den pågældende retsakt og klart og utvetydigt angive d e betragtninger, som den 
institution, der har udstedt den anfægtede retsakt, h ar lagt til grund, således at de berørte parter kan få 
kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, og således at den ko mpe tente ret kan udøve sin 
prøvelsesret. Det nærmere indhold af begrundelseskravet skal fastlægges i lyset af den kon krete sags 
omstændigheder, navnlig indholdet af den pågældende retsakt, indholdet af de anførte grunde samt 
den interesse, som retsaktens adr essater samt andre, der må anses for umiddelbart og individuelt 
berørt af retsakten, ka n have i b egrundelsen. Det kr æves ikke, at begrundelsen angiver alle de 
forskellige relevante faktiske o g retlige m omenter, da s pørgsmålet, om e n beslutnings begrundelse 
opfylder kra vene efter artikel 253 E F, ikke b lot skal vurderes i forhold til ordlyden, me n ligeledes til den 
samme nhæng, hvori d en indgår, samt under hensyn til alle de retsregler, som g ælder på det 
pågældende område (jf. Domstolens dom af 2.4.1998 , sag C-367/95 P, Kommissionen mod Sytraval og 
Brink’s France, Sml. I, s. 1719 , præmis 63 o g den deri nævnte retspraksis).
126 Selv om K ommissionen i s in begrundelse for de beslutninger, den træffer for at sikre anvendelsen af 
konkurrencereglerne, i ø vrigt ikke h ar p ligt til at ko mme i nd på samtlige faktiske o g retlige 
omstændigheder eller gøre rede for de overvejelser, der har ført til beslutningen, er den dog i h enhold 
til artikel 253 E F forpligtet til i h vert fald at nævne de omstændigheder og overvejelser, der har 
væsentlig betydning for beslutningen, og dermed give U nionens retsinstanser og de berørte parter 
oplysning om, hvorledes den har a nvendt traktaten (jf. i d enne retning Rettens dom a f 15.9.1998 , 
forenede sager T-374/94, T-375/94, T-384/94 o g T -388/94, European N ight S ervices m .fl. mod 
Kommissionen, Sml. II, s. 3141 , præmis 95 o g den deri nævnte retspraksis).
ECLI:EU:T:2013 :130 19DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
127 I det foreliggende tilfælde gjorde Kommissionen i 4 ., 5., 32 ., 34 ., 104 ., 141 .-143., 182 ., 196 . og 287. 
betragtning til den anfægtede beslutning tilstrækkelig præcist og klart rede for sin opfattelse me d 
hensyn til enhedskara kteren af det omhandlede produkt, f riske b ananer, dets særlige beskaffenhed 
som en frugt, der importeres grøn og tilbydes offentligheden til forbrug, når den er blevet gul efter at 
være blevet modnet, m åden, hvorpå først modningen og derpå m arkedsføringen af bananerne er 
organiseret, processen i f orbindelse me d handelsforhandlingerne me d referencepriser og forbindelsen 
mellem r eferencepriserne for grønne og gule bananer.
128 Desuden bemærkes, at sagsøgernes argumentation, som i d et væsentlige tager sigte på, at det fastslås, 
at D oles og Ch iquitas virksomhed foregik ad skilt fra h inanden, at den ikke v ar t idsmæssigt 
samme nfaldende, og at en hemme lig forståelse ve drørende referencepriserne ve d hjælp af bilateral 
kommunikation d erfor ikke v ar m ulig, ikke b lev fremført under den ad ministrative p rocedure.
129 Det e r u bestridt, at det u dtrykkeligt bl ev anført i m edde lelsen af k lagepunkter, at det 
omhandlede p rodukt b estod i b ananer (frisk frugt), og at de r bl ev henvist til tre former for 
hemm elig p raksis, nemlig:
— udveksling af o plysninger om, h v or store mængder bananer de r ville ankomm e til Nordeuropa 
(udveksling af o plysninger om m ængderne)
— bilateral komm unikation om v ilkårene på bananmarkedet , pristendenserne eller indikationer 
om referencepriserne, før disse blev fastsat
— udveksling af o plysninger om referencepriserne for bananer (udveksling af r eferencepriser).
130 I punkt 429 i me ddelelsen af klagepunkter drog Kommissionen den klare kon klusion, at »hver enkelt 
række b ilaterale foranstaltninger« og foranstaltningerne som h elhed udgjorde en overtrædelse, der 
havde til formål at begrænse kon kurrencen i F ællesskabet og i D et Europæiske Ø kono miske 
Samarbejdsområde (EØS) som omhandlet i ar tikel 81 E F og EØS-aftalens artikel 53.
131 Dole bestred i s it svar på me ddelelsen af klagepunkter, at der forelå no gen form for overtrædelse, me n 
hævdede ikke i d ette øjemed, at der var en væsentlig forskel me llem D oles og Ch iquitas måde at 
markedsføre bananerne på. Selv om det angives, at Ch iquita, i m odsætning til Dole og den øvrige del af 
sektoren, kun anvendte referencepriserne i me get begrænset og snævert omfang på grund af de særlige 
forhold, d er ke ndetegnede s elskabets v irksomhed, gælder d enne b emærkning ku n »Dole 
plus«-kontrakterne, hvori transaktionsprisen for bananer af varemærket Ch iquita i r ealiteten afhang af 
den ugentlige referencepris, Dole havde fastsat.
132 I svaret på ovennævnte me ddelelse af klagepunkter fremhæves endog den kon stante kon kurrence, der 
foregik me llem b ananimportørerne, »navnlig me llem D ole og Ch iquita«, idet sidstnævnte blev 
betegnet som D oles »største rival«.
133 Det bemærkes i d enne forbindelse, at forklaringer eller præciseringer, der tydeliggør ordlyden af en 
retsakt, ka n fremføres under sagens behandling (jf. i d enne retning Domstolens dom a f 15.7.1960 , 
forenede sager 36/59-38/59 o g 40/59, Präsident Ruhrkohlen-Verkaufsgesellschaft m.fl. mod Den Høje 
Myndighed, Sml. 1954 -1964 , s. 197, org.ref.: Rec. s. 857, på s. 892, af 6.4.1995 , sag C-310/93 P, BPB 
Industries og British Gypsum m od Kommissionen, Sml. I, s. 865, præmis 11, og generaladvokat Légers 
forslag til afgørelse forud for denne dom, Sml. I, s. 867, punkt 24). Domstolen har fastslået, at 
præciseringer, der foretages af den institution, der har truffet en anfægtet beslutning, som supplement 
til en begrundelse, der allerede i sig selv er tilstrækkelig, strengt taget er uden betydning ved afgørelsen 
af, om b egrundelsespligten er opfyldt, selv om d e ka n være nyttige i f orbindelse me d den interne 
kontrol af betragtningerne til beslutningen, der foretages af Unionens retsinstanser, idet de giver
20 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 institutionen m ulighed for at uddybe de grunde, der da nner grundlag for beslutningen (jf. i d enne 
retning D omstolens dom a f 16.11.2000 , sag C-286/98 P, Stora K opparbergs B ergslags m od 
Kommissionen, Sml. I, s. 9925 , præmis 61).
134 I det foreliggende tilfælde tydeliggør de præciseringer, Kommissionen er fremkomme t me d under 
sagens behandling som svar p å det specifikke kl agepunkt, s agsøgerne har fremsat for første gang 
under sagen for Retten, kun den begrundelse, som allerede er indeholdt i d en anfægtede beslutning, 
og som d ækker de forskellige måder, hvorpå de bananer, der blev importeret i N ordeuropa af bl.a. 
Dole og Ch iquita, blev di stribueret.
135 Heraf følger, at der under alle o mstændigheder ikke ka n foreholdes K ommissionen no gen 
tilsidesættelse af artikel 253 E F.
Realiteten
136 Retten finder, at sagsøgernes klagepunkt ikke ka n tiltrædes, da d et bygger på en uu nderbygget og 
fejlagtig forudsætning, nemlig at grønne og gule bananer udgør fuldstændig forskellige produkter, der 
tilhører to særskilte m arkeder, hvorpå det ku n var p å den ene side Dole og på den anden side 
Chiquita, der drev virksomhed.
137 Sagsøgernes opfattelse stemme r ikke o verens me d de faktiske forhold på det relevante marked, således 
som de fremgår af Kommissionens kon stateringer i d en anfægtede beslutning, de forklaringer, Dole og 
Chiquita afgav under den ad ministrative p rocedure, og sagsøgernes egne skriftlige indlæg.
138 Således som det fremgår af nedenstående præmisser, viser de nævnte kon stateringer, der bekræftes af 
dokumentbeviser, at der fandtes et marked for bananer (frisk frugt), der kendetegnedes af, at Doles og 
Chiquitas virksomhed ve drørende salg af grønne og gule bananer sameksisterede og var tidsmæssigt 
samme nfaldende, at de to virksomheder, inden for ra mme rne af en fuld gensidig forståelse, 
kommunikerede me d hinanden om p risen for grønne bananer til Nordeuropa, og at prisen for gule 
bananer blev fastsat på grundlag af prisen for grønne bananer.
139 Det bemærkes for det første, at Kommissionen i d en anfægtede beslutning klart definerer den relevante 
sektor, herunder det relevante produkt som friske b ananer, og måden, hvorpå det relevante marked 
fungerer.
140 Kommissionen anfører, at den anfægtede beslutning omfatter såvel umodne (grønne) bananer som 
modne (gule) bananer, og at salget af friske b ananer defineres som salget af grønne bananer me d 
undtagelse af tørrede bananer og hestebananer (fjerde betragtning til den anfægtede beslutning).
141 Det fremgår a f den anfægtede beslutning, at de bananer, der blev i mporteret i N ordeuropa, 
almindeligvis var d yrket i d et caribiske o mråde, Mellemamerika o g visse afrikanske l ande (femte 
betragtning til den anfægtede beslutning). I d en omhandlede pe riode var bananhandelen i N ordeuropa 
organiseret i u gentlige cyklusser. Transporten af bananer me d skib fra d e latinamerikanske h avne til 
Europa varede ca. to uger. Bananerne ankom no rmalt ugentligt til de no rdeuropæiske h avne i 
overensstemme lse me d en fast tidsplan for leverancerne (33. betragtning til den anfægtede beslutning). 
Bananerne blev a fskibet grønne og ankom g rønne til havnene. De skulle m odnes for at ku nne 
forbruges (34. betragtning til den anfægtede beslutning).
142 Kommissionen anfører, at bananerne enten blev leveret dir ekte til køb erne (grønne bananer) eller 
modnet og derefter leveret en ca. uge senere (gule bananer), hvilket afspejlede, at modningen enten 
kunne foranstaltes af køb eren eller foretages af importøren på dennes vegne (34. betragtning til den 
anfægtede beslutning).
ECLI:EU:T:2013 :130 21DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
143 Ifølge Kommissionen fastsatte Ch iquita, Dole og W eichert referenceprisen for deres mærke h ver uge, i 
praksis hver torsdag morgen, og me ddelte deres ku nder den (34. og 104. betragtning til den anfægtede 
beslutning). Udtrykket »referencepris« henviste no rmalt til referenceprisen for grønne bananer (»den 
grønne udbudspris«). Referenceprisen for gule bananer (»den gule udbudspris«) bestod no rmalt af 
udbudsprisen for grønne bananer plus en m odningsafgift (104. betragtning til den anfægtede 
beslutning), og referencepriserne for grønne bananer var bestemme nde for referencepriserne for gule 
bananer (287. betragtning til den anfægtede beslutning).
144 De referencepriser, parterne fastsatte hv er uge, gjaldt for N ordeuropa. C hiquita forklarede, at 
»referencepriserne for »Nordeuropa« var fastsat for Tyskland (herunder Ø strig, Sverige, Finland 
og Danmark) og Benelux-landene«, og at når Chiquita talte med D ole om de n tyske »grønne pris«, 
»omfattede de tte også priserne for de ø vrige lande i N ordeuropa« (104. og 141. betragtning til den 
anfægtede b eslutning).
145 De dokumenter, der blev fundet under kon trolundersøgelserne hos Dole, viser, at denne virksomhed 
havde en referencepris, der benævntes »Nordeuropa EU15«, og andre priser for Norge, landene i 
»Nordeuropa EU10«, Frankrig, Italien og D et Forenede K ongerige. Dole anførte i s it svar p å 
meddelelsen af klagepunkter, at denne pris var en tysk pris. Dole forklarede ligeledes klart, at selskabets 
»grønne salg almindeligvis [var] baseret på en ugentlig pris«, og at »samtlige kon kurrenter under alle 
omstændigheder v idste, at referencepriserne [ som b lev dr øftet inden f or ra mme rne a f 
kommunikationen forud for prisfastsættelsen] ve drørte EU15-markederne [fortroligt]« (104., 142 . 
og 143. betragtning til den anfægtede beslutning).
146 Komm issionen anfører, at bananimportørerne forhandlede m ed k underne om b ananpriserne torsdag 
eftermiddag og fredag (eller senere i de n pågældende u ge e ller i b egyndelsen af den følgende), når 
transaktionerne byggede p å priser, der var blevet fastsat efter forhandling på ugebasis. Importørernes 
kunder var almindeligvis mo dningsvirksomheder eller detailhandelskæder. Den gule pris var prisen for 
modne bananer, mens de n grønne pris var prisen for umodne bananer (34. betragtning til de n 
anfægtede b eslutning).
147 Kommissionen forklarer ligeledes, at der var en vis differentiering på grundlag af, hvilket varemærke 
der b lev f oretrukket. D er sondredes inden f or b ananhandelen me llem t re ka tegorier a f 
bananvaremærker, som b enævntes »tiers«: bananer i f ørste ka tegori af mærket Ch iquita, bananer i 
anden ka tegori (af mærkerne D ole og D el Monte) og bananer i t redje ka tegori (som ligeledes 
benævntes »thirds«, og som o mfattede flere andre bananmærker). Denne inddeling på grundlag af 
varemærker afspejledes i p risfastsættelsen for bananerne, idet prisen for Ch iquita-bananer var d en 
højeste efterfulgt af bananer af mærkerne Dole og Del Monte me d th irds-bananer nederst på skalaen 
(32. betragtning til den anfægtede beslutning).
148 Ifølge Kommissionen var d et inden for ramme rne af bananmarkedets således beskrevne m åde at 
fungere på, at de forskellige former for ko mmunikation f orud for prisfastsættelsen me llem D ole og 
Chiquita fandt sted, hvorunder de to virksomheder drøftede vilkårene for efterspørgsel og udbud eller 
med andre ord f aktorer i p risfastsættelsen – d vs. faktorer af betydning for fastsættelsen af 
referencepriserne for den følgende uge – o g di skuterede eller afslørede pristendenser og gav 
indikationer om referencepriserne for den ko mme nde uge, før de blev fastsat (148., 182 . og 196. 
betragtning til den anfægtede beslutning).
149 For det andet bemærkes, at parterne til støtte for, eller over for, klagepunktet om, at en hemme lig 
forståelse me llem D ole og Ch iquita ve drørende referencepriserne slet ikke v ar m ulig, hver især har 
fremlagt nærmere oplysninger om m åden, hvorpå de to selskaber drev virksomhed.
150 Hvad f or d et første a ngår D ole a nfører K ommissionen, at selskabets da tterselskab D F FE 
»hovedsageligt« solgte grønne bananer til tyske d etailhandlere, der selv havde ka pacitet til at modne 
dem, og europæiske m odningsvirksomheder (12. betragtning til den anfægtede beslutning).
22 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
151 Det fremgår af sagens akter og sagsøgernes skriftlige indlæg, at Doles virksomhed også omfattede salg 
af gule bananer.
152 Under den ad ministrative p rocedure henviste Dole således til den situation, som de detailhandlere, der 
havde anmodet DF FE om at me ddele dem e n gul udbudspris, befandt sig i (bilag B 9).
153 Sagsøgerne har ligeledes forklaret, at Dole ejede en række da tterselskaber, som dr ev m odnings- og 
distributionsvirksomhed i N ordeuropa, nemlig Kemp owski, Saba og VBH. Disse virksomheder solgte 
gule bananer af mærket Dole, der for Sabas og VBH’s vedkomme nde var blevet køb t grønne af bl.a. 
Dole. Endvidere blev e n lille del af Doles salg af gule bananer i B elgien og Luxembourg i 2002 
foretaget af Doles franske da tterselskab.
154 Det fremgår af de da ta, sagsøgerne har fremlagt, at Doles da tterselskaber solgte for 98 177 616  EUR 
gule bananer i 2002 , idet Doles samlede salg af friske b ananer i 2002 b eløb s ig til 198 331 150  EUR, 
hvilket beløb e fter fradra g af værdien af de bananer, der var blevet køb t af de øvrige adr essater for den 
anfægtede beslutning, udgjorde 190 581 150  EUR ( 451.-453. betragtning til den anfægtede beslutning).
155 Saba og VBH solgte for henholdsvis 64,4 og 13,9 mio. EUR b ananer i N ordeuropa i 2002 , hvoraf 29,4 
og 8,3 mio. EUR ve drørte bananer af mærket Dole. Det tyske da tterselskab Kemp owski, der køb te sine 
bananer af Cobana og ikke a f Dole, solgte for et beløb p å 16 ,8 mio. EUR b ananer i N ordeuropa i 2002 , 
heraf for ca. 2,9 mio. EUR b ananer af mærket Dole. Det samlede salg af bananer af mærket Dole, som 
dennes datterselskaber foretog i d eres egenskab af modningsvirksomheder i N ordeuropa i 2002 , beløb 
sig 40 ,6 mio. EUR, dvs. lidt under halvdelen af værdien af DF FE’s salg af grønne bananer, som under 
den ad ministrative p rocedure blev anslået til 99 451 555  EUR o g inden for ramme rne af behandlingen 
af den aktuelle sag er blevet anslået til 98 997 663  EUR.
156 Det bemærkes i d enne forbindelse, at netop størrelsen af den af Dole solgte mængde af gule bananer 
udgør et af de kl agepunkter, sagsøgerne har fremsat ve drørende Kommissionens fastlæggelse af 
afsætningens værdi me d henblik på udmålingen af bøden.
157 Det følger af ovenstående kon stateringer, at Dole i o verensstemme lse me d d et ræsonnement, 
sagsøgerne selv har fremført vedrørende Ch iquitas kon trol me d Atlanta, udøvede en virksomhed, der 
bestod i s alg af gule bananer til detailhandlere, som ikke s elv råd ede over modningskapacitet, og 
havde en reel interesse i d enne virksomhed. Mens de dokumenter, sagsøgerne har fremlagt under 
retsforhandlingerne, viser, at Atlanta havde en kon kret form for tilknytning til Ch iquita før 2003 – 
hvor sidstnævnte me d henblik på officielt at overtage kon trollen me d denne m odningsvirksomhed 
forøgede sin oprindelige ka pitalandel me d ku n 5% – e r der ingen tvivl om, at da tterselskaberne 
Kemp owski, Saba, VBH og Dole France i h ele den af overtrædelsen omfattede pe riode havde status 
som da tterselskaber, eftersom sagsøgerne har me dgivet dette fuldt ud.
158 Hvad for det andet angår Ch iquita fremgår d et af sagens akter, at udtrykket »referencepriser« ifølge 
sagsøgernes egen formulering i p unkt 31 i s tævningen, kan »betyde grønne eller gule referencepriser«.
159 Kommissionen har for Retten fremlagt de interne rapporter om Ch iquitas priser, som b ærer titlen 
»Ajourføring af prisen i E uropa«.
160 Rapporterne omfatter for hver uge i e t regnskabsår t abeller over, dels hvor store m ængder 
Chiquita-bananer og, samme nlagt, bananer til Ch iquitas kon kurrenter og bananvirksomhederne der 
ankom, dels henholdsvis Ch iquitas og kon kurrenternes priser. Ud fra tabellerne ka n der ligeledes 
drages samme nligninger me d da ta for den foregående og den samme u ge i år et før.
ECLI:EU:T:2013 :130 23DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
161 Hvad Ch iquitas priser angår indeholder rapporterne systematisk angivelsen »Tyskland (Euro) Gul« 
fulgt af en pris samt, på samme l inje, en anden, 2 EUR l avere, pris svarende til »den europæiske 
udbudspris«, hvilken formulering ko mme r efter en angivelse, hvori der henvises til tyske m ark me d en 
bemærkning om, at der er en forskel på 4 t yske m ark (DEM) me llem d e to priser.
162 Rapporterne er i m ange tilfælde bilagt interne e-mails me d de vigtigste oplysninger, herunder navnlig 
for en given uge Ch iquitas ovennævnte »grønne pris« og »gule pris«, idet den sidstnævnte kon sekvent 
er 2 EUR h øjere end den førstnævnte.
163 De nævnte dokumenter belyser Ch iquitas forklaring om, at »den grønne referencepris i d et store og 
hele er den gule referencepris minus 2 EUR«, og viser dermed, at priserne var kon vertible.
164 Chiquita anførte i v irksomhedsforklaring nr. 1:
»Hver torsdag formidda g fastsatte Ch iquita internt sin grønne referencepris for den følgende uge. Kun 
sjældent er listeprisen den faktiske p ris, der forlanges af Ch iquitas ku nder. Referencepriserne er en 
gros-priser før nedslag og rabatter. På grundlag af denne interne beslutning underrettede Ch iquitas 
nationale ledelser deres kunder om udbudsprisen for den følgende uge.«
165 Det skal bemærkes, at Ch iquita under den ad ministrative p rocedure anførte, at »frugten i E uropa 
distribueres enten til grossister/modningsvirksomheder såsom A tlanta (T yskland) eller dir ekte til 
detailhandlere (der selv udfører modningen)«. Hvad s pecifikt angår Ch iquitas virksomhed i T yskland 
anførte selskabet, at det solgte bananer til Atlanta, til grossister og dir ekte til detailhandlere, og 
bemærkede, at det i d e seneste år v ar begyndt løbende at slutte aftaler me d detailhandlerne.
166 Det fremgår s åledes, at det grønne salg i kke ku n o mfattede A tlanta – d en m odnings- o g 
distributionsvirksomhed, Ch iquita var tæt kn yttet til – o g at Dole og Ch iquita havde en fælles 
kundekreds.
167 En e-mail af 30. april 2001 f ra B. t il P. (to Ch iquita-ledelsesmedlemme r), hvortil der henvises i 107 . 
betragtning til den anfægtede beslutning, bekræfter, at Ch iquita solgte grønne bananer. E-mailen har 
følgende ordlyd:
»Der er bevis for, at så snart [Dole/Del Monte/Tuca] når en udbudspris på 36 ,00 D EM, gør deres 
kunder (detailhandlerne) modstand, eftersom forbrugerprisen på det udbudsniveau m å overskride 
tærsklen 3,00 D EM/kg. Der er ingen tvivl om, at dette »fænomen« vil berøre os et stykke t id. Dette 
betyder, at vor maksimale udbudspris bliver 40,00 D EM (den grønne udbudspris).«
168 Den kl are ordlyd af ovennævnte e-mail viser, at Ch iquitas grønne pris – i m odsætning til hvad 
sagsøgerne har hæ vdet – v ar me re end blot et teoretisk begreb, som h avde til formål internt at gøre 
det lettere at dra ge samme nligninger me d kon kurrenternes udbudspriser.
169 Doles egne forklaringer bekræfter, at Ch iquita havde en grøn udbudspris for sine bananer.
170 Det oplyses således i s tævningen, at Doles svenske da tterselskab Saba, der dr ev v irksomhed som 
modnings- o g di stributionsvirksomhed, fik sine forsyninger fra f orskellige importører, herunder 
Chiquita.
171 I sit svar p å me ddelelsen af klagepunkter kri tiserede Dole Kommissionens definition a f selskabets 
markedsandel, fordi d en havde me dtaget salget af gule bananer, skønt undersøgelsen dr ejede sig om 
importen af grønne bananer. Dole tilføjede, at problemet i forbindelse me d den dobbelte me dregning 
ikke ku n ve drørte Dole, og anførte, at »Chiquita havde såvel et grønt salg til sine detailhandler- og 
grossistkunder som e t salg a f gule bananer, der blev di stribueret gennem s elskabets net af 
modningsvirksomheder i B enelux, Tyskland og Østrig«.
24 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
172 Denne forklaring, der sidestiller Ch iquitas virksomhed i f orbindelse me d salg af grønne bananer me d 
selskabets salg af gule bananer, viser ligeledes, at distributionen af Ch iquitas gule bananer ikke ka n 
reduceres til kun at have omfattet Atlantas virksomhed.
173 Det bemærkes i d en forbindelse, at Ch iquita var Europas største bananleverandør (ottende betragtning 
til den anfægtede beslutning), og at den samlede værdi a f selskabets salg af friske b ananer i 2001 
androg 347 631 700  EUR ( 451.-453. betragtning til den anfægtede beslutning).
174 Det følger af de ovenstående betragtninger, at der ikke e r grundlag for en opfattelse af markedet, der 
reducerer Dole og Ch iquita til ku n at have u døvet en enkelt salgsmæssig virksomhed ve drørende 
grønne bananer for førstnævntes og gule bananers for sidstnævntes vedkomme nde, og hvorefter der 
udelukkende var en forbindelse me llem Ch iquita og Atlanta.
175 Såvel Dole som Ch iquita solgte dels grønne bananer til modningsvirksomheder og detailhandlere, som 
selv varetog modningen af frugterne, dels gule bananer gennem da tterselskaber og et tilknyttet selskab 
eller for Ch iquitas vedkomme nde ved selv at foranstalte modningen og i d ette øjemed benytte eksterne 
modningsvirksomheder.
176 Et uddra g af den økono miske u ndersøgelse af 10. april 2007 , som D ole har fremlagt, bekræfter, at der 
blev indgået forskelligartede aftaler me llem d e forskellige aktører på markedet for »bananer«, idet det 
hedder i u ddra get, at »importørerne undertiden sælger grønne bananer dir ekte til supermarkederne, 
som d erpå b etaler e n a fgift til en m odningsvirksomhed f or d en l everede y delse«, at 
»modningsvirksomhederne i a ndre tilfælde køb er bananerne grønne af bananimportørerne og 
forhandler me d di stributørerne for egen regning«, og at »mens no gle importører selv ejer 
modningsvirksomheder, benytter andre tredjeparter til at modne deres produkt«. Chiquita har ligeledes 
oplyst, at importørerne undertiden selv varetog modningen af frugterne og »solgte gult«, og at visse 
detailhandlere havde deres egne modningscentre og »købte grønt«.
177 Det fremgår således – s om K ommissionen me d rette har gjort gældende – a t spørgsmålet om, hvorvidt 
en importør henviser til en gul eller en grøn pris, ganske enkelt afhænger af, hvorledes den pågældende 
har o rganiseret banansalget: Hvis han sælger bananerne grønne til modningsvirksomheder eller 
detailhandlere, der selv varetager modningen af frugterne, me ddeler han en grøn referencepris; hvis 
han selv foranstalter modningen ve d at benytte en ekstern m odningsvirksomhed eller foretager den i 
anlæg tilhørende sine da tterselskaber eller samme nlignelige virksomheder og derpå sælger bananerne 
modne til detailhandlerne, anvender han en gul referencepris.
178 For det tredje skal det fremhæves, at alle de ovennævnte former for virksomhed indgik i e t ensartet 
»tidsmønster«, som D ole og Ch iquita beskrev n æsten enslydende under den ad ministrative p rocedure.
179 Dole og Ch iquita beskriver en tidsfølge i m arkedsføringen af bananer, der består i e n cyklus på tre 
uger, som ka n opdeles på følgende måde:
— torsdag morgen i d en første uge: Importørerne fastsætter referencepriserne for deres bananer og 
meddeler deres kunder dem
— fra torsdag eftermidda g i d en første uge til og me d slutningen af denne uge eller indtil mandag i 
den anden uge: Importørerne forhandler me d køb erne om transaktionspriserne
— mandag i d en anden uge (undertiden slutningen af den første uge): Skibene ankomme r til de 
europæiske h avne, og bananerne losses og transporteres til modningscentrene
— begyndelsen af den tredje uge (undertiden slutningen af den anden uge): De modne bananer sendes 
på markedet me d henblik på forbrug.
ECLI:EU:T:2013 :130 25DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
180 Dette tidsmønster svarer til Kommissionens kon statering i 34 . betragtning til den anfægtede beslutning 
af, at bananerne enten blev leveret dir ekte til køb erne (grønne bananer) eller modnet og derefter 
leveret ca. en uge senere (gule bananer) – d enne formulering samme nfatter distributionsprocessen og 
fremhæver, at modningsperioden for samtlige bananer vanskeligt kunne afkortes.
181 Sagsøgerne h ar g engivet ovennævnte »tidsmønster« i p unkt 34 i s tævningen o g anført, a t 
»bananmarkedet« traditionelt fulgte en me get nøje tidsplan for så vidt angår d en m åde og det 
tidspunkt, h vorpå forhandlingerne me llem »importørerne og deres respektive ku nder« fandt sted. Ud 
over denne generelle bemærkning om, hvorledes et enhedsmarked fungerede, som omfattede samtlige 
importører, har sagsøgerne pe get på den objektive o g tvingende begrundelse, der nødvendiggjorde en 
sådan tidsplan, nemlig det forhold, at bananer er en yderst letfordærvelig vare, hvilket indebærer, at 
transaktionspriserne skal fastsættes hurtigt me d henblik på en effektiv tømning af lagrene af de 
bananer, der ankomme r hver uge.
182 Det skal understreges, at det var inden for ramme rne af den således beskrevne cyklus på tre uger, at 
markedsføringen af gule bananer af mærkerne Dole og Ch iquita fandt sted gennem da tterselskaber 
eller et tilknyttet selskab, der dr ev v irksomhed som m odnings- o g di stributionsvirksomheder, ved 
hjælp af en gul referencepris, der blev me ddelt detailhandlerne torsdag formidda g i d en anden uge.
183 Således som d et fremgår a f en forklaring af Ch iquita ve drørende transaktioner gennemført i v isse 
nordiske lande, der findes i b ilag C 5 til replikken, og en e-mail, som en me darbejder i A tlanta den 
2. januar 2003 t ilsendte en me darbejder i Ch iquita, blev d enne gule referencepris fastsat, me ns 
bananerne var u nder modning, dvs. i l øbet af den anden uge, og bananerne blev leveret gule til 
detailhandlerne fra den følgende uge, dvs. i begyndelsen af den tredje uge.
184 Ifølge Doles egne forklaringer svarede »tidsmønsteret« for Sabas og VBH’s distribution a f gule bananer 
til Atlantas (bilag B 9), således at en gul pris for frugter under modning, som var blevet køb t grønne 
ugen før, blev me ddelt ku nderne om torsdagen i d en anden uge, hvorefter de gule bananer blev 
leveret til detailhandlerne i b egyndelsen af den følgende uge.
185 For det tredje bemærkes, at en m arkedsstruktur, der ke ndetegnedes af, at Doles og Ch iquitas 
virksomhed ve drørende salg a f grønne o g g ule b ananer sameksisterede o g v ar t idsmæssigt 
samme nfaldende, er forenelig me d Kommissionens kon klusion o m, at der var en ulovlig hemme lig 
forståelse me llem d e to virksomheder.
186 Det er n ødvendigt i d enne h enseende a t p røve D oles o g Ch iquitas forklaringer samt 
dokumentbeviserne vedrørende selskabernes virksomhed på baggrund af to omstændigheder.
187 For det første fremgår det af sagens akter, at Dole og Ch iquita under deres forskellige kon takter forud 
for prisfastsættelsen dr øftede vilkårene for efterspørgsel og udbud eller me d andre ord faktorer i 
prisfastsættelsen – d vs. faktorer af betydning for fastsættelsen af referencepriserne for den følgende 
uge – o g diskuterede eller afslørede pristendenser og gav indikationer om referencepriserne for den 
komme nde uge, før de blev fastsat (148., 182 . og 196. betragtning til den anfægtede beslutning).
188 I sin m undtlige forklaring nr. 28, hvori Ch iquita beskrev s in ko mmunikation me d D ole, anførte 
selskabet, at »Chiquita og Dole henviste til de europæiske u dbudspriser, dvs. den tyske »officielle pris« 
for grønne bananer«. Som tidligere nævnt indeholder de interne ra pporter om Ch iquitas priser 
systematisk angivelsen »Tyskland (Euro) Gul« fulgt af en pris samt, på samme l inje, en anden, 2 EUR 
lavere, pris, der svarer til den europæiske u dbudspris, dvs. Ch iquitas grønne pris.
189 Chiquita tilføjede, at når denne talte me d Dole om den tyske »grønne pris«, »omfattede dette priserne 
for de øvrige lande i N ordeuropa«.
26 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
190 Kommissionen har fremhævet, at de dokumenter, der blev fundet under kon trolundersøgelserne hos 
Dole, viser, at denne havde en referencepris, som b lev b enævnt »Nordeuropa EU15«, og som 
virksomheden b eskrev s om e n tysk pris, hvilket ikke s trider imod Ch iquitas forklaring (143. 
betragtning til den anfægtede beslutning). Dole anførte som svar p å en begæring om o plysninger, at 
»samtlige kon kurrenter under alle omstændigheder vidste, at referencepriserne [som b lev dr øftet 
inden for ra mme rne af ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen] ve drørte EU15-markederne 
[fortroligt]« (143. betragtning til den anfægtede beslutning).
191 Adspurgt inden for ramme rne af en begæring om o plysninger om d e priser, som D ole og Ch iquita 
drøftede e ller a fslørede u nder »kommunikationen f or p risfastsættelsen«, svarede D ole, at 
»[r]eferenceprisen ve drørte markederne i N ordeuropa i E U15«.
192 Det bemærkes, at Dole på s. 130 i s it svar p å me ddelelsen af klagepunkter anførte, at »[H.] har 
forklaret, at han og [B.] undertiden ku nne sige, at de forventede, at priserne ville stige me d 1 EUR 
eller me d 50 c ent, me n [at] der aldrig havde været no gen aftale om en prisforhøjelse«, og at »de to 
højst udvekslede deres pe rsonlige opfattelser af, hvorledes Ch iquitas og Doles referencepriser ku nne 
tænkes at udvikle sig« (158. og 179. betragtning til samt fodnote 217 i d en anfægtede beslutning).
193 Med hensyn til drøftelser om ve jledende referencepriser eller pristendenser har D ole selv skønnet, at 
sådanne »fandt sted under ca. halvdelen af drøftelserne on sdag eftermidda g me d Ch iquita« (153. 
betragtning til den anfægtede beslutning).
194 Doles og Ch iquitas forklaringer samt Kommissionens kon stateringer afspejler en situation, hvor to 
virksomheder ko mmunikerer me d hinanden inden for ramme rne af en fuld gensidig forståelse om 
prisen for grønne bananer til Nordeuropa.
195 Sagsøgerne har ikke b estridt, at de bilaterale dr øftelser faktisk fandt sted, eller rigtigheden af 
Kommissionens kon stateringer, me n har søgt at reducere indholdet af den påtalte ko mmunikation t il 
kun at have b estået i a lmindelig snak om d e generelle m arkedsvilkår, der indgik i e n pe rmanent 
udveksling af oplysninger, som aktørerne på markedet i almindelighed benævnte »Radio Banana«.
196 Indholdet af den bilaterale ko mmunikation, således som D ole selv har b eskrevet den, stemme r 
imidlertid lige så lidt overens me d denne opfattelse hos sagsøgerne som me d den, at bananmarkedet 
var ke ndetegnet af, at Doles og Ch iquitas virksomhed foregik ad skilt fra h inanden og ikke v ar 
tidsmæssigt samme nfaldende.
197 For det a ndet f remgår det af s agens akter, at referenceprisen f or g rønne b ananer er 
bestemm ende f or referenceprisen for gule bananer.
198 Således som det f remgår af p ræmis 1 5 7-1 6 1 o venfor, viser de i nterne rapporter om C hiquitas 
priser, at de r var en gul pris, som svarede t il den grønne pris plus en m odningsafgif t på 2 EUR.
199 Dole har kl art erkendt og forklaret forbindelsen me llem p risen for grønne bananer og prisen for gule 
bananer.
200 Indledningsvis oplyste Dole under den ad ministrative p rocedure (bilag B 9), at den grønne køb spris 
udgjorde grundlaget for fastsættelsen af prisen for de gule bananer, der blev solgt af Saba, Kemp owski 
og Doles franske da tterselskab. Inden for ramme rne af beskrivelsen af dettes virksomhed har D ole 
ligeledes forklaret, at den grønne køb spris blev a nvendt til at udarbejde de gule referencepriser, som 
derpå blev tilsendt kunderne pr. e-mail eller telefax eller me ddelt telefonisk.
201 Dole har forklaret, at dennes belgiske da tterselskab, VBH, me ddelte visse ku nder (Metro, Delhaize, 
Carrefour) sin ugepris for bananer, der blev leveret gule; dette var en pris, som b yggede på den af 
DF FE me ddelte grønne referencepris, og som v ar forhøjet me d et beløb, der var a ngivet i d en
ECLI:EU:T:2013 :130 27DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 kontrakt, s om V BH h avde indgået me d ku nden. Dole oplyste, at »[d]enne gule pris omfatte[de] 
modning, levering [og] distribution, pakning og de andre produktspecifikationer, den enkelte ku nde 
eventuelt havde anmodet om«, og at »prisen således variere[de] afhængigt af den grønne ugepris og 
tillæggene«. Endvidere oplyste D ole, at »kontrakterne me d d etailhandlerne [...] indehold[t] en 
prisberegningsformel (nemlig g ul pris = d en a f D F FE me ddelte g rønne p ris + t illæg for 
produktspecifikationer og logistikomkostninger – ra batter)«.
202 Efter at have g jort gældende i s tævningen, at Doles da tterselskaber fastsatte prisen for gule bananer 
»uden at henholde sig til no gen som h elst grøn udbudspris«, har sagsøgerne i r eplikken hæ vdet (i 
fodnote 5), at skønt det er rigtigt, at VBH fastsatte sine priser for tre ku nder på den m åde, der 
beskrives i d en foregående præmis, skete det først »efter« ophøret af den påståede overtrædelse. VBH 
anvendte den nævnte prisfastsættelsesmetode over for bl.a. Delhaize og Carrefour i 2004 o g 2005 o g 
over for Metro fra 2004 t il 2006 . Sagsøgerne har hæ vdet, at de pågældende kon trakter blev o mtalt i 
svaret på Kommissionens begæring om oplysninger af 10. februar 2006 , som omfattede pe rioden »fra 
2000 t il i da g«. Da Kommissionen i d en anfægtede beslutning besluttede at begrænse kon stateringen 
af, at der var begået en overtrædelse, til perioden 2000 -2002 , kon trollerede den ikke, om de me ddelte 
oplysninger vedrørte denne periode.
203 Det fremgår a f bilagene til svarskriftet, at de ikke i ndeholder no get, der underbygger sagsøgernes 
påstande o m, hvornår d en o mhandlede p risfastsættelsesmetode b lev a nvendt. D erudover har 
sagsøgerne intet kon kret og objektivt fremført, der viser, at deres udsagn er rigtige, og end ikke o plyst, 
hvorledes VBH fastsatte sine priser for perioden 2000 -2002 . Det står kl art, at den pe riode, hvortil der 
blev h envist i K ommissionens begæring om o plysninger af 10. februar 2006 , begyndte den 1. januar 
2000 . Da der ikke o plyses no get i D oles svar o m, at den nævnte prisfastsættelsesmetode ku n blev 
anvendt i e t begrænset tidsrum i kon trakterne me llem V BH og dennes ku nder M etro, Delhaize og 
Carrefour, ka n det ikke u delukkes, at svaret dækker hele den pe riode, hvortil der blev h envist, 
herunder perioden 2000 -2002 .
204 Uanset de spørgsmål, der kan rejses om tidsaspektet, støtter ovennævnte forklaringer af Dole, som blev 
afgivet under den ad ministrative p rocedure, under alle omstændigheder Ch iquitas forklaringer og de 
oplysninger, som s agsøgerne selv har g ivet i s tævningen o m f orbindelsen me llem p risen for 
henholdsvis grønne og gule bananer, som er begreber, der var ke ndt af markedet før, i og efter den af 
overtrædelsen omfattede pe riode, hvortil der henvises i d en anfægtede beslutning.
205 Sagsøgerne har således i stævningen (punkt 41) oplyst, at DF FE solgte grønne bananer på grundlag af 
aftaler indgået efter forhandling på ugebasis eller på grundlag af langfristede forsyningsaftaler, hvori 
der blev a nvendt en prisformel, og som b enævntes »Aldi plus-kontrakter«. Om di sse kon trakter har 
sagsøgerne anført, at »skønt de nævnte aftaler ve drørte salg af grønne bananer til modnings- o g 
distributionsvirksomheder, var p riserne baseret på den køb spris, som A ldi h avde fastsat for gule 
bananer, og som var blevet kon verteret til en pris, der svarede til prisen for grønne bananer«, og at 
»konverteringen skete ve d, at der fra A ldis (gule) pris blev t rukket et fast omkostningsbeløb p å 
3,07 EUR p r. kasse, som repræsenterede udgifterne til transport af de grønne bananer fra h avnen til 
modningscenteret samt udgifterne til modning, færdigpakning og transport fra m odningsanlægget til 
Aldis distributionscenter«.
206 Det b emærkes i de nne forbindelse, at sagsøgerne har gjort gæ ldende, at de n fa ktor, som v ar 
afgørende f or de n fa ktiske p ris for bananerne i N ordeuropa, var det t ilbud, de r blev afgi vet af 
Aldi, som e r en m eget stor det ailhandler på det t yske m arked – N ordeuropas største – o g som 
udelukkende k øbte g ule b ananer uden v aremærke. Sagsøgerne h ar angivet i p unkt 4 7 i 
stævningen, at »»Aldi-prisen« for gule bananer tjente som reference for samtlige købere af s åvel 
grønne som g ule bananer i N ordeuropa«. De h ar således gjort gæ ldende, at de n gule »Aldi-pris« 
tjente som reference for salget af g rønne bananer.
28 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
207 Endelig bemærkes, at sagsøgerne inden for ramm erne af de n argumentation om n ødvendigheden 
af a t sondre m ellem g rønne og gule bananer, de h ar fremført til støtte f or klagepunktet o m, a t 
den m åde, h v orpå henholdsvis D ole og C hiquita drev virksomhed, var uforenelig m ed de n 
hemm elige forståelse, de bl ev beskyldt f or, har henvist til, at Saba, Kempowski, VBH o g D ole 
F rance fastlagde de res prispolitik uafhængigt.
208 Dette a rgument er ir relevant, idet K omm issionen fa stslog, at overtrædelsen af a rtikel 8 1 E F bl ev 
begået af D ole, m oderselskabet i D ole-koncernen, og at de nne virksomhed ga nske v ist har 
påstået, at de r ikke f orekom n ogen form for konkur rencebegrænsende a dfærd, men de rimod 
ikke i nden for ramm erne af de n foreliggende s ag h ar bestridt s it ansvar som m oderselskab i 
Dole-koncernen.
209 Endvidere har sagsøgerne begrænset sig til kun at fremlægg e forklaringer fra direktørerne for 
Kempowski og Saba, h v ori det h ævdes, at disse selskaber er selvstændige, idet det s amtidig 
medgives, at de e r fuldt u d ejede d atterselskaber af D ole, for Sabas vedkomm ende s iden de n 
1. januar 2 0 0 5 .
210 Det s kal fremhæves, at Dole under de n administrative procedure (bilag B 9) oplyste, at hele 
Doles salg til Saba bl ev varetaget af D oles salgsafdeling for Nordeuropa, dvs. DF F E , uafhængigt 
af D oles bestyrelsesmedlemm er i S aba. Dole oplyste ligeledes, at VBH fi k sine bananforsyninger 
fra DF F E , og at DF F E h v er torsdag m edde lte V BH sin grønne pris (eller Doles referencepris) for 
den komm ende u ge. Ifølge Dole spillede V BH ikke n ogen rolle i f orbindelse m ed fa stsættelsen 
eller ændringer af de n grønne pris, eftersom V BH ikke h andlede s om importør, men som k un 
som m odnings- og distributionsvirksomhed.
211 Under alle omstændigheder strider det ikke i mod, at prisen for grønne bananer dannede grundlag for 
prisen for gule bananer, at Doles datterselskaber angiveligt var selvstændige.
212 Endvidere anførte sagsøgerne under retsmødet, at Doles referencepriser for grønne bananer, der blev 
fastsat om torsdagen i d en første uge, afspejlede de forventede vilkår p å detailmarkedet i d en tredje 
uge, idet de gule bananer som tidligere nævnt blev leveret til detailhandlerne i b egyndelsen af den 
tredje uge.
213 Endelig skal sidstnævnte bemærkning ses i samme nhæng me d indholdet af kommunikationen forud for 
prisfastsættelsen me llem D ole og Ch iquita, således som virksomhederne har beskrevet den.
214 Chiquita oplyste bl.a., at denne samme n me d Dole vurderede »salget og de øvrige prisfaktorer, som var 
af betydning for fastlæggelsen af prisen for den ko mme nde uge«, og at Ch iquita og Dole »oplyste 
hinanden om betingelserne for deres respektive d etailsalg, dvs. det gule salg« (149. betragtning til den 
anfægtede beslutning).
215 Dole bekræftede, at dennes ko mmunikation me d Ch iquita dr ejede sig om »markedsvilkårene«, og at 
vurderingerne af markedssituationen bl.a. omfattede de »gule lagre hos modningsvirksomhederne« 
(152. betragtning til den anfægtede beslutning).
216 Det bemærkes me d hensyn til Doles ko mmunikation me d W eichert, om h vis virksomhed det ikke e r 
blevet påstået, at den udelukkende bestod i s alg af gule bananer, at Dole oplyste, at der on sdag 
eftermidda g fandt en dr øftelse sted om, hvorledes Dole og W eichert »vurderede m arkedet i d en 
pågældende uge, og hvorledes de me nte, at markedet kunne tæ nkes at udvikle sig i d en følgende uge«. 
Dole tilføjede, at m an »vurderede d en forventede efterspørgsel på m arkedet ve d a t dr øfte 
markedssituationen ([dvs.] om der ku nne forventes at være overskudsimportlagre i h avnene, eller om 
supermarkederne havde undladt at bestille bananer fra m odningsvirksomhedernes lagre af gule 
bananer på grund af faldende forbrugerefterspørgsel)« (183. betragtning til den anfægtede beslutning 
og Doles svar på begæringen om oplysninger af 30.3.2006 ).
ECLI:EU:T:2013 :130 29DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
217 Ovenstående betragtninger viser, at det var relevant at fastslå, at der havde fundet en samordning sted 
mellem D ole og Ch iquita me d henblik på fastlæggelsen i løbet af den første uge af den pris for grønne 
bananer, som b lev me ddelt modnings- og distributionsvirksomhederne og de detailhandlere, der selv 
varetog m odningen af frugterne, og som da nnede grundlag for prisen for gule bananer, som b lev 
meddelt detailhandlerne i d en første eller den anden uge, alt efter hvorledes frugterne, som b lev 
leveret i b egyndelsen af den tredje uge, blev di stribueret.
218 For det fjerde skal de to vigtigste dokumenter, sagsøgerne har påberåbt sig til støtte for påstanden om, 
at Ch iquita og Dole fastsatte referencepriser for forskellige produkter, forskellige ku nder og forskellige 
uger i b ananmarkedets treugerscyklus, ses i s amme nhæng me d og vurderes inden for ramme rne af 
bananmarkedets ovenfor beskrevne måde at fungere på.
219 Sagsøgerne har indledningsvis påberåbt sig en forklaring af Ch iquita, der er bilagt replikken, om dennes 
prispolitik i v isse no rdiske lande og anført, at »prisfastsættelsesbeslutningerne no rmalt træffes i u ge A 
for uge B, d vs. at den frugt, der sælges om torsdagen, leveres den følgende uge«, og at »frugten 
således allerede er ved at blive m odnet, når forhandlingerne me d ku nderne finder sted«.
220 Endvidere har sagsøgerne henvist til indholdet af en e-mail, som e n me darbejder i m odnings- o g 
distributionsvirksomheden Atlanta den 2. januar 2003 t ilsendte en me darbejder i Ch iquita, og som har 
følgende ordlyd:
»Selv om jeg godt ved, at Ch iquita i d e sidste to uger hele tiden har fulgt den af Dole fastsatte pris 
(dvs. nedad), kunne, og skulle, Doles anbefaling ikke h ave været fulgt i d ette tilfælde. Ch iquitas pris er 
nemlig en gul udbudspris, som gælder for leverancerne mandag i d en næste uge. Doles udbudspris, 
som oprindeligt blev forhøjet me d 0,50 EUR i m orges, er derimod en grøn udbudspris, der først bliver 
gul om to uger – i kke f ør.«
221 Det fremgår af e-mailen som helhed, at den ve drører en ændring i d en gule referencepris for bananer 
af varemærket Ch iquita, der distribueres af Atlanta, og som allerede er blevet me ddelt kunderne, efter 
at der er sket en forhøjelse af referenceprisen for grønne Dole-bananer samme m orgen, som e-mailen 
blev s endt, dvs. den 2. januar 2003 . Dette tidspunkt ligger umiddelbart efter den af overtrædelsen 
omfattede pe riode, og e-mailen, hvori der ligeledes henvises til prisbevægelser i d e to sidste uger i 
2002 , er derfor stadig relevant for forståelsen af, hvorledes det omhandlede marked fungerede.
222 Som b eskrevet i p ræmis 182-184 o venfor, vedrører de nævnte to dokumenter en af de forskellige 
måder, hvorpå bananerne blev m arkedsført, i d ette tilfælde den, hvor importøren sælger sine bananer 
grønne til et da tterselskab eller et tilknyttet selskab, der dri ver virksomhed som m odnings- o g 
distributionsvirksomhed, og som d erpå, ved hjælp af en gul referencepris, der fastsættes torsdag 
formidda g i d en anden uge, me ns bananerne er under modning, markedsfører dem o g leverer dem 
gule til detailhandlerne i b egyndelsen af den tredje uge.
223 I m odsætning til hvad s agsøgerne har hæ vdet, afspejler denne situation i kke e n systematisk 
tidsforskydning på en uge i p rocessen i f orbindelse me d m arkedsføringen af Doles og Ch iquitas 
bananer, som indebærer, at de nævnte virksomheders aktiviteter ikke f andt sted samtidig, hvilket ville 
være uforeneligt me d den ulovlige samordning, de blev foreholdt.
224 Situationen indgår n emlig nødvendigvis i d et ensartede »tidsmønster«, som s agsøgerne selv har 
beskrevet, og som samme nfattes i p ræmis 179 o venfor.
225 I den omhandlede e-mail henvises der til en stigning i d en gule referencepris for Atlanta-distribuerede 
bananer af mærket Ch iquita, som var b levet fastsat og me ddelt om torsdagen i d en anden uge for 
frugter under modning, der var ankomme t grønne om m andagen i d en anden uge, og som skulle 
leveres gule i b egyndelsen af den tredje uge; stigningen indtraf efter en forhøjelse af referenceprisen
30 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 for grønne Dole-bananer, som var blevet fastsat og me ddelt samme t orsdag i d en anden uge for frugter 
under transport, der skulle ankomme g rønne om m andagen i d en tredje uge og leveres gule to uger 
senere i b egyndelsen af den fjerde uge.
226 Denne situation s kal ikke a nskues isoleret, me n inden for ramme rne af et kon tinuerligt fungerende 
marked, hvorpå der i b egyndelsen af hver uge ankomme r grønne bananer importeret af Ch iquita og 
Dole til de no rdeuropæiske h avne, hvorpå bananerne derefter anbringes i m odningscentre i l ige lang 
tid, nemlig omkring en uge, og hvorpå der endelig sendes gule bananer af mærkerne Dole, Del Monte 
og Ch iquita på markedet. Såvel bananerne af mærket Dole som b ananerne af mærket Ch iquita var 
oprindelig grønne, før de – i h enhold til det samme »tidsmønster« – e fter at være blevet modnet blev 
gule og anbragt på de samme h ylder i supermarkederne eller hos andre detailhandlere me d henblik på 
at blive solgt til de endelige forbrugere hele året rundt.
227 De gule Ch iquita-bananer, hvortil der henvises i e-mailen fra A tlanta-medarbejderen, var således en del 
af et parti bananer, der var ankomme t til de no rdeuropæiske h avne i b egyndelsen af den anden uge, og 
for hvilke d er var blevet fastsat en grøn pris om torsdagen i d en første uge. I samme pe riode var der 
ankomme t et parti grønne Dole-bananer og blevet fastsat en referencepris for disse.
228 Alle de nævnte bananer var bestemt til at blive sendt på markedet me d henblik på forbrug i s amme 
tidsrum, dvs. omkring en uge efter at de var b levet losset og anbragt i m odningscentre, ifølge 
forskellige arra ngementer, og dermed i b egyndelsen af den tredje uge.
229 Denne omstændighed skal ses i samme nhæng me d en anden bemærkning fra A tlanta-medarbejderen.
230 I sin e-mail af 2. januar 2003 kri tiserer me darbejderen forhøjelsen af den gule referencepris, som 
allerede er blevet me ddelt kunderne. Han anfører, at beslutningen herom er en afsætningsmæssig fejl, 
eftersom »prisforskellen på markedet er blevet større«, og »det bliver vanskeligere at finde og beholde 
Chiquita-kunder i d en ko mme nde uge«.
231 Dette udsagn vidner ikke ku n om, hvor stor betydning spørgsmålet om p risforskelle me llem d e 
forskellige bananer me d varemærke h avde, me n også om, at der var et kon kurrerende udbud af gule 
bananer i d en tredje uge. Det var p å dette tidspunkt, a t de bananer af mærket Dole, der var 
ankomme t t il h avnene i b egyndelsen a f d en a nden u ge o g di stribueret g ule a f 
modningsvirksomhederne – s om enten var u afhængige eller datterselskaber af sådanne virksomheder 
– blev sendt på detailmarkedet.
232 Til ovenstående kronologiske b etragtninger, som en analyse af det dokument, hvortil sagsøgeren har 
henvist, giver anledning til, skal føjes, at første trin i m arkedsføringen af et ankomme t parti bananer 
som tidligere nævnt bestod i, at samtlige importører fastsatte en grøn pris den samme da g, nemlig om 
torsdagen, og at denne pris både repræsenterede udbudsprisen for grønne bananer over for modnings- 
og distributionsvirksomhederne og over for de detailhandlere, der selv varetog modningen af frugterne, 
og da nnede grundlag for den gule pris, som blev me ddelt detailhandelskunderne af importøren eller af 
modnings- og distributionsvirksomheder.
233 Endelig ka n det anføres, at den omhandlede e-mail ligeledes bekræfter, at Ch iquita udøvede flere 
forskellige aktiviteter og havde en grøn udbudspris. Atlanta-medarbejderen forklarer således, at den 
fremsatte kri tik, der gælder for det tilfælde, at Doles referencepris stiger, ikke g ør det i tilfælde af, at 
prisen sænkes. Han bemærker, at prisnedsættelserne stadig er rigtige, ikke ku n for den »komme nde 
grønne uge«, me n også for den frugt, der befinder sig i m odningskamrene.
ECLI:EU:T:2013 :130 31DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
234 For det femte har sagsøgerne påberåbt sig, at referencepriserne blev o ffentliggjort i fagpressen, hvilket 
Kommissionen bemærkede i 106 . betragtning til den anfægtede beslutning. Det fremgår a f to 
ugentlige numre fra 2002 a f tidsskriftet So pisco N ews, som ifølge Dole udkom o m lørdagen før 
afslutningen af handelsforhandlingerne, at der i b ladet var en tabel me d overskriften »Salgspris i e uro 
for bananer på Hamburg-markedet for leverancer i n æste uge«.
235 I tabellen angives en referencepris og et i nter val af fa ktiske p riser for h v er importør, bortset fra 
Chiquita, idet de n h øjeste fa ktiske p ris svarer til de n angivne referencepris. Publikationen 
Sopisco N ews o plyser således for h v er importør, herunder D ole o g C hiquita, kun é n 
referencepris, der kan samm enlignes.
236 Under retsmødet gjorde sagsøgerne gældende, at den officielle pris, hvortil der blev h envist i d en 
nævnte publikation f or så vidt angår Ch iquita, var e n gul pris, og at der ikke b lev a ngivet no gen 
faktiske p riser for denne virksomhed, fordi d er ikke b lev me ddelt So pisco News da ta for salget af 
grønne bananer.
237 Det skal imidlertid bemærkes, at de referencepriser for Ch iquita, der findes i d e to numre af Sopisco 
News, som e r blevet fremlagt for Retten, svarer til virksomhedens grønne priser, således som d e 
angives under udtrykket »aktuelle uge« i d e interne rapporter om Ch iquitas priser som ajourført den 
27. juni og den 18. juli 2002 , idet der er en tilsvarende overensstemme lse me d Doles og Del Montes 
referencepriser.
238 At Sopisco News ikke m odtog da ta for Ch iquitas grønne salg, indebærer ikke n ødvendigvis i sig selv, at 
et sådant salg ikke f orekom.
239 Desuden er det ubestridt, at tabellen i p ublikationen So pisco News kun ve drører den virksomhed, som 
blev u døvet af de importører, der var kn yttet til havnen i H amburg (T yskland), skønt de pågældende 
importører også benyttede andre havne, herunder navnlig Antwerpen (Belgien), Göteborg (Sverige), 
Bremerhaven (T yskland), hvor Atlanta havde sit sæde, og Zeebrugge (Belgien). Det skal bemærkes, at 
de to numre af So pisco News, som e r blevet fremlagt for Retten, ligeledes indeholder informative 
tabeller over transporter og ankomster af bananer me d angivelse af navne på skibe, befragtere me d 
transporterede mængder og varernes bestemme lseshavn. Det fremgår heraf, at det kun var H amburgs 
havn – t il forskel fra h avnene i G öteborg og Bremerhaven – s om Ch iquita ikke a nvendte som 
bestemme lses- og udlosningssted i N ordeuropa for skibe lastet me d bananer.
240 Det følger af de ovenstående betragtninger i d et hele, at der ikke e r grundlag for sagsøgernes 
klagepunkt om, at der ikke v ar m ulighed for no gen ulovlig samordning me llem D ole og Ch iquita på 
grund af forskellen på den måde, hvorpå de drev virksomhed.
241 Det skal i d enne forbindelse tilføjes, at det me d undtagelse af spørgsmål om g rundlæggende 
retsprincipper, som retsinstansen er forpligtet til at tage under påkendelse af egen dri ft, såsom e n 
manglende begrundelse for den anfægtede beslutning, er op til sagsøgeren at gøre anbringender 
gældende til prøvelse af beslutningen og at fremlægge oplysninger til støtte for disse anbringender 
(Domstolens dom a f 8.12.2011 , sag C-389/10 P, KME G ermany m .fl. mod Kommissionen, Sml. I, 
s. 13125 , præmis 131).
242 Dette proceduremæssige kra v er ikke i s trid me d reglen om, at det i forbindelse me d overtrædelser af 
konkurrencereglerne påhviler Kommissionen at føre bevis for de fastslåede overtrædelser og for, at de 
omstændigheder, som udgør overtrædelsen, faktisk foreligger. Det, der kræves af en sagsøger inden for 
ramme rne af et søgsmål, er at identificere de omtvistede elementer i d en anfægtede afgørelse, at 
formulere klagepunkter i d en henseende og at fremlægge bevismateriale, som ka n udgøre tungtvejende 
elementer, til støtte for at bevise, at klagepunkterne er begrundede (domme n i s agen KME Germany 
m.fl. mod Kommissionen, nævnt i p ræmis 241 o venfor, præmis 132).
32 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
243 I det foreliggende tilfælde finder Retten, at Kommissionen i f ornødent omfang påviste, at de 
virksomheder, som importerede og leverede bananer, herunder Dole og Ch iquita, inden for ramme rne 
af den m åde, hvorpå bananmarkedet var o rganiseret og fungerede på tidspunktet for sagens faktiske 
omstændigheder, gennem d eres b ilaterale dr øftelser v ar i s tand t il ulovligt at samordne 
referencepriserne for deres bananer me d varemærke for den ko mme nde uge.
244 De skriftlige bemærkninger og dokumenter, sagsøgerne har fremlagt for Retten, er derimod ikke 
tilstrækkelige til at godtgøre, at den måde, hvorpå henholdsvis Dole og Ch iquita drev virksomhed, var 
uforenelig me d en sådan samordning, og no gle af dem u nderbygger endog, at den hemme lige forståelse 
forekom, som de to virksomheder er blevet foreholdt.
245 Under retsmødet hæ vdede sagsøgerne endvidere, at Ch iquita navnlig solgte sine grønne bananer til sit 
datterselskab Atlanta. De påstod under henvisning til den ubestridte omstændighed, at Ch iquita råd ede 
over »Dole plus-kontrakter«, at Ch iquitas ugentlige salg af grønne bananer var me get begrænset. De 
hævdede ligeledes, at Ch iquitas referencepris for salg af grønne bananer også var »gul«.
246 De nævnte påstande underbygges ikke a f noget kon kret og objektivt bevis, og den blotte kon statering 
af, at der fandtes »Dole plus-kontrakter«, kan ikke da nne grundlag for kon klusioner om omfanget af de 
transaktioner, som ve drørte Ch iquitas grønne bananer.
247 Desuden understreger sagsøgernes forklaringer om, at Ch iquita solgte grønne bananer ved hjælp af en 
gul referencepris, ku n, at den selvstændighed af begreberne »gul pris« og »grøn pris«, hvorpå 
sagsøgerne har b aseret deres ar gumentation, er relativ, hvilket de nævnte prisers kon vertibilitet 
allerede er et udtryk for.
248 Heraf følger, at klagepunktet om, at den måde, hvorpå henholdsvis Dole og Ch iquita drev virksomhed, 
var u forenelig me d den samordning af deres referencepriser, Kommissionen beskyldte dem f or, må 
forkastes.
c) Den ulovlige samordning af Doles, Ch iquitas og W eicherts referencepriser
Angivelsen af, hvilke dr øftelser der var ulovlige
249 Sagsøgerne har anført, at Kommissionen ikke kl art og utvetydigt angav, hvilke forskellige former for 
udvekslede oplysninger den anså for ulovlige.
250 Det følger af formuleringen af klagepunktet, at det har t il formål at kri tisere K ommissionens 
overholdelse af begrundelsespligten i h enhold til artikel 253 E F.
251 Kommissionen beskriver indholdet af kommunikationen forud for prisfastsættelsen i p unkt 4.4.4 i d en 
anfægtede beslutning. Efter at have b emærket, at den pågældende bilaterale ko mmunikation fandt sted 
telefonisk, og at de involverede virksomheder har me ddelt den, at de hverken råd er over no ter fra eller 
referater af denne ko mmunikation, anfører Kommissionen, at den for at beskrive d en bilaterale 
kommunikations indhold tilstrækkelig n øjagtigt har b aseret sig p å d e n ævnte virksomheders 
forklaringer og dokumenter hidrørende fra tidspunktet for sagens omstændigheder.
252 Kommissionen hæ vder, at Dole og W eichert, på samme m åde som D ole og Ch iquita, under deres 
forskellige kon takter dr øftede vilkårene for efterspørgsel og udbud eller me d andre ord faktorer i 
prisfastsættelsen – d vs. faktorer af betydning for fastsættelsen af referencepriserne for den følgende 
uge – o g diskuterede eller afslørede pristendenser og gav indikationer om referencepriserne for den 
komme nde uge, før de blev fastsat (148., 182 . og 196. betragtning til den anfægtede beslutning).
ECLI:EU:T:2013 :130 33DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
253 Til støtte for denne påstand henviser Kommissionen i 149 . ff. betragtning til den anfægtede beslutning 
på følgende måde til de relevante forklaringer af Dole og Ch iquita:
»(149)Da Ch iquita underrettede Kommissionen om den ko mmunikation f orud for prisfastsættelsen, 
der havde fundet sted me llem Ch iquita og Dole, gjorde Ch iquita gældende, at em nerne for 
deres drøftelser havde været afsætnings- og m arkedsvilkårene, prisfaktorerne og de officielle 
pristilbud for bananer. I s ine senere virksomhedsforklaringer har Ch iquita udbygget sine 
oprindelige forklaringer. Selskabet har a nført, at ko mmunikationen on sdag eftermidda g 
»generelt omfattede markedssituationen og andre faktorer af betydning for markedet samt de 
generelle prisintentioner« [...] Ch iquita har o plyst, at [B.] (Chiquita) og [H.] (Dole) under 
kommunikationen forud for prisfastsættelsen »vurderede salget og de øvrige prisfaktorer af 
betydning for fastlæggelsen af prisen for den ko mme nde uge« [...] »Desuden oplyste Ch iquita 
og Dole hinanden om vilkårene for deres respektive d etailsalg, dvs. det gule salg (Abverkauf)« 
[...]
(150) Chiquita har anført, at »Dole almindeligvis oplyste, om dennes priser ville blive »højere« (gehen 
wir hoch), »lavere« (gehen wir runter) eller »uændrede« (bleiben wir beim P reis stehen) i d en 
komme nde uge i f orhold til priserne i d en aktuelle. Ch iquitas svar ku nne bestå i e n 
bemærkning såsom »det virker rimeligt« eller »vi får se, hvad v i gør«. Undertiden var Ch iquita 
mere specifik og oplyste, hvad selskabet agtede at gøre i d en ko mme nde uge«. Ifølge Ch iquita 
drøftede [B.] og [H.] prisintentioner under praktisk taget alle disse kon takter.
(151) Chiquita har me dgivet, at »[...] telefonsamtalerne me llem [ B.] og [H.] i s idste instans havde til 
formål at vurdere mulighederne for prisforhøjelser i d en ko mme nde uge – me d andre ord a t 
vurdere, om d et også var d en anden berørte virksomheds hensigt at forhøje sine priser. Det 
gjaldt om at vide, om der stadig var råd erum for en prisforhøjelse«. Ch iquita har anført: »Hvis 
oplysningerne om p risændringerne i d en følgende uge ikke v ar s pecifikke, var d et den 
almindelige antagelse, at den aktuelle pris ville stige eller falde me d 50 c ent. U ndertiden 
forekom d et dog, at DF FE og Ch iquita ligeledes dr øftede, me d hvilket beløb d e agtede at 
forhøje eller sænke d eres pris (f.eks. »vi forhøjer no k me d 1 EUR«).«
(152) Dole har som svar p å en begæring om o plysninger oplyst, at dennes ko mmunikation me d 
Chiquita dr ejede sig om »markedsvilkårene og i d en forbindelse undertiden ve jledningsvise 
tendenser i r eferencepriserne«. D ole h ar n ærmere a nført: »[...] v urderingerne a f 
markedssituationen o mfattede ve jrforholdene, m odningsvirksomhedernes gule lagre, den 
anslåede størrelse af de grønne lagre i h avnene og andre faktorer af betydning for udbuddet i 
forhold til efterspørgslen. I forbindelse me d denne dr øftelse om m arkedet ku nne det ligeledes 
forekomme , at de ve jledningsvise referencepriser blev n ævnt som en overvejelse me d henblik 
på at fastslå, om m arkedet var på vej op eller ned«.
[...]
(154) Endvidere har D ole oplyst, at Ch iquita og andre kon kurrenter fra tid til anden kon taktede Dole 
for at få bekræftet kundernes påstande om, hvad d er foregik på markedet. »F.eks. [...] om D ole 
virkelig ville foretage et salgsfremstød i e t bestemt land.«
[...]
(158) Dole har ydermere [på s. 130] i sit svar på me ddelelsen af klagepunkter oplyst, at [...] »[H.] har 
forklaret, at det ku nne forekomme , at han og [B.] blev e nige om at forvente, at priserne ville 
stige me d 1 EUR e ller 50 c ent, me n at der aldrig h avde været no gen aftale om e n 
prisforhøjelse« [...]
34 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
(159) Dole har i s it svar på me ddelelsen af klagepunkter anført, at hverken [B.] eller [H.] havde absolut 
bemyndigelse til at fastsætte priser, og at de derfor kun udvekslede deres personlige synspunkter 
[vedrørende den m åde, hvorpå Ch iquitas og Doles referencepriser ku nne tæ nkes at udvikle 
sig].«
254 Hvad d en bilaterale ko mmunikation me llem D ole og W eichert angår forklarede Dole, således som det 
fremgår af 183 . betragtning til den anfægtede beslutning og Doles svar på begæringen om oplysninger 
af 30. marts 2006 , at den ve drørte »en generel drøftelse af markedsvilkårene (den aktuelle og den 
forventede udvikling) og de generelle mængder på markedet«, og at man on sdag eftermidda g drøftede, 
hvorledes Dole og W eichert »vurderede markedet i d en pågældende uge, og hvorledes de me nte, at 
markedet kunne tæ nkes at udvikle sig i d en følgende uge«. Dole tilføjede følgende:
»Man vurderede den forventede efterspørgsel på markedet ved at drøfte markedssituationen (f.eks. om 
der kunne forventes at være overskudsimportlagre i h avnene, eller om supermarkederne havde undladt 
at bestille bananer fra m odningsvirksomhedernes lagre af gule bananer på grund af faldende 
forbrugerefterspørgsel).«
255 I 184 . ff. betragtning til den anfægtede beslutning henviser Kommissionen også til andre relevante 
forklaringer af Dole samt til Weicherts forklaringer på følgende måde:
»(184)Dole har a nført, at »de på grundlag af deres dr øftelser om m arkedsvilkårene ligeledes 
diskuterede sandsynligheden for, at bananpriserne på markedet generelt ville stige eller falde, 
eller om p riserne generelt ville være uændrede. Derudover dr øftede de eve ntuelt også, om 
»Aldi-prisen« ku nne tæ nkes at ændre sig [...]«
[...]
(186) Dole har forklaret, at kon kurrenterne fra tid til anden kon taktede Dole me d henblik på at få 
bekræftet kundernes påstande om, hvad d er foregik på markedet. »F.eks. [...] om D ole virkelig 
ville foretage et salgsfremstød i e t bestemt land.«
(187) Dole har i s it svar p å en begæring om o plysninger indrømme t, at selskabet no gle gange også 
specifikt a fslørede over for W eichert, »i hvilken retning dets udbudspriser ku nne tæ nkes at 
bevæge sig«. Dole har forklaret, at når [S.] (Dole) ko mmunikerede me d sine kon takter hos 
Weichert, »spurgte W eichert ligeledes regelmæssigt, om end ikke h ver uge, i h vilken retning 
udbudspriserne ku nne tæ nkes at bevæge sig i d en følgende uge. Hvis Dole allerede havde en 
forestilling om, hvorledes referencepriserne ville udvikle sig i d en følgende uge, ville Dole 
svare«.
(188) Weichert har oplyst i sit svar på en begæring om oplysninger, at den bilaterale ko mmunikation 
med Dole »vedrørende de generelle markedsvilkår« bestod i »meget generelle samtaler uden 
nogen tilrettelagt eller på forhånd fastsat dagsorden, hvorunder drøftelserne ka n have b erørt et 
eller flere af følgende em ner«, og opstillet følgende liste: opfattelsen af markedet, tendenser på 
markedet, ve jrforholdene i E uropa, ve jrforholdene i d e b ananproducerende l ande, 
bananimporten i E ØS, efterspørgselsniveauet på m arkedet, udviklingen i e fterspørgslen på 
markedet, salgssituationen i d etailleddet og hos modningsvirksomhederne, reguleringsmæssige 
spørgsmål, f.eks. mulige æ ndringer i F ællesskabets bananordning, og almindelig snak om 
sektoren g enerelt (afgang eller ansættelse af me darbejdere, bebudede fællesforetagender/ 
erhvervelser osv.) [...]
(189) Desuden har W eichert oplyst, at »Dole no gle gange kon taktede W eichert me d henblik på at 
udveksle synspunkter om d e generelle markedsvilkår [ ...] og i no gle få tilfælde ligeledes om, 
hvorledes de officielle priser ku nne tæ nkes at udvikle sig, forud for bananimportørernes 
udveksling af officielle priser om torsdagen«.
ECLI:EU:T:2013 :130 35DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
(190) [...] I s it svar p å me ddelelsen af klagepunkter anførte Dole, at W eichert undertiden »spurgte, 
hvorledes referencepriserne ku nne tæ nkes at udvikle sig i d en følgende uge, som en m ålestok, 
ud fra hvilken [Weichert] kunne vurdere nøjagtigheden af sine egne skøn« [...]
[...]
(195) [...] Dole har forklaret som svar p å en begæring om o plysninger, at »kontakterne havde til 
formål at udveksle oplysninger me d henblik på at give d e enkelte importører bedre mulighed 
for at vurdere markedsvilkårene. Ved at benytte de generelle oplysninger eller vurderinger, som 
blev indhentet under kon takten, dannede Dole sig et skøn over den sandsynlige efterspørgsel på 
markedet, det sandsynlige udbud, som ville være til rådi ghed til at imødekomme e fterspørgslen, 
og hvor stor overensstemme lse der var me llem D oles oprindelige forestilling om priserne og de 
faktiske m arkedsvilkår« [...]«
256 Det fremgår således, at Kommissionen på grundlag af forklaringerne fra de berørte virksomheder klart 
udpegede og sondrede me llem t o former for udvekslede oplysninger, nemlig dels faktorer i 
prisfastsættelsen – d vs. faktorer af betydning for fastsættelsen af referencepriserne for den følgende 
uge – d els pristendenser og indikationer om referencepriserne for den ko mme nde uge, før de blev 
fastsat.
257 For kon takterne anvendte Kommissionen under ét den generelle betegnelse »kommunikation forud for 
prisfastsættelsen«, idet den anførte, at den »nogle gange« havde dr ejet sig om p ristendenserne og 
indikationer om r eferencepriserne for den følgende u ge (266. betragtning til den a nfægtede 
beslutning). »Kommunikation f orud for prisfastsættelsen« er således udveksling af en af de nævnte 
typer oplysninger eller af begge typer.
258 Sagsøgerne har i d eres kri tik af begrundelsen for den anfægtede beslutning ku n påberåbt sig for det 
første m anglen på angivelse af, hvor m ange kon takter der dr ejede sig om p ristendenserne og 
indikationer om referencepriserne for den følgende uge, hvilket indebærer dels en indrømme lse af, at 
den anfægtede beslutning er tilstrækkeligt kl ar o g tydelig me d h ensyn til, af hvilken ar t de 
omhandlede oplysninger var, dels en ku nstig udskillelse af denne form for oplysninger, idet der ses 
bort fra de kon takter, der drejede sig om faktorer i p risfastsættelsen.
259 Bortset fra a t spørgsmålet om h yppigheden a f ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen 
udtrykkeligt behandles i 76 .-92. betragtning til den anfægtede beslutning, bemærkes, at Kommissionen 
angiver, hvor hyppigt parterne dir ekte afslørede prisintentioner. Dole skønner selv, at »dette skete 
under ca. halvdelen af dr øftelserne me d Ch iquita on sdag eftermidda g« (153. betragtning til den 
anfægtede beslutning), og Dole har for så vidt angår ko mmunikationen me llem D ole og W eichert 
medgivet, at de under deres kon takter »ligeledes diskuterede sandsynligheden for, at bananpriserne på 
markedet generelt ville stige eller falde, eller om priserne generelt ville være uændrede« (184. og 187. 
betragtning til den anfægtede beslutning), me ns W eichert har forklaret, at drøftelserne »i no gle få 
tilfælde ligeledes dr ejede sig om, hvorledes de officielle priser ku nne tæ nkes at udvikle sig« (189. 
betragtning til den anfægtede beslutning).
260 For det andet har sagsøgerne kri tiseret Kommissionen for ikke a t have angivet præcist, hvilke former 
for »faktorer af betydning for fastsættelsen af referencepriserne« det var u lovligt at drøfte. De har 
fremhævet forskellen me llem d en af W eichert opstillede liste over faktorer, der gengives i d en 
anfægtede beslutning, og den, der findes i svarskriftet, samt den omstændighed, at listen bl.a. omfatter 
»bananimporten i E ØS«, skønt Kommissionen frafaldt alle klagepunkter om samordning ve drørende 
mængder.
261 Således som K ommissionen me d rette har anført, påhvilede det den ikke i d en anfægtede beslutning på 
en generel måde at opstille en udtømme nde liste over faktorer, der på forhånd skal anses for ulovlige 
inden for den relevante sektor. Derimod påhvilede det den tilstrækkelig præcist og klart at kvalificere
36 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 de berørte virksomheders adfærd retligt i forhold til anvendelsesbetingelserne for artikel 81 E F, hvilket 
den gjorde for så vidt angår kara kteren af de udvekslede oplysninger ved at gengive virksomhedernes 
egen beskrivelse af den bilaterale ko mmunikation.
262 Kommissionen h enviste bl.a. til Doles forklaring om, at »vurderingerne af m arkedssituationen 
omfattede ve jrforholdene, modningsvirksomhedernes gule lagre, den anslåede størrelse af de grønne 
lagre i h avnene og andre faktorer af betydning for udbuddet i f orhold til efterspørgslen« (152. 
betragtning til den anfægtede beslutning for så vidt angår ko mmunikationen me d Ch iquita). Dole 
oplyste ligeledes, at dennes dr øftelser me d W eichert havde dr ejet sig om m arkedsvilkårene (den 
aktuelle og den forventede udvikling), og tilføjede, at man »vurderede den forventede efterspørgsel på 
markedet ve d a t dr øfte m arkedssituationen ([ dvs.] o m d er ku nne f orventes a t v ære 
overskudsimportlagre i h avnene, eller om s upermarkederne havde undladt at bestille bananer fra 
modningsvirksomhedernes lagre af gule bananer på grund af faldende forbrugerefterspørgsel)« (183. 
betragtning til den anfægtede beslutning). Spørgsmålet om m arkedsudviklingen ku nne også blive rejst 
i Doles dr øftelser me d Ch iquita og W eichert om p lanlægningen af et salgsfremstød (154. og 186. 
betragtning til den anfægtede beslutning).
263 Kommissionen henviste ligeledes til Doles forklaring om, at »[de berørte me darbejdere] på grundlag af 
deres drøftelser om m arkedsvilkårene ligeledes diskuterede] sandsynligheden for, at bananpriserne på 
markedet generelt ville stige eller falde, eller om p riserne generelt ville være uændrede«, og at »de 
derudover eve ntuelt også drøftede deres opfattelse af, hvorledes »Aldi-prisen« ku nne tæ nkes at ændre 
sig [...]« (184. betragtning til den anfægtede beslutning). Denne forklaring viser, at der var e n 
forbindelse me llem dr øftelserne om h enholdsvis faktorerne i p risfastsættelsen og prisudviklingen, 
hvilket giver Kommissionen grundlag for at bemærke, at samtlige deltagere i ko mmunikationen var 
klar o ver, at den ku nne indeholde dr øftelser eller afsløringer af denne art, me n at de alligevel var 
villige til at deltage i d en (269. betragtning til den anfægtede beslutning).
264 Som tidligere nævnt skal, som anført i præmis 125 o venfor, det nærmere indhold af begrundelseskravet 
fastlægges i l yset af den kon krete sags omstændigheder, navnlig den interesse, som r etsaktens 
adressater ka n have i b egrundelsen. I d et foreliggende tilfælde ka n det ikke me d føje påstås, at 
Kommissionen ikke kl art og utvetydigt angav, hvilke forskellige former for udvekslede oplysninger den 
anså for ulovlige, herunder navnlig faktorerne i p risfastsættelsen, selv om d ette udtryk blot afspejler 
Doles egne, fuldstændig klare, udsagn om, at der blev dr øftet »faktorer af betydning for udbuddet i 
forhold til efterspørgslen« (152. betragtning til den anfægtede beslutning).
265 Endvidere bemærkes, at Kommissionen i d en anfægtede beslutning klart redegjorde for spørgsmålet 
om inddra gelsen af importmængderne i ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen.
266 Det fremgår n emlig af 136 ., 149 . og 185. betragtning til den anfægtede beslutning, at dataene for de 
forventede importmængder i N ordeuropa allerede var b levet udvekslet, før ko mmunikationen forud 
for prisfastsættelsen fandt sted. Man dr øftede derfor ikke d e berørte virksomheders importmængder 
under d enne ko mmunikation, me dmindre m an f orventede e n v ariation e ller e n s tørre 
uregelmæssighed i d en forventede import, f.eks. på grund af at et skib ikke s ejlede. Denne 
konstatering fra K ommissionens side er ikke b levet anfægtet af sagsøgerne.
267 Det følger af de ovenstående betragtninger i d et hele, at klagepunktet om, at Kommissionen ikke kl art 
og utvetydigt angav, hvilke forskellige former for udvekslede oplysninger den anså for ulovlige, må 
forkastes.
De udvekslede oplysningers art
268 Sagsøgerne har g jort gældende, at de udvekslede oplysninger var o ffentligt tilgængelige eller ku nne 
indhentes fra a ndre ki lder såsom f aglige publikationer, som e ndog indeholdt me re udførlige 
oplysninger om den retning, priserne forventedes at følge inden for den relevante sektor.
ECLI:EU:T:2013 :130 37DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
269 Til støtte for deres påstande har sagsøgerne henvist til onlinetidsskrifter, som angiveligt i tilstrækkelig 
god tid b ragte fuldstændige detaljer om b ananmarkedet. D e har selv anført, at tidsskriftet So pisco 
News hver lørdag (dvs. to da ge før Dole afsluttede sine forhandlinger om fastsættelsen af prisen den 
følgende mandag) bragte en skala over de faktiske m arkedspriser pr. importør for den aktuelle uge.
270 Således som K ommissionen me d rette har påpeget, udkom det nævnte tidsskrift me d andre ord m indst 
to da ge efter fastsættelsen og bekendtgørelsen af referencepriserne og ikke da gen før. På dette 
tidspunkt var referencepriserne blevet bekendtgjort og spredt vidt på markedet (104. betragtning til 
den anfægtede beslutning), hvilket strider imod sagsøgernes påstand om, at de blev b ragt »i 
tilstrækkelig god tid«
271 Med hensyn til nyhedsbrevet fra C entre de coopération internationale en recherche agronomique pour 
le d éveloppeme nt (instituttet for internationalt samarbejde o m a gronomisk f orskning p å 
udviklingsområdet) (CIRAD) blev d er ifølge sagsøgerne heri hver torsdag bragt markedsrygter om den 
faktiske u gentlige pristendens i T yskland og andre lande i D en Europæiske U nion.
272 Det kan ikke a f denne tidsangivelse udledes, om v irksomhederne var b ekendt me d oplysningerne i 
denne publikation, før de holdt det møde tidligt torsdag formidda g, hvorpå deres referencepris skulle 
fastsættes.
273 Under retsmødet – o g i s trid me d deres skriftlige indlæg – hæ vdede sagsøgerne endog, at CIRAD’s 
nyhedsbrev u dkom o m on sdagen, me n fremlagde ikke no gen form for dokumentation f or deres 
påstand.
274 Under alle omstændigheder fremgår d et af de af sagsøgerne fremlagte numre af denne publikation, 
hvoraf ingen er omfattet af den overtrædelsesperiode, der lægges til grund i d en anfægtede beslutning, 
at de indeholder taloplysninger, hovedsageligt i f orm af grafer, om p roduktionsmængder og faktiske 
priser samt me get generelle ko mme ntarer ve drørende d e relevante geografiske m arkeder og 
tendenserne i lyset af de indsamlede data.
275 Sagsøgerne har ikke hæ vdet, at publikationen angiver importørernes referencepriser for den ko mme nde 
uge, endsige ve jledningsvise tendenser i di sse priser for den ko mme nde uge. Der er ingen 
taloplysninger i C IRAD’s tidsskrift om de enkelte bananimportører.
276 Desuden har sagsøgerne ikke m odsagt deres forklaringer, således som K ommissionen gengav dem s om 
led i b eskrivelsen af indholdet af ko mmunikationen, ve drørende dr øftelserne me d Ch iquita om 
»modningsvirksomhedernes gule lagre, den anslåede størrelse af de grønne lagre i h avnene« (152. 
betragtning til den anfægtede beslutning) og me d W eichert om »overskudsimportlagre i h avnene« 
eller spørgsmålet o m, hvorvidt »supermarkederne h avde u ndladt a t b estille b ananer fra 
modningsvirksomhedernes lagre af gule bananer på grund af faldende forbrugerefterspørgsel« (183. 
betragtning til den anfægtede beslutning). Sagsøgerne har ikke g odtgjort, at denne udveksling dr ejede 
sig om oplysninger, som var tilgængelige på markedet.
277 Det samme g ælder drøftelserne ve drørende salgsfremstød, hæ ndelser, der berørte godstransporten til 
nordeuropæiske h avne, og henholdsvis Doles og Ch iquitas detailsalg, dvs. det gule salg.
278 Kommissionen har g anske v ist som s var p å Dole og W eicherts bemærkninger selv me dgivet, at 
oplysninger, som b lev dr øftet af parterne, »kunne indhentes fra a ndre ki lder« (160. og 189. 
betragtning til den anfægtede beslutning), eksempe lvis oplysninger om ve jrforholdene, som D ole og 
Weichert har henvist til i beskrivelsen af deres bilaterale ko mmunikation.
38 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
279 Ikke d esto m indre udgør Doles eller W eicherts opfattelse af en bestemt oplysning af betydning for 
udbuds- og efterspørgselsvilkårene, som ku nne indhentes på anden m åde end gennem dr øftelserne 
med de berørte virksomheder, og dens indvirkning på m arkedsudviklingen pr. definition i kke e n 
offentligt tilgængelig oplysning.
280 Under alle omstændigheder er Kommissionens kon statering i 160 . og 189. betragtning til den 
anfægtede beslutning ikke i s ig selv uforenelig me d dens kon klusion o m, at den omhandlede praksis 
havde et kon kurrencebegrænsende formål, som bygger på en samlet vurdering af denne praksis.
Deltagerne i u dvekslingen
281 Sagsøgerne har påberåbt sig, at de påtalte drøftelser ikke v ar begrænset til de tre leverandører, som den 
anfægtede beslutning er rettet til, og at importørerne udvekslede de samme e ller lignende oplysninger 
med deres ku nder, hvilket Kommissionen ikke b estred, me n ikke dr og kon sekvenserne af, nemlig at 
udvekslingen bevisligt ikke h avde haft noget kon kurrencebegrænsende formål.
282 Med hensyn til de øvrige importører har sagsøgerne gjort gældende, at F yffes selv indrømme de, at 
denne havde deltaget i fuldstændig identisk ko mmunikation me d de øvrige importører, og at samtlige 
importører oplyste Kommissionen om, at der havde fundet nøjagtig den samme ko mmunikation s ted 
med Leon V an Parys (Pacific).
283 Til støtte for denne påstand har sagsøgerne henvist til punkt 128 o g 129 i me ddelelsen af klagepunkter, 
som har følgende ordlyd:
»(128)
[...] D ole h ar forklaret, at de r forekom b ilateral k omm unikation f ør fa stsættelsen af 
referencepriserne m ed h enholdsvis Fyffes, Weic hert, Pacific, De l Monte o g Chiquita. De l Monte 
har forklaret, at de nnes m edarbejder (salgsc hefen for bananer) fra m andag t il onsdag f ørte 
telefonsamtaler m ed m edarbejdere h os a ndre b ananimportører, bl .a. C hiquita, D ole, 
Weic hert/ Fyffes og Pacific. W eic hert har forklaret, at de nne komm unikerede b ilateralt m ed 
henholdsvis C hiquita, De l M onte, F yffes o g P acific. F yffes h ar f orklaret, a t de nne 
komm unikerede m ed b ananimportører, og har af d isse bl .a. nævnt Chiquita N ederland, Dole, 
Pacific, De l Monte/Weic hert og De l Monte Ho lland.
(129) 
Pacific har ikke i ndrømme t at have d eltaget i e n sådan ko mmunikation me d de øvrige parter før 
fastsættelsen af referenceprisen. Ch iquita, Dole, Del Monte, Weichert og F y ffes har imidlertid alle hver 
for sig forklaret, at de deltog i d enne form for bilateral kommunikation me d Pacific. Endvidere viser de 
indhentede lister over telefonsamtaler, at Pacific førte telefonsamtaler me d no gle af de øvrige parter fra 
mandag til onsdag [...]«
284 Det ka n ku n u dledes af ovennævnte p unkter, at F y ffes indrømme de, at der havde fundet 
kommunikation s ted me d andre importører, herunder Pacific, og at Ch iquita, Dole, Del Monte og 
Weichert forklarede, at de ligeledes havde ko mmunikeret bilateralt me d Pacific, uden at oplyse 
yderligere enkeltheder.
285 Det skal bemærkes, at Kommissionen efter at have t ilstillet F y ffes og Leon V an Parys (Pacific) 
meddelelsen af klagepunkter alligevel ikke f oreholdt disse to virksomheder no gen overtrædelse i d en 
anfægtede beslutning efter at have m odtaget deres svar og efter at have vurderet de beviser, den var i 
besiddelse af.
ECLI:EU:T:2013 :130 39DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
286 Endvidere fremgår det af 21. og 24. betragtning til den anfægtede beslutning, at der ud over Ch iquita, 
Weichert, Dole og Del Monte (for så vidt angår dennes egen virksomhed som bananleverandør), F yffes 
og Van Parys var et stort antal andre banansælgende virksomheder, som dr ev forretning i N ordeuropa. 
Det er ikke b levet påstået, og endnu m indre bevist, at disse virksomheder var impliceret i d en 
udveksling af oplysninger, der påtales i d en anfægtede beslutning.
287 Endelig bemærkes, at sagsøgerne ikke h ar b evist, at den påtalte udveksling af oplysninger ligeledes 
omfattede ku nderne.
288 Sagsøgerne har fremlagt to skrivelser fra no gle af Doles ku nder, nemlig Van W ylick OHG og M etro 
Group Buying G mbH, hvori de to selskaber hverken henviser til, at de deltog i dr øftelser me d 
bananleverandørerne om faktorer af betydning for fastsættelsen af referencepriserne for den følgende 
uge eller om p ristendenser og indikationer om referencepriserne for den ko mme nde uge, før de blev 
fastsat, eller til, at de havde ke ndskab til, at der fandt bilateral ko mmunikation s ted me llem 
importørerne, endsige til det nøjagtige indhold af denne ko mmunikation. De to Dole-kunder oplyser i 
det væsentlige, at Dole me ddelte dem s in referencepris torsdag morgen pr. telefon. Sagsøgerne har selv 
anført, at det relevante ved skrivelserne er, at de viser, at det for ku nderne var »Aldi-prisen« og ikke 
referenceprisen, der var d en afgørende faktor, og at det derfor er »uden betydning, om ku nderne 
kendte eller ikke ke ndte alle enkelthederne i d en ko mmunikation f orud for prisfastsættelsen, som 
Kommissionen kon staterede«.
289 Endvidere er det f ejlagtigt, når sagsøgerne har hævdet u nder henvisning til 3 2 5 . betragtning til 
den anfægtede b eslutning, at Komm issionen ikke h ar bestridt, at de e mner, de r bl ev drøftet 
under de n bilaterale komm unikation, ligeledes blev diskuteret m ed k underne.
290 I 325 . betragtning til den anfægtede beslutning henviser Kommissionen til Doles og Del Montes 
argumentation ve drørende begrebet »Radio Banana«, hvorefter oplysningerne om b ananmarkedet 
spredtes hurtigt, og hvorefter »alle« ifølge sagsøgerne vidste, at kon kurrenterne talte me d »alle«. Over 
for denne påstand henviser Kommissionen udtrykkeligt til andre betragtninger, hvori den anfører, dels 
at de beviser eller ar gumenter, de berørte virksomheder har f remført, ikke v iser, at offentlige 
institutioner, kunder eller tredjeparter var vidende om ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen 
og dens indhold, dels at denne ar gumentation u nder alle omstændigheder ikke p åvirker dens 
konklusion o m, at drøftelserne me llem d e berørte virksomheder var kon kurrencebegrænsende.
291 Det er i d enne forbindelse me d rette, at Kommissionen har påberåbt sig, at der må sondres me llem p å 
den ene side kon kurrenter, der indsamler oplysninger uafhængigt eller drøfter fremtidige priser me d 
kunder og tredjeparter, og på den anden side kon kurrenter, som dr øfter faktorer i p risfastsættelsen og 
prisudviklingen, inden d e fastsætter deres referencepriser (305. betragtning til den anfægtede 
beslutning).
292 Førstnævnte ad færd g iver ikke a nledning til problemer i r elation t il udøvelsen af en fri, ufordrejet 
konkurrence, me n d et gælder ikke s idstnævnte, der strider imod kra vet o m, at enhver 
erhvervsdrivende uafhængigt skal tage stilling til den politik, han vil føre på det fælles marked, idet 
dette kra v om u afhængighed ka tegorisk forhindrer enhver dir ekte eller indirekte kon takt me llem 
sådanne erhvervsdrivende, som h ar til formål eller til følge enten at påvirke e n aktuel eller potentiel 
konkurrents markedsadfærd eller at informere en sådan kon kurrent om den markedsadfærd, som m an 
har b esluttet sig til – e ller overvejer – s elv at følge (domme n i s agen Su iker Unie m .fl. mod 
Kommissionen, nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 173 o g 174, og Rettens dom af 11.12.2003 , sag 
T-61/99, Adriatica di N avigazione mod Kommissionen, Sml. II, s. 5349 , præmis 89).
40 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
293 At en bananimportør individuelt vurderer en klimatisk hæ ndelse, som påvirker en produktionsregion, 
og hvorom o plysningerne er offentligt kendte og tilgængelige, bør ikke s amme nblandes me d, at to 
konkurrenter ev aluerer hæ ndelsen i f ællesskab og eve ntuelt sætter den i f orbindelse me d andre 
oplysninger om m arkedssituationen og om d ens indvirkning på udviklingen inden for sektoren, kun 
kort tid før de fastsætter deres referencepriser.
294 Som tidligere nævnt har D ole forklaret om sin ko mmunikation me d Ch iquita, at »vurderingerne af 
markedssituationen omfattede ve jrforholdene, modningsvirksomhedernes gule lagre, den anslåede 
størrelse af de grønne lagre i h avnene og andre faktorer af betydning for udbuddet i f orhold til 
efterspørgslen«.
295 Det er derfor me d rette, at Kommissionen anfører i 160 . og 189. betragtning til den anfægtede 
beslutning, at »selv om o plysninger om forskellige punkter, der blev dr øftet, ku nne indhentes fra 
andre kilder [...], kunne kon kurrenternes opfattelse af dem, som b lev u dvekslet under de bilaterale 
drøftelser, ikke«.
Spørgsmålet om, i hvilken udstrækning de væsentlige kendetegn ve d det relevante marked blev taget i 
betragtning
296 Sagsøgerne h ar f ørst o g f remm est k ritiseret K omm issionen f or ikke a t h ave t aget 
markedsvilkårene i b etragtning og for følgelig ikke a t have gi vet n ogen begrundelse på dette 
punkt e ller med a ndre ord ikke a t have forklaret k lart og utvetydigt, h vorledes de n havde t aget 
markedsvilkårene i b etragtning, da de n fa stslog, at udvekslingen af o plysninger udgjorde e n 
overtrædelse af a rtikel 8 1 E F . Generelt har sagsøgerne ligeledes beskyldt K omm issionen for at 
have vurderet m arkedet f orkert.
– Den reguleringsmæssige ramme
297 Sagsøgerne har fremhævet, at sektoren var u ndergivet en særlig regulering, som indebar, at der blev 
truffet afgørelse om forsyningerne inden for ramme rne af en ordning me d toldkontingenter.
298 Hvad for det første angår kl agepunktet om, at begrundelsespligten blev tilsidesat på dette punkt, følger 
det af 36 .-40., 129 .-137., 278 . og 279. betragtning til den anfægtede beslutning, at Kommissionen 
tilstrækkeligt og kl art undersøgte og tog d en reguleringsmæssige ra mme i b etragtning, som 
banansektoren var u nderlagt på tidspunktet for sagens faktiske o mstændigheder, dvs. forordning 
nr. 404/93, da d en vurderede, om D oles adfærd h avde været forenelig me d artikel 81, stk. 1, EF.
299 Heraf følger, at der ikke ka n foreholdes Kommissionen no gen tilsidesættelse af artikel 253 E F for så 
vidt angår den reguleringsmæssige ramme f or den omhandlede udveksling af oplysninger.
300 Hvad f or det andet angår r elevansen a f K ommissionens vurdering skal det fremhæves, at 
bananimporten i F ællesskabet var o mfattet af licensordningen i d en o mhandlede pe riode. 
Kommissionen anførte i 37 . betragtning til den anfægtede beslutning, at de erhvervsdrivende skulle 
stille en sikkerhed, når de indgav licensansøgninger, og at langt størstedelen af de af licens omfattede 
mængder gik til etablerede aktører og ikke t il »nytilkomne« eller »ikke-etablerede aktører« (fra d en 
1.7.2001 ), hvilket viser, at der fandtes en række b arrierer for adgangen til det relevante marked.
301 Importkontingenterne for bananer blev f astsat årligt og tildelt kv artalsvis me d en vis begrænset 
fleksibilitet me llem kv artalerne i e t ka lenderår. Kommissionen a nfører, at det som f ølge af 
kontingentordningen var fastlagt, hvor stor en samlet m ængde bananer der ville blive i ndført i 
Fællesskabet som h elhed i e t kv artal i d en omhandlede pe riode, dog således at der var e n vis
ECLI:EU:T:2013 :130 41DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 begrænset fleksibilitet me llem kv artalerne, id et en række b etydningsfulde faktorer tilskyndede 
licenshaverne til at sikre, at kon tingenterne blev u dnyttet inden for det pågældende kv artal (134. 
betragtning til den anfægtede beslutning).
302 Således som sagsøgerne har bemærket, var de n omstændighed, at forsyningen m ed b ananer fra 
Latinamerika og landene i A frika, Vestindien og St illehavet ( AVS) i r ealiteten var fa stsat i 
forordning n r. 4 0 4 / 9 3 i h ele de n p eriode, h v ori de n angivelse overtrædelse fa ndt s ted, af 
åbenbar betydning for prisfastsættelsen.
303 Betydningen for udbudsniveauet af denne forordning og den omstændighed, at den bidrog til en vis 
gennemsigtighed på markedet, giver grundlag for at kon kludere, at prisdannelsen på bananmarkedet 
ikke f uldt ud var et resultat af det frie spil af udbud og efterspørgsel.
304 Denne kon klusion e r imidlertid i kke u forenelig me d K ommissionens kon klusion o m, at den 
omhandlede praksis havde et kon kurrencebegrænsende formål.
305 For det første tog Kommissionen behørigt et væsentligt kendetegn ve d banansektoren i b etragtning, 
nemlig at den er organiseret i u gentlige cyklusser.
306 Kommissionen anførte me d rette, at den fælles markedsordning for bananer ikke p å forhånd afgjorde, 
hvor mange bananer der ville blive indført og markedsført i U nionen i e n given uge, og endnu mindre i 
det relevante geografiske o mråde.
307 Kommissionen havde derfor grundlag for at fastslå, at bananleverancerne til de no rdeuropæiske h avne 
på et marked, som var organiseret i u gentlige cyklusser, i en given uge afhang af de beslutninger om 
produktion, afskibning og markedsføring, der blev truffet af producenterne og importørerne (131.-135. 
betragtning til den anfægtede beslutning), som derfor havde en vis mulighed for at vurdere, hvor stor 
en mængde der ville være til rådi ghed på markedet.
308 For det andet tog Kommissionen ligeledes hensyn til en bestemt omstændighed ve drørende den 
mængde bananer, der ville være til rådi ghed i N ordeuropa i e n given uge; den beskrives på følgende 
måde i 136 . betragtning til den anfægtede beslutning:
»Det fremgår af en række d okumenter, som K ommissionen er i b esiddelse af, at parterne udvekslede 
oplysninger om, hvor store bananmængder der ville ankomme t il de no rdeuropæiske h avne, før de 
fastsatte deres ugentlige referencepriser fra m andag til onsdag. Ve d denne udveksling blev p arternes 
egne da ta om bananmængderne, der no rmalt forventedes at ankomme d en følgende uge, videregivet. 
Parterne har indrømme t, at en sådan udveksling fandt sted. I t ilgift hertil eller som e t alternativ 
støttede importørerne sig på oplysninger om d e ankomme nde bananmængder, som ku nne erhverves 
fra forskellige offentlige og private ki lder ve d hjælp af markedsoplysningstjenester. Når p arterne 
kommunikerede forud for prisfastsættelsen, var d e derfor no rmalt altid o rienteret om, hvor store 
bananmængder der senere, i den følgende uge, ville ankomme t il kon kurrenterne i d e no rdeuropæiske 
havne [...]«
309 Endvidere bemærkede K ommissionen, at skønt de berørte virksomheder ikke h avde bestridt 
konstateringen i me ddelelsen af klagepunkter af, at udvekslingen af data om m ængderne havde fundet 
sted regelmæssigt i b egyndelsen af hver uge (fra m andag til onsdag) (fodnote 179 t il den anfægtede 
beslutning), havde den på baggrund af de argumenter, virksomhederne havde fremført som svar p å 
meddelelsen af klagepunkter, vurderet, at de beviser, den var i b esiddelse af, ikke l edte til den 
konklusion, a t i nformationsudvekslingen o m d e h andlede m ængder h avde h aft e t 
konkurrencebegrænsende formål, eller at den havde været en integrerende del af overtrædelsen (272. 
betragtning til den anfægtede beslutning).
42 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
310 Derimod bemærkede Kommissionen, at deltagerne i ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen 
kommunikerede på baggrund af en mindre usikkerhed om deres kon kurrenters forsyningssituation, og 
at denne omstændighed samme n me d den gennemsigtighed på m arkedet, den reguleringsmæssige 
ramme i ndebar, førte til en lavere grad a f usikkerhed inden for banansektoren i N ordeuropa, der 
gjorde det så me get desto me re n ødvendigt at beskytte den tilbageværende u sikkerhed o m 
konkurrenternes fremtidige prisbeslutninger (272. betragtning til den anfægtede beslutning).
311 Skønt sagsøgerne har b eskyldt Kommissionen for at have v urderet den samme nhæng, hvori den 
omhandlede praksis forekom, forkert, har de ikke f remført nogen specifikke ar gumenter, der imødegår 
Kommissionens kon stateringer vedrørende bananvirksomhedernes mulighed for at vurdere, hvor stor 
en m ængde der ville være til rådi ghed på markedet i e n given uge, og at de havde ke ndskab til, hvor 
store mængder der ville ankomme , før kommunikationen forud for prisfastsættelsen.
312 På den baggrund var det me d rette, at Kommissionen i f orbindelse me d sin vurdering af Doles adfærd 
tog hensyn til, at der var en lavere grad a f usikkerhed inden for banansektoren i N ordeuropa, og at det 
følgelig var n ødvendigt at beskytte den tilbageværende usikkerhed om kon kurrenternes fremtidige 
prisbeslutninger (jf. i d enne retning Rettens dom a f 15.3.2000 , forenede sager T-25/95, T-26/95, 
T-30/95 - T -32/95, T-34/95 - T -39/95, T-42/95 - T -46/95, T-48/95, T-50/95 - T -65/95, T-68/95 - 
T-71/95, T-87/95 o g T-88/95, T-103/95 o g T-104/95, Cimenteries CB R m .fl. mod Kommissionen, 
Sml. II, s. 491, præmis 1088 o g 1856 ).
– Det omhandlede produkts særlige kara kter
313 Ud over at der ifølge sagsøgerne på dette punkt m angler en begrundelse i d en anfægtede beslutning, 
har d e påberåbt sig, at det som følge af, at bananer er et letfordærveligt produkt, d er skal afsættes 
hurtigt, var h ensigtsmæssigt og endog nødvendigt for navnlig importørerne at skaffe sig nøjagtigt 
kendskab til tendenserne på markedet og til, hvad kon kurrenterne me nte om di sse, hvilket er grunden 
til, at der var så omfattende en ko mmunikation me llem e t stort antal bananimportører. I øvrigt har det 
franske kon kurrenceråd ( Conseil de la concurrence) i f orbindelse me d en generel vurdering af 
virkningerne a f en informationsudveksling a nerkendt og taget i b etragtning, at frugt- o g 
grøntsagsmarkederne har en særlig kara kter.
314 Hvad for det første angår kl agepunktet om en tilsidesættelse af begrundelsespligten fremgår det af 278 ., 
279., 290 ., 300 ., 303 . og 341.-343. betragtning til den anfægtede beslutning, at Kommissionen 
tilstrækkeligt og klart undersøgte de argumenter, adr essaterne for beslutningen, herunder Dole, havde 
fremsat vedrørende det omhandlede produkts særlige kara kter, nemlig at det er yderst letfordærveligt.
315 Heraf følger, at der ikke ka n foreholdes Kommissionen no gen tilsidesættelse af artikel 253 E F for så 
vidt angår det omhandlede produkts særlige kara kter.
316 Hvad for det andet angår ri gtigheden af Kommissionens vurdering bemærkes, at sagsøgernes argument 
tager sigte på, at det fastslås, at ko mmunikationen me llem i mportørerne i b etragtning af det 
omhandlede produkts særlige kara kter havde et lovligt formål, nemlig at styrke m arkedets effektivitet.
317 Således som K ommissionen me d rette anfører i 303 . betragtning til den anfægtede beslutning, 
medgiver de virksomheder, hvortil den anfægtede beslutning er rettet, ve d at forklare, at formålet me d 
deres ko mmunikation v ar en effektiv tømning af markedet for et yderst letfordærveligt produkt som 
bananer eller fastsættelsen a f en p ris, der ville me dføre, at m arkedet blev t ømt, a t deres 
kommunikation p åvirkede deres prisbeslutninger. Denne kon statering bekræfter, at den omhandlede 
praksis havde et kon kurrencebegrænsende formål.
ECLI:EU:T:2013 :130 43DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
318 Kommissionen tilføjede følgende i 303 . betragtning til den anfægtede beslutning:
»[...] når det først er blevet fastslået, at en ko mmunikation h ar et kon kurrencebegrænsende formål, kan 
parterne ikke r etfærdiggøre den ve d at påberåbe sig, at den tog sigte på en »større effektivitet«. For at 
artikel 81 [EF] ikke s kal anvendes på en samordnet kon kurrencebegrænsende praksis, skal den opfylde 
de betingelser, som er fastsat i ar tikel 81, stk. 3 [EF] [...] Endvidere er det ikke t ilstrækkeligt ikke a t 
have no gen »konkurrencebegrænsende hensigt« under den ko mmunikation me d kon kurrenterne, 
hvorunder der afsløres eller drøftes prisintentioner og faktorer i p risfastsættelsen [...]«
319 Desuden fastslog Kommissionen, at betingelserne for at anvende artikel 81, stk. 3, EF ikke v ar opfyldt 
(339.-343. betragtning til den anfægtede beslutning).
320 De udtalelser, som sagsøgerne, der ikke h ar b estridt, at der forekom en overtrædelse af artikel 81, 
stk. 1, EF, har f remsat, om, at det i b etragtning af den me get ko rte m arkedsføringstid, som 
nødvendigheden af at afsætte hele skibsladninger af letfordærvelig frugt på no gle få dage dikterede, var 
hensigtsmæssigt for importørerne at ke nde kon kurrenternes opfattelse af m arkedstendenserne, 
bekræfter kun Kommissionens kon stateringer og kon klusioner.
321 Endvidere er generelle betragtninger, som e n national kon kurrencemyndighed har a nstillet efter at 
være blevet anmodet om at udtale sig om d en m åde, hvorpå frugt- og grøntsektoren er organiseret 
økono misk i d en pågældende me dlemsstat, irr elevante for løsningen af den foreliggende tvist.
322 Endelig bemærkes, at det ifølge retspraksis er irrelevant, at virksomhederne førte drøftelser af grunde, 
hvoraf nogle var lovlige. Domstolen har således fastslået, at en aftale ka n antages at have et restriktivt 
formål, selv om den ikke u delukkende har til formål at begrænse kon kurrencen, me n ligeledes forfølger 
andre, lovlige mål (domme n i s agen Beef Industry Developme nt Society og Barry Brothers, nævnt i 
præmis 68 o venfor, præmis 21).
323 På den baggrund m å det fastslås, at sagsøgerne ikke h ar fremsat no get argument, der ka n anfægte 
Kommissionens vurdering me d hensyn til det omhandlede produkts særlige kara kter.
– Efterspørgslens varierende kara kter
324 Sagsøgerne har, idet de har h envist til 35 . og 130. betragtning til den anfægtede beslutning, gjort 
gældende, at efterspørgslen varierede overordentlig me get på det relevante m arked, og at det var 
umuligt for importørerne at forudsige efterspørgslen me d sikkerhed, hvilket bevirkede, at priserne 
varierede fra uge til uge.
325 Hvad f or det første angår kl agepunktet om e n tilsidesættelse af begrundelsespligten r ejste 
Kommissionen – s åledes som sagsøgerne selv har fremhævet i d eres skriftlige indlæg – u dtrykkeligt 
spørgsmålet om e fterspørgslen på det relevante m arked ve d at anføre, at »[b]ananer opfattes i 
handelen som et produkt, d er er tilgængeligt hele året, og som d er er lidt større efterspørgsel efter i 
årets første kv artal og mindre efterspørgsel efter i d et andet, navnlig om somme ren« (35. betragtning 
til den anfægtede beslutning), og den ka n derfor ikke a nses for at have tilsidesat sin begrundelsespligt 
på dette punkt.
326 Hvad for det andet angår ri gtigheden af Kommissionens vurdering bemærkes, at den kon statering fra 
dennes side, hvortil der henvises i p ræmis 325 o venfor, ikke – s åledes som sagsøgerne finder – ka n 
anses for at svare til en kon statering af, at det var u muligt for importørerne at forudsige 
efterspørgslen me d sikkerhed. Bemærkningen herom, der findes i 130 . betragtning til den anfægtede 
beslutning, er i ø vrigt blot en henvisning til Del Montes forklaringer.
44 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
327 Desuden bemærkes, for det første, at Kommissionen – u imodsagt af sagsøgerne – f remhævede 
(131. betragtning til den anfægtede beslutning), at importørerne ku nne afgøre, hvor store mængder 
bananer der ugentligt skulle ankomme t il havnene i N ordeuropa, og hvorledes bananerne skulle 
fordeles me llem d e forskellige me dlemsstater i N ordeuropa, Østeuropa og EFTA, hvilket viser, at 
markedet på efterspørgselssiden var ke ndetegnet af tilpasningsevne og fleksibilitet.
328 For det andet er sagsøgernes forklaringer om, at efterspørgslen ku nne variere, og om den kon sekvens, 
dette angiveligt havde, nemlig at priserne ku nne svinge fra uge til uge, forenelige me d Kommissionens 
konklusioner om, at der forelå en samordnet praksis me d et kon kurrencebegrænsende formål, og 
styrker endog disse kon klusioner.
329 Med hensyn til indholdet af den bilaterale ko mmunikation v ar det korrekt, n år K ommissionen anførte, 
at de berørte virksomheder havde dr øftet vilkårene for efterspørgsel og udbud, eller me d andre ord 
faktorer i p risfastsættelsen, og at de herunder bl.a. i fællesskab havde vurderet efterspørgselsniveauet. 
Det bemærkes i d en forbindelse, at Dole oplyste, at man under dennes drøftelser me d W eichert bl.a. 
»vurderede den forventede efterspørgsel på markedet ved at drøfte markedssituationen ([dvs.] om der 
kunne forventes at være overskudsimportlagre i h avnene, eller om supermarkederne havde undladt at 
bestille b ananer fra m odningsvirksomhedernes lagre af gule b ananer på g rund a f faldende 
forbrugerefterspørgsel)« (183. betragtning til den anfægtede beslutning).
330 I den økono miske u ndersøgelse af 10. april 2007 , som D ole fremlagde under den ad ministrative 
procedure, angives det, at efterspørgslen efter bananer varierede fra u ge til uge afhængigt af en lang 
række f orudsigelige og uforudsigelige faktorer, og at DF FE på grund af denne usikkerhed var nødt til 
at finde frem t il en id eel pris, der gjorde det muligt for selskabet at opnå ligevægt me llem s ine 
forsyninger og den svingende efterspørgsel under hensyn til de me d bananernes modning forbundne 
risici og omkostninger. Endvidere anføres det i undersøgelsen, at den »faktor, som har størst betydning 
for, hvor store mængder kunden i s idste instans køb er, er prisen, hvilket indebærer, at efterspørgslen, i 
modsætning til udbuddet, er elastisk i forhold til prisen«.
331 Doles ovenfor anførte betragtninger om e fterspørgslen i s amme nhæng me d et marked, der også 
kendetegnes af et system f or udveksling af oplysninger me llem i mportører om de bananmængder, der 
hver uge ankomme r til havnene, støtter Kommissionens kon klusioner vedrørende på den ene side det 
forhold, at prisen var e t centralt element i kon kurrencen inden for den omhandlede sektor (261. 
betragtning til den anfægtede beslutning), og på den anden side det bydende nødvendige i i nden for 
bananmarkedet af at beskytte d en tilbageværende u sikkerhed o m kon kurrenternes fremtidige 
prisbeslutninger (272. betragtning til den anfægtede beslutning).
– Markedets struktur
332 Sagsøgerne har fremhævet, at den begrænsede udveksling af oplysninger fandt sted på et marked, der 
hverken er stærkt kon centreret eller oligopolistisk. Efter at have a nført det modsatte i p unkt 406 i 
meddelelsen af klagepunkter, fandt Kommissionen efterfølgende, uden at give no gen form f or 
forklaring derpå, at denne faktor ikke v ar relevant (280. betragtning til den anfægtede beslutning), og 
forkastede derved de overvældende beviser, der var b levet fremlagt til støtte for, at det relevante 
marked var kon kurrencepræget. D esuden omfattede den påståede overtrædelse under halvdelen af 
markedet, nemlig 45 -50% efter værdi e ller 40 -45% efter mængde (31. betragtning til den anfægtede 
beslutning) ifølge de overdrevne tal, som b lev a nvendt af Kommissionen, der ikke kl art angav, 
hvorledes denne markedsandel – s om i r ealiteten var på under 25 % i T yskland, det største marked i 
Nordeuropa – v ar beregnet. At markedsandelen var af denne størrelse, betyder naturligvis, at der ikke 
er grundlag for påstanden om, at den omtvistede udveksling af oplysninger kunne anvendes til at støtte 
en prisforhøjelse, der omfattede hele sektoren.
ECLI:EU:T:2013 :130 45DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
333 Hvad f or det første angår kl agepunktet om e n tilsidesættelse af begrundelsespligten bemærkes, at 
Kommissionen behandlede spørgsmålet om m arkedets struktur og kon kurrencepræg tilstrækkeligt og 
klart i 25 .-31., 280 ., 281 . og 324. betragtning til den anfægtede beslutning.
334 Det anfægter ikke d enne kon klusion, at Kommissionen i p unkt 406 i me ddelelsen af klagepunkter 
oprindeligt havde lagt til grund, at markedet var oligopolistisk, hvilket synspunkt ikke g entages i d en 
anfægtede beslutning.
335 Ifølge retspraksis skal beslutningen ikke n ødvendigvis være en ko pi af fremstillingen af klagepunkter 
(Domstolens dom af 29.10.1980 , forenede sager 209/78-215/78 o g 218/78, van Landew yck m.fl. mod 
Kommissionen, Sml. s. 3125 , præmis 68). Kommissionen skal nemlig i s in beslutning ku nne tage 
hensyn til de berørte virksomheders svar p å me ddelelsen af klagepunkter. Den skal i d en henseende 
ikke b lot ku nne acceptere eller forkaste de pågældende virksomheders argumenter, me n ligeledes 
foretage sin egen analyse af de faktiske forhold, disse har fremført for enten at frafalde klagepunkter, 
der m åtte vise sig ugrundede, eller for såvel faktisk som r etligt at tilpasse eller supplere sin 
argumentation til støtte for de klagepunkter, den fastholder (Domstolens dom af 15.7.1970 , sag 41/69, 
ACF Ch emiefarma mod Kommissionen, Sml. s. 661, præmis 92; jf. ligeledes i d enne retning domme n i 
sagen Su iker Unie m.fl. mod Kommissionen, nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 437 o g 438).
336 Kommissionen tilpassede me d andre ord, således som d en havde ret til og efter at have m odtaget 
virksomhedernes svar på me ddelelsen af klagepunkter, sin argumentation i d en anfægtede beslutning, 
der hovedsageligt findes i 280 . og 281. betragtning. Heri gør Kommissionen gældende,
— at markedets struktur ikke e r en faktor, som er relevant me d henblik på at påvise en overtrædelse i 
det foreliggende tilfælde, idet den fremhævede i d om af 12. juli 2001 ( forenede sager T-202/98, 
T-204/98 o g T-207/98, Tate & L yle m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 2035 , præmis 113), at 
strukturen af det marked, hvorpå overtrædelsen er begået, ikke h ar samme r elevans, når der er tale 
om et priskartel, som når der er tale om opdeling af markeder
— at parterne under alle omstændigheder råd ede over en væsentlig del af m arkedet og var 
leverandører af de tre største bananmærker
— at parterne ikke ka n retfærdiggøre deres deltagelse i kar telarrangementerne ved at udtale, at der er 
konkurrence på markedet, og at det, for at arra ngementerne udgør en overtrædelse på grund af 
formålet, ikke e r nødvendigt, at de udelukker al kon kurrence me llem p arterne.
337 Det følger af de ovenstående betragtninger, at der ikke ka n foreholdes Kommissionen no gen 
tilsidesættelse af artikel 253 E F for så vidt angår spørgsmålet om det relevante markeds struktur.
338 Hvad for det andet angår relevansen af Kommissionens vurdering har sagsøgerne ko rrekt bemærket, at 
det standpunkt, a t markedets struktur i d et foreliggende tilfælde ikke e r en faktor, som er relevant me d 
henblik på at påvise en overtrædelse, beror på en fejlagtig fortolkning af domme n i s agen Tate & L yle 
m.fl. mod Kommissionen, nævnt i præmis 336 o venfor, i den forstand at de passager i d omme n, hvortil 
der henvises i 280 . betragtning til den anfægtede beslutning, ikke ve drører kon stateringen af 
overtrædelsen, me n den pålagte bø des størrelse.
339 Ifølge retspraksis skal enhver erhvervsdrivende nemlig uafhængigt tage stilling til den politik, han vil 
føre på det fælles marked, og selv om d ette kra v om u afhængighed ganske v ist ikke u delukker de 
erhvervsdrivendes ret til rationelt at tilpasse sig deres kon kurrenters kon staterede eller antagelige 
adfærd, udelukker det imidlertid ka tegorisk enhver dir ekte eller indirekte kon takt me llem s ådanne 
erhvervsdrivende, der er egnet til enten at have i ndflydelse på en eksisterende eller potentiel 
konkurrents adfærd p å markedet eller over for en sådan kon kurrent at afsløre den ad færd, som m an 
selv har b estemt sig for at udvise, eller som m an overvejer at udvise på dette marked, når sådanne 
kontakter har til formål eller til følge, at der opstår kon kurrencevilkår, som ikke s varer til det
46 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 pågældende markeds no rmale vilkår i b etragtning af produkternes eller de præsterede tjenesteydelsers 
art, størrelsen og antallet af virksomheder på m arkedet samt dettes omfang (domme n i s agen 
T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 32 o g 33).
340 Hvis udbuddet på et marked er stærkt kon centreret, ka n udveksling af visse oplysninger, alt efter 
navnlig hvilken type o plysninger der udveksles, give virksomhederne ke ndskab til deres kon kurrenters 
placering på markedet og deres forretningsstrategi og dermed fordreje den rivalisering, der finder sted 
på markedet, og øge sandsynligheden for samordning eller lette en sådan samordning. Hvis udbuddet 
omvendt har en opsplittet kara kter, kan spredning og udveksling af oplysninger blandt kon kurrenter 
have en neutral eller positiv virkning på markedets kon kurrencemæssige kara kter (Domstolens dom af 
23.11.2006 , sag C-238/05, Asnef-Equifax og Administración d el Estado, Sml. I, s. 11125 , præmis 58).
341 Domstolen har ligeledes fastslået, at en informationsudvekslingsordning ka n udgøre en tilsidesættelse 
af kon kurrencereglerne, selv om d et relevante m arked ikke e r et stærkt kon centreret oligopolistisk 
marked (domme n i s agen Thyssen Stahl mod Kommissionen, nævnt i p ræmis 62 o venfor, præmis 86).
342 Det bemærkes, at Kommissionen anfører i d en anfægtede beslutning, at ikke ku n Ch iquita, Weichert, 
Dole og Del Monte (for så vidt angår d ennes egen virksomhed som b ananleverandør), me n også 
F yffes og Van Parys havde et stort salg af bananer i N ordeuropa, og at der ud over de nævnte 
selskaber var et stort antal andre banansælgende virksomheder, som dr ev forretning i N ordeuropa. 
Størstedelen af disse var små virksomheder, som kon centrerede sig om et afgrænset geografisk område 
(navnlig Tyskland) (21. og 24. betragtning til den anfægtede beslutning).
343 Kommissionen anfører imidlertid, at parterne råd ede over en væsentlig andel af markedet og var 
leverandører af de tre største bananmærker.
344 Kommissionen forklarer i d en forbindelse i 25 .-31. betragtning til den anfægtede beslutning, hvorledes 
den har b estemt, hvor stor en samlet andel af forsyningen me d bananer, adr essaterne for den 
anfægtede beslutning tegnede sig for.
345 Den foretog således et skøn over deres samlede andele af banansalget efter værdi p å grundlag af de 
oplysninger, de nævnte adr essater samt bananimportørerne F y ffes og LVP havde fremlagt, og det 
foranledigede den til at kon kludere, at Ch iquitas, Doles og W eicherts andel af salget efter værdi i 2002 
tilsamme n repræsenterede 45 -50% a f banansalget i N ordeuropa (26. og 27. betragtning til den 
anfægtede beslutning).
346 Sagsøgerne har gjort gældende, at de tal, Kommissionen anførte, er stærkt overdrevne og ikke s temme r 
overens me d en uafhængig forbrugerundersøgelse, der viser, at den samlede m arkedsandel, som 
Chiquita, Dole og den virksomhed, Del Monte og W eichert udgjorde, målt på volumen var m indre 
end 25 % på det største marked, nemlig Tyskland.
347 Dette argument blev allerede fremført af Dole under den ad ministrative p rocedure og blev me d rette 
forkastet af Kommissionen i 29 . betragtning til den anfægtede beslutning på følgende måde:
»[...] For det første er det vigtigt at gøre sig klart, at den skønnede markedsandel i T yskland, som 
Kommissionen anførte i me ddelelsen af klagepunkter, byggede på omsætningstal og anslåede salgstal 
oplyst af andre bananleverandører, som d e virksomheder, hvortil nærværende beslutning er rettet, 
samt LVP og F y ffes havde me ddelt. Det skøn, Kommissionen foretog i me ddelelsen af klagepunkter, 
var baseret på værdien og ikke p å mængden. Selv hvis det uafhængige markedsundersøgelsesbureaus 
skøn var ko rrekt, ku nne en stor del af forskellen me llem d ette og Kommissionens skøn forklares me d 
prisforskellen me llem b ananer me d varemærke o g bananer uden varemærke. For det andet optalte 
markedsundersøgelsesbureauet d e b ananer, der v ar b levet forbrugt i T yskland, h vorimod 
Kommissionens skøn ve drører de bananer, som v ar b levet solgt i T yskland. Alle de bananer, 
importørerne leverer i T yskland, forbruges ikke n ødvendigvis i d ette land [...]«
ECLI:EU:T:2013 :130 47DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
348 Det fremgår ligeledes af de uddra g af den omhandlede undersøgelse, som D ole gengav på s. 42 i s it svar 
på me ddelelsen af klagepunkter, at tallene heri ve drører 2004 – me ns den af overtrædelsen omfattede 
periode ophørte ve d slutningen af 2002 – o g ku n T yskland, hvorom K ommissionen specifikt 
konstaterede, at der var m ange små aktører. En tabel, der viser Doles, Ch iquitas, Del Montes og andre 
leverandørers markedsandele på det tyske m arked i 2003 -2005 , er heller ikke r elevant af de samme 
grunde.
349 Sagsøgerne har u nder den foreliggende sag blot gentaget det samme ar gument, der bygger på de 
samme d okumenter, uden at fremføre no get, som i mødegår K ommissionens svar ve drørende 
argumentets m anglende relevans. Sagsøgerne har intet kon kret fremført, der underbygger deres 
påstand om, at markedet i N ordeuropa var me get kon kurrencepræget.
350 Kommissionen vurderede ligeledes i d en anfægtede beslutning, hvor stor en andel af salget i 
Nordeuropa de berørte virksomheder havde tegnet sig for målt på m ængden på grundlag af da ta 
fremlagt af virksomhederne på baggrund af det åbenbare mængdemæssige forbrug, som fremgik af de 
af Eurostat (Den Europæiske U nions statistiske kon tor) offentliggjorte officielle statistikker, og nåede 
frem t il, at Ch iquitas, Doles og W eicherts salg a f friske b ananer i 2002 , målt på m ængden, 
repræsenterede tilnærmelsesvis fra 40 t il 45% af det åbenbare forbrug af friske b ananer i N ordeuropa, 
hvilket skøn var en smule lavere end andelen m ålt på værdien af dette salg (31. betragtning til den 
anfægtede beslutning).
351 Sagsøgerne h ar p åstået, a t d et ikke e r særlig kl art, h vorledes K ommissionen b eregnede 
markedsandelene, idet den synes at have lagt salget af gule og grønne bananer samme n i tæ lleren, 
men ku n at have anvendt grønne bananer (dvs. de af Eurostat oplyste importtal, som ku n ka n ve drøre 
grønne bananer) i n ævneren, hvilket indebærer, at markedsandelene samme nlagt må overstige 100 %.
352 Denne argumentation m å forkastes, fordi d en bygger på en fejlagtig forudsætning, nemlig at der skal 
sondres me llem g ule bananer og grønne bananer. Som tidligere nævnt udgøres det relevante produkt 
af friske b ananer, og sagsøgerne har intet fremført, der underbygger deres påstand om, at der er tale 
om to forskellige produkter, som tilhører to særskilte markeder. Den anfægtede beslutning ve drører 
samtlige bananer, grønne som gule, og Kommissionen har kl art påvist, at der var en forbindelse me llem 
Chiquitas, Doles og W eicherts salg af friske b ananer i 2002 o g det åbenbare forbrug af dette produkt.
353 Det følger af de ovenstående betragtninger i d et hele, at det var me d rette, at Kommissionen fandt og 
lagde til grund, at Dole, Ch iquita og W eichert havde råd et over en væsentlig andel af markedet, som 
ganske v ist ikke ka n betegnes som o ligopolistisk, me n som h eller ikke ka n anses for at være 
kendetegnet af et opsplittet udbud.
354 Heraf følger, at klagepunkterne om tilsidesættelse af begrundelsespligten og om en fejlagtig vurdering i 
forbindelse me d den udstrækning, hvori de væsentlige kendetegn ve d det relevante marked blev taget i 
betragtning, må forkastes.
Tidspunkterne for og hyppigheden af kommunikationen
355 Sagsøgerne har a nført, at en informationsudvekslings pe riodicitet ifølge retspraksis er relevant for 
vurderingen af, om en sådan udveksling udgør en kon kurrencebegrænsning på grund af formålet, og 
at Kommissionen i d et foreliggende tilfælde hverken vurderede denne faktor ko rrekt e ller klart og 
utvetydigt viste, hvilket ræsonnement den fulgte.
356 Hvad for det første angår b egrundelsen i d en anfægtede beslutning ve drørende tidspunkterne for og 
hyppigheden af kommunikationen fremgår det af 70.-75. betragtning til den anfægtede beslutning, at 
kommunikationen forud for prisfastsættelsen me llem D ole og Ch iquita almindeligvis fandt sted sidst 
på eftermidda gen om on sdagen og undertiden tidligt torsdag m orgen og me llem D ole og W eichert 
kun on sdag eftermidda g, dvs. kort før de nævnte virksomheder fastsatte deres referencepriser.
48 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
357 Med hensyn til kommunikationen me llem D ole og Ch iquita har sidstnævnte oplyst, at den fandt sted 
næsten hver uge (med undtagelse af ferieperioden og andre uger me d fravær). Ifølge de lister, der 
foreligger over Ch iquitas me darbejder B. ’s telefonsamtaler, foretog denne i 2000 -2002 m indst 55 
telefonopkald til H. (men m odtog ikke no gen indgående opkald) om on sdagen og mindst 53 o pkald 
torsdag m orgen, hvoraf 23 o pkald (i 19 u ger) fandt sted før kl. 8:45, herunder for 18 o pkalds 
vedkomme nde (i 17 u ger) før kl. 8:30 (dvs. før det møde fandt sted, hvorpå Dole fastsatte sine priser) 
(76.-78. betragtning til den a nfægtede b eslutning), hvilket stemme r overens me d Ch iquitas 
forklaringer, hvorefter der fandt ko mmunikation f orud for prisfastsættelsen sted me llem d enne og 
Dole torsdag morgen.
358 Dole har forklaret, at der fra og me d 2000 i ndtil omkring efteråret 2001 f andt kon takter sted me llem 
Doles me darbejder H. og B. ( medarbejder i Ch iquita) ca. 20 g ange om år et (15 g ange om on sdagen 
og 5 gange om torsdagen). Endvidere har D ole oplyst, at der fra og me d efteråret 2001 i ndtil omkring 
2002 -2003 f andt kon takter sted me llem D oles me darbejder G. og de tilsvarende me darbejdere i 
Chiquita m åske c a. 10 g ange om år et. D ole har a nført, at der i pe rioden fra e fteråret 2001 t il 
december 2002 ka n have fundet no gle telefonsamtaler af denne art sted me llem H . og B., me n at »H. 
[...] ikke e rindrer sådanne samtaler i d enne periode« (79. betragtning til den anfægtede beslutning).
359 I sit svar på me ddelelsen af klagepunkter skønnede Dole på grundlag af de lister over telefonsamtaler, 
der forelå, at der havde været 55 kon takter onsdag eftermidda g og 58 torsdag morgen, idet der ses bort 
fra varigheden af de sidstnævnte (77. betragtning til og fodnote 92 i d en anfægtede beslutning).
360 Det angives ligeledes i 153 . betragtning til den anfægtede beslutning, at Dole selv skønnede, at der 
under ca. halvdelen a f kon takterne me d Ch iquita h avde fundet en u dveksling sted o m d e 
vejledningsvise tendenser i referencepriserne.
361 Med hensyn til kommunikationen me llem D ole og W eichert, for hvilken der ikke f oreligger no gen liste 
over telefonsamtaler, angav Dole indledningsvis i s it svar p å begæringer om o plysninger, at denne 
havde ko mmunikeret me d W eichert »næsten ugentligt«, dvs. ca. 40 u ger om år et, me n gjorde senere 
gældende i s varet på me ddelelsen af klagepunkter, at »udvekslingen om m arkedsvilkårene havde 
fundet sted ca. hver anden uge på grund af rejser eller andre aftaler«, hvilken begrundelse allerede var 
blevet angivet i svaret på begæringerne om oplysninger som forklaring på det angivelige antal kon takter 
(87. og 88. betragtning til den anfægtede beslutning).
362 I sit svar på en begæring om oplysninger af 15. december 2006 a nførte W eichert, at kommunikationen 
med Dole ikke h avde fundet sted hver on sdag, me n i g ennemsnit en eller to gange om m åneden. Efter 
at være blevet anmodet af Kommissionen den 5. februar 2007 o m at angive e t antal uger om år et, 
oplyste W eichert, at dennes me darbejdere havde ko mmunikeret me d Dole i c a. 20-25 u ger om år et 
(87. betragtning til den anfægtede beslutning).
363 Senere anførte W eichert i s it svar p å me ddelelsen af klagepunkter, at kon takterne me d Dole havde 
fundet sted »gennemsnitligt højst en eller to gange om m åneden«, uden udtrykkeligt at trække d et 
oprindelige skøn over antallet af uger tilbage; dette foranledigede Kommissionen til at lægge en 
hyppighed på ca. 20-25 u ger om år et til grund, hvilket var foreneligt me d D oles forklaringer (90. 
og 91. betragtning til den anfægtede beslutning).
364 På grundlag af de således indhentede oplysninger drog Kommissionen den kon klusion, at kon takterne 
havde været tilstrækkeligt indbyrdes samme nhængende til, at de havde udgjort et »mønster« af 
kommunikation (86. og 91. betragtning til den anfægtede beslutning).
365 Det følger af de ovenstående betragtninger, at der ikke ka n foreholdes Kommissionen no gen 
tilsidesættelse af begrundelsespligten i h enhold til artikel 253 E F.
ECLI:EU:T:2013 :130 49DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
366 Hvad for det andet angår ri gtigheden af Kommissionens vurdering har sagsøgerne først påberåbt sig, at 
den anfægtede beslutning er upræcis for så vidt angår indholdet af den påtalte ko mmunikation, 
herunder navnlig af begrebet »faktorer i p risfastsættelsen«, og d erpå kri tiseret relevansen a f 
Kommissionens analyse for så vidt angår opgørelsen af antallet af kon takter.
367 Sagsøgerne har indledningsvis hæ vdet, at intet i d en anfægtede beslutning gør det muligt for Dole at 
vide, om e n eneste dr øftelse om no gen af de rejste em ner udgør en kon kurrencebegrænsning på 
grund af formålet i h enhold til artikel 81 E F.
368 Det bemærkes, at det me d hensyn til, hvornår det ud fra antallet og regelmæssigheden af kon takterne 
mellem kon kurrenter ka n fastslås, at der foreligger en ulovlig samordning, fremgår af retspraksis, at 
både genstanden for den samordnede praksis og de relevante markedsvilkår h ar b etydning for, hvor 
ofte, me d hvilke intervaller og i h vilken form kon kurrenter skal have indbyrdes kon takt, f or at det 
fører til en samordning af deres ad færd p å m arkedet. H vis de deltagende virksomheder aftaler et 
kartel me d et komplekst system f or en samordnet praksis vedrørende en lang række a spekter af deres 
adfærd p å m arkedet, er regelmæssige kon takter over en længere pe riode m uligvis nødvendige. Er 
formålet derimod ku n en punktuel samordning, der omfatter en enkeltstående tilpasning af praksis 
vedrørende et enkelt kon kurrenceparameter, ka n en enkeltstående kon takt me llem kon kurrenter 
danne et tilstrækkeligt grundlag for at opfylde det af de deltagende virksomheder forfulgte 
konkurrencebegrænsende formål (domme n i s agen T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 
ovenfor, præmis 60).
369 Domstolen har fastslået, at det afgørende ikke e r antallet af møder me llem d e berørte virksomheder, 
men om d et eller de kon takter, der har fundet sted, giver dem m ulighed for at tage hensyn til 
udvekslingen af oplysninger me d deres kon kurrenter for at fastlægge deres ad færd p å det relevante 
marked og bevidst vælge et praktisk samarbejde i s tedet for at udsætte sig for risikoen for 
konkurrence. Hvis det ka n godtgøres, at virksomhederne har foretaget samordning og er forblevet 
aktive p å markedet, er det berettiget at kræve af dem, at de fører bevis for, at denne samordning ikke 
har h aft indflydelse på deres ad færd p å det nævnte marked (domme n i s agen T-Mobile Netherlands 
m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 61).
370 I det foreliggende tilfælde følger det af den anfægtede beslutning (jf. bl.a. 262 ., 263 ., 265 . og 269. 
betragtning til den anfægtede beslutning), at Kommissionen vurderede en specifik praksis, nemlig 
Doles bilaterale ko mmunikation me d Ch iquita og W eichert, som fandt sted forud for fastsættelsen af 
Doles referencepriser, ud fra d ens indhold, udstrækning og retlige og økono miske s amme nhæng. 
Kommissionen u ndersøgte i d en f orbindelse kon takternes pe riodicitet o g kon kluderede, at 
kommunikationen s om h elhed h avde u dgjort et »mønster« e ller e t ensartet system f or 
kommunikation. På grundlag af denne samlede vurdering fandt Kommissionen, at kommunikationen 
forud for prisfastsættelsen me llem D ole og dennes kon kurrenter som h elhed havde udgjort en 
samordnet praksis me d et kon kurrencebegrænsende formål.
371 Over for ar gumenterne om, at ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen var s poradisk eller 
uregelmæssig, tilføjede Kommissionen, at den omstændighed, at ko mmunikationen eve ntuelt ikke 
havde været systematisk eller regelmæssig, faktisk ikke v ar afgørende for, om det kunne fastslås, at der 
forelå en overtrædelse, idet hver individuel kon takt af den pågældende art efter dens opfattelse havde 
haft et kon kurrencebegrænsende formål (270. betragtning til den anfægtede beslutning).
372 I duplikken har K ommissionen flere gange gjort gældende, idet den har h envist til domme n i s agen 
T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, at der kan foreligge en overtrædelse, selv om 
samordningen ku n følger af ét enkelt møde me llem d e deltagende virksomheder, og at dens vurdering i 
den anfægtede beslutning derfor er i o verensstemme lse me d de kri terier, som er fastlagt i retspraksis.
50 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
373 Hvis Kommissionen har ønsket at angive, at det, selv hvis den ikke f ik me dhold i s ine kon stateringer 
vedrørende ko mmunikationens hyppighed og sin kon klusion o m, at der havde været tale om e t 
samme nhængende »mønster« af ko mmunikation, ville være tilstrækkeligt til at fastslå, at der havde 
foreligget en hemme lig ad færd, at der me llem D ole og dennes kon kurrenter kun havde været et enkelt 
tilfælde af kommunikation forud for prisfastsættelsen i h vert af årene i pe rioden 2000 -2002 , måtte dette 
argument forkastes i b etragtning af det specifikke f ormål me d den påtalte samordning og det 
kendetegnende ved et marked, som er organiseret i ugentlige cyklusser. På den anden side kan det ikke 
kræves, at Kommissionen fører bevis for, at der fandt en u gentlig ko mmunikation f orud for 
prisfastsættelsen sted i h ele den af overtrædelsen omfattede pe riode, idet beviset for, at der var et vist 
antal kon takter, hvorudfra det kan fastslås, at der var tale om et system t il spredning af oplysninger, er 
tilstrækkeligt. Det skal i den forbindelse fremhæves, at importørernes referencepriser ikke b lev æ ndret 
hver uge, således som det fremgår af de interne rapporter om Ch iquitas priser.
374 Endvidere h ar s agsøgerne hæ vdet, a t K ommissionen a ldrig kl art o plyste, hvilke em ner i 
kommunikationen der havde udgjort en kon kurrencebegrænsning på grund af formålet, selv om dette 
spørgsmål kan være af betydning for, hvor mange kon takter der ku nne påtales. Sagsøgerne har gjort 
gældende, at de ikke e r sikre på, at optællingen af den angiveligt retsstridige ko mmunikation i kke 
fejlagtigt omfatter ko mmunikation, der begrænsede sig til drøftelser om m ængdeoplysninger og til 
»almindelig snak o m s ektoren g enerelt (afgang e ller ansættelse a f me darbejdere, bebudede 
fællesforetagender [og] erhvervelser osv.)«, og bemærket, at antallet af påtalte kon takter nødvendigvis 
ville være lavere, hvis em ner, der vedrører vejrforholdene i E uropa, blev u deladt.
375 Det bemærkes indledningsvis, at Kommissionen som tidligere nævnt sondrede me llem t o former for 
udvekslede oplysninger, nemlig dels faktorer i p risfastsættelsen – d vs. faktorer af betydning for 
fastsættelsen af referencepriserne for den følgende uge – d els pristendenser og indikationer om 
referencepriserne for den ko mme nde uge, før de blev fastsat, og at Kommissionen samlede de nævnte 
former for informationsudveksling u nder den g enerelle betegnelse »kommunikation f orud for 
prisfastsættelsen«.
376 Fastlæggelsen a f, hvori d enne ko mmunikation b estod, bygger på D oles egne o g selskabets 
konkurrenters forklaringer samt dokumentbeviser, og det fremgår kl art af den anfægtede beslutning 
(136., 149 . og 185. betragtning til den anfægtede beslutning), at det af de em ner, hvortil sagsøgerne har 
henvist, ku n var udvekslingerne om importmængderne, som ikke v ar en del af den.
377 Som anført i p ræmis 264 o venfor, afspejler udtrykket »faktorer i p risfastsættelsen« blot Doles egne 
fuldstændig klare udsagn om, at der blev dr øftet faktorer »af betydning for udbuddet i f orhold til 
efterspørgslen«. Hvad ve jrforholdene angår o plyste Dole i d en skrivelse, der ledsagede svaret på en 
begæring om oplysninger, at »de oplysninger, som var af væsentlig betydning for fastsættelsen af Doles 
referencepris«, bl.a. omfattede de i U nionen indførte handelsmængder, modningsvirksomhedernes 
mængder og vejrforholdene.
378 I den økono miske u ndersøgelse af 10. april 2007 , som D ole fremlagde under den ad ministrative 
procedure, angives det, at efterspørgslen efter bananer varierede fra u ge til uge afhængigt af en lang 
række f orudsigelige og uforudsigelige faktorer, idet »vejret« udtrykkeligt blev n ævnt som en af disse 
faktorer.
379 Endvidere har sagsøgerne i d eres skriftlige indlæg indrømme t, at der, før referencepriserne blev fastsat, 
fandt bilateral kommunikation s ted me llem b ananimportører om »almindelige nyheder« eller »mulige 
tendenser« på m arkedet. D e har a nført i s tævningen, at DF FE i d en pe riode, den angivelige 
overtrædelse omfatter, hver torsdag m orgen afholdt et internt møde, hvorpå »alle de oplysninger, 
selskabet havde indsamlet«, og som v ar samlet i e t særligt dossier, blev v urderet i e t forsøg på at 
bedømme m arkedsvilkårene. Derpå fastsatte DF FE på grundlag af alle disse oplysninger en ugentlig 
referencepris. De me d kon kurrenterne udvekslede oplysninger indgik således i e t særligt dossier, der 
gjorde det muligt for Dole at fastlægge sin prispolitik.
ECLI:EU:T:2013 :130 51DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
380 Med hensyn til ko mmunikationen me d W eichert anførte D ole som s var p å en begæring om 
oplysninger, at »kontakterne havde til formål at udveksle oplysninger me d henblik på at give d e 
enkelte importører bedre mulighed for at vurdere markedsvilkårene«, og at Dole »ved at benytte de 
generelle oplysninger eller vurderinger, som blev indhentet under kon takten, dannede [...] sig et skøn 
over den sandsynlige efterspørgsel på markedet, det sandsynlige udbud, som ville være til rådi ghed til 
at imødekomme e fterspørgslen, og i h vor høj grad d er var o verensstemme lse me llem D oles 
oprindelige forestilling om priserne og de faktiske m arkedsvilkår« (195. betragtning til den anfægtede 
beslutning).
381 I sit svar på me ddelelsen af klagepunkter (s. 215) anførte Dole, at denne »ikke b enægter samme n me d 
mange andre faktorer at have taget oplysninger indhentet hos kon kurrenterne i b etragtning, når D ole 
fastsatte sine egne referencepriser«, idet selskabets forklaring vedrørte dets ko mmunikation me d såvel 
Chiquita som W eichert (229. betragtning til den anfægtede beslutning).
382 Som h elhed udelukker de ovennævnte kl are forklaringer, at der ku nne være tale om b ilaterale 
drøftelser, som var begrænset til snak om sektoren i a lmindelighed, også selv om me darbejderne i d e 
berørte virksomheder no gle gange ud over faktorer af betydning for fastsættelsen af referencepriserne, 
pristendenser eller prisindikationer ko m i nd på et harmløst em ne ve drørende pe rsonalet i d e 
virksomheder, som opererede på markedet.
383 Endvidere skal det bemærkes, at Kommissionen fastslog, hvor hyppigt ko mmunikationen forud for 
prisfastsættelsen h avde f undet s ted, p å g rundlag a f lister o ver telefonsamtaler for e n 
Chiquita-medarbejders faste linje, som udelukkende viste de udgående opkald til Dole, og ligeledes på 
grundlag af forklaringerne af de berørte virksomheder.
384 Med hensyn til, under hvilke o mstændigheder Ch iquita, Dole og W eichert blev anmodet om at vurdere 
antallet af bilaterale kon takter, er det ubestridt, at de nævnte virksomheder – b ortset fra d e 
forklaringer, som v ar indeholdt i Ch iquitas anmodning om bø defritagelse og bilagene hertil – 
besvarede b egæringer o m o plysninger o g d en a f K ommissionen fremsendte me ddelelse a f 
klagepunkter.
385 I me ddelelsen af klagepunkter sondrede Kommissionen udtrykkeligt me llem ko mmunikation o m 
mængderne o g ko mmunikation o m »markedsvilkårene, pristendenserne o g indikationer o m 
referencepriserne«, idet de førstnævnte havde fundet sted før de sidstnævnte. Svarene fra d e 
virksomheder, hvortil me ddelelsen af klagepunkter var rettet, blev d erfor givet på et klart grundlag.
386 Omstændighederne i f orbindelse me d D ole og dennes forbindelser me d Ch iquita er særligt klare, 
eftersom D ole i s it svar p å me ddelelsen a f kl agepunkter fremlagde sin e gen o ptælling af 
kommunikationen forud for prisfastsættelsen på grundlag af lister over en Ch iquita-medarbejders 
telefonsamtaler, og eftersom K ommissionen i s idste instans, idet den fraregnede samtaler af me get kort 
varighed, lagde til grund, at der havde været 55 kon takter on sdag eftermidda g og 58 kon takter torsdag 
morgen, hvilke tal Dole har anerkendt (77. og 78. betragtning til den anfægtede beslutning).
387 Hvad f orbindelserne me llem D ole og W eichert angår dr og K ommissionen d en kon klusion, at 
kommunikationen havde fundet sted i c a. 20-25 u ger om år et, hvilket svarer til det skøn, Weichert 
havde foretaget i sit svar på begæringen om oplysninger af 5. februar 2007 , og stemme r overens me d 
Doles skøn, som blev anført i s varet på me ddelelsen af klagepunkter, og hvorefter »udvekslingen om 
markedsvilkårene havde fundet sted ca. hver anden u ge« (91. betragtning til den anfægtede 
beslutning).
52 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
388 Det skal bemærkes, dels at Weichert i sit svar på begæringen om oplysninger af 15. december 2006 s elv 
sondrede kl art me llem ko mmunikationen om m ængderne og ko mmunikationen om d e generelle 
markedsvilkår o g udviklingen i d e officielle priser, dels at Kommissionen i s in begæring af 5. februar 
2007 , der havde til formål at anmode W eichert om a t oplyse, hvor hyppigt sidstnævnte dr øftelser 
havde fundet sted ve d at angive et årligt antal uger, kun henviste specifikt til disse.
389 For det andet har sagsøgerne hæ vdet, at det ikke ka n fastslås ud fra de tal, Kommissionen fastlagde, at 
kommunikationen, som fandt sted vilkårligt, var regelmæssig, og at tallene ikke ku nne da nne grundlag 
for den kon klusion, der blev dra get af dem, at der var t ale om e n u lovlig samordning af 
referencepriserne.
390 Sagsøgerne har indledningsvis pe get på, at Kommissionens henvisning til »ca. 20« kon takter om år et 
med Ch iquita antyder en større regelmæssighed, end hvad d er var tilfældet, og at en undersøgelse af 
det nøjagtige antal kon takter fordelt på år v iser, at der i 2000 ku n var syv bilaterale kon takter me llem 
Dole og Ch iquita on sdag eftermidda g.
391 Denne fremstilling af tallene virker bevidst ufuldstændig på baggrund af Doles svar på me ddelelsen af 
klagepunkter, idet den ikke o mfatter de kon takter, som fandt sted torsdag m orgen. I s varet oplyser 
Dole på grundlag af de lister over telefonsamtaler, der forelå, at der var 7 kon takter onsdag eftermidda g 
og 10 o m torsdagen i 2000 , 24 kon takter on sdag eftermidda g og 37 o m torsdagen i 2001 o g 24 
kontakter on sdag eftermidda g og 11 o m torsdagen i 2002 , i a lt 55 kon takter om on sdagen og 58 
kontakter torsdag morgen (som K ommissionen reducerede til 53 e fter at have u deladt telefonsamtaler 
af me get kort varighed).
392 Dole har ikke b estridt, at listerne over telefonsamtaler viser, at 22 a f de nævnte 53 s amtaler fandt sted 
før kl. 8:45, herunder for 18 o pkalds ve dkomme nde før kl. 8:30, idet det bemærkes, at Doles og 
Chiquitas interne prisfastsættelsesmøder i p rincippet begyndte henholdsvis kl. 8:30 o g kl. 8:45 e ller kl. 
9:00 (78. og 85. betragtning til den anfægtede beslutning).
393 Dole har ligeledes me dgivet, at der var 20 u ger, hvori selskabet kommunikerede me d Ch iquita både om 
onsdagen og torsdag morgen, hvilket skøn Kommissionen reducerede til 17 u ger efter at have u deladt 
samtaler af me get kort varighed (84. betragtning til den anfægtede beslutning).
394 Endvidere bygger ovenstående taloplysninger på en gennemgang af de foreliggende lister over 
telefonsamtaler for Ch iquita i K ommissionens sagsakter, som ku n viser udgående telefonopkald og 
ikke D oles opkald til Ch iquita. Dole anførte i s ine svar på begæringerne om oplysninger af 30. marts 
2006 o g 27. februar 2007 , at Doles me darbejdere no gle gange ringede til de tilsvarende me darbejdere i 
Chiquita.
395 Dole udtalte således, at »[H.] muligvis i no gle få tilfælde kon taktede B. on sdag eftermidda g, hvis Dole 
ikke h avde hørt fra ham on sdag eftermidda g, og navnlig hvis der indtraf en usædvanlig omstændighed i 
markedsudviklingen«, og at »[G.] ku n kon taktede Ch iquita, hvis denne ikke h avde ringet« (61. 
betragtning til den anfægtede beslutning).
396 Måden, hvorpå de nævnte svar er formuleret, viser, at det for det me ste var Ch iquita, der tog initiativ 
til kon takterne, me n også, at der var e n vis kon tinuitet i d en telefoniske f orbindelse me llem 
medarbejdere i d e berørte virksomheder, idet Doles me darbejdere tog initiativ til en kon takt i s tedet 
for de tilsvarende me darbejdere i Ch iquita, hvis disse ikke h avde ladet høre fra sig.
397 Doles opkald til Ch iquita skal derfor tages i b etragtning ve d vurderingen af hyppigheden af den 
bilaterale ko mmunikation, idet det bemærkes, at Dole ikke f remlagde lister over telefonsamtaler over 
de faste telefonlinjer for de me darbejdere, som havde deltaget i d en bilaterale ko mmunikation, således 
som K ommissionen havde anmodet selskabet om (fodnote 64 i d en anfægtede beslutning).
ECLI:EU:T:2013 :130 53DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
398 Endvidere har sagsøgerne bemærket, at der i d en pe riode, den angivelige overtrædelse omfatter, fandt 
156 u gentlige m øder sted om fastsættelsen af referencepriserne, og at det derfor er vanskeligt at 
forstå, hvorledes den udveksling af oplysninger, Kommissionen opgjorde i d en anfægtede beslutning 
(55 kon takter me llem D ole og Ch iquita og me llem 60 o g 75 kon takter me llem D ole og den 
virksomhed, som D el M onte og W eichert udgjorde), ku nne h ave h aft den b etydning, som 
Kommissionen tillagde dem, når de ugentlige referencepriser i n æsten to tredjedele af tilfældene blev 
fastsat uden no gen som helst kommunikation a f denne art.
399 Også denne ar gumentation b ygger på en fremstilling af ko mmunikationen me d Ch iquita, som e r 
ufuldstændig af de samme g runde som dem, der anføres i p ræmis 391-397 o venfor.
400 Desuden ka n Doles rent matematiske tilgangsvinkel, som udelukkende bygger på en samme nholdning 
af det samlede antal ugentlige m øder, hvorpå referencepriserne blev fastsat, og det samlede antal 
bilaterale kon takter, ikke s å tvivl om K ommissionens kon klusion o m, at kon takterne var tilstrækkeligt 
indbyrdes samme nhængende til, at de udgjorde et etableret system t il spredning af oplysninger.
401 Det betydelige antal kon takter, som D ole og W eichert har indrømme t, deres samme nlignelige indhold, 
det forhold, at de sædvanligvis omfattede de samme pe rsoner og havde praktisk taget samme m odus 
operandi me d hensyn til tidspunkter og ko mmunikationsmiddel, den omstændighed, at de fortsatte i 
mindst tre år, idet ingen af virksomhederne har angivet, at der var no gen afbrydelse i u dvekslingen, 
Doles forklaringer om sine kon takter til Ch iquita-medarbejderen, når D ole »ikke h avde hørt fra h am 
onsdag eftermidda g«, Doles og Ch iquitas forklaringer om d e udvekslede oplysningers betydning for 
fastsættelsen af referencepriserne samt den interne e-mail fra Ch iquita af 8. august 2002 ( 172. ff. 
betragtning til den anfægtede beslutning), som v iser, at det var u sædvanligt, at Dole traf en 
prisfastsættelsesbeslutning uden på forhånd at have råd ført sig me d Ch iquita, giver grundlag for at 
konkludere, at det var me d føje, at Kommissionen fastslog, at der havde foreligget et »mønster« eller 
et ensartet system f or kommunikation, som de berørte virksomheder havde ku nnet benytte sig af efter 
behov.
402 Denne foranstaltning gjorde det muligt at skabe en atmosfære af gensidig sikkerhed me d hensyn til 
deres fremtidige prispolitik (domme n i s agen T ate & L yle m .fl. mod K ommissionen, nævnt i 
præmis 336 o venfor, præmis 60), som y derligere blev s tyrket af den efterfølgende udveksling af 
referencepriserne, så snart disse var blevet fastsat torsdag morgen.
403 Selv om no gle oplysninger ku nne indhentes fra andre kilder, gjorde det udvekslingssystem, som var 
blevet oprettet, det muligt for de berørte virksomheder at få ke ndskab til oplysningerne på en me re 
enkel, hurtig og dir ekte m åde (domme n i s agen T ate & L yle m .fl. mod Kommissionen, nævnt i 
præmis 336 o venfor, præmis 60) og at foretage en fælles ajourført vurdering af dem.
404 De udvekslede oplysninger havde i s ig selv tilstrækkelig strategisk interesse på grund af deres store 
aktualitet og de ko rte intervaller i ko mmunikationen over en lang pe riode.
405 Denne regelmæssige og hyppige deling af oplysninger ve drørende de fremtidige referencepriser 
forøgede ku nstigt gennemsigtigheden på et marked, hvor kon kurrencen, som a nført i p ræmis 310 
nedenfor, allerede var s tærkt s vækket som følge af den særlige regulering, der var g ældende på 
området, og den forudgående udveksling af oplysninger om, hvor store mængder bananer der ville 
ankomme t il Nordeuropa (jf. i denne retning Domstolens dom af 7.1.2004 , forenede sager C-204/00 P, 
C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P og C-219/00 P, Aalborg Portland m .fl. mod 
Kommissionen, Sml. I, s. 123, præmis 281).
406 For det tredje har sagsøgerne gjort gældende, at den samme ko mmunikation s kulle have fundet sted 
mellem d e samme i mportører i d en samme u ge, hvis ko mmunikationen havde haft til formål at 
samordne de tre importørers ugentlige referencepriser.
54 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
407 Dette argument må betragtes som irr elevant i b etragtning af, at Kommissionen beskyldte Dole for at 
have d eltaget i e n samordnet praksis ved hjælp af bilateral kommunikation me d dels Ch iquita, dels 
Weichert, at alle kon takterne dr ejede sig om faktorer i p risfastsættelsen – d vs. faktorer af betydning 
for fastsættelsen af referencepriserne for den følgende uge og/eller pristendenser og indikationer om 
referencepriserne for den ko mme nde uge – o g at denne ko mmunikation s om h elhed udgjorde et 
system t il spredning af oplysninger, som virksomhederne benyttede sig af efter behov.
408 På den baggrund m å sagsøgernes argumentation o m, at der blev foretaget en fejlagtig vurdering af 
kommunikationens hyppighed, forkastes.
Formålet me d den bilaterale ko mmunikation
409 Sagsøgerne har hæ vdet, at Kommissionen foretog et urigtigt skøn, da d en på grundlag af Ch iquitas 
»subjektive h ensigter« dr og den kon klusion, at den bilaterale ko mmunikation h avde haft til formål at 
samordne referencepriserne. Det eneste dokument, hvortil Kommissionen henviste i d en anfægtede 
beslutning, og som h idrører fra d en pe riode, den angivelige overtrædelse omfatter, nemlig en intern 
Chiquita-e-mail, savner bevisværdi. Sagsøgerne har påstået, idet de har henvist til 302 . betragtning til 
den anfægtede beslutning, at Kommissionens beslutning om a t forkaste forklaringerne fra d e 
adressater for me ddelelsen af klagepunkter, som havde udtrykt en opfattelse, der stred imod Ch iquitas 
for så vidt angår formålet me d informationsudvekslingen, og fra ku nderne, me n at godtage det selskabs 
forklaringer, som havde anmodet om bø defritagelse, ikke e r tilstrækkeligt begrundet.
410 Denne argumentation, som er blevet fremført til støtte for påstanden om, at Kommissionen begik en 
fejl, og som h ar til formål at vise, at den anfægtede beslutning ikke e r velbegrundet, og dermed at 
retsakten er materielt ulovlig, må forkastes.
411 For det første skal det fremhæves, at Kommissionen ikke l agde den omstændighed, at Ch iquita havde 
haft en kon kurrencebegrænsende hensigt, til grund for kon klusionen o m, at de omhandlede 
virksomheder havde overtrådt artikel 81 E F.
412 Kommissionen fandt me d rette, at den ikke v ar forpligtet til at bevise, at deltagerne i d en påtalte 
udveksling af oplysninger havde haft en subjektiv hensigt, eftersom d et var b levet fastslået, at den 
nævnte praksis havde haft et kon kurrencebegrænsende formål (235. betragtning til den anfægtede 
beslutning).
413 Herom b emærkes, at parternes hensigt ikke e r afgørende for vurderingen af, hvorvidt en samordnet 
praksis er kon kurrencebegrænsende, me n at intet er til hinder for, at Kommissionen eller Unionens 
retsinstanser tager den i b etragtning (domme n i s agen T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 
ovenfor, præmis 27).
414 For det andet fandt Kommissionen, at kommunikationen forud for prisfastsættelsen som helhed havde 
udgjort et »mønster« og haft det samme kon kurrencebegrænsende formål, nemlig at samordne 
fastsættelsen af referencepriserne. Ve d hjælp af kommunikationen forud for prisfastsættelsen røbede 
Dole, Ch iquita og W eichert, hvilken strategi de forventede at følge, eller gjorde det i d et mindste 
muligt for de enkelte deltagere at vurdere, hvilken fremtidig ad færd kon kurrenter ville udvise for så 
vidt angår fastsættelsen af referencepriserne. Kommunikation m indskede således usikkerheden om 
konkurrenternes f remtidige b eslutninger ve drørende r eferencepriserne, o g v irksomhederne 
samordnede på den m åde fastsættelsen af disse priser og det budskab, markedet skulle have, i stedet 
for at fastlægge deres prispolitik uafhængigt (263.-272. betragtning til den anfægtede beslutning).
415 Kommissionen dr og den kon klusion, at den horisontale praksis vedrørende priserne på grund af selve 
sin art havde til formål at begrænse kon kurrencen som omhandlet i ar tikel 81, stk. 1, EF (261. og 263. 
betragtning til den anfægtede beslutning).
ECLI:EU:T:2013 :130 55DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
416 Kommissionen nåede frem t il denne kon klusion ve d at vurdere den omhandlede praksis under hensyn 
til indholdet og hyppigheden af den bilaterale ko mmunikation s amt den retlige og økono miske 
samme nhæng, drøftelserne havde indgået i. Den støttede sig på Ch iquitas, me n også på Doles og 
Weicherts, forklaringer samt på dokumentbeviser såsom lister over telefonsamtaler og e-mails.
417 Hvad for det første angår forklaringerne fra de berørte virksomheder er det ubestridt, at beskrivelsen i 
den anfægtede beslutning af indholdet af den bilaterale ko mmunikation forud for prisfastsættelsen i d et 
væsentlige bygger på dem.
418 Det skal fremhæves, at Ch iquita forklarede, at »telefonsamtalerne me llem [ B.] og [H.] i sidste instans 
havde til formål at vurdere mulighederne for prisforhøjelser i d en ko mme nde uge – me d andre ord at 
vurdere, om det også var den anden berørte virksomheds hensigt at forhøje sine priser«, at »det gjaldt 
om at vide, om der stadig var råd erum for en prisforhøjelse«, og at »hensigten me d denne udveksling 
af prisintentioner [...] var at fjerne usikkerheden om prisfastsættelsen« (151. og 164. betragtning til den 
anfægtede beslutning).
419 Chiquita anførte ligeledes, at dennes og Doles me darbejder vidste, at de udvekslede prisintentioner 
indgik i d en opfattelse af markedet, som da nnede grundlag for prisfastsættelsesbeslutningerne (167. 
betragtning til den anfægtede beslutning).
420 De nævnte forklaringer ve drørende formålet me d ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen 
bekræftes af de forklaringer, som b lev a fgivet af Dole, der selv indrømme de, at ko mmunikationen 
havde påvirket selskabets prisbeslutninger.
421 Det bemærkes, at Dole anførte:
— i sit svar på en begæring om oplysninger, at det var D oles opfattelse, at den ve jledende pris, som 
Chiquita oplyste om on sdagen, ville blive b ekræftet om t orsdagen (170. betragtning til den 
anfægtede beslutning)
— i den skrivelse, der ledsagede svaret på en begæring om oplysninger, at »de oplysninger, som var af 
væsentlig betydning for fastsættelsen af Doles referencepris«, bl.a. omfattede de i U nionen indførte 
handelsmængder, modningsvirksomhedernes mængder og vejrforholdene
— med hensyn til ko mmunikationen me d W eichert, som svar p å en begæring om o plysninger, at 
»kontakterne havde til formål at udveksle oplysninger me d henblik på at give d e enkelte 
importører bedre m ulighed for at vurdere m arkedsvilkårene«, og at »[Dole] ved at benytte de 
generelle oplysninger eller vurderinger, som b lev indhentet under kon takten, dannede [...] sig et 
skøn over den sandsynlige efterspørgsel på markedet, det sandsynlige udbud, som v ille være til 
rådighed til at imødekomme e fterspørgslen, og i h vor høj grad d er var overensstemme lse me llem 
Doles oprindelige forestilling om p riserne og de faktiske m arkedsvilkår« (195. betragtning til den 
anfægtede beslutning)
— i sit svar på me ddelelsen af klagepunkter (s. 130), at »[Doles me darbejder H.] har forklaret, at han 
og [Chiquitas me darbejder B.] undertiden ku nne sige, at de forventede, at priserne ville stige me d 
1 EUR e ller me d 50 c ent« (170. betragtning til fodnote 217 i d en anfægtede beslutning)
— i sit svar p å me ddelelsen af klagepunkter (s. 215), at Dole »ikke b enægter samme n me d m ange 
andre faktorer at have taget oplysninger indhentet hos kon kurrenterne i b etragtning, når D ole 
fastsatte sine egne referencepriser«, idet selskabets forklaring ve drørte dets ko mmunikation me d 
såvel Ch iquita som W eichert (229. betragtning til den anfægtede beslutning)
56 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
— under høringen, at det var D oles »hensigt at anvende de bilaterale udvekslinger og andre 
oplysninger om m arkedet til hurtigere at finde frem t il de afbalancerede priser (dvs. tilpasse de 
faste ugentlige bananforsyninger til en svingende efterspørgsel), som ville gøre det muligt for Dole 
at afsætte sine bananer effektivt me d så lidt køb slåning som m uligt«.
422 Endvidere har sagsøgerne, som anført i præmis 379 o venfor, i deres skriftlige indlæg indrømme t, at der, 
før referencepriserne blev fastsat, fandt bilateral ko mmunikation s ted me llem b ananimportører om 
»mulige tendenser« på markedet. De har anført, at DF FE i d en pe riode, den angivelige overtrædelse 
omfatter, hver torsdag morgen afholdt et internt møde, hvorpå »alle de oplysninger, selskabet havde 
indsamlet«, og som v ar s amlet i e t særligt dossier, blev v urderet for at prøve a t bedømme 
markedsvilkårene. På grundlag af alle disse oplysninger fastsatte DF FE derpå en ugentlig referencepris. 
De me d kon kurrenterne udvekslede oplysninger indgik således i e t særligt dossier, der gjorde det 
muligt for Dole at fastlægge sin prispolitik.
423 For det andet henviser Kommissionen til dokumentbeviser, herunder navnlig en intern Ch iquita-e-mail 
af 8. august 2002 t il P. (Chiquitas ad ministrerende dir ektør) fra K., s om g iver udtryk for sine 
overvejelser, efter at Dole har forhøjet sin referencepris me d 2 EUR ( 111. og 172. ff. betragtning til 
den anfægtede beslutning).
424 Chiquita-medarbejderen anfører følgende:
»Hvorfor bevægede vi os kun 1,5, når D ole bevægede sig 2,0?
I går havde vi det indtryk, at markedet blev lidt varmere, me n ikke me re end omkring 1,00 EUR.
I morges besvarede Dole ikke m in opringning og udsendte, uden at råd føre sig me d os, me ddelelse om 
2,0 (gennem J ., hvilket gjorde det muligt at undgå spørgsmål). Hvad ka n have m otiveret dem?
1) [...] Edeka-salgsfremstødet: Edeka foretager et salgsfremstød på en uge for ka tegori 3-bananer 
»under Aldi-prisen« (normalt består d eres sortiment af 60 D ole, 30 CB, 20 DM p lus no gle 
thirds). De tvang alle deres leverandører til at hjælpe s ig, Edeka a ftalte me d Dole at køb e 80 K 
kasser til »Aldi-pris«. Ved at forhøje markedsprisen og Aldi-prisen opnår de [Dole] først en bedre 
pris for de 80 K [...] Eftersom vi deltager me d 50 K CS, opnår vi muligvis no gle gevinster ved dette.
2) Dole ved, at vi [Chiquita] handler me get me d Dole plus og bruger det me re og me re til at presse 
vore faktiske p riser op, selv om de selv forbliver på et me get lavere niveau.
Senere ringede Dole til mig, gentog deres bevægelse og sagde: »og »Aldi-prisen« vil givet også stige 
med 2«.
Takket være W eichert [...] ved vi, at de fandt Doles stigning no get overdrevet.
Dette giver mig alt samme n grund til at tro, at Dole overdriver, og at de har deres egne motiver. For 
ikke a t give indtryk af, at vi kun var alt for glade for at følge me d, besluttede vi os for 1,50 o g lod 
således forskellen i f orhold til Dole være 2 o g i forhold til thirds 4,50/5,00.«
425 Sagsøgerne har hæ vdet, at denne besked ku n viser, at Ch iquita ikke f ulgte Doles bevægelse og følgelig 
handlede selvstændigt. D er er intet i e -mailen, som u nderbygger Kommissionens påstand om, at 
henvisningen til »i morges« betyder, at det var u sædvanligt, at Dole bekendtgjorde en referencepris 
uden at råd føre sig me d Ch iquita.
426 Således som K ommissionen me d rette har a nført (173. og 174. betragtning til den anfægtede 
beslutning), viser beskeden ikke ku n, at K. i kke ku nne træffe Dole den pågældende morgen, me n at 
Dole bekendtgjorde sin referencepris »uden at råd føre sig« me d Ch iquita, og at denne var overrasket,
ECLI:EU:T:2013 :130 57DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 eftersom Ch iquita forventede, at Dole råd førte sig me d Ch iquita, før Dole traf sin afgørelse om 
fastsættelse af referenceprisen. Desuden fremgår d et af dokumentet, at Dole efter oprindeligt at have 
kommunikeret me d en me darbejder på et lavere niveau hos Ch iquita for at undgå spørgsmål faktisk 
på ny kon taktede Ch iquita for at underrette denne om d en nævnte prisudvikling og for at tilskynde 
Chiquita til at følge bevægelsen ve d at påpege, at »Aldi-prisen« »givet« også ville stige me d 2 EUR. At 
Dole kon taktede Ch iquita og gav denne en forklaring, modsiger påstanden om, at virksomhederne 
handlede selvstændigt.
427 For det tredje bemærkes, at Kommissionen støtter sig på en fast retspraksis, hvorefter det må antages – 
med forbehold af det modbevis, som d et påhviler de pågældende erhvervsdrivende at føre – a t de 
virksomheder, som d eltager i s amordningen, og som forbliver aktive p å m arkedet, tager hensyn til 
udvekslingen af oplysninger me d deres kon kurrenter for at fastlægge deres ad færd p å m arkedet 
(domme n i s agen T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 51, og Rettens dom 
af 5.12.2006 , sag T-303/02, W estfalen G assen N ederland m od K ommissionen, Sml. II, s. 4567 , 
præmis 132 o g 133). I 302 . betragtning til den anfægtede beslutning kon staterer Kommissionen, at 
kravet om et modbevis ikke e r opfyldt i d et foreliggende tilfælde. Det følger af de forklaringer fra D ole 
og Ch iquita, hvortil der henvises i p ræmis 418, 419 o g 421 o venfor, at disse virksomheder me dgav, at 
de havde taget hensyn til de oplysninger, de havde modtaget fra kon kurrenterne, da d e fastsatte deres 
referencepriser, hvilken Kommissionen fremhæver i 229 . betragtning til den anfægtede beslutning.
428 Mere generelt anfører K ommissionen i 302 . betragtning til den anfægtede beslutning, at de 
virksomheder, hvortil me ddelelsen af klagepunkter var rettet, ikke h ar fremlagt nogen beviser, der kan 
tilbagevise d e kon stateringer, h vorpå K ommissionen b ygger s ine kon klusioner o m, a t 
kommunikationen forud for prisfastsættelsen h avde et kon kurrencebegrænsende formål. D en 
bemærker i d en forbindelse, at den ikke ka n »anse skrivelser fra me dlemme r af offentligheden eller 
kunder for at være et tilstrækkeligt bevis, navnlig når intet tyder på, at de pågældende ke ndte til 
kara kteren af kommunikationen forud for prisfastsættelsen« me llem d e berørte virksomheder.
429 Det, sagsøgerne har fremført inden for ramme rne af den foreliggende sag, kan ikke a nfægte de af 
Kommissionen dra gne kon klusioner, hvortil der henvises i p ræmis 427 o venfor.
430 Det følger af de ovenstående betragtninger i d et hele, at klagepunktet om, at Kommissionen foretog et 
urigtigt skøn, da d en fastslog, at den bilaterale ko mmunikation h avde haft et kon kurrencebegrænsende 
formål, nemlig at samordne referencepriserne, må forkastes.
Relevansen af referencepriserne inden for banansektoren
431 Sagsøgerne har a nført, at Kommissionen ikke f orklarede kl art og utvetydigt, på hvilken m åde 
udvekslingen af de forskellige former for oplysninger var af betydning for fastsættelsen af de faktiske 
priser for grønne bananer.
432 De har gjort gældende, at spredte og tilfældige diskussioner om em ner, som ikke h ar me get at gøre 
med de faktiske p riser, ikke ka n betragtes som tilstrækkeligt skadelige for kon kurrencen til at udgøre 
en kon kurrencebegrænsning på grund af formålet. Sagsøgerne har i d enne forbindelse anført, at 
referencepriserne ikke h ar no gen forbindelse me d fastsættelsen af transaktionspriserne inden for 
banansektoren til forskel fra d en pris, der fastsættes af detailhandleren Aldi – N ordeuropas største 
aftager af bananer – o g hvis bekendtgørelse torsdag eftermidda g m arkerer udgangspunktet for 
handelsforhandlingerne. Samtlige m arkedsaktører er enige om, at den pris, Aldi fastsætter for gule 
bananer, udgør referencen og den afgørende faktor for forhandlingerne om d e faktiske p riser. 
Kommissionen har selv me dgivet, at der ikke e r en tæt f orbindelse me llem r eferencepriserne og de 
faktiske p riser (352. betragtning til den anfægtede beslutning).
58 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
433 Dole har p åstået, at Kommissionen fremstillede selskabets standpunkt fuldstændig forkert, og at det 
står kl art, at Dole, på samme m åde dennes økono mer, alle de øvrige importører og Doles ku nder, 
altid har været af den opfattelse, at referencepriserne er irrelevante for forhandlingerne om de faktiske 
priser.
434 Med hensyn til begrundelsen for den anfægtede beslutning beskrev K ommissionen som tidligere nævnt 
i fornødent omfang i 146 .-197. betragtning til den anfægtede beslutning indholdet af den bilaterale 
kommunikation f orud for prisfastsættelsen, som f or samtlige kon takters ve dkomme nde ve drørte 
referencepriserne.
435 Endvidere følger det af 102 .-128. betragtning til den anfægtede beslutning, at Kommissionen 
tilstrækkelig t ydeligt o g kl art b ehandlede s pørgsmålet o m f astsættelsen o g r elevansen a f 
referenceprisen inden for banansektoren.
436 Det er ubestridt, at Ch iquita, Dole og W eichert fastsatte referenceprisen for deres mærke h ver uge, i 
praksis h ver torsdag m orgen, og me ddelte d eres ku nder d en. Importørerne o plyste, at 
referencepriserne hurtigt spredtes over hele sektoren og derpå blev me ddelt fagpressen (34., 104 . 
og 106. betragtning til den anfægtede beslutning).
437 Kommissionen forklarer, at transaktionspriserne enten var et resultat af forhandlinger, som fandt sted 
ugentligt, eller blev b estemt på grundlag af en på forhånd fastlagt prisformel me d henvisning til en 
fast pris eller klausuler, der kn yttede prisen til sælgers eller en kon kurrents referencepris eller en 
anden referencepris såsom »Aldi-prisen«. H vad s ærligt angår Ch iquita h avde d enne indgået 
kontrakter, som b yggede på »Dole plus-formlen«, hvori transaktionsprisen i r ealiteten afhang af den 
ugentlige referencepris, som D ole fastsatte, eller af Ch iquitas egne referencepriser. For de berørte 
kunder var der en dir ekte forbindelse me llem d e priser, de betalte, og referencepriserne (104. og 105. 
betragtning til den anfægtede beslutning).
438 Kommissionen anfører videre følgende i 104 . betragtning til den anfægtede beslutning:
»[...] De bananleverandører, der solgte til Aldi, fremsatte sædvanligvis deres tilbud torsdag m orgen. 
»Aldi-prisen« blev no rmalt fastsat omkring kl . 14 . »Aldi-prisen« var d en pris, Aldi b etalte sine 
bananleverandører. Aldi har forklaret, at denne hver torsdag me llem kl . 11 o g 11:30 m odtog tilbud fra 
sine leverandører. Aldi h ar anført, at den beslutning, virksomheden traf vedrørende dens ugentlige 
tilbud til leverandørerne, byggede på de m odtagne tilbud, den foregående uges priser og prisen i 
samme u ge det foregående år. Ca. 30 m inutter efter at have m odtaget tilbuddene fra leverandørerne, 
sendte Aldi et modforslag, som no rmalt var det samme f or alle leverandørerne. Aldi har bemærket, at 
virksomheden ikke h ar ke ndskab til, at der skulle findes en »Aldi-pris«, og at den derfor ikke ka n 
vurdere, hvilken betydning dens pris har for transaktioner me d andre virksomheder. Fra og me d andet 
halvår 2002 b egyndte »Aldi-prisen« i s tigende grad a t blive a nvendt som b eregningsindikator for 
bananprisen for en række a ndre transaktioner, navnlig transaktioner ve drørende bananer me d 
varemærke.«
439 Kommissionen h enviser til dokumentbeviser (107. og 110.-113. betragtning til den anfægtede 
beslutning) og forklaringer fra D ole (114., 116 ., 117 . og 122. betragtning til den anfægtede beslutning) 
og Del Monte (120. betragtning til den anfægtede beslutning) for at påvise, at referencepriserne var 
relevante inden for den omhandlede sektor.
440 Kommissionen dra ger den kon klusion, at referencepriserne i d et mindste fungerede som signaler, 
tendenser eller indikationer til markedet om d en forventede udvikling i b ananprisen, og at de var af 
betydning for bananhandelen o g d e opnåede priser. Desuden v ar d e faktiske p riser i v isse 
transaktioner dir ekte kn yttet til referencepriserne (115. og 128. betragtning til den anfægtede 
beslutning).
ECLI:EU:T:2013 :130 59DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
441 På den baggrund m å sagsøgernes påstande om, at Kommissionen tilsidesatte sin begrundelsespligt, 
forkastes.
442 Hvad for det første angår ri gtigheden af Kommissionens vurdering bemærkes, at Dole selv under den 
administrative p rocedure afgav forklaringer, der afspejlede, at referencepriserne var relevante på det 
omhandlede m arked. Sagsøgerne h ar i midlertid hæ vdet, a t K ommissionen fremstillede d eres 
standpunkt ve drørende referenceprisernes rolle forkert, fordi d en tog forklaringerne ud af deres 
samme nhæng.
443 Hvad d e forklaringer fra D ole angår, som K ommissionen lagde til grund, bemærkes, at Dole klart 
medgav, at dennes referencepriser var blevet me ddelt alle selskabets ku nder (106. betragtning til den 
anfægtede beslutning, s. 4 i d en af Dole fremlagte økono miske u ndersøgelse af 10.4.2007 ), hvilket Dole 
bekræftede i stævningen.
444 Dole bemærkede, at referencepriserne »på en me get beskeden måde [hjalp] importørerne og ku nderne 
til at vurdere den aktuelle markedssituation o g den måde, hvorpå den [kunne] tænkes at udvikle sig«, 
og at »referencepriserne ganske e nkelt fungerede som en markedsindikator, der havde til formål at få 
forhandlingerne til at nærme s ig den faktiske p ris« (116. og 117. betragtning til den anfægtede 
beslutning).
445 Dole fremlagde flere klare udtalelser, der viste, at kunderne anså referencepriserne for at være relevante 
for handelsforhandlingerne. Dole anførte:
— at der ku nne indhentes oplysninger om i mportørernes referencepriser fra f orskellige ki lder, 
herunder navnlig fra »kunder, der forsøgte at forhandle sig frem t il det bedste tilbud ve d åbent at 
samme nligne kon kurrerende referencepriser« (114. betragtning til den anfægtede beslutning, s. 222 
i svaret på me ddelelsen af klagepunkter)
— at »kunderne om torsdagen, når D ole me ddelte dem s ine referencepriser, undertiden klagede over, 
at Doles priser var for høje«, og at »en Dole-medarbejder, [H.], derpå kon trollerede dette ve d at 
kontakte den pågældende kon kurrent (hvis pris ku nden havde samme nlignet Doles pris me d)«, og 
at »denne fremgangsmåde gjorde det muligt for Dole at forvisse sig om, at selskabets vigtige 
kunder ikke v ildledte det«
— at »markedet er ke ndetegnet af krævende ku nder me d en betydelig køb ekraft, hvoraf mange er 
detailhandlere me d en dominerende stilling, der ikke t øver me d at skifte leverandør« (s. 38 i s varet 
på me ddelelsen af klagepunkter)
— at »kunderne (modningsvirksomheder, grossister, detailhandlere og andre) ikke t øver me d at sprede 
oplysninger om d e forskellige importørers udbudspriser« (s. 39 i s varet på me ddelelsen af 
klagepunkter)
— at supermarkederne b landt D oles ku nder å bent anvendte »konkurrerende leverandørers 
udbudspriser som e t middel til at opnå den me st fordelagtige transaktion« (s. 97 i s varet på 
meddelelsen af klagepunkter).
446 Det fremgår s åledes, at ku nderne forventede, at højere referencepriser ville føre til højere 
transaktionspriser, og at de, da d e havde en stærk m arkedsposition, anvendte referencepriserne som 
forhandlingsredskaber ve d fastsættelsen af de faktiske p riser, hvilket viser, at importørerne havde 
interesse i a t samordne referencepriserne. De nævnte præcise og samstemme nde forklaringer fra D ole, 
som er afgivet skriftligt, me d omtanke o g efter moden overvejelse, har en høj bevisværdi ( jf. i d enne 
retning R ettens d om a f 25.10.2011 , sag T-348/08, A ragonesas Industrias y E nergía m od
60 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 Kommissionen, Sml. II, s. 7583 , præmis 104) for så vidt angår den rolle, som referencepriserne generelt 
spillede som importørernes indledende prisforlangende, og deres betydning i h andelsforhandlingerne.
447 Under den ad ministrative p rocedure fremlagde Dole en række ø kono miske u ndersøgelser, herunder en 
dateret den 10. april 2007 , hvori det angives, at markedets to væsentligste kendetegn er, at bananer er 
et letfordærveligt produkt, o g at prisdannelsen indebærer intensive u formelle dr øftelser me llem 
markedsaktørerne.
448 I undersøgelsen gives en økono misk forklaring på prisdannelsesprocessen, hvori der først og fremme st 
henvises til den udveksling af oplysninger me llem m arkedets aktører, som ikke e r en del af drøftelserne 
mellem b ananvirksomhederne.
449 Der anføres følgende i u ndersøgelsen:
»[Udvekslingen] var et forsøg på at fjerne usikkerheden om den afbalancerede pris i da gene forud for 
de ugentlige bananleverancers ankomst til Nordeuropa [...] Modningsvirksomhedernes villighed til at 
acceptere Aldis særlige vilkår a fhang i e n vis udstrækning af den indledende referencepris, som b lev 
meddelt dem a f importørerne, og di sse priser afhang for deres ve dkomme nde af, hvor let 
importørerne me nte at ville ku nne afsætte den mængde, der blev losset den pågældende uge [...] [A]t 
markedsaktørerne har b edre oplysninger om d en sandsynlige afbalancerede pris, me dfører me re 
effektive transaktioner [...] [F]orhandlingerne me llem l everandører og ku nder går h urtigere [...] me d 
mindre fare for, at bananerne bliver fordærvede [...] Hvis alle parter har m indre divergerende me ninger 
om, hvilken pris der er den afbalancerede, bliver de hurtigere enige om en pris, som de er villige til at 
forhandle om [...] Desuden ku nne det tænkes, at sælgerne ved en fejl solgte for mange bananer til en 
for lav pris uden at vide, at en anden køb er [...] måske h avde været villig til at betale me re.«
450 Om kon takterne me llem b ananvirksomheder angives det i d en økono miske u ndersøgelse af 10. april 
2007 , at de udgjorde »yderligere en m åde, hvorpå man ku nne samle forskellige oplysningskilder på 
markedet me d h enblik p å at nå frem t il en fælles opfattelse af, hvilken p ris der var d en 
afbalancerede«, og at »udvekslingen af oplysninger betød, at bananvirksomhedernes referencepriser 
afspejlede de indsamlede oplysninger om udbud og efterspørgsel i den pågældende uge og ikke ku n en 
leverandørs individuelle oplysninger«.
451 Endvidere angives det på s. 3 i d en økono miske u ndersøgelse af 10. april 2007 , at »det er usikkert, hvor 
stor den ugentlige efterspørgsel efter DF FE’s bananer er«, og at »DF FE m å »opdage« den gunstigst 
mulige pris, ved hvilken der er balance me llem s elskabets udbud og denne svingende efterspørgsel, 
under hensyn til farerne og omkostningerne ve d m odningen af bananerne«. Desuden angives det på 
s. 5 i u ndersøgelsen, at »DF FE’s endelige referencepris viste selskabets ku nder, hvor mættet DF FE 
mente, at markedet var, og dermed hvilken værdi d ets bananer havde på det«.
452 Disse forskellige uddra g af den økono miske u ndersøgelse af 10. april 2007 v iser, at referencepriserne 
var r elevante inden for banansektoren, idet det bemærkes, at den påberåbte sondring inden for 
informationsudvekslingen som h elhed me llem a ktørerne på bananmarkedet er rent teoretisk, id et det 
fremgår a f såvel undersøgelsen selv som D oles forklaringer (s. 215 i s varet på me ddelelsen af 
klagepunkter og 229. betragtning til den anfægtede beslutning), at de oplysninger, som blev indhentet 
hos bananvirksomhederne og andre aktører, blev s amlet og da nnede grundlag for fastsættelsen af 
denne virksomheds referencepriser.
453 Ydermere bemærkes, at Dole har me dgivet, at no gle af selskabets transaktioner var dir ekte baseret på 
dets referencepriser.
ECLI:EU:T:2013 :130 61DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
454 Ifølge Dole me ddelte dennes belgiske da tterselskab VBH visse ku nder (Metro, Delhaize, Carrefour) sin 
ugepris for bananer, der blev leveret gule, hvilket var en pris, som byggede på den af DF FE me ddelte 
grønne referencepris, og som var forhøjet me d et beløb, der var angivet i d en kon trakt, V BH havde 
indgået me d ku nden.
455 Dole oplyste således, at »[d]enne gule pris omfatte[de] modning, levering [og] distribution, pakning og 
de andre produktspecifikationer, den enkelte ku nde eve ntuelt havde anmodet om«, at »prisen således 
variere[de] afhængigt af den grønne ugepris og tillæggene«, og at »kontrakterne me d detailhandlerne 
[...] indehold[t] en prisberegningsformel (nemlig gul pris = d en af DF FE me ddelte grønne pris + t illæg 
for produktspecifikationer og logistikomkostninger – ra batter)«. Desuden bemærkes, at det kun var om 
forhøjelserne og rabatterne, der blev forhandlet en gang om år et inden for ramme rne af en kon trakt, 
der gjaldt et år.
456 Som anført i p ræmis 202 o venfor, har sagsøgerne hæ vdet, at denne måde at fastsætte priserne på først 
blev anvendt efter den af overtrædelsen omfattede pe riode, og at Kommissionen ikke u ndersøgte, om 
oplysningerne om V BH’s kon trakter, hvortil der blev h envist i svaret på Kommissionens begæring om 
oplysninger af 10. februar 2006 , der drejede sig om pe rioden »fra 2000 t il i da g«, omfattede denne 
begrænsede periode 2000 -2002 , som i s idste instans blev lagt til grund i d en anfægtede beslutning.
457 Som tidligere nævnt (jf. præmis 203 o venfor) indeholder de relevante bilag til svarskriftet ikke no get, 
der underbygger sagsøgernes påstande om, hvornår d en omhandlede prisfastsættelsesmetode blev 
anvendt, og sagsøgerne har derudover intet kon kret og objektivt fremført, der viser, at deres udsagn er 
rigtige, og ikke e ngang oplyst, hvorledes VBH fastsatte sine priser for pe rioden 2000 -2002 . Det står 
klart, at den pe riode, hvortil der blev h envist i K ommissionens begæring om oplysninger af 10. februar 
2006 , begyndte den 1. januar 2000 . Da der ikke o plyses no get i D oles svar o m, at den nævnte 
prisfastsættelsesmetode ku n blev a nvendt i e t begrænset tidsrum i kon trakterne me llem V BH o g 
dennes ku nder M etro, Delhaize og Carrefour, dækker Doles svar n ødvendigvis hele den pe riode, 
hvortil der blev h envist, herunder pe rioden 2000 -2002 . På den baggrund m å sagsøgernes argument 
om, den pågældende måde at fastsætte priserne på ikke b lev anvendt i d ette tidsrum, forkastes.
458 Endvidere har sagsøgerne anført, at Dole ligeledes solgte grønne bananer af mærket Dole til no gle 
meget små ku nder til en pris, der svarede til referenceprisen, nærmere bestemt to ku nder i 2002 , der 
repræsenterede 1 072 840  EUR e ller 1% af Doles samlede omsætning, idet der dog ikke e r fremlagt 
nogen dokumentation for disse taloplysninger.
459 For det andet har D ole gjort gældende, at Kommissionens citater fra D oles oprindelige forklaringer er 
taget ud af samme nhængen, »således som det forklares i b ilag C 7«.
460 Kommissionen har n edlagt påstand om afvisning af bilag C 7 til replikken på grundlag af retspraksis 
vedrørende fortolkningen af procesreglementets artikel 44, stk. 1, litra c).
461 Det bemærkes, at stævninger i h enhold til artikel 21 i s tatutten for Domstolen og artikel 44, stk. 1, 
litra c), i R ettens procesreglement skal indeholde en angivelse af søgsmålets genstand og en ko rt 
fremstilling af søgsmålsgrundene. Disse angivelser skal være tilstrækkeligt klare og præcise til, at 
sagsøgte ka n tilrettelægge sit forsvar, og Retten i g ivet fald på det således foreliggende grundlag ka n 
tage stilling til sagen (Rettens dom af 30.1.2007 , France Télécom m od Kommissionen, sag T-340/03, 
Sml. II, s. 107, præmis 166, stadfæstet efter appel ved Domstolens dom af 2.4.2009 , sag C-202/07 P, 
France Télécom m od Kommissionen, Sml. I, s. 2369 ).
462 Det fremgår a f fast retspraksis, at såfremt et søgsmål skal ku nne ad mitteres, er d et af 
retssikkerhedshensyn og af hensyn til en god retspleje nødvendigt, at de væsentlige faktiske o g retlige 
omstændigheder, som søgsmålet støttes på, om e nd ko rtfattet, me n dog kon sekvent og forståeligt 
fremgår af selve stævningen. Selv om dennes indhold på særlige punkter kan støttes og udbygges ved 
henvisninger til bestemte passager i d okumenter, der vedlægges som bilag til den, kan der ikke ve d en
62 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 generel henvisning til andre dokumenter, herunder dokumenter, der figurerer som bilag til stævningen, 
rådes bod på en undladelse af at anføre afgørende dele af den retlige argumentation, der i me dfør af 
ovennævnte bestemme lser skal være indeholdt i s tævningen (Domstolens dom a f 31.3.1992 , sag 
C-52/90, Kommissionen m od D anmark, S ml. I, s. 2187 , præmis 17, samt Rettens ke ndelse af 
29.11.1993 , sag T-56/92, Koelman mod Kommissionen, Sml. II, s. 1267 , præmis 21, og af 21.5.1999 , sag 
T-154/98, Asia M otor France m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1703 , præmis 49). Bilag ka n ku n 
tages i b etragtning i d en udstrækning, hvori de støtter eller supplerer anbringender eller argumenter, 
som sagsøgerne udtrykkeligt har fremsat som en del af hovedteksten i d eres skriftlige indlæg, og hvori 
det ka n fastslås nøjagtigt, hvilke p unkter i b ilagene der støtter eller supplerer de pågældende 
anbringender eller argumenter (jf. i d enne retning Rettens dom af 17.9.2007 , sag T-201/04, Microsoft 
mod Kommissionen, Sml. II, s. 3601 , præmis 99).
463 Endvidere tilkomme r det ikke R etten ve d hjælp af bilagene at forsøge at klarlægge, hvilke anbringender 
og argumenter der kan antages at udgøre grundlaget for søgsmålet, id et bilagene alene skal fungere 
som bevismateriale og et middel til sagens oplysning (Rettens dom af 7.11.1997 , sag T-84/96, Cipeke 
mod K ommissionen, Sml. II, s. 2081 , præmis 34, og af 21.3.2002 , sag T-231/99, Joynson m od 
Kommissionen, Sml. II, s. 2085 , præmis 154). Bilagene ka n således ikke t jene til grundlag for et 
anbringende, der er kortfattet fremsat i stævningen, me d fremsættelse af kri tikpunkter og argumenter, 
som ikke f remgår af stævningen (domme n af 30.1.2007 i s agen France Télécom m od Kommissionen, 
nævnt i p ræmis 461 o venfor, præmis 167, stadfæstet efter appel ved domme n af 2.4.2009 i s agen 
France Télécom m od Kommissionen, nævnt i p ræmis 461 o venfor).
464 Denne fortolkning af artikel 21 i s tatutten for Domstolen og ar tikel 44, stk. 1, litra c), i R ettens 
procesreglement gælder ligeledes anbringender og klagepunkter fremsat i s kriftlige indlæg (Rettens 
dom af 12.1.1995 , sag T-102/92, Viho mod Kommissionen, Sml. II, s. 17, præmis 68, og domme n af 
30.1.2007 i s agen France Télécom m od Kommissionen, nævnt i p ræmis 461 o venfor, præmis 166, 
stadfæstet efter appel ved domme n af 2.4.2009 i s agen France Télécom m od Kommissionen, nævnt i 
præmis 461 o venfor).
465 I det foreliggende tilfælde har sagsøgerne til støtte for klagepunktet om, at de forklaringer, Dole havde 
afgivet under den ad ministrative p rocedure, blev taget ud af deres samme nhæng, i replikken henvist til 
en passage i svaret på me ddelelsen af klagepunkter, der har følgende ordlyd:
»Det er ganske e nkelt absurd a t antage, at udvekslingen af referencepriser gjorde det muligt for 
bananimportørerne på en eller anden m åde at forudse, hvilke e ndelige priser ku nderne skulle 
opkræves. A ldi køb er b ananer a f m odningsvirksomheder, d er forsynes a f d e f orskellige 
bananimportører. Modningsvirksomhederne tilbyder Aldi en pris pr. kilo. Derpå samme nligner Aldi 
pristilbuddene under hensyn til sin egen vurdering af, hvorledes forbrugeren vil reagere i d e forskellige 
detailbutikker, og beslutter derefter, af hvilke m odningsvirksomheder der skal køb es. Pristilbuddene er 
fortrolige og har ingen forbindelse me d bananimportørernes referencepriser.«
466 Sagsøgerne har ligeledes henvist til en passage i d en økono miske u ndersøgelse af 20. november 2007 , 
hvori der angives følgende:
»I m odsætning til »Aldi-prisen« [ ...] spillede d e b anansælgende v irksomheders indledende 
referencepriser ingen dir ekte rolle ve d fastsættelsen af de faktiske p riser, ku nderne betalte for 
bananerne.«
467 Det bemærkes, at sagsøgerne ikke h ar givet nogen nærmere forklaring på betydningen af ovenstående 
to citater på trods af, at der i d et første henvises til den udveksling af referencepriser, som 
Kommissionen faktisk påviste i d en anfægtede beslutning, me n som fandt sted efter kommunikationen 
forud for prisfastsættelsen, og at der i d et andet henvises til, at de indledende referencepriser ikke
ECLI:EU:T:2013 :130 63DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 spillede no gen »direkte« rolle. Sagsøgerne har heller ikke p å no gen måde samme nholdt citaterne og de 
forklaringer fra D ole, som K ommissionen fremhævede til støtte for sin kon klusion o m, at 
referencepriserne var relevante.
468 Til støtte for deres kl agepunkt o m, at Doles oprindelige forklaringer blev t aget ud af deres 
samme nhæng, har s agsøgerne me d andre ord ku n anført to citater, der hidrører fra s varet på 
meddelelsen af klagepunkter og en økono misk undersøgelse, uden at anføre yderligere enkeltheder, og 
henvist generelt til bilag C 7 til replikken. En så lakonisk formulering af kritikpunktet giver ikke R etten 
mulighed for i g ivet fald at tage stilling uden andre tilgrundliggende oplysninger, og det er i strid me d 
bilagenes rent bevismæssige og instrumentale funktion, at disse ka n tjene til detaljeret at godtgøre en 
påstand, der ikke e r tilstrækkeligt klart og præcist fremsat i stævningen (domme n af 30.1.2007 i s agen 
France Télécom m od Kommissionen, nævnt i p ræmis 461 o venfor, præmis 204).
469 Der må så me get desto me re dra ges denne kon klusion i d et foreliggende tilfælde, som sagsøgerne 
ukorrekt h ar b etegnet supplerende skriftlige bemærkninger fra d eres side, der ku n u dgør en 
fortsættelse af deres skriftlige indlæg, som et bilag, hvilket er uforeneligt me d det, der kendetegner et 
bilag, nemlig at det udelukkende tjener som et bevis eller et middel til sagens oplysning.
470 Bilag C 7 til replikken og det klagepunkt, s agsøgerne har fremført om, at Kommissionen tog de 
forklaringer om referenceprisernes rolle, som D ole havde fremsat under den ad ministrative p rocedure, 
ud af deres samme nhæng, må derfor afvises.
471 Hvad for det andet angår de dokumentbeviser, som indgår i s agsakterne, bemærkes, at Kommissionen 
henviser til forskellige dokumenter, herunder først og fremme st e-mails, til støtte for sin kon klusion 
om referenceprisernes betydning bananmarkedet.
472 For det første henviser den til en e-mail af 30. april 2001 f ra B. t il P. (to me dlemme r af Ch iquitas 
ledelse) (107. betragtning til den anfægtede beslutning), som har følgende ordlyd:
»Der er bevis for, at så snart [Dole/Del Monte/Tuca] når en udbudspris på 36 ,00 D EM, gør deres 
kunder (detailhandlerne) modstand, eftersom forbrugerprisen på det udbudsniveau m å overskride 
tærsklen 3,00 D EM/kg. Der er ingen tvivl om, at dette »fænomen« vil berøre os et stykke t id. [Dette] 
betyder, at vor maksimale udbudspris bliver 40,00 D EM (den grønne udbudspris).«
473 Således som K ommissionen me d rette har anført, viser dokumentet, at de faktiske p riser afhang af 
referencepriserne, og at ku nderne fulgte, hvorledes di sse udviklede sig. Det viser, at ku nderne 
reagerede, når referencepriserne nåede visse niveauer, me n også, at de havde den opfattelse, at der var 
en forbindelse me llem r eferencepriserne og de faktiske p riser. Det angives således klart i d okumentet, 
at hvis D oles/Del M ontes/Tucas udbudspriser nåede »36,00 D EM«, måtte »forbrugerprisen [...] 
overskride tæ rsklen 3,00 D EM/kg«. Dokumentet viser ligeledes, at der var et vist afhængighedsforhold 
mellem r eferencepriserne for bananer af mærkerne Ch iquita, Dole og Del Monte og grænser for, hvor 
store forskelle der kunne tåles.
474 Det bemærkes, at Weichert i sit svar på me ddelelsen af klagepunkter selv anførte, at den omhandlede 
e-mail indirekte beviser, at detailhandlerne påvirkedes af referencepriserne (108. betragtning til den 
anfægtede beslutning).
475 For det andet henviser Kommissionen til en e-mail af 21. juni 2000 f ra Ch iquitas ad ministrerende 
direktør for Europa til en række ko lleger (113. betragtning til den anfægtede beslutning), hvori han 
komme nterer en nedsættelse af Ch iquitas referencepris som følge af nedsættelsen af Doles pris me d 2 
DEM o g anfører: »Med en prisforskel i forhold til Dole, som ville have n ået 9 D EM, havde vi ikke 
andet valg. Det er naturligvis et slag, for der er ku n få, eller slet ingen, muligheder for at forhøje 
priserne om somme ren under no rmale produktions- og markedsbetingelser.« I s amme e -mail skriver
64 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 P. videre, at »det er derfor, at jeg endnu en gang beder jer om at undersøge enhver mulighed for at øge 
mængderne. En forøgelse af mængderne vil ikke ko mpe nsere fuldt ud for prisreduktionen, me n vi har 
brug for alle de ekstra ka sser, vi kan få, så længe det ikke i ndvirker negativt på os i d et lange løb«.
476 Denne e-mail strider klart imod sagsøgernes påstand om, at der ikke v ar no gen forbindelse me llem 
referencepriserne, eller i d et mindste den m åde, hvorpå de udviklede sig, og prisudviklingen på 
markedet. Således som K ommissionen me d rette påpeger, viser e-mailen, hvor bekymret Ch iquita var 
over en nedsættelse af referencepriserne, der blev b etegnet som et »slag«, eftersom d er ku n var »få 
eller slet ingen muligheder for, at priserne ville stige i løbet af somme ren«, og hvor optaget selskabet 
var af at finde en løsning, der ku nne afbøde de negative følger for prisniveauet af denne situation, og 
som i d ette tilfælde bestod i a t øge m ængderne. Også denne e-mail vidner om b etydningen af 
forskellene me llem i mportørernes referencepriser og af grænserne for, hvor store forskelle der ku nne 
accepteres eller tåles.
477 For det tredje henviser Kommissionen til en intern Ch iquita-e-mail af 8. august 2002 ( 111. og 172. ff. 
betragtning til den anfægtede beslutning), hvis indhold gengives i p ræmis 424 o venfor.
478 E-mailen af 8. august 2002 b eviser, at Doles referencepris var relevant for markedet, herunder for de 
faktiske p riser, som D ole selv opnåede. Den bekræfter, at Ch iquita havde »Dole plus-kontrakter«, dvs. 
aftaler, hvori de faktiske p riser var dir ekte kn yttet til Doles ugentlige referencepriser, og viser klart, at 
Doles referencepris var relevant for Ch iquitas faktiske p riser. Endvidere påvirkede Doles referencepris 
i dette tilfælde Ch iquitas referencepris. E- mailen v iser, at Ch iquita da gen før overvejede en 
opadgående bevægelse på »omkring 1,00 EUR«, me n at Ch iquita den pågældende m orgen havde 
besluttet at forhøje sin referencepris me d 1,5 EUR. I s in virksomhedsforklaring anførte Ch iquita 
således, at denne på baggrund af Doles forhøjelse af sin referencepris me d 2 EUR h avde forhøjet sin 
referencepris me d 1,5 EUR »i stedet for ku n at foretage den forhøjelse på 1 EUR, der var b levet 
overvejet dagen før« (111. betragtning til den anfægtede beslutning).
479 For d et fjerde h enviser K ommissionen t il en u dveksling a f skrivelser me llem ( modnings- 
og distributionsvirksomheden) Atlanta og Ch iquita og interne Ch iquita-e-mails af 2. og 6. januar 2003 
(110. og 176. betragtning til den anfægtede beslutning).
480 Torsdag den 2. januar 2003 s endte en me darbejder i A tlanta en e-mail til to me dlemme r af Ch iquitas 
ledelse, P. og K., h vori der blev h envist til en beslutning, Ch iquita havde truffet om at forhøje sin 
referencepris – s kønt denne allerede var b levet me ddelt ku nderne – me d 0,50 EUR s om følge af, at 
Doles referencepris var b levet forhøjet samme m orgen, som e-mailen blev sendt. I e -mailen rettede 
Atlanta-medarbejderen en »meget kri tisk bemærkning« om d enne prisbeslutning til me dlemme rne af 
Chiquitas ledelse. Herpå svarede K. f ølgende den 6. januar 2003 : »Det er min fejl, jeg blev o verrasket 
over ændringen hos Dole. Vi me nte, at det ville standse stigningen, hvis vi blev p å samme n iveau, og 
bringe de følgende ugers udvikling i f are.« Den 2. januar 2003 s krev en me darbejder i Ch iquita til K. 
vedrørende det samme s pørgsmål, at forhøjelsen havde givet ham problemer, eftersom prisen allerede 
var blevet me ddelt ku nderne. K. b esvarede denne bemærkning på følgende måde den 6. januar (110. 
og 176. betragtning til den anfægtede beslutning og):
»[P.] ønskede ikke, at Dole og Del Monte fik det indtryk, at vi svigtede dem ve d at opretholde status 
quo. Jeg forstår.«
481 Sagsøgerne har gjort gældende, dels at den omstændighed, at me dlemme t af Ch iquitas ledelse »blev 
overrasket« over den af Dole gennemførte ændring, kun ka n betyde, at Dole handlede uden at have 
modtaget no gen som h elst oplysninger fra Ch iquita, dels at Kommissionen ikke ka n anvende de 
pågældende dokumenter til at underbygge sin opfattelse, eftersom de hidrører fra pe rioden efter den, 
som den angivelige overtrædelse omfatter.
ECLI:EU:T:2013 :130 65DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
482 Det er ganske v ist ubestridt, at dokumenterne hidrører fra januar 2003 , umiddelbart efter den af 
overtrædelsen omfattede pe riode. Selv om dokumenterne ikke i s ig selv er egnede til at påvise, at den 
påtalte kon kurrencebegrænsende ad færd faktisk fandt sted, udgør de dog et vægtigt indicium, der 
styrker de beviser for formålet me d ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen, som K ommissionen 
havde indsamlet.
483 Det bemærkes herom, at den omstændighed alene, at Ch iquita blev overrasket, ikke n ødvendigvis giver 
grundlag for at kon kludere, at Dole handlede selvstændigt, me n at den ka n være udtryk for en forskel i 
Chiquitas opfattelse af Doles holdning under en forudgående bilateral drøftelse og af den bevægelse, 
Dole foretog.
484 Desuden mindsker det ikke e n virksomheds ansvar for at deltage i en hemme lig adfærd, at den forsøger 
at udnytte denne til sine egne formål, eller endog snyder. Ifølge fast retspraksis søger en virksomhed, 
der på trods af samordningen me d sine kon kurrenter følger en me re eller mindre uafhængig politik på 
markedet, eve ntuelt at udnytte kar tellet til sin fordel (Rettens dom a f 14.5.1998 , sag T-308/94, 
Cascades mod Kommissionen, Sml. II, s. 925, præmis 230, af 27.9.2006 , sag T-59/02, Archer Daniels 
Midland mod Kommissionen, Sml. II, s. 3627 , præmis 189; jf. ligeledes Domstolens dom af 8.11.1983 , 
forenede sager 96/82-102/82, 104 /82, 105 /82, 108 /82 o g 110/82, IAZ International Belgium m .fl. mod 
Kommissionen, Sml. s. 3369 , præmis 25).
485 Ovennævnte beskeder viser me d hensyn til referenceprisernes relevans inden for banansektoren, at 
kunderne kl art me nte, at en æ ndring i r eferenceprisen havde betydning for de priser, de ku nne 
forvente at betale eller m odtage. De viser ligeledes – s åledes som K ommissionen me d rette har 
bemærket – a t de berørte virksomheder havde en betydelig interesse i a t samordne fastsættelsen af 
referencepriserne, og at Ch iquita have e n oprigtig vilje til at støtte forhøjelser af referencepriserne 
foretaget af selskabets væsentligste kon kurrenter – o m nødvendigt ved at tage det me get usædvanlige 
skridt at forhøje en allerede bekendtgjort pris på trods af de problemer, det ville give a nledning til i 
forhold til ku nderne – o g var i d enne forbindelse m otiveret af ønsket om ikke a t bringe en 
opadgående udvikling i p riserne i d e følgende uger i f are (177.-179. betragtning til den anfægtede 
beslutning).
486 I øvrigt bemærkes, at sagsøgerne i d eres skriftlige indlæg ikke h ar udtalt sig om bevisværdien af alle de 
ovennævnte e-mails for så vidt angår spørgsmålet om referenceprisernes relevans for det omhandlede 
marked, undtagen hvad d en omstændighed angår, at de e-mails, der blev sendt i januar 2003 , tilhører 
perioden efter den, som overtrædelsen omfatter.
487 Under retsmødet fremhævede sagsøgerne ku n, at den omhandlede ko mmunikation h avde fundet sted 
internt i Ch iquita, og at den d erfor ikke ku nne repræsentere D oles standpunkt ve drørende 
referenceprisernes rolle på bananmarkedet.
488 Denne påstand er ikke i s ig selv tilstrækkelig til at undergrave b evisværdien af e-mails fra e n 
erhvervsdrivende, der markedsfører produkter, som kon kurrerer me d D oles på bananmarkedet, og 
hvori der henvises til kon krete, nøje angivne omstændigheder vedrørende Doles referencepriser, som 
viser, at disse priser var relevante for importørerne og deres ku nder, og hvoraf det især fremgår, at 
der var et afhængighedsforhold me llem r eferencepriserne for bananer af mærkerne Ch iquita, Dole og 
Del Monte.
489 For det femte har K ommissionen henvist til en skrivelse fra D eutscher Fruchthandelsverband eV 
(DFHV, en tysk handelssamme nslutning) af 21. januar 2005 t il et me dlem a f Kommissionen, hvori det 
bl.a. anføres, at »de nævnte »officielle« priser [kun afspejler] de forskellige aktørers udgangsposition 
under deres ugentlige prisforhandlinger«, og at »de er indtil 50% højere end de faktisk aftalte priser« 
(112. og 119. betragtning til den anfægtede beslutning).
66 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
490 Skønt dette dokument hidrører fra pe rioden efter ophøret af den, hvori den påtalte overtrædelse fandt 
sted, og ikke i s ig selv er et tilstrækkeligt bevis for denne, viser det – t re år e fter overtrædelsen på et 
tidspunkt, h vorom d et ikke e r blevet påstået eller påvist, at der var s ket no gen æ ndring af 
bananmarkedets organisation – a t referencepriserne generelt blev b etragtet som et udgangspunkt for 
de ugentlige prisforhandlinger.
491 Endelig b emærkes, at sagsøgerne har bilagt de res skriftlige indlæg et ek semplar af d ossieret fra 
det m øde o m fa stsættelse af p risen for bananer, der fandt s ted h v er torsdag m orgen, og h v orpå 
alle de o plysninger, Dole havde i ndhentet, og som v ar samlet i d ossieret, blev vurderet for at 
prøve at »bedømm e markedsvilkårene« og fastsætte e n ugentlig referencepris.
492 Ifølge sagsøgerne indgik der i d ossieret bl.a. et dia gram me d titlen »Grøn pris for bananer i 
Nordeuropa« me d en analyse af Doles og de vigtigste kon kurrenters referencepriser på grundlag af de 
ti foregående uger, og det viser klart, at kon kurrenternes referencepriser var relevante oplysninger for 
fastsættelsen a f D oles priser og me re generelt, a t referencepriserne var r elevante inden for 
banansektoren.
493 Hvad for det tredje angår »Aldi-prisens« rolle inden for banansektoren bemærkes, at Kommissionen 
anfører, at denne pris var m indre betydningsfuld i d en af overtrædelsen omfattede pe riode 2000 -2002 
end i pe rioden derefter, hvilket sagsøgerne har bestridt, idet de har hæ vdet, at »Aldi-prisen« udgjorde 
den eneste relevante reference for samtlige transaktioner inden for banansektoren, herunder i 
ovennævnte periode.
494 Hvad for det f ørste a ngår de n m åde, h v orpå D oles bananer bl ev distribueret, har sagsøgerne 
fremhævet de n k vantitative betydning af de t ransaktioner, de r bl ev gennemført inden for 
ramm erne af »Aldi plus-kontrakterne«, som v ar langfristede f orsyningskontrakter m ed e n fa st 
prisformel baseret p å de n af A ldi fastsatte k øbspris for gule bananer konverteret til en pris, der 
svarede t il prisen for grønne bananer.
495 Ifølge Dole gennemførte denne i 2000 c a. 50% af sit salg af grønne bananer inden for ramme rne af 
»Aldi plus-kontrakter«, og i 2005 u dgjorde denne andel næsten 80 %. Sagsøgerne har i d eres skriftlige 
indlæg ligeledes anført tallet 66% for salget af bananer af mærket Dole i 2002 , idet de understreget, at 
det angives i d en økono miske ra pport, som er indeholdt i b ilag 3 til Doles svar p å Kommissionens 
meddelelse af kl agepunkter, at det salg, som b lev g ennemført inden for ra mme rne af »Aldi 
plus-kontrakter«, repræsenterede nøjagtig 49 % af Doles samlede salg, og at forskellen ka n skyldes, at 
procentdelen i ra pporten er beregnet på grundlag af tal for hele Unionen – s om p å det tidspunkt 
havde 15 me dlemsstater – o g ikke ku n for Nordeuropa.
496 Ud o ver at de r er en vis uoverensstemm else i t alangivelserne i s agsøgernes argumentation 
bemærkes, at det f remgår af de n økonomiske r apport, som e r indeholdt i b ilag 3 til Doles svar 
på Komm issionens m edde lelse af k lagepunkter, at de r m angler tal for 2 0 0 0 , og at de r for de 
følgende å r angives følgende t al: 5 8 % i 2 0 0 1 , 4 9 % i 2 0 0 2 , 6 0 % i 2 0 0 3 , 6 8 % i 2 0 0 4 o g 7 9 % i 2 0 0 5 , 
h vilket v iser, at »Aldi plus-kontrakterne« fik stadig stør re betydning fra og m ed 2 0 0 3 .
497 Den 2. oktober 2 0 0 8 t ilsendte D ole imidlertid K omm issionen en skrivelse, h v ori selskabet 
anførte, at de t al, som v ar bl evet o plyst i dette s svar på m edde lelsen af k lagepunkter, var for 
høje, og fremlagde e n tabel m ed f ølgende t al for de p rocentdele af D oles omsætning, som 
udelukkende h idrørte fra salget af g rønne bananer gennem »Aldi plus-kontrakter«: 5 0 % i 2 0 0 0 , 
4 8 % i 2 0 0 1 , 3 8 % i 2 0 0 2 , 5 1 % i 2 0 0 3 , 6 1 % i 2 0 0 4 .
498 Dole præciserede i s krivelsen, at tallet for 2000 v ar et »skøn«, da ø kono mernes rapport ikke i ndeholdt 
noget tal for dette regnskabsår. Endvidere bemærkes, at tallet for 2001 u dgør 48%, falder til 38% i 2002 
og stiger igen fra o g me d 2003 , hvilket ikke e r udtryk for en kon stant stigning. Således som
ECLI:EU:T:2013 :130 67DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 Kommissionen me d rette har a nført, bekræfter en analyse af da taene for D oles transaktioner 
konstateringen af, at der var en svagere forbindelse me llem »Aldi-prisen« og Doles faktiske p riser i 
perioden 2000 -2002 e nd i pe rioden derefter.
499 For det a ndet h ar sagsøgerne til støtte f or påstanden om, a t referencepriserne, i m odsætning til 
»Aldi-prisen«, ikke h avde n ogen b etydning for for handlingerne o m t ransaktionspriserne, 
forklaret, at når Aldi bekendtgjorde, h vilken pris de nne ag tede a t betale sine leverandører (dvs. 
modnings- o g distributionsvirksomhederne) f or g ule b ananer, i nformerede d isse 
bananimportørerne om de n.
500 Bortset fra at sidstnævnte påstand ikke e r underbygget på no gen m åde, bemærkes, at sagsøgerne har 
oplyst, at Dole i d en omhandlede pe riode, dvs. 2000 -2002 , kun bekendtgjorde én referencepris, som 
blev me ddelt, før Aldi bekendtgjorde sin, og at denne praksis blev æ ndret »mellem 2000 o g 2008 «, i 
hvilken pe riode Doles indledende referencepris fra torsdag m orgen blev fulgt af fastsættelsen af en 
»endelig referencepris«, som D ole me ddelte sine ku nder, efter at »Aldi-prisen« var blevet bekendtgjort 
torsdag eftermidda g.
501 I de n anfægtede b eslutning anførte K omm issionen, at Dole havde f orklaret s om s var på en 
begæring om o plysninger af 1 5. december 2 0 0 6 , at »DF F E [ ...] [havde b esluttet] at D oles 
referencepriser fra og m ed de cember 2 0 0 2 s kulle justeres efter »Aldi-prisen«« (fodnote 1 6 3 i 
den a nfægtede b eslutning), og a t de r i p erioden o ktober-december 2 0 0 2 v ar sket n ogle 
justeringer af D oles o g W eic herts referencepriser (1 2 3. betragtning t il de n a nfægtede 
beslutning).
502 Det f remgår således, at Dole oprindeligt kun fa stsatte é n referencepris, de r blev m edde lt Doles 
kunder, før »Aldi-prisen« bl ev bekendtgjort, og de rpå de lte de nne ene referencepris op i t o m ed 
henblik p å at fa stsætte e n e ndelig r eferencepris, som f remkom e fter bekendtgørelsen af 
»Aldi-prisen«, og h v ori der var taget h ensyn til denne.
503 Ovenstående b etragtninger bekræfter ikke k un oplysningen om, a t »Aldi-prisen« fik stigende 
betydning, men viser også, og navnlig, at Dole ikke af skaffede r eferencepriserne i f orbindelse 
med æ ndringen af s in fremgangsmåde f or prisfastsættelsen, m en tværtimod b evarede de m, 
herunder referenceprisen for torsdag m orgen, som bl ev fa stsat før »Aldi-prisen«. Endvidere 
bestyrker de nne omstændighed k un, at de n enkelte r eferencepris, som bl ev fa stsat torsdag 
morgen før bekendtgørelsen af »Aldi-prisen«, før D ole opdelte de n, var relevant. Det s kal 
ligeledes fremhæves, at Dole fortsatte m ed a t fastsætte r eferencepriser, selv om d isse priser blev 
revideret efter bekendtgørelsen af »Aldi-prisen«.
504 Sagsøgerne har i de res skriftlige indlæg i kke gi vet n ogen troværdig f orklaring på, h v orfor 
referencepriserne bl ev o pretholdt, på trods af a t de if ølge sagsøgerne ikke h avde n ogen 
betydning inden for banansektoren.
505 I replikken har sagsøgerne anført, at »ingen importør (heller ikke D ole) anvender referencepriserne i 
dag«, at »anvendelsen af disse priser efter Doles opfattelse ganske e nkelt var et levn fra de offentlige 
bananauktioner, der fandt sted i H amburg for flere årtier siden«, og at »den omstændighed, at Dole 
fortsatte me d at offentliggøre referencepriser, derfor ku n udgjorde en formel, historisk betinget 
praksis«.
506 Det er højst tvivlsomt, at fastlæggelsen af en erhvervsdrivendes prispolitik alene repræsenterer 
overholdelsen af en forældet historisk tradition o g ikke b ygger på et objektivt kri terium, som dr ejer sig 
om ren nytte, navnlig inden for ramme rne af et marked, der – s åledes som sagsøgere selv har påpeget 
– p å grund af det relevante produkts letfordærvelige kara kter ke ndetegnes af en me get ko rt 
markedsføringstid og af, at der tilstræbes størst mulig effektivitet i h andelen.
68 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
507 De forklaringer af sagsøgerne, der tager sigte på at reducere fastsættelsen af referencepriserne og 
bekendtgørelsen af dem o ver for ku nderne hver torsdag morgen i t re år t il en ren formel, historisk 
betinget praksis, stemme r ikke o verens me d Doles egen beskrivelse af dennes prispolitik og navnlig 
med den investering, der blev gjort i fastsættelsen af disse priser hver uge.
508 I den økono miske u ndersøgelse af 20. november 2007 , som D ole har fremlagt, hedder det, at »de 
[indledende] referencepriser, som var udtryk for betydelig indsats for at indsamle oplysninger [...], gav 
mere præcise oplysninger af højere kv alitet om m arkedssituationen«. I s tævningen angives det, at 
dossieret til det interne m øde, der blev a fholdt torsdag m orgen for at fastsætte referencepriserne, 
»indeholdt me get forskelligartede oplysninger om b ananmarkedet, herunder oplysninger om, hvor 
store mængder grønne bananer, der var blevet afskibet i løbet af den pågældende uge, oplysninger om 
de specifikke m ængder, der skulle leveres til ku nderne o g me dlemsstaterne, historiske o g 
samme nstillede m ængdeoplysninger, Doles priser over for specifikke ku nder og på et bredere 
geografisk plan samt tabellen »Grøn pris for bananer i N ordeuropa««. Sidstnævnte dokument var et 
diagram me d en analyse af Doles og de vigtigste kon kurrenters referencepriser på grundlag af de ti 
foregående uger.
509 Under retsmødet f remhævede s agsøgerne, at de r skulle skelnes mellem to perioder, nemlig de n 
af o vertrædelsen omfattede p eriode 2 0 0 0 -2 0 0 2 , h vori de r kun bl ev fastsat én referencepris, som 
ikke h avde n ogen egentlig forbindelse m ed m arkedet , og perioden efter 2 0 0 2 , h v ori de r, efter 
bekendtgørelsen af »Aldi-prisen«, bl ev fa stsat en e ndelig r eferencepris, som s tadig v ar et 
for handlingsgrundlag, m en s om v ar tættere p å de fa ktiske f or hold p å m arkedet , som 
»Aldi-prisen« havde b ragt klar hed o ver, og under alle omstændigheder tættere på disse faktiske 
for hold end de n tidligere referencepris, der aldrig bl ev revideret.
510 Med o vennævnte f orklaringer har sagsøgerne bl ot gi vet u dtryk for, h v orledes et k onstant 
instrument i de res prispolitik udviklede s ig indtil 2 0 0 8 – et i nstrument, som D ole først fandt 
det n ødvendigt at æ ndre i de cember 2 0 0 2 f or at tilpasse det t il »Aldi-prisens« stigende 
betydning o g g øre det m ere effektivt. A t de n r eferencepris, som bl ev revideret t orsdag 
eftermiddag e fter bekendtgørelsen af »Aldi-prisen«, blev anset for at afspejle de fa ktiske for hold 
på m arkedet m ere retvisende, betyder ikke, at de n referencepris, der blev fastsat om m orgenen 
samm e dag i p erioden 2 0 0 0 -2 0 0 2 , ikke h avde n ogen relevans, idet D ole som t idligere nævnt 
bevarede de nne pris og betegnede de n som de n indledende r eferencepris.
511 Endvidere bemærkes, at sagsøgerne har gjort gæ ldende, at referencepriserne blev offentliggjort i 
fagpressen. Det f remgår af t idsskriftet S opisco News, som u dkom h v er lørdag før afslutningen af 
handelsfor handlingerne, at det i ndeholdt e n angivelse af r eferencepriserne pr. importør og en 
skala over de fa ktiske m arkedspriser pr. importør for de n aktuelle uge, idet de n højeste fa ktiske 
pris svarede t il den angivne referencepris.
512 Sagsøgerne h ar ikke b estridt K omm issionens konstatering af , at de b erørte v irksomheder 
udvekslede de res referencepriser, når de v ar blevet fa stsat, torsdag m orgen før bekendtgørelsen 
af »Aldi-prisen«. Komm issionen anfører, at udvekslingen af r eferencepriserne udgjorde et l ed i 
parternes hemm elige ar rangementer og navnlig g jorde det m uligt for de m indbyrdes direkte a t 
kontrollere de p riser, de ø v rige de ltagere havde fa stsat, og at styrke de s amarbejdsforbindelser, 
der havde u dviklet s ig m ellem de m i nden for ramm erne af k omm unikationen forud for 
prisfastsættelsen (1 9 8. betragtning til den anfægtede b eslutning).
513 Konstateringen af o vennævnte to omstændigheder m odsiger klart sagsøgernes påstand om, a t 
referencepriserne ikke v ar relevante.
514 For det t redje har sagsøgerne hævdet, at de ø v rige importører bekræftede D oles forklaringer.
ECLI:EU:T:2013 :130 69DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
515 De har henvist til følgende udtalelser af F yffes, der blev fremsat under høringen den 4. og 6. februar 
2008 , og hvori det anførtes:
— at referencepriserne »er irrelevante for forhandlingerne om den faktiske p ris«, og at »det er umuligt 
at fastsætte prisen ve d hjælp af en »samordning« af de officielle [reference]priser«
— at referencepriserne »hverken udgør en reference, et udgangspunkt eller en på anden måde relevant 
faktor«
— at de ø v rige importørers fa ktiske p riser »aldrig fa stsættes i f or hold til Fyffes officielle 
[reference]pris«, og at »den vigtigste fa ktor, de r påvirker de u gentlige for handlinger, er 
»Aldi-prisen«, som b ekendtgøres h v er torsdag k l. 1 2«.
516 Det s kal understreges, at det i kke e r blevet p åstået, endsige påvist, at Fyffes ikke m edde lte sine 
kunder sin referencepris torsdag m orgen, og at virksomhedens udtalelser skal vurderes på 
baggrund af de res samm enhæng, nemlig a t de h idrører fra en virksomhed, som e r adressat for 
medde lelsen af k lagepunkter, og som b enægter de n påtalte k onkur rencebegrænsende a dfærd.
517 Med h ensyn til Chiquita har sagsøgerne hævdet, at de nne i s in anmodning om b ødefritagelse 
medgav, at »Aldi-prisen« var referencen for fastsættelsen af p risen for grønne og gule bananer i 
hele Europa.
518 Det s kal imidlertid påpeges, at sagsøgerne har henvist til Chiquitas forklaringer om A tlantas 
bananleverancer til Aldi og Atlantas virksomhed i nden for m arkedsføring af b ananer af t redje 
kategori.
519 Bortset fra de n specifikke s amm enhæng, h vori de o mhandlede f orklaringer indgår, fremgår det 
under alle omstændigheder af det p ågæ ldende d okument, at sagsøgernes påstand bygger på en 
delvis læsning af det , eftersom C hiquita udtaler heri, at »Aldi-prisen« er »blevet« referencen for 
bananhandelen i m ange unionslande, h vilken formulering udtrykker de n opfattelse, at de r er tale 
om e n stigende b etydning, således som K omm issionen bemærker i 1 0 4 . betragtning til de n 
anfægtede b eslutning, og således som C hiquita anførte i s in virksomhedsforklaring n r. 1 3, 
h vortil der henvises i de n nævnte b etragtning.
520 Med h ensyn til Weic hert og De l Monte påpeger Komm issionen, uden at Dole har modsagt det , at 
referencepriserne for Dole- og De l Monte-bananer i de n omhandlede p eriode v ar praktisk taget 
identiske ( Del M ontes bananer bl ev m arkedsført af W eic hert). Til underbygning af de nne 
konstatering henviser Komm issionen i f odnote 1 3 8 i de n anfægtede b eslutning til følgende:
»Weic hert har forklaret s om s var på en begæring om o plysninger, at »skønt De l M onte ikke 
officielt instruerede W eic hert om a t fastsætte de n samm e officielle pris som D ole, for ventede 
Del Monte af W eic hert, at de nne havde e n officiel pris, de r var mindst lige så høj som D oles« 
(jf. s. 3 8 5 3 3 i s agsakterne, W eic herts svar på begæringen om o plysninger af 1 5.1 2.2 0 0 6 ). Dole 
har som svar på en begæring om o plysninger af 1 5. december 2 0 0 6 f or så vidt a ngår perioden 
2 0 0 0 -2 0 0 2 a nført, at »[...] De l Monte p lacerede s ine bananer med v aremærke p å et n iveau, de r 
var samm enligneligt med det , h v orpå bananer af v aremærket D ole befandt s ig, og [at] det v ar 
den almindelige antagelse inden for sektoren, at De l Monte b etragtede D oles referencepris som 
et m iddel til at fremm e de nne samm enlignelighed o ver for kunderne« [...]«
521 Det f remgår således, at D oles referencepris bl ev betragtet s om et m arkedsføringsredskab, 
h vormed De l Monte k unne opnå de n samm e prismæssige placering for sine bananer som D oles.
70 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
522 Del Monte g jorde i s it svar på m edde lelsen af k lagepunkter gæ ldende, at referencepriserne ikke 
havde n ogen indflydelse p å de fa ktiske p riser, m en a ngav ligeledes, at udvekslingen af 
oplysninger om r eferencepriserne var en m åde, h v orpå importørerne kunne »samle relevante 
oplysninger om e fterspørgslen, de a nkomm ende m ængder og eventuelle lagre i et »budskab«, 
som m arkedet k unne f orstå« ( 1 2 2. b etragtning t il de n a nfægtede b eslutning), og a t 
»importørerne ved a t udveksle oplysninger og m edde le m arkedet s aktører officielle priser i 
værste fa ld kunne koordinere et »fælles« signal til markedet ( i form af k oordinerede o fficielle 
priser)« (1 2 0. betragtning til den anfægtede b eslutning).
523 Det f remgår af d okumentbeviser, at De l Monte tillagde W eic herts referencepriser stor betydning.
524 Weic hert fremlagde u gentlige rapporter for Komm issionen, som v ar blevet tilsendt De l Monte 
efter anmodning fra de nne, om situationen på bananmarkedet i de n af o vertrædelsen omfattede 
periode m ed a ngivelse af b åde de o fficielle priser og skøn o ver de fa ktiske p riser for de n 
pågæ ldende u ge, bl.a. i f orm af et i nter val for bananer af m ærket De l M onte (som W eic hert 
markedsførte) og konkur renternes produkter (3 9 2. betragtning til den anfægtede b eslutning).
525 Komm issionen h enviser til en te lefaxmedde lelse af 2 8. januar 2 0 0 0 , h v ori De l M ontes 
medarbejder J.-P.B. på følgende m åde a nmoder W . om a t give ham e n forklaring på forskellen 
mellem de n »endelige pris«og de n »for ventede p ris«: »Hvad vær re er: Jeg har to ga nge talt med 
den ansvarlige for markedsføringen af b ananer i de res virksomhed f or at drøfte m arkedsvilkår og 
-priser [...] Jeg fik at vide, at Interfruc ht [Weic hert] holder sine priser »meget t æt« på de n 
officielle pris!!! [...]« De nne besked v iser klart, at De l Monte tydeligvis for ventede , at W eic hert 
opnåede e n endelig p ris, de r var meget tæt på referencepriserne eller de o fficielle priser (1 1 2., 
1 2 6. og 3 8 9. betragtning til den anfægtede b eslutning).
526 De n ævnte d okumenter, som h idrører fra de n af o vertrædelsen omfattede p eriode, viser, at 
referencepriserne var af b etydning inden for banansektoren, h vori W eic hert, samm en m ed D ole 
og C hiquita, var en af a ktørerne. Det s kal understreges, at overtrædelsen vedrører et e nkelt 
produkt, friske b ananer, som inddeles i t re kvalitetsniveauer m ed de rtil svarende p risforskelle, 
og som tilhører et e nkelt marked, der var ke ndete gnet af e n prisfastsættelsesproces, h vori Dole, 
Chiquita og W eic hert h v er torsdag m orgen m edde lte de res kunder de res referencepriser, h vilket 
var de n første m edde lelse til m arkedet o m i mportørernes prisfor ventninger. Se lv o m de 
pågæ ldende r eferencepriser kun vedrørte b ananer af f ørste o g anden kategori, de r blev solgt af 
de n ævnte v irksomheder, var de r en forbindelse m ellem d isse priser og priserne for andre 
varemærker eller for bananer uden varemærke, idet de f orskellige banankvaliteter h v er uge 
nødvendigvis p ositionerede s ig p rismæssigt i f or hold t il hinanden. A t de r var et v ist 
afhængighedsfor hold m ellem referencepriserne for bananer af m ærkerne Chiquita, Dole og De l 
Monte, afspejles af de i nterne C hiquita-e-mails af 3 0. april 2 0 0 1 ( 1 0 7. betragtning til de n 
anfægtede b eslutning) og 8. august 2 0 0 2 ( 1 1 1., 1 7 2 . ff . betragtning til de n a nfægtede 
beslutning).
527 For det f jerde h ar sagsøgerne påberåbt sig e rklæringer fra kunder, de r bekræfter sagsøgernes 
opfattelse, og h v ori det h edde r:
»Doles referencepriser for bananer var ikke s ærlig relevante for forhandlingerne om d en faktiske o g 
endelige pris, vi blev opkrævet [Van W ylick, O HG] [...]
Doles referencepriser er det første pristilbud, Dole giver os som køb er, me n det accepterer vi praktisk 
taget aldrig. Som køb er af Dole-bananer bruger vi prisen for bananer af tredje ka tegori som reference 
og forhandler på dette grundlag me d Dole om p risen for dennes bananer for den pågældende uge 
[Metro Group Buying GmbH].«
ECLI:EU:T:2013 :130 71DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
528 Det f remgår af d isse erklæringer af D ole-kunder, at sagsøgerne har citeret de m de lvis og 
tendentiøst.
529 Van W ylick henviser me d udtrykket »Doles referencepriser« til, og nævner udtrykkeligt, priserne »fra 
torsdag m orgen« og de priser, »som eve ntuelt er blevet justeret efter fastsættelsen af prisen i 
discountsegmentet«, hvilket henviser til en situation ve d slutningen af 2002 , hvori der fremkom 
indledende og endelige referencepriser, og hvorom K ommissionen har a nført, at »Aldi-prisen« i 
stigende grad b egyndte at blive anvendt som beregningsindikator for bananprisen (104. betragtning til 
den anfægtede beslutning). Under alle omstændigheder angives det ikke i V an W ylicks erklæring, at 
de nævnte priser var fuldstændig irr elevante, således som sagsøgerne har hæ vdet.
530 Ovennævnte vidneforklaring af V an Wy lick skal ligeledes samm enholdes med M etros erklæring, 
der bekræfter, at Doles referencepriser udgjorde v irksomhedens første salgstilbud til kunderne, 
og at m edde lelsen om de m ga nske r igtigt m arkerede b egyndelsen af h andelsfor handlingerne. 
Metro p ræciserer, at de nne h enholdt s ig t il p risen f or b ananer af t redje k ategori i 
for handlingerne med D ole (h vilket s varer til den traditionelle fremgangsmåde f or en kunde, som 
indleder for handlinger m ed e n sælger, h v is udgangspunkt e r det a ngivne p rismål), og at 
»for handlingsresultatet n ormalt lå m ellem D oles referencepris og prisen for bananer af t redje 
kategori«. Endvidere o plyser M etro, at de nne »praktisk taget« a ldrig a c cepterede D oles 
referencepriser, h vilket m odsætningsvis betyder, at dette u ndertiden kunne være tilfældet.
531 I modsætning til h v ad sagsøgerne har hævdet, bekræfter ovennævnte to erklæringer ikke de res 
påstand om, a t referencepriserne ikke v ar relevante inden for banansektoren, men viser sågar 
det m odsatte f or så vidt a ngår M etros vidneforklaring. Sk ønt sagsøgerne har hævdet, at det 
fremgår af s krivelserne f ra de n ævnte t o k under, a t de n afg ørende fa ktor i 
handelsfor handlingerne var »Aldi-prisen«, indeholder de o mhandlede d okumenter ikke e ngang 
en henvisning til denne pris eller til den rolle, den m åtte h ave spillet i h andelsfor handlingerne.
532 Under retsmødet g jorde s agsøgerne gæ ldende, at de n referencepris, h vortil der henvises i M etros 
vidneforklaring, er de n, de r bl ev b etegnet s om de n e ndelige, og som bl ev fa stsat efter 
bekendtgørelsen af »Aldi-prisen«, de r kunne danne udgangspunkt f or for handlingerne. Til 
støtte f or de nne påstand har sagsøgerne påberåbt sig, at Metros erklæring hidrører fra 2 0 0 8 .
533 Bortset fra at de r ikke e r nogen automatisk forbindelse m ellem det å r, h v ori de n omhandlede 
erklæring bl ev udfærdiget, og karakteren af de n i e rklæringen omtalte referencepris, er, således 
som det f remgår af t itlen på bilag A 1 0 t il stævningen, Metros skrivelse ikke d ateret. Un der alle 
omstændigheder gi ver de n generelle formulering af s krivelsen ikke g rundlag f or sagsøgernes 
fortolkning af de n, som bl ev fremført for første ga ng under retsmødet.
534 Sagsøgerne har ligeledes påberåbt sig den vidneforklaring fra en Dole-kunde, som er indeholdt i e n 
e-mail, der blev sendt til Kommissionens me dlem me d ansvar for kon kurrencespørgsmål den 13. juni 
2007 , og den vidneforklaring fra en tidligere Atlanta-medarbejder, som er indeholdt i e n skrivelse til 
Dole af 19. november 2007 , hvilket giver indtryk af, at der er tale om to forskellige vidner.
535 Det kan imidlertid kon stateres, at de pågældende erklæringer stamme r fra den samme pe rson, nemlig 
W., s om i s in skrivelse af 19. november 2007 b ekræfter, at han tilsendte Kommissionens me dlem me d 
ansvar for kon kurrencespørgsmål en e-mail den 13. juni 2007 .
536 Vidnet har ganske v ist betegnet enhver påstand om, at bananleverandørerne skulle have d eltaget i e t 
prisfastsættelseskartel, som »latterlig«, me n af grunde, der vedrører den reguleringsmæssige ramme , 
som m arkedet var u ndergivet, og licensordningen, som sikrede det stor gennemsigtighed. W. a nførte 
ligeledes, at bananmarkedet var d omineret af flere magtfulde køb ere, og at »referenceprisen på hele 
det europæiske m arked for bananer i sidste instans blev fastsat ensidigt af Aldi«.
72 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
537 Denne ka tegoriske o g generelle udtalelse ka n ikke i s ig selv så tvivl om beviskraften af de forskellige 
beviser, som K ommissionen indsamlede, og som v iser, at referencepriserne var r elevante. Det 
bemærkes ligeledes, at K ommissionen s om t idligere n ævnt rent faktisk t og d en s ærlige 
reguleringsmæssige ramme , det relevante marked var undergivet, i b etragtning i s in samlede vurdering 
af den omhandlede praksis.
538 Til gengæld skal det fremhæves, at W. i s in e-mail til Kommissionen af 13. juni 2007 a nfører, at »[h]vis 
kunden ikke me nte, at prisen var i o verensstemme lse me d m arkedet, ville han underrette sin 
leverandør om d e kon kurrerende tilbud«, og at »dette er en fremgangsmåde, som gentager sig hver 
torsdag, og som me re eller mindre er no rmen inden for sektoren«. Denne udtalelse om en kon kret og 
præcis omstændighed bekræfter de forklaringer, som D ole afgav under den ad ministrative p rocedure, 
og som viser, at kunderne anvendte referencepriserne som forhandlingsredskaber ved fastsættelsen af 
de faktiske p riser (jf. præmis 446 o venfor).
539 For det femte har sagsøgerne henvist til en økono misk undersøgelse af Doles transaktioner (rapporter 
af 20.11.2007 o g 19.12.2008 ) og et internt dokument, som viser, at de priser, kunderne betalte, var 
langt snævrere forbundet me d »Aldi-prisen« end me d Doles referencepriser, og at den påtalte ad færd 
ikke h avde no gen indvirkning på de faktiske p riser. Ifølge sagsøgerne gælder det samme f or Ch iquita, 
henset til en tabel, som F y ffes fremlagde under den ad ministrative p rocedure, og Ch iquitas udtalelser 
om, at referencepriserne »ligger langt fra de faktiske forhold« og »ikke h ar no gen samme nhæng« me d 
de faktiske p riser. Ifølge sagsøgerne indrømme de Kommissionen i s idste instans dette, således som 
bemærkningen i 352 . betragtning til den anfægtede beslutning om, at »Kommissionen [ikke p åstår], at 
der er en tæt s amme nhæng me llem d e faktiske p riser og referencepriserne«, vidner om.
540 Denne argumentation m å forkastes, da d en bygger på en fejlagtig opfattelse af beviskravene for en 
samordnet praksis som omhandlet i ar tikel 81, stk. 1, EF.
541 Dels forudsætter begrebet samordnet praksis, således som d et fremgår a f selve o rdlyden af denne 
artikel, både samordning me llem d e berørte virksomheder og en ad færd p å m arkedet, der ligger i 
forlængelse af denne samordning, samt årsagsforbindelse me llem s amordningen og ad færden. Det må 
imidlertid a ntages – me d forbehold a f det m odbevis, som d et m å p åhvile d e p ågældende 
erhvervsdrivende at føre – a t de virksomheder, som deltager i s amordningen, og som forbliver aktive 
på markedet, tager hensyn til udvekslingen af oplysninger me d deres kon kurrenter for at fastlægge 
deres ad færd p å m arkedet (domme n i s agen K ommissionen m od A nic Partecipazioni, nævnt i 
præmis 55 o venfor, præmis 118, i s agen H üls m od Kommissionen, nævnt i p ræmis 57 o venfor, 
præmis 161, og i s agen T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 51).
542 I det foreliggende tilfælde er det ubestridt, at de virksomheder, som deltog i d en ulovlige samordning, 
forblev a ktive i nden for bananhandelen, og at Dole erkendte, at denne havde taget hensyn til 
oplysningerne fra kon kurrenter, når det fastsatte sine referencepriser.
543 Dels indebærer den omstændighed, at selve b egrebet samordnet praksis forudsætter en ad færd p å 
markedet, ikke n ødvendigvis, at denne ad færd kon kret har d en virkning at begrænse, forhindre eller 
fordreje kon kurrencen (domme n i s agen Kommissionen m od Anic Partecipazioni, nævnt i p ræmis 55 
ovenfor, præmis 122-124, og i s agen H üls m od K ommissionen, nævnt i p ræmis 57 o venfor, 
præmis 163-165, samt Domstolens dom af 8.7.1999 , sag C-235/92 P, Montecatini mod Kommissionen, 
Sml. I, s. 4539 , præmis 123-125).
544 Som a nført o venfor i p ræmis 68, e r e t kon kurrencebegrænsende f ormål o g e n 
konkurrencebegrænsende virkning ikke ku mulative b etingelser, me n d erimod a lternative, ve d 
anvendelsen af forbuddet i ar tikel 81, stk. 1, EF. Ve d vurderingen af, om e n samordnet praksis er 
forbudt i me dfør af artikel 81, stk. 1, EF, er det således ikke n ødvendigt at tage hensyn til dens kon krete 
virkninger, når d et fremgår, at aftalen har til formål at hindre, begrænse eller fordreje kon kurrencen 
inden for det fælles marked.
ECLI:EU:T:2013 :130 73DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
545 Det skal bemærkes, at for at en samordnet praksis kan anses for at have et kon kurrencebegrænsende 
formål, er det tilstrækkeligt, at den ka n påvirke kon kurrencen n egativt, og at udvekslingen af 
oplysninger me llem kon kurrenter kan være i s trid me d kon kurrencereglerne, såfremt den formindsker 
eller fjerner usikkerhedsgraden ve drørende det relevante m arkeds funktion o g følgelig begrænser 
konkurrencen me llem v irksomhederne. Desuden har ar tikel 81 E F i l ighed me d traktatens øvrige 
konkurrenceregler ikke ku n til formål at beskytte kon kurrenters eller forbrugeres umiddelbare 
interesser, me n derimod at beskytte strukturen på m arkedet og dermed kon kurrencen som sådan 
(domme n i s agen T-Mobile Netherlands m.fl., nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 31, 35 o g 38).
546 Navnlig er den omstændighed, at en samordnet praksis ikke h ar no gen dir ekte indvirkning på 
prisniveauet, ikke t il hinder for at fastslå, at den har b egrænset kon kurrencen me llem d e berørte 
virksomheder (jf. i d enne retning Rettens dom a f 20.3.2002 , sag T-21/99, Dansk Rø rindustri m od 
Kommissionen, Sml. II, s. 1681 , præmis 140).
547 Det skal i d enne forbindelse bemærkes, at de faktiske p riser på et marked ka n være påvirket af ydre 
faktorer uden for kar telmedlemme rnes kon trol, såsom d en økono miske u dvikling i a lmindelighed, 
ændringer i e fterspørgslen i nden f or d en kon krete s ektor o g s tyrken a f ku ndernes 
forhandlingsposition.
548 I det foreliggende tilfælde fremgår det af præmis 443-537 o venfor, at Kommissionen førte tilstrækkeligt 
bevis for, at referencepriserne var relevante inden for banansektoren; denne omstændighed indebærer 
samme n me d de øvrige omstændigheder i s agen, som K ommissionen tog i b etragtning, at det kan 
fastslås, at der forelå en samordnet praksis me d et kon kurrencebegrænsende formål.
549 Det er derfor irr elevant, om referenceprisen var d en me st afgørende faktor for Doles og Ch iquitas 
faktiske p ris, eller hvor tæt e n samme nhæng der var me llem v irksomhedernes referencepriser og 
faktiske p riser, eftersom referencepriserne er bekendtgjorte priser, hvorom d et ikke e r blevet gjort 
gældende, at de ku nne opnås under de ugentlige forhandlinger, endsige at de ku nne tjene som 
grundlag for beregningen af de endelige fakturerede priser.
550 Den omstændighed, at der ikke v ar no gen »tæt« samme nhæng me llem d e faktiske p riser og 
referencepriserne, således som det anføres i 352 . betragtning til den anfægtede beslutning, er ikke i s ig 
selv tilstrækkelig til at anfægte beviskraften af det materiale, som K ommissionen indsamlede, og som 
gav den grundlag for at kon kludere, at referencepriserne i d et mindste fungerede som s ignaler, 
tendenser eller indikationer til markedet om d en forventede udvikling i b ananprisen, og at de var af 
betydning for bananhandelen og de opnåede priser.
551 Konstateringen af, at der var forskel på referencepriserne, som v ar g enstanden for den ulovlige 
samordning, og transaktionspriserne, betyder ikke, at de førstnævnte ikke ku nne påvirke d e 
sidstnævntes niveau. Referencepriserne har til formål at gøre markedspriserne højere, selv om di sse i 
sidste instans forbliver lavere end de bekendtgjorte priser. Det bemærkes i d en forbindelse, at Retten 
ved kon stateringen af, at en virksomheds prissystem h avde haft til formål at øge priserne på markedet, 
tog i b etragtning, at dens vejledende priser havde været højere end markedspriserne (Rettens dom af 
22.10.1997 , forenede sager T-213/95 o g T-18/96, SCK o g FNK m od Kommissionen, Sml. II, s. 1739 , 
præmis 163).
552 Endvidere er det ubestridt, at prisen i v isse transaktioner var dir ekte kn yttet til referencepriserne 
gennem p å forhånd fastsatte prisformler.
553 Kommissionen ku nne således me d føje fastslå, at den bilaterale ko mmunikation me llem d e berørte 
virksomheder, som h avde til formål, at der blev o pnået kon kurrencevilkår, som ikke s varede til det 
pågældende m arkeds no rmale vilkår, var u lovlig, eftersom d en gjorde det m uligt at m indske
74 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 usikkerheden om, hvilken ad færd kon kurrenterne ku nne forventes at udvise (jf. i d enne retning 
domme n i s agen C imenteries CB R m .fl. m od K ommissionen, nævnt i p ræmis 312 o venfor, 
præmis 1908 ).
554 Under alle omstændigheder skal det l igeledes fremhæves, at de n undersøgelse og det d okument, 
h vortil der henvises i p ræmis 5 3 9 o venfor, kun vedrører de p riser, som bl ev opkrævet af D ole og 
Chiquita, skønt de n fa ktiske a dfærd, en bestemt virksomhed h ævder at have udvist, er ir relevant 
ved b edømm elsen af k artellets indvirkning på markedet , idet det k un er virkningerne af k artellet 
som h elhed, de r skal tages i b etragtning (domm en i s agen K omm issionen m od A nic 
Partecipazioni, nævnt i p ræmis 5 5 o venfor, præmis 1 5 0 o g 1 5 2).
555 Hvad f or det første angår Ch iquitas transaktioner må den tabel, som F y ffes fremlagde under den 
administrative p rocedure, anses for ikke a t have no gen reel beviskraft, eftersom d e indsamlede 
oplysninger vedrører en pe riode, der først begyndte i a ndet kvartal 2002 , og det ligeledes ikke ka n 
fastslås me d sikkerhed, om d e pågældende da ta rent faktisk ve drører hele det relevante geografiske 
marked.
556 Endvidere er Ch iquitas udtalelser om, at referencepriserne »ligger langt fra d e faktiske f orhold«, 
indeholdt i en e-mail, som er dateret den 26. juni 2004 o g således efter den af overtrædelsen omfattede 
periode. Det kan dog nævnes, at en Ch iquita-medarbejder i e -mailen besvarer et spørgsmål fra en 
kollega, der undrer sig over det niveau, referenceprisen for bananer af mærket Del Monte befinder sig 
på, og som e r højere end Doles pris. Afsenderen af e-mailen anfører, at Del Monte siden dennes 
overtagelse af det dir ekte ansvar for distributionen af selskabets bananer har h aft en strategi, der går 
ud på at placere sig så tæt s om m uligt på Ch iquita, og at den nye leder hos Del Monte er en tidligere 
Chiquita-medarbejder, som derfor kender de kn eb, der knytter sig til denne virksomheds prispolitik, og 
dermed forskellen me llem r eferenceprisen og de faktiske p riser.
557 Den k orte o g u præcise u dtalelse o m, a t de r ikke v ar »nogen s amm enhæng« m ellem 
referencepriserne o g de fa ktiske p riser, underbygges ikke p å n ogen m åde af o bjektive 
dokumentbeviser, de r vedrører de n af o vertrædelsen o mfattede p eriode 2 0 0 0 -2 0 0 2 o g det 
relevante g eografiske m arked. De n k an de rfor under alle o mstændigheder ikke b etragtes 
isoleret, uafhængigt af C hiquitas udtrykkelige forklaringer om formålet m ed k omm unikationen 
forud for prisfastsættelsen o g de af K omm issionen indsamlede d okumentbeviser, herunder 
navnlig de f ra Chiquita hidrørende e -mails, der viser, at referencepriserne var relevante inden for 
banansektoren.
558 Ydermere bemærkes, at den undersøgelse og det dokument vedrørende Doles adfærd me d hensyn til 
prisfastsættelse, hvortil der henvises i p ræmis 539 o venfor, ikke g iver grundlag for at kon kludere, at 
der ikke v ar no gen samme nhæng me llem d e faktiske p riser og referencepriserne, me n at der var en 
mindre tæt s amme nhæng me llem di sse to priser end me llem d e faktiske p riser og »Aldi-prisen«. 
Desuden fremgår d et af dia gramme rne i b ilag A 18 til stævningen – f or så vidt de ka n anses for at 
henvise til da ta, der udelukkende ve drører transaktioner i T yskland – a t samme nhængen me llem 
»Aldi-prisen« og D oles faktiske p ris var m ærkbart tætt ere i 2006 -2007 e nd i 2000 -2002 , hvilket 
bekræfter den opfattelse, at »Aldi-prisen« havde stigende betydning.
559 Sagsøgerne har fokuseret på samme nhængen me llem »Aldi-prisen« – d en pris, som en detailhandler 
betalte, der køb te gule bananer af modningsvirksomheder – o g Doles faktiske p ris, me n hvor relevant 
dette forhold er, skal vurderes på baggrund af tidsfølgen i a fsætningen af bananer inden for ramme rne 
af processen i f orbindelse me d de ugentlige forhandlinger, idet det er ubestridt, at Ch iquita, Dole og 
Weichert me ddelte a lle d eres ku nder – m odningsvirksomheder o g d etailhandlere – d eres 
referencepriser om torsdagen først på formidda gen før bekendtgørelsen af »Aldi-prisen«, hvilket viser, 
at bekendtgørelsen af referencepriserne ud fra en kr onologisk synsvinkel markerede begyndelsen af
ECLI:EU:T:2013 :130 75DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 handelsforhandlingerne. De forklaringer fra D ole om, hvorledes ku nderne reagerede på importørernes 
tilbud, som b lev f remsat under den ad ministrative p rocedure, bekræfter rigtigheden af denne 
iagttagelse (jf. præmis 445 o venfor).
560 Det f remgår således, at importørerne, som det f ørste, fa stlagde o g b ekendtgjorde de res 
referencepriser, de r u dtrykte de n f or ventede u dvikling i b ananprisen, a t 
modningsvirksomhederne de rpå dannede s ig en opfattelse af m arkedsudviklingen og afga v de res 
tilbud til Aldi, og at »Aldi-prisen« først blev fastsat på det t idspunkt.
561 Sagsøgerne har gjort gældende, at referencepriserne ikke ka n anses for at kunne have været relevante, 
fordi d e på en eller anden m åde ka n have p åvirket »Aldi-prisen«, og i d en forbindelse fremhævet, at 
Aldi køb er th irds-bananer (og ikke b ananer, der sælges under m ærkerne Ch iquita, Dole og 
Del Monte), og at referencepriserne, som ikke ve drører th irds-bananer, derfor ikke h avde no gen 
relevans for Aldi.
562 Dette argument strider fuldstændig imod Doles bemærkning om, at »Aldi-prisen« i sig selv var relevant 
for samtlige transaktioner (uanset m ærket, hvilket indbefatter D oles eget salg a f bananer me d 
varemærke). Det skal tilføjes, at referencepriserne indgår i p rocessen i f orbindelse me d fastsættelsen af 
prisen for et produkt, b ananer, som inddeles i t re kv alitetsniveauer, hvilket betyder, at de tre 
banantyper positionerer sig p rismæssigt i f orhold til hinanden, og at der er en form f or 
afhængighedsforhold me llem p riserne.
563 Endvidere har sagsøgerne udtalt, at Aldis leverandører ikke t og hensyn til referencepriserne, og 
henvist til skrivelsen fra de res kunde V an Wy lick og en forklaring fra Chiquita om de v ilkår, 
h vorunder Atlanta afga v sine tilbud til Aldi.
564 I sin skrivelse (jf. præmis 527 o venfor) anfører Van W ylick, at Doles referencepriser for bananer ikke 
var særlig relevante for forhandlingerne om d en faktiske o g endelige pris, som »[Van W ylick] b lev 
opkrævet«, hvilket viser, at skrivelsens forfatter henviser til sit forretningsforhold til Dole og ikke t il 
Aldi.
565 Chiquitas forklaring har følgende ordlyd:
»Som anført ovenfor vedrørte de referencepriser, der blev me ddelt Atlanta om torsdagen, kun bananer 
i første ka tegori af mærkerne Ch iquita, Dole og Del Monte. Atlanta baserede derfor ikke s it tilbud til 
Aldi p å »en referencepris for [bananer me d] varemærker i t redje ka tegori«. Som forklaret ovenfor 
byggede tilbuddene på oplysninger, som [C.] og [N.] havde indhentet under deres samtaler forud for 
prisfastsættelsen me d leverandørerne af mærker af tredje ka tegori, som b lev ført om on sdagen ([N.]) 
eller torsdagen ([C.]). Under samtalerne forsøgte leverandørerne af mærker af tredje ka tegori altid at 
overbevise Atlanta om d eres prisforudsigelser. Forudsigelserne var ikke id entiske o g udviste ofte 
forskelle i størrelsesordenen 0,50 til 1 EUR p r. kasse.«
566 Denne forklaring ve drørende Atlantas ad færd v iser, at selskabet ved fastsættelsen af sin pris over for 
Aldi tog hensyn til de oplysninger, der var indhentet hos leverandørerne af bananer af tredje kategori, 
men at Atlanta på dette tidspunkt ke ndte importørernes prisforventninger som f ølge af den 
forudgående b ekendtgørelse af referencepriserne, således som d et fremgår a f begyndelsen a f 
forklaringen.
567 Atlantas prisfastsættelsesbeslutninger for én banantype blev – l igesom de b eslutninger, der blev 
truffet af a lle de ø v rige aktører, som v ar aktive på m arkedet , herunder Aldi – n ødvendigvis 
truffet i nden for ramm erne af et m arked, som o mfattede t re kvalitetsniveauer m ed de rtil 
svarende p risforskelle.
76 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
568 Det skal bemærkes, at det fremgår af den økono miske u ndersøgelse af Doles transaktioner (rapporterne 
af 20.11.2007 o g 19.12.2008 ), at der gennemsnitligt var e n h øj grad a f samme nhæng me llem 
»Aldi-prisen« og referencepriserne i pe rioden 2000 -2005 , hvilket viser, at der faktisk var e n tæt 
forbindelse me llem d en måde, hvorpå henholdsvis »Aldi-prisen« og referenceprisen udviklede sig.
569 Hvad d ette angår fremhævede Kommissionen i 122 . betragtning til den anfægtede beslutning følgende 
forklaringer af Dole:
»[...] de indledende referencepriser, som visse virksomheder bekendtgør på markedet torsdag morgen 
efter de m øder, hvorpå de fastsætter deres priser, repræsenterer en tendens – v irksomhedernes 
forventning om, at markedet stiger me d 1 EUR, me d 50 c ent (altid pr. kasse, pr. kasse a 18 kg ), og [...] 
at m odningsvirksomhederne, som e r af afgørende betydning for forsyningen me d gule bananer, 
meddeler A ldi ( den s tørste a ftager a f b ananer) d eres p riser torsdag f ormidda g, og a t 
modningsvirksomhederne da nner sig en opfattelse af, hvordan m arkedsprisen ka n tæ nkes at udvikle 
sig i l øbet af formidda gen, på et tidspunkt me llem [ kl. 9 o g kl. 11], hvorefter de faxer deres tilbud til 
Aldi, som svarer ko rt efter [kl. 13]; det sker ofte, at modningsvirksomhederne håber, at prisen for en 
kasse bananer stiger me d 1 EUR, og at Aldi ko mme r tilbage og siger: »Godt, m arkedet går b edre, 
salget i v ore detailvirksomheder udvikler sig positivt, me n vi kan ikke g å me d til en forhøjelse på 
1 EUR, vi går me d til en forhøjelse på 36 c ent« [...] Importørerne betragter således ku n m arkedet, de 
ser en tendens aftegne sig på det og me ner, at prisen ka n stige op til 1 EUR ( det er det, de lader 
markedet vide), me n det centrale er i realiteten, hvad A ldi me ner [...]«
570 Ovenstående vurdering fra D ole, som til stadighed har n ægtet at have b egået en overtrædelse af 
artikel 81 E F, anfægter ikke r elevansen af beskrivelsen af, hvorledes den p roces forløber, der 
kendetegner, hvad d er fandt sted om torsdagen, og påvisningen af, at der var en forbindelse me llem 
referencepriserne og »Aldi-prisen«.
571 Ved hjælp af økono miske u ndersøgelser, der blev fremlagt under den ad ministrative p rocedure, har 
Dole ligeledes påpeget, at »de [indledende] referencepriser, som afspejlede en betydelig indsats for at 
indsamle oplysninger [...], gav me re præcise oplysninger af højere kvalitet om m arkedssituationen, end 
de ville have gjort, hvis kon takterne ikke h avde fundet sted«, og at »modningsvirksomhederne ke ndte 
disse indledende referencepriser, når d e afgav deres tilbud til Aldi, hvorfor bedre indledende 
referencepriser sandsynligvis fik Aldi til at fastsætte priser, som afspejlede udbuddet og efterspørgslen 
den følgende uge me re præcist« (s. 5 i d en økono miske u ndersøgelse af 20.11.2007 ). Det angives 
ligeledes, at »modningsvirksomhedernes villighed til at acceptere A ldis særlige vilkår i e n vis 
udstrækning afhang af den indledende referencepris, som importørerne me ddelte dem ( skønt disse 
priser ikke v ar bindende)«, at »[de nævnte referencepriser] selv afhang af, hvor let importøren me nte 
at ku nne afsætte den m ængde, som var b levet losset den pågældende uge«, og at »udvekslingen af 
oplysninger betød, at bananvirksomhedernes referencepriser hver især afspejlede de indsamlede 
oplysninger om udbud og efterspørgsel i d en pågældende uge og ikke ku n en leverandørs individuelle 
oplysninger« (s. 7 og 9 i d en økono miske u ndersøgelse af 10.4.2007 ).
572 Ovennævnte forklaringer, som er særligt klare for så vidt angår forbindelsen me llem r eferencepriserne 
og »Aldi-prisen«, stemme r overens me d en intern e-mail fra Ch iquita af 8. august 2002 , hvori en 
medarbejder i d enne virksomhed u dtrykker sine overvejelser, efter at D ole har f orhøjet sin 
referencepris me d 2 EUR ( 111., 172 . ff. betragtning til den anfægtede beslutning), på følgende måde: 
»Ved at forhøje markedsprisen og Aldi-prisen opnår de [Dole] [...] en bedre pris [...]«
573 Aldi a nførte som s var p å en begæring om o plysninger fra K ommissionen, at den beslutning, 
virksomheden traf ve drørende dens ugentlige tilbud til leverandørerne, byggede på de m odtagne 
tilbud, den foregående uges priser og prisen i s amme u ge det foregående år. Aldi tilføjede, at »de 
priser, bananleverandørerne angiver i d eres indledende tilbud, i d et mindste udtrykker en tendens i 
prisudviklingen, som d og ikke a ltid b ehøver at være afspejlet i d et fremsatte m odtilbud« 
(116. betragtning til og fodnote 150 i d en anfægtede beslutning).
ECLI:EU:T:2013 :130 77DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
574 Det følger af de ovenstående betragtninger, at det var me d rette, at Kommissionen fandt, at 
referencepriserne var relevante inden for banansektoren, idet den pe gede på, dels at de i d et mindste 
fungerede som s ignaler, tendenser eller indikationer til markedet om d en forventede udvikling i 
bananprisen og var af betydning for bananhandelen og de opnåede priser, dels at de faktiske p riser i 
visse transaktioner var dir ekte kn yttet til referencepriserne.
575 Det skal ligeledes fremhæves – s åledes som K ommissionen me d rette har g jort – a t den påståede 
betydning af Aldis køb spris ikke e r til hinder for, at referencepriserne var relevante, således som d et 
påvises i d en anfægtede beslutning.
576 Det f ølger af de o venstående b etragtninger, at klagepunktet o m, a t referencepriserne ikke v ar 
relevante for for handlingerne om de fa ktiske p riser inden for banansektoren, må forkastes.
Det ansvar, som påhvilede de Dole-medarbejdere, der var impliceret i d en bilaterale ko mmunikation
577 Sagsøgerne har gjort gældende, at det, selv hvis der var en tæt f orbindelse me llem r eferencepriserne og 
de faktiske p riser, ikke e ngang blev afsløret under den påtalte udveksling af oplysninger, hvilke faktiske 
referencepriser der var blevet fastsat på mødet om torsdagen, og har i d en forbindelse anført, at den 
Dole-medarbejder, som v ar impliceret i d en pågældende bilaterale ko mmunikation, nemlig H., ikke 
var a nsvarlig for fastsættelsen af de faktiske r eferencepriser, idet denne beslutning blev t ruffet af 
DF FE’s administrerende dir ektør.
578 Som tidligere nævnt beskyldte Kommissionen Dole for at have d eltaget i b ilateral kommunikation me d 
Chiquita og W eichert om faktorer i p risfastsættelsen – d vs. faktorer af betydning for fastsættelsen af 
referencepriserne for den følgende uge – o g om p ristendenser og indikationer om referencepriserne 
for den ko mme nde uge, før disse referencepriser blev fastsat torsdag morgen.
579 Kommissionen fandt ligeledes – u den at sagsøgerne har m odsagt det – a t Dole havde udvekslet 
referencepriserne bilateralt me d ovennævnte virksomheder, når d e var b levet fastsat, og at denne 
udveksling h avde g jort det m uligt at overvåge resultaterne af ko mmunikationen forud for 
prisfastsættelsen og at styrke samarbejdet me llem v irksomhederne.
580 I k omm unikationen f orud f or p risfastsættelsen de ltog H . og G ., s om v ar h enholdsvis 
regionsdirektør og salgsc hef i D ole, og som de ltog i de i nterne prisfastsættelsesmøder (6 3. 
betragtning til den anfægtede b eslutning). Sagsøgerne har ikke a nfægtet d isse konstateringer fra 
Komm issionens side.
581 Endvidere bemærkes, at det if ølge retspraksis ikke e r en betingelse for at pålægg e en virksomhed 
ansvaret f or en overtrædelse af a rtikel 8 1 E F , at de r foreligger en h andling begået af de n 
pågæ ldende v irksomheds selskabsdeltagere eller direktører, end ikke a t de h ar ke ndskab til en 
sådan handling, men de rimod at de r er begået en handling af e n person, som e r bemyndiget til 
at handle på virksomhedens vegne (Domstolens dom af 7.6.1 9 8 3 , forenede s ager 1 0 0 / 8 0 -1 0 3 / 8 0 , 
Musique Diffusion française m. fl. mod Komm issionen, Sml. s. 1 8 2 5 , præmis 9 7, og Rettens dom 
af 2 0.3.2 0 0 2 , sag T-1 5 / 9 9 , Brugg R oh rsysteme m od Komm issionen, Sml. II, s. 1 6 1 3 , præmis 5 8), 
og at sagsøgerne ikke h ar bestridt, at de af de res medarbejdere, der de ltog i k omm unikationen 
forud for prisfastsættelsen, havde e n sådan bemyndigelse.
582 På de nne b aggrund e r sagsøgernes a rgument o m, a t de m edarbejdere, som de ltog i 
komm unikationen forud for prisfastsættelsen, ikke h avde det e ndelige ansvar for fastsættelsen af 
referencepriserne, ir relevant og m å forkastes.
583 Det følger af de ovenstående betragtninger som helhed, at Kommissionen førte tilstrækkeligt bevis for, 
at Dole, Chiquita og W eichert havde ko mmunikeret bilateralt forud for prisfastsættelsen, og at de i d en 
forbindelse havde dr øftet faktorer i f astsættelsen af bananpriserne, nærmere bestemt faktorer, som
78 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 vedrørte referencepriserne for den ko mme nde uge, eller havde drøftet eller afsløret pristendenser eller 
givet indikationer om referencepriserne for den ko mme nde uge (148., 182 . og 196. betragtning til den 
anfægtede beslutning).
584 Gennem ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen samordnede D ole, Ch iquita og W eichert 
fastsættelsen af deres referencepriser i s tedet for at fastlægge dem u afhængigt. Under disse bilaterale 
drøftelser afslørede de berørte virksomheder, hvilken strategi de forventede at følge, eller gjorde det i 
det mindste muligt for deltagerne at vurdere, hvilken fremtidig ad færd kon kurrenter ville udvise me d 
hensyn til fastsættelsen af referencepriserne, og at forudsige, hvilken strategi de agtede at følge. 
Derved m indskede d e u sikkerheden o m kon kurrenternes f remtidige b eslutninger o m 
referencepriserne, hvilket resulterede i e n b egrænsning af kon kurrencen me llem v irksomheder 
(263.-272. betragtning til den anfægtede beslutning).
585 Det var derfor me d føje, at Kommissionen fastslog, at den ko mmunikation forud for prisfastsættelsen, 
der havde fundet sted me llem D ole og Ch iquita og me llem D ole og W eichert, ve drørte prisfastsættelse 
og havde udgjort en samordnet praksis, som h avde til formål at begrænse kon kurrencen som 
omhandlet i ar tikel 81 E F.
B – Tilsidesættelse af retten til kontradiktion og begrundelsespligten
586 For det f ørste h ar sagsøgerne gjort gæ ldende, at Komm issionen af de t re former for praksis, som 
ifølge m edde lelsen af k lagepunkter u dgjorde e n h elhed af s nævert forbundne b ilaterale 
hemm elige ar rangementer og en overtrædelse på grund af f ormålet af a rtikel 8 1 E F , i s idste 
instans udelod to, herunder de n praksis, som b estod i u dveksling af o plysninger om m ængder, 
og som C hiquita betragtede s om de n alvorligste. De h ar ligeledes peget p å, at Komm issionen 
ikke p ålagde F yffes og Van Parys n ogen sanktion, selv om d isse virksomheder havde de ltaget i 
den samm e angiveligt hemm elige bilaterale komm unikation.
587 Der ved æ ndrede K omm issionen efter sagsøgernes opfattelse grundlægg ende s in opfattelse af 
overtrædelsen i de n anfægtede b eslutning uden forinden at have givet de m m ulighed f or at blive 
hørt om æ ndringen, h v or ved de n tilsidesatte a rtikel 2 7, stk. 1, i f orordning nr. 1 / 2 0 0 3 o g 
sagsøgernes ret til kontradiktion.
588 Det bemærkes, at Kommissionens endelige beslutning ifølge retspraksis ikke n ødvendigvis skal være en 
nøjagtig ko pi af me ddelelsen a f kl agepunkter (domme n i s agen v an L andew yck m .fl. m od 
Kommissionen, nævnt i p ræmis 335 o venfor, præmis 68). Kommissionen skal nemlig i s in beslutning 
kunne tage hensyn til de berørte virksomheders svar på me ddelelsen af klagepunkter. Den skal i d en 
henseende ikke b lot ku nne acceptere eller forkaste de pågældende virksomheders argumenter, me n 
ligeledes foretage sin egen analyse af de faktiske f orhold, disse har fremført for enten at frafalde 
klagepunkter, der måtte vise sig ugrundede, eller for såvel faktisk som retligt at tilpasse eller supplere 
sin ar gumentation t il støtte for de klagepunkter, den fastholder (domme n i s agen ACF Ch emiefarma 
mod Kommissionen, nævnt i p ræmis 335 o venfor, præmis 92; jf. ligeledes i d enne retning domme n i 
sagen Su iker Unie m.fl. mod Kommissionen, nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 437 o g 438). Det er 
derfor ku n, hvis de berørte virksomheder lægges andre overtrædelser til last i d en endelige beslutning 
end dem, hvortil der henvises i me ddelelsen af klagepunkter, eller der tages hensyn til andre faktiske 
forhold, at det må kon stateres, at retten til kon tradiktion e r blevet tilsidesat (domme n i s agen ACF 
Chemiefarma m od Kommissionen, nævnt i p ræmis 335 o venfor, præmis 94; jf. ligeledes i d enne 
retning R ettens dom a f 23.2.1994 , forenede sager T-39/92 o g T -40/92, CB o g Europay m od 
Kommissionen, Sml. II, s. 49, præmis 49-52).
589 Dette er ikke t ilfældet, når, som i d en foreliggende sag, de påståede forskelle me llem me ddelelsen af 
klagepunkter og den endelige beslutning ikke ve drører andre former for adfærd end dem, me d hensyn 
til hvilke v irksomhederne allerede har u dtalt sig, og som følgelig ikke h ar no get at gøre me d et nyt
ECLI:EU:T:2013 :130 79DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 klagepunkt (jf. i denne retning Domstolens dom af 15.10.2002 , forenede sager C-238/99 P, C-244/99 P, 
C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P – C -252/99 P og C-254/99 P, Limburgse Vinyl Maatschappij m.fl. 
mod Kommissionen, Sml. I, s. 8375 , præmis 103).
590 Det e r nemlig u bestridt, at de r i p unkt 6 0 i m edde lelsen af k lagepunkter bl ev henvist til tre 
former for hemm elig p raksis, nemlig:
— udveksling af o plysninger om, h v or store bananmængder de r ville ankomm e til Nordeuropa 
(udveksling af o plysninger om m ængder)
— bilateral komm unikation om v ilkårene på bananmarkedet , pristendenserne eller indikationer 
om referencepriserne, før disse blev fastsat
— udveksling af o plysninger om referencepriserne for bananer (udveksling af r eferencepriser).
591 I punkt 429 i me ddelelsen af klagepunkter drog Kommissionen den klare kon klusion, at »hver enkelt 
række b ilaterale foranstaltninger« og foranstaltningerne som h elhed havde udgjort en overtrædelse, 
der havde til formål at begrænse kon kurrencen i F ællesskabet og i E ØS som omhandlet i ar tikel 81 E F 
og EØS-aftalens artikel 53.
592 Denne kon klusion b lev dra get efter en separat undersøgelse af hver enkelt af de påtalte former for 
adfærd, navnlig i p unkt 404 o g 412-416 i me ddelelsen af klagepunkter, hvori Kommissionen henviser 
til »et kompleks af bilateral kommunikation o m situationen på bananmarkedet, pristendenserne eller 
indikationer om referencepriserne, før disse blev fastsat, hvorved parterne påvirkede prisfastsættelsen, 
hvilket i s idste instans svarer til prisfastsættelse«, og a nfører, at »de n ævnte h emme lige 
foranstaltninger havde et kon kurrencebegrænsende formål«.
593 Således som K ommissionen har a nført, forstod sagsøgerne kl art, hvad d er blev g jort gældende i 
meddelelsen af klagepunkter, således som det fremgår af svaret af 21. november 2007 p å me ddelelsen, 
hvori D ole specifikt forsvarede sig mod påstanden om, at den bilaterale ko mmunikation ve drørende 
markedsvilkårene havde udgjort en overtrædelse på grund af formålet.
594 Sagsøgerne har i d eres skriftlige indlæg hovedsagelig henvist til punkt 395 i me ddelelsen af 
klagepunkter, der dr ejer sig om b egrebet ko mpleks s amlet og kon tinuerlig overtrædelse, idet 
Kommissionen oprindelig var af den opfattelse, at de påtalte tre former for kon kurrencebegrænsende 
praksis var udtryk for en bredere samlet og kon tinuerlig overtrædelse.
595 I den anfægtede beslutning frafaldt Kommissionen dog efter at have u ndersøgt svarene på me ddelelsen 
af klagepunkter og de forklaringer, de berørte virksomheder havde afgivet under høringen af dem, i 
sidste instans dels klagepunkterne om u dveksling af oplysninger om m ængder og om u dveksling af 
referencepriserne, og opretholdt ku n kl agepunktet om d en samordnede praksis, som d et, som 
Kommissionen betegnede som ko mmunikationen forud for prisfastsættelsen, havde udgjort, dels de 
klagepunkter, der var rettet til F yffes og Van Parys.
596 På denne baggrund ka n sagsøgerne ikke me d føje påberåbe sig, at deres ret til kon tradiktion i h enhold 
til artikel 27, stk. 1, i forordning nr. 1/2003 b lev tilsidesat, således som d e har p åstået, at den blev, 
uanset hvor alvorlige Ch iquita me nte, at de klagepunkter var, som v ar indeholdt i me ddelelsen af 
klagepunkter.
597 For det andet har sagsøgerne inden for ramme rne af klagepunktet om tilsidesættelse af retten til 
kontradiktion p åberåbt sig, dels at Kommissionen tilsidesatte sin begrundelsespligt ved ikke a t angive 
klart og utvetydigt i d en anfægtede beslutning, hvilken ko mmunikation o m faktorer af betydning for 
fastsættelsen af referencepriserne der m å eller ikke m å finde sted me llem b ananimportørerne i 
henhold til artikel 81 E F.
80 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
598 Denne påstand fra sagsøgernes side er allerede blevet prøvet og forkastet af de grunde, der angives i 
præmis 261, 262 o g 264 o venfor.
599 Dels angives det ifølge sagsøgerne ikke n ærmere i d en anfægtede beslutning, hvilke ke ndetegn ve d den 
kommunikation, hvori F y ffes og Van Parys deltog, der var år sag til, at den ikke b lev anset for at have 
haft et kon kurrencebegrænsende formål.
600 For så vidt som D ole har gjort gældende, at den anfægtede beslutning er ulovlig, fordi b egrundelsen er 
utilstrækkelig eller uklar for så vidt angår behandlingen af F yffes og Van Parys, som ikke v ar adr essater 
for beslutningen og derfor ikke b lev p ålagt sanktioner, skal det bemærkes, at Dole ikke s elv kan undgå 
en sanktion f or overtrædelse af artikel 81 E F ve d at henvise til et sådant forhold, når retsinstanserne 
ikke e r blevet forelagt disse andre virksomheders situation ( jf. Rettens dom af 4.7.2006 , sag T-304/02, 
Hoek Loos mod Kommissionen, Sml. II, s. 1887 , præmis 62 o g den deri nævnte retspraksis).
601 Det følger af ovenstående betragtninger, at klagepunktet om tilsidesættelse af begrundelsespligten i 
henhold til artikel 253 E F må forkastes.
III – Påstandene om a nnullation eller nedsættelse af bøden
602 Sagsøgerne har fremsat et enkelt anbringende, hvorefter bø den er uretfærdig og uforholdsmæssig, og 
inden for hvis ramme r de har kri tiseret Kommissionen for ved fastsættelsen af dens grundbeløb a t 
have taget hensyn til salget af produkter, der ikke h ar no gen forbindelse me d overtrædelsen, at have 
fastslået, at den påtalte ad færd h avde til formål at fastsætte priserne, og at have u ndladt at tage 
hensyn til Doles vanskelige økono miske situation.
A – Indledende b emærkninger
603 Det er ubestridt, at Kommissionen ve d fastsættelsen af størrelsen af den bø de, der blev p ålagt Dole, 
anvendte retningslinjerne (446. betragtning til den anfægtede beslutning), hvori der fastsættes en 
beregningsmetode, der omfatter to trin (retningslinjernes punkt 9).
604 Det angives i r etningslinjerne, at Kommissionen som e t første trin i b eregningen skal fastsætte et 
grundbeløb for hver berørt virksomhed eller virksomhedssamme nslutning, idet de indeholder følgende 
bestemme lser herom:
»12.Bødens grundbeløb fastsættes på basis af afsætningens værdi e fter følgende me tode.
[...]
13. Med h enblik p å a t fastsætte bø dens g rundbeløb a nvender K ommissionen v ærdien a f 
virksomhedens afsætning af varer eller tjenester, som e r dir ekte eller indirekte forbundet me d 
overtrædelsen, i d et relevante geografiske o mråde inden for EØS. Kommissionen anvender 
normalt virksomhedens afsætning i d et seneste fulde regnskabsår, hvor den har d eltaget i 
overtrædelsen.
[...]
19. Bødens grundbeløb fastsættes på basis af en bestemt del af afsætningens værdi, som afhænger af 
overtrædelsens grovhed og multipliceres me d det antal år, overtrædelsen har varet.
20. Overtrædelsens grovhed vurderes fra sag til sag for alle typer overtrædelser, idet der tages hensyn 
til alle relevante forhold i d en enkelte sag.
ECLI:EU:T:2013 :130 81DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
21. Normalt vil den del af afsætningens værdi, der skal tages i b etragtning, blive fastsat til et niveau, 
der kan udgøre op til 30%.
22. For at afgøre, om den del af afsætningens værdi, der skal tages i b etragtning i e n given sag, skal 
ligge i d en nedre eller øvre del af denne skala, vil Kommissionen tage hensyn til en række 
faktorer, såsom o vertrædelsens ar t, virksomhedernes samlede m arkedsandel, overtrædelsens 
geografiske u dstrækning og spørgsmålet om, hvorvidt overtrædelsen er blevet udmøntet i p raksis 
eller ej.
23. Horisontale aftaler om p risfastsættelse, markedsdeling og begrænsning af produktionen, som 
normalt e r h emme lige, b etragtes p å g rund a f d eres ar t s om d e me st a lvorlige 
konkurrencebegrænsninger, og i h enhold til kon kurrencepolitikken skal de straffes strengt. Den 
del af afsætningen, der tages i b etragtning i f orbindelse me d sådanne overtrædelser, befinder sig 
derfor no rmalt på den øvre del af skalaen.
24. For at tage fuldt hensyn til, hvor længe de enkelte virksomheder har d eltaget i o vertrædelsen, 
multipliceres det beløb, der fastsættes på grundlag af afsætningens værdi ( jf. punkt 20-23 
ovenfor), me d det antal år, virksomheden har d eltaget i o vertrædelsen. Perioder på under seks 
måneder me dregnes som e t halvt år, og pe rioder på over seks m åneder, me n under et år, 
medregnes som et helt år.
25. Uafhængigt af, hvor længe en virksomhed har d eltaget i o vertrædelsen, vil Kommissionen også 
lade bø dens grundbeløb o mfatte et beløb p å me llem 15 o g 25% af afsætningens værdi, som 
defineret i a fsnit A o venfor, for at afskrække v irksomhederne fra b are det at indtræde i 
horisontale a ftaler o m p risfastsættelse, m arkedsdeling o g b egrænsning a f produktionen. 
Kommissionen ka n også opkræve e t sådant ekstrabeløb i t ilfælde af andre overtrædelser. For at 
fastslå, hvor stor en del af afsætningens værdi d er skal tages i b etragtning i e t givet tilfælde, vil 
Kommissionen tage udgangspunkt i e n række f orskellige faktorer, især de i p unkt 22 n ævnte.«
605 Ifølge fodnoten på s. 2 i r etningslinjerne omfatter udtrykket »horisontale aftaler om prisfastsættelse« i 
retningslinjernes punkt 23 samordnet praksis som omhandlet i ar tikel 81 E F.
606 Som e t andet trin i b eregningen bestemme s det i r etningslinjerne, at Kommissionen ka n regulere 
grundbeløbet i o p- eller nedadgående retning på grundlag af en samlet vurdering, hvor alle relevante 
omstændigheder tages i b etragtning (retningslinjernes punkt 11 o g 27).
607 Som s ådanne omstændigheder henvises der i r etningslinjernes punkt 35 p å følgende m åde til en 
virksomheds betalingsevne:
»Under særlige omstændigheder kan Kommissionen, efter anmodning, tage hensyn til en virksomheds 
manglende betalingsevne i e n given social og økono misk kon tekst. Kommissionen nedsætter ikke 
bøden, blot fordi d en fastslår, at virksomheden befinder sig i e n ugunstig eller tabsgivende økono misk 
situation. Der ka n ku n ydes bø denedsættelse på grundlag af objektive b eviser for, at en bø de, der 
pålægges i o verensstemme lse me d de foreliggende retningslinjer, ville me dføre ubodelig skade for den 
pågældende virksomheds levedygtighed og gøre dens aktiver fuldstændig værdiløse.«
B – Påstanden om , at grundbeløbet for bøden er uforholdsmæssigt, fordi der i grundlaget for det indgår 
værdien af afsætningen af produkter, de r ikke har nogen forbindelse m ed o vertrædelsen, og om , 
begrundelsespligten blev tilsidesat
608 Sagsøgerne har gjort gældende, at Kommissionen anvendte retningslinjerne forkert, da d en beregnede 
grundbeløbet for bø den, eftersom d en lod værdien af afsætningen af produkter, der ikke h ar no gen 
forbindelse me d den angivelige overtrædelse, indgå i g rundlaget for det, nemlig salget af andre grønne
82 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
 bananer end bananer af mærket Dole, salget af grønne bananer af mærket Dole, som var blevet solgt 
inden for ramme rne af kon trakter, der ikke b yggede på referencepriserne, og salget af gule bananer. 
Sagsøgerne har ligeledes påberåbt sig, at begrundelsen i d en anfægtede beslutning for, at transaktioner 
vedrørende sådanne bananer blev me dtaget i g rundlaget for beregningen af bø dens grundbeløb, er 
utilstrækkelig.
609 Det bemærkes, at sagsøgerne har g entaget den kri tik, d e har fremsat i f orbindelse me d deres 
benægtelse af, at der foreligger en overtrædelse.
610 Det gælder, for det første, sagsøgernes sondring me llem g rønne og gule bananer, som sagsøgerne 
betragter som to forskellige produkter, der tilhører to særskilte markeder, hvilket danner grundlag for 
argumentet om, at Kommissionen ikke i d en anfægtede beslutning forklarer, hvorledes en angivelig 
samordning af referencepriserne for grønne bananer, der blev solgt af DF FE i d en aktuelle uge, kan 
have p åvirket fastsættelsen af prisen for de gule bananer, der blev solgt af Saba, Kemp owski, VBH og 
Dole France, hvilket skete fuldstændig uafhængigt og uden henvisning til en grøn udbudspris.
611 Hvad i ndledningsvis angår p åstanden o m t ilsidesættelse af begrundelsespligten b emærkes, at 
Kommissionen, som anført i p ræmis 127 o venfor, i 4 ., 5., 32 ., 34 ., 104 ., 141 .-143., 182 ., 196 . og 287. 
betragtning til den anfægtede beslutning tilstrækkelig præcist og klart forklarede sin opfattelse me d 
hensyn til enhedskara kteren af det omhandlede produkt, f riske b ananer, dets særlige beskaffenhed 
som en frugt, der importeres grøn og tilbydes offentligheden til forbrug, når den er blevet gul efter at 
være blevet modnet, m åden, hvorpå først modningen og derpå m arkedsføringen af bananerne er 
organiseret, processen i f orbindelse me d handelsforhandlingerne me d referencepriser og forbindelsen 
mellem r eferencepriserne for grønne og gule bananer.
612 I den anfægtede beslutning anslås værdien af Doles salg af friske b ananer i 2002 t il 198 331 150  EUR, 
hvilket indbefatter de transaktioner, der blev g ennemført af DF FE, da tterselskaberne VBH, Saba, 
Kemp owski og Dole France i B elgien og Luxembourg, idet beløbet er justeret til 190 581 150  EUR e fter 
fradra g af værdien af de bananer, der blev køb t hos de øvrige adr essater for den anfægtede beslutning 
(451.-453. betragtning til den anfægtede beslutning).
613 På denne baggrund ka n der ikke f oreholdes Kommissionen no gen tilsidesættelse af artikel 253 E F for 
så vidt angår me dtagelsen af transaktionerne vedrørende grønne og gule bananer i afsætningens værdi.
614 Hvad e ndvidere angår ri gtigheden af Kommissionens vurdering bemærkes, at sagsøgernes argument, 
der bygger på sondringen me llem g rønne bananer og gule bananer, også blev fremført til støtte for 
klagepunktet om, at den m åde, hvorpå henholdsvis Dole og Ch iquita drev virksomhed, var uforenelig 
med, at de to virksomheder, som foreholdt dem, skulle have foretaget en ulovlig samordning.
615 Dette kl agepunkt e r allerede blevet forkastet (jf. præmis 248 o venfor). Det var me d rette, at 
Kommissionen fandt, at grønne og gule bananer var ét og samme p rodukt, a t referenceprisen (hvad 
enten d en var g røn eller gul) ve drørte det samme p rodukt, f riske b ananer, og at de gule 
referencepriser var kn yttet til de grønne. Bananers særlige beskaffenhed, nemlig at det er en frugt, 
som importeres grøn og tilbydes offentligheden til forbrug, når den er blevet gul efter at være blevet 
modnet, o g d e m åder, hvorpå de m arkedsføres, ka n ikke p åvirke d et omhandlede produkts 
enhedskara kter og me d føje da nne grundlag for påstanden om, at der er tale om to forskellige 
produkter, der tilhører to forskellige markeder.
616 Heraf følger, at sagsøgerne ikke h ar påvist, at Kommissionen anvendte retningslinjerne forkert ved at 
medtage transaktioner vedrørende gule bananer i afsætningens værdi.
ECLI:EU:T:2013 :130 83DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
617 Endvidere bemærkes, at sagsøgerne ud over produktet s elv har påberåbt sig, at de g ule bananer 
blev solgt af S aba, V BH, K empowski og D ole F r ance, som h v erken v ar adressater for 
medde lelsen af k lagepunkter eller de n a nfægtede b eslutning eller impliceret i de n p åtalte 
konkur rencebegrænsende a dfærd, eftersom de fa stsatte de res priser uafhængigt af D F F E u den at 
henholde s ig de nnes referencepris.
618 Dette a rgument kan ikke t iltrædes.
619 Det e r u bestridt, at K omm issionen i a rtikel 1 i de n a nfægtede b eslutning fa stslog, at 
overtrædelsen af a rtikel 8 1 E F v ar blevet b egået af D ole, moderselskabet i D ole-koncernen, som 
deltager i s alget o g m arkedsføringen af b ananer i E uropa gennem flere datterselskaber.
620 Skønt Dole har påstået, at de r ikke f orekom n ogen form for konkur rencebegrænsende a dfærd, 
har Dole til gengæld ikke b estridt inden for ramm erne af de n foreliggende s ag, at Dole har et 
ansvar i s in egenskab af m oderselskab for Dole-koncernen, eftersom de n anfægtede b eslutning 
som tidligere nævnt klart drejer sig o m en konkur rencebegrænsende p raksis, der vedrører friske 
bananer, uanset o m de e r grønne eller gule.
621 Påstanden om, a t Doles datterselskaber var uafhængige, indgår kun i de n argumentation om, a t 
der skal sondres m ellem g rønne o g g ule b ananer, som e r bl evet f remført til støtte f or 
klagepunktet o m, a t de n m åde, h v orpå henholdsvis D ole og C hiquita drev virksomhed, var 
uforenelig m ed de n hemm elige forståelse, de bl ev beskyldt for, og for påstanden om, a t det t al 
for afsætningens værdi skal nedsættes, som K omm issionen anvendte v ed fa stsættelsen af b øden.
622 På de nne baggrund k an K omm issionen ikke k ritiseres for ved b estemm elsen i h enhold til 
retningslinjernes punkt 1 3 af v ærdien af »virksomhedens« af sætning af v arer eller tjenester, som 
er direkte e ller indirekte f orbundet m ed o vertrædelsen, at have m edtaget v ærdien af de n 
afsætning af g ule bananer, som selskaberne i de n koncern, Dole er moderselskab for, tegnede s ig 
for.
623 Sagsøgernes bemærkninger om, a t Saba, VBH, Kempowski og D ole F r ance, var uafhængige, er 
derfor ir relevante o g u nder alle o mstændigheder uberettigede, således som det a ngives i 
præmis 2 0 9 o g 2 1 0 o venfor.
624 Endelig har sagsøgerne me re specifikt gjort gældende, at værdien af de transaktioner vedrørende gule 
bananer, som Saba køb te af Ch iquita og derpå videresolgte, heller ikke ka n anvendes ved beregningen 
af bødebeløbet. Ifølge sagsøgerne fandt Kommissionen, at de pågældende transaktioner skulle betragtes 
som indtægter for Dole og ikke f or Ch iquita, således at de pågældende bananer ikke b lev talt dobbelt 
(452. betragtning til den anfægtede beslutning), skønt dette ku nne opnås ved at me dtage bananerne i 
Chiquitas indtægter. Denne fremgangsmåde ville i ø vrigt have v æret rigtigere, eftersom p risen for 
disse specifikke b ananer alene blev fastsat af Ch iquita og en anden aktionær i S aba.
625 I 452 . betragtning til den anfægtede beslutning trækker Kommissionen for at undgå dobbelttælling 
værdien af friske b ananer, som e r blevet solgt til andre adr essater af den anfægtede beslutning og 
derpå afsat i N ordeuropa, fra t allene for de virksomheders afsætning, som e r adr essater for 
beslutningen.
626 Det er ubestridt, at Saba er et datterselskab af Dole, og at det videresolgte gule bananer, som var blevet 
købt grønne af Ch iquita, for et beløb p å 18 168 309  EUR i følge den nævnte betragtning, hvilket gjorde 
det fradra g, Kommissionen foretog, berettiget.
84 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
627 Det skal fremhæves, at Kommissionens ønske o m a t undgå dobbelttælling ifølge sagsøgernes egne 
skriftlige indlæg også ko m D ole til gode, idet Kommissionen fratrak et beløb p å 7 750 000  EUR, der 
svarede til den til Ch iquita kn yttede m odnings- o g di stributionsvirksomhed A tlantas salg a f 
Dole-bananer.
628 Påstanden om, at prisen for de pågældende bananer blev fastsat af Ch iquita og en anden aktionær i 
Saba, er ikke b levet underbygget på no gen m åde og strider endog imod sagsøgernes tidligere påstand 
om, at Saba fastlagde sin prispolitik uafhængigt. På den baggrund m å sagsøgernes argument om, at 
transaktioner vedrørende bananer, som Saba køb te af Ch iquita og videresolgte i N ordeuropa, ikke s kal 
medtages i v ærdien af afsætningen, forkastes.
629 Sagsøgerne har ligeledes påberåbt sig dobbelttælling af DF FE’s salg af grønne bananer til Cobana, som 
blev me dregnet i v ærdien af de transaktioner, DF FE havde oplyst i 2002 , og som d erpå blev køb t af 
Kemp owski for et anslået beløb p å 2,6 m io. EUR o g videresolgt som g ule bananer for et ligeledes 
anslået beløb p å 2,9 mio. EUR.
630 Bortset fra a t de anførte beløb ku n bygger på skøn, bemærkes, at sagsøgernes påstand ikke e r 
underbygget på no gen m åde, og at det beskrevne forhold ikke f alder ind under den situation, hvortil 
der henvises i 452 . betragtning til den anfægtede beslutning, idet Cobana ikke e r blandt adr essaterne 
for den anfægtede beslutning.
631 For det andet har sagsøgerne gentaget deres argumentation o m, at referencepriserne ikke v ar relevante 
inden for banansektoren.
632 De har gjort gældende, dels at Doles referencepriser ku n ve drørte grønne bananer af mærket Dole og 
ikke g rønne bananer af tredje ka tegori solgt af DF FE, der derfor ikke h avde no gen forbindelse me d 
overtrædelsen, dels at grønne bananer af mærket Dole solgt inden for ramme rne af kon trakter, som 
ikke b yggede på referencepriserne – n ærmere bestemt grønne bananer solgt inden for ramme rne af 
»etårige A ldi p lus-kontrakter« og under ugentlige forhandlinger, hvor Doles referencepriser ikke 
udgjorde udgangspunktet for handelsforhandlingerne – i kke e r produkter, som h ar forbindelse me d 
overtrædelsen.
633 Hvad f or det første angår kl agepunktet om t ilsidesættelse af begrundelsespligten bemærkes, at 
Kommissionen først angav, at det omhandlede produkt bestod i f riske b ananer, og derpå omtalte de 
tre ka tegorier af bananvaremærker, som fandtes på det relevante marked, og som b enævntes »tiers«, 
og den differentierede prissætning, dette me dførte (4. og 32. betragtning til den anfægtede beslutning).
634 Ifølge Kommissionen – o g således, som d et anføres i p ræmis 14 o venfor – ku nne de priser, 
detailhandlerne o g di stributørerne b etalte ( og s om b enævntes »faktiske p riser« e ller 
»transaktionspriser«), være resultatet af enten forhandlinger, som fandt sted ugentligt, i p raksis 
torsdag eftermidda g og fredag (eller senere i d en aktuelle uge eller i b egyndelsen af den følgende), 
eller leveringskontrakter me d på forhånd fastsatte prisformler, hvori der indgik en fast pris, eller som 
knyttede prisen til sælgers eller en kon kurrents referencepris eller en anden referencepris såsom 
»Aldi-prisen« (34. betragtning til den anfægtede beslutning).
635 Kommissionen behandlede i 102 .-108. betragtning til den anfægtede beslutning tilstrækkelig tydeligt og 
klart spørgsmålet om fastsættelsen og relevansen af referenceprisen inden for banansektoren, idet den 
nærmere beskrev tidsfølgen i p risfastsættelsesprocessen i r elation t il bekendtgørelsen af »Aldi-prisen« 
(104. betragtning til den anfægtede beslutning).
ECLI:EU:T:2013 :130 85DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
636 Endvidere tilføjede Kommissionen i 287 . betragtning til den anfægtede beslutning, at »selv om der blev 
fastsat referencepriser for forskellige m ærker, der tilhørte parterne, var d er en forbindelse me llem 
priserne for disse mærker og priserne for thirds-mærker eller for bananer uden varemærke«, og at 
»Dole og W eichert faktisk begge [havde anført], at selv den pris, Aldi b etalte (for bananer uden 
varemærke), var af betydning ved fastsættelsen af de faktiske p riser for bananer me d varemærke«.
637 På denne baggrund ka n der ikke f oreholdes Kommissionen no gen tilsidesættelse af artikel 253 E F for 
så vidt angår me dtagelsen af transaktioner vedrørende andre grønne bananer end bananer af mærket 
Dole o g ve drørende grønne b ananer af m ærket D ole solgt inden for ra mme rne af »Aldi 
plus-kontrakter« eller under ugentlige forhandlinger i afsætningens værdi.
638 Hvad for det andet angår berettigelsen af nærværende klagepunkt bemærkes, at det var me d føje, at 
Kommissionen fastslog, at referencepriserne var r elevante inden for banansektoren, id et den 
bemærkede, dels at de i d et mindste fungerede som signaler, tendenser eller indikationer til markedet 
om d en forventede udvikling i b ananprisen og var af betydning for bananhandelen og de opnåede 
priser, dels at de faktiske p riser i visse transaktioner var dir ekte kn yttet til referencepriserne.
639 Det skal fremhæves, at overtrædelsen, som anført i p ræmis 526 o venfor, vedrører et enkelt produkt, 
friske b ananer, som inddeles i t re kv alitetsniveauer me d dertil svarende prisforskelle, og som tilhører 
et enkelt marked, der var ke ndetegnet af en prisfastsættelsesproces, hvori Dole, Ch iquita og W eichert 
hver torsdag morgen me ddelte deres ku nder deres referencepriser, hvilket var d en første me ddelelse 
til m arkedet om i mportørernes prisforventninger. Selv om d e pågældende referencepriser ku n 
vedrørte bananer af første og anden ka tegori, der blev solgt af de nævnte virksomheder, var d er en 
forbindelse me llem di sse priser og priserne for andre varemærker eller for bananer uden varemærke, 
idet de forskellige banankvaliteter hver uge nødvendigvis positionerede sig prismæssigt i f orhold til 
hinanden. At der var et vist afhængighedsforhold me llem r eferencepriserne for bananer af mærkerne 
Chiquita, Dole og Del Monte – s idstnævnte m ærke b lev di stribueret af W eichert – a fspejles af de 
interne Ch iquita-e-mails af 30. april 2001 ( 107. betragtning til den anfægtede beslutning) og 8. august 
2002 ( 111. og 172. ff. betragtning til den anfægtede beslutning).
640 Således som K ommissionen me d rette har anført, har sagsøgerne selv gjort gældende, at »Aldi-prisen«, 
der vedrørte køb a f thirds-bananer, var relevant for fastsættelsen af transaktionspriserne for samtlige 
bananer, herunder bananer af mærkerne Dole, Ch iquita og Del Monte.
641 Med hensyn til transaktioner gennemført inden for ramme rne af »Aldi plus-kontrakter« me d en faktisk 
pris fastsat under h envisning til »Aldi-prisen« p åvises d et i p ræmis 559-573 o venfor, at 
referencepriserne havde indirekte indflydelse på »Aldi-prisen«.
642 Det følger af de ovenstående betragtninger, at sagsøgerne ikke h ar påvist, at Kommissionen anvendte 
retningslinjerne forkert ved at me dtage transaktioner vedrørende andre grønne bananer end bananer 
af mærket Dole og ve drørende grønne bananer af mærket Dole solgt inden for ramme rne af »Aldi 
plus-kontrakter« eller under ugentlige forhandlinger i a fsætningens værdi, idet det bemærkes, at 
Kommissionen ifølge retningslinjernes punkt 13 me d henblik på at fastsætte bø dens grundbeløb 
anvender værdien af virksomhedens afsætning af varer eller tjenester, som er dir ekte eller indirekte 
forbundet me d overtrædelsen.
643 Endelig bemærkes, at sagsøgernes påstand om, at der under den ad ministrative p rocedure blev b egået 
en fejl ved beregningen af DF FE’s samlede nettosalg af grønne bananer i 2002 ( bortset fra interne salg 
til Saba og VBH), som ifølge sagsøgerne i r ealiteten beløb s ig til 98 997 693  EUR o g ikke t il 
99 451 555  EUR, ikke e r underbygget på no gen m åde, og at påstanden ikke s pecifikt er blevet lagt til 
grund for no gen påstand om nedsættelse af grundbeløbet for bøden.
86 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
644 Heraf følger, at klagepunktet om, at grundbeløbet for bøden er uforholdsmæssigt, fordi d er i grundlaget 
herfor indgår værdien af afsætningen af produkter, der ikke h ar no gen forbindelse me d overtrædelsen, 
må forkastes.
C – Påstanden om , at grundbeløbet for bøden er uforholdsmæssigt, fordi det er baseret på de n fejlagtige 
konklusion, at adfærden »vedrørte prisfastsættelse«, og om t ilsidesættelse af begrundelsespligten
645 Sagsøgerne har hæ vdet, at kon klusionen i 456 . betragtning til den anfægtede beslutning om, at den 
påtalte ad færd »vedrørte prisfastsættelse«, er uforenelig me d Kommissionens tidligere kon statering af, 
at »parterne ikke a ftalte eller samordnede de faktiske p riser« (237. betragtning til den anfægtede 
beslutning), og den omstændighed, at den foreliggende sag dr ejer sig om e n ren udveksling af 
oplysninger, som ikke v ar en del af en bredere aftale om fastsættelse af priser. At Kommissionen begik 
denne fejl, ledte den ifølge sagsøgerne til i henhold til retningslinjernes punkt 19 at lægge en stor andel 
af afsætningens værdi ( 15%) til grund for fastsættelsen af grundbeløbet for bø den og til i h enhold til 
retningslinjernes punkt 25 a t forhøje dette beløb me d et supplerende »indledende beløb« på 15 % 
udelukkende under henvisning til »de særlige omstændigheder i s agen«, hvilket kl art er en 
utilstrækkelig og under alle omstændigheder fejlagtig begrundelse, eftersom dette udtryk indebærer, at 
den foreliggende sag vedrører »prisfastsættelse«.
646 Sagsøgerne har ligeledes gjort gældende, at anvendelsen i h enhold til retningslinjernes punkt 19 a f en 
så stor procentdel som 15 % er klart uforholdsmæssig samme nlignet me d den procentdel, nemlig 18 %, 
der blev lagt til grund i t o beslutninger i h enhold til artikel 81 E F af 27. og 28. november 2007 , der 
vedrørte aftaler om fastsættelse af faktiske p riser for EØS, som v ar indgået af virksomheder, der 
rådede over en samlet markedsandel på over 85% i d en ene sag og på 80 % i d en anden.
647 Hvad for det første angår kl agepunktet om en utilstrækkelig begrundelse i d en anfægtede beslutning 
bemærkes – s om en tilføjelse til den retspraksis, hvortil der henvises i p ræmis 125 o g 126 o venfor – 
at Kommissionen i r elation t il fastsættelsen af bøder for overtrædelse af kon kurrencereglerne opfylder 
sin begrundelsespligt, når d en i s in beslutning giver oplysninger om d e hensyn, der har g ivet den 
grundlag for at bedømme o vertrædelsens grovhed og dens varighed, idet den ikke e r forpligtet til at 
give en me re detaljeret redegørelse eller oplyse de tal, der er anvendt i bø deberegningsmetoden (jf. i 
denne retning Domstolens dom af 16.11.2000 , sag C-279/98 P, Cascades mod Kommissionen, Sml. I, 
s. 9693 , præmis 38-47, og Rettens dom af 30.9.2003 , forenede sager T-191/98, T-212/98 - T -214/98, 
Atlantic Container Line m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 3275 , præmis 1532 ).
648 I det foreliggende tilfælde undersøgte K ommissionen i o verensstemme lse me d retningslinjernes 
punkt 20 o g 22, og tog hensyn til, en række f aktorer, da d en fastlagde, hvor stor en del af 
afsætningens værdi d er skulle tages i b etragtning i f orhold til overtrædelsens grovhed, nemlig 
overtrædelsens art, samtlige berørte virksomheders samlede markedsandel, overtrædelsens geografiske 
udstrækning og spørgsmålet om, hvorvidt overtrædelsen var blevet udmøntet eller ej, således som det 
fremgår af 454 .-459. betragtning til den anfægtede beslutning. Ve d fastsættelsen af det ekstrabeløb, 
hvortil der henvises i r etningslinjernes punkt 25, henholdt Kommissionen sig ve d en udtrykkelig 
henvisning til den anfægtede beslutnings afsnit 8.3.1.1 til sin vurdering af ovennævnte faktorer, således 
som det fremgår af 464 . betragtning til den anfægtede beslutning.
649 Det bemærkes i d en forbindelse, at det bestemme s i retningslinjernes punkt 25, at Kommissionen ve d 
fastlæggelsen af den del af afsætningens værdi, der skal tages i b etragtning i e t givet tilfælde, tager 
udgangspunkt i e n række f orskellige faktorer, især dem, der nævnes i retningslinjernes punkt 22.
650 På denne baggrund ka n det ikke hæ vdes, at Kommissionen tilsidesatte sin begrundelsespligt på no gen 
måde for så vidt angår fastsættelsen af beløbet på 15 % i h enhold til retningslinjernes punkt 25.
ECLI:EU:T:2013 :130 87DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
651 Hvad f or det andet angår s pørgsmålet om, hvorvidt der er grundlag for kl agepunktet om, at 
grundbeløbet for bø den er uforholdsmæssigt, me re specifikt d e procentdele af afsætningens værdi, 
som b lev lagt til grund i h enhold til retningslinjernes punkt 19 o g 25, bemærkes indledningsvis, at 
sagsøgernes argumentation i d en forbindelse delvis er identisk me d den, som b lev g jort gældende i 
forbindelse me d bestridelsen af, at der foreligger en overtrædelse, og som blev forkastet ovenfor.
652 Argumentationen bygger på en delvis og tendentiøs læsning af den anfægtede beslutning, hvori det 
klart angives, at den påtalte overtrædelse ikke ve drører samordning af de faktiske p riser, me n af 
referencepriserne (jf. navnlig 237 . betragtning til den anfægtede beslutning), der var priser, som D ole, 
Chiquita og W eichert me ddelte ku nderne.
653 Som anført i præmis 59-62 o venfor, behøver en udveksling af oplysninger ikke a t være basis for eller en 
del af et bredere kar tel for at kunne påtales. Den ka n betragtes selvstændigt som en samordnet praksis 
med et kon kurrencebegrænsende formål, hvis den består i dir ekte eller endog »indirekte« fastsættelse 
af køb s- eller salgspriser eller af andre forretningsbetingelser, således som det bestemme s i ar tikel 81, 
stk. 1, litra a), EF.
654 I det foreliggende tilfælde ku nne Kommissionen me d føje fastslå, at den ko mmunikation f orud for 
prisfastsættelsen, der havde fundet sted me llem D ole og Ch iquita og me llem D ole og W eichert, 
vedrørte prisfastsættelse og havde udgjort en samordnet praksis, som h avde til formål at begrænse 
konkurrencen som omhandlet i ar tikel 81 E F (jf. præmis 585 o venfor).
655 Det skal bemærkes, at der i r etningslinjernes punkt 23, hvorefter »horisontale aftaler om 
prisfastsættelse, markedsdeling og begrænsning af produktionen« på grund af deres art hører til de 
mest alvorlige kon kurrencebegrænsninger, henvises til fodnoten på s. 2, hvori det præciseres, at 
begrebet aftaler omfatter »samordnet praksis« som omhandlet i ar tikel 81 E F.
656 På samme m åde angives det i r etningslinjernes punkt 25, at grundbeløbet vil omfatte et beløb p å 
mellem 15 o g 25% a f afsætningens værdi f or at afskrække v irksomhederne fra a t indtræde i 
»horisontale aftaler om p risfastsættelse, markedsdeling og begrænsning af produktionen«, hvilket 
udtryk er identisk me d udtrykket i r etningslinjernes punkt 23, hvori der henvises til ovennævnte 
fodnote. Ifølge en systematisk og logisk fortolkning af retningslinjerne ka n præciseringen i f odnote 2 
anses for i l ige så høj grad a t ve drøre det samme a ftalebegreb, der anvendes i r etningslinjernes 
punkt 25.
657 Endvidere skal det fremhæves, at Kommissionen ve d at fastsætte et beløb s varende til 15% af værdien 
af Doles afsætning anvendte en del, der var h alvt så stor som d en, der no rmalt ka n fastsættes i 
forbindelse me d horisontale aftaler og samordnet praksis ve drørende prisfastsættelse, der ifølge 
retningslinjernes punkt 21 o g 23 p å grund af deres art betragtes som tilhørende de me st alvorlige 
konkurrencebegrænsninger og skal »straffes strengt«. Det angives klart i retningslinjernes punkt 23, at 
den del af afsætningen, der tages i b etragtning i f orbindelse me d horisontale aftaler og samordnet 
praksis ve drørende prisfastsættelse, no rmalt befinder sig på »den øvre del af skalaen«; den sats på 
15%, som K ommissionen fastsatte, befinder sig nederst i »den øvre del af skalaen«.
658 Med hensyn til det ekstrabeløb, hvortil der henvises i r etningslinjernes punkt 25, bemærkes, at 
Kommissionen anvendte den mindste procentsats, som angives heri, nemlig 15 %.
659 Selve o vertrædelsens art, det forhold, at den omhandlede praksis blev u dmøntet i p raksis, og den 
omstændighed, at den omfattede otte me dlemsstater, dvs. en væsentlig del af Unionen, som p å 
tidspunktet for s agens f aktiske o mstændigheder b estod a f 15 me dlemsstater, h erunder 
Forbundsrepublikken T yskland, der ifølge D oles egne forklaringer udgør N ordeuropas største 
bananmarked, er faktorer, som K ommissionen tog i b etragtning, og som r etfærdiggør d et 
mellemliggende beløb p å 15 % a f værdien af Doles afsætning, som b lev a nvendt i h enhold til 
retningslinjernes punkt 21 o g 25.
88 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
660 Desuden b emærkes, at D omstolen g entagne gange h ar f astslået, a t K ommissionens tidligere 
beslutningspraksis ikke u dgør den retlige ramme f or de bø der, der pålægges på kon kurrenceområdet, 
og at beslutninger vedrørende andre sager er af vejledende kara kter for så vidt angår forekomsten af 
forskelsbehandling (Domstolens dom af 21.9.2006 , sag C-167/04 P, JCB S ervice mod Kommissionen, 
Sml. I, s. 8935 , præmis 205). Det følger heraf, at sagsøgeren ikke ka n påberåbe sig Kommissionens 
beslutningspraksis for Unionens retsinstanser (Domstolens dom a f 24.9.2009 , forenede sager sag 
C-125/07 P, C-133/07 P, C-135/07 P og C-137/07 P, Erste Group Bank m .fl. mod Kommissionen, 
Sml. I, s. 8681 , præmis 123).
661 Endelig bemærkes, at Kommissionen lagde en m indre del af afsætningen til grund under hensyn til 
overtrædelsens grovhed end den, der blev anvendt i d e to beslutninger, hvortil sagsøgerne har henvist, 
og som ve drørte forskellige produkter, hvilket viser, at de omhandlede sager blev behandlet forskelligt.
662 Selv hvis det beløb p å 15 %, der blev anvendt i d en anfægtede beslutning, kan udgøre en forhøjelse af 
den del afsætningen, som K ommissionen tager i b etragtning ve d bedømme lsen af overtrædelsens 
grovhed, skal det bemærkes, at Kommissionen har et vist skøn ve d udmålingen af bøderne på en sådan 
måde, at virksomhederne tilskyndes til at overholde kon kurrencereglerne (Rettens dom af 21.10.1997 , 
sag T-229/94, Deutsche Bahn mod Kommissionen, Sml. II, s. 1689 , præmis 127). Den omstændighed, 
at Kommissionen tidligere har p ålagt bø der af en bestemt størrelsesorden i t ilfælde af visse typer 
overtrædelser, kan af samme g rund ikke b erøve d en m uligheden for til enhver tid at forhøje dette 
niveau for at sikre gennemførelsen af den europæiske kon kurrencepolitik (domme n i s agen M usique 
Diffusion française m.fl. mod Kommissionen, nævnt i p ræmis 581 o venfor, præmis 109).
663 Det følger af de ovenstående betragtninger, at det ikke e r blevet påvist, at Dole blev u dsat for 
uforholdsmæssig behandling eller forskelsbehandling.
D – Påstanden om , at bøden er uforholdsmæssig, fordi Komm issionen m ed u rette forkastede D oles 
argument om , at den burde tage hensyn til Doles vanskelige økonomiske situation
664 Sagsøgerne har hæ vdet, at Kommissionen foretog en fejlagtig vurdering, da d en afslog at tage hensyn til 
Doles vanskelige økono miske situation u delukkende me d den begrundelse, at dette ville føre til, at Dole 
blev indrømme t en »uberettiget kon kurrencefordel« (491. betragtning til den anfægtede beslutning). 
Kommissionens vurdering fratager retningslinjernes punkt 35 d ets praktiske b etydning og bygger, i 
betragtning af dens uforklarlige beslutning om ikke t age no gen skridt over for F yffes og Van Parys, på 
en fundamental selvmodsigelse.
665 Sagsøgerne har ligeledes hæ vdet, at Kommissionens vurdering er utilstrækkelig, og at den i s varskriftet 
har a ngivet en ny grund som forklaring på afslaget i s trid me d ar tikel 253 E F. Under retsmødet 
præciserede sagsøgerne, at de i d eres skriftlige indlæg ligeledes har p åberåbt sig en m angelfuld 
begrundelse i d en anfægtede beslutning.
666 Hvad for det første angår b egrundelsen for den anfægtede beslutning bemærkes, at Kommissionen 
efter at have g engivet hele retningslinjernes punkt 35 (489. betragtning til den anfægtede beslutning) 
og givet en samme nfatning af de dr øftelser, der havde fundet sted me d D ole me d henblik på at 
klarlægge virksomhedens økono miske s ituation ( 490. betragtning til den anfægtede beslutning), drog 
følgende kon klusion i 491 . betragtning til den anfægtede beslutning:
»Efter at have v urderet Doles økono miske s ituation p å grundlag af de fremlagte oplysninger dra ger 
Kommissionen den kon klusion, at der ikke e r anledning til at justere bø debeløbet for Dole. Selv om 
de økono miske o plysninger, Dole har fremlagt, viser, at virksomheden er ramt af alvorlige økono miske 
problemer, ville en hensyntagen til en virksomheds dår lige økono miske s ituation v ære ensbetydende 
med at indrømme d e virksomheder, som e r dår ligst tilpasset m arkedsvilkårene, en u berettiget 
konkurrencefordel.«
ECLI:EU:T:2013 :130 89DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
667 Det fremgår således, at Kommissionen anvendte den i r etningslinjerne fastlagte me tode og tilkendegav, 
at den ikke v ille nedsætte bø den under hensyn til særlige omstændigheder på grund af manglende 
betalingsevne på grundlag af en undersøgelse, der ku n havde resulteret i e n kon statering af »alvorlige 
økono miske p roblemer« eller en »dårlig økono misk situation«.
668 Denne begrundelse skal læses i samme nhæng me d ordlyden af retningslinjernes punkt 35, der gengives 
i 489 . betragtning til den anfægtede beslutning, og hvori det fastlægges, på hvilke b etingelser bøden ka n 
nedsættes under hensyn til de ovennævnte omstændigheder.
669 Det fremgår kl art af retningslinjernes punkt 35, at virksomheden for at blive indrømme t en nedsættelse 
skal bevise, at pålæggelsen af bøden »ville me dføre ubodelig skade for den pågældende virksomheds 
levedygtighed og gøre dens aktiver fuldstændig værdiløse«, og at bøden ikke n edsættes, »blot fordi [ ...] 
virksomheden befinder sig i e n ugunstig eller tabsgivende økono misk situation«, hvilket svarer til den 
begrundelse, Kommissionen anvendte for Dole.
670 Sagsøgerne har hæ vdet, at Kommissionen i s varskriftet har angivet en ny grund som forklaring på 
afslaget på at tage hensyn til Doles økono miske s ituation, idet den har a nført, at den traf denne 
afgørelse efter en »grundig undersøgelse af Doles situation p å grundlag af de oplysninger, den havde 
modtaget«, og at denne nye begrundelse ikke ka n ad mitteres.
671 Det er tilstrækkeligt at bemærke, at den nævnte forklaring allerede er indeholdt i 491 . betragtning til 
den anfægtede beslutning, og at Kommissionen i s varskriftet ku n har h envist til, at den undersøgte 
Doles økono miske s ituation p å grundlag af de m odtagne oplysninger og dr og den kon klusion, at 
betingelserne for at yde en nedsættelse af bøden ikke v ar opfyldt.
672 Heraf følger, at der ikke ka n foreholdes Kommissionen no gen tilsidesættelse af artikel 253 E F, fordi 
begrundelsen i d en anfægtede beslutning er utilstrækkelig, eller fordi d en er udtryk for en 
selvmodsigelse.
673 Hvad for det andet angår ri gtigheden af Kommissionens vurdering bemærkes, at Kommissionen ifølge 
fast retspraksis ikke e r forpligtet til ved bø deudmålingen at tage hensyn til, at en berørt virksomhed 
befinder sig i e n økono misk situation, hvor den giver underskud, da a nerkendelsen af denne 
forpligtelse ville me dføre en uberettiget kon kurrencemæssig fordel for virksomheder, der er dår ligere 
tilpassede til markedsforholdene (jf. Rettens dom a f 29.4.2004 , forenede sager T-236/01, T-239/01, 
T-244/01 - T -246/01, T-251/01 o g T-252/01, Tokai C arbon m .fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1181 , 
præmis 370 o g den deri nævnte retspraksis).
674 Ordlyden af retningslinjernes punkt 35 a fspejler, at Kommissionen tog hensyn til denne retspraksis, da 
den fastlagde me toden for beregningen af bøder.
675 Sagsøgerne har ikke p åstået, endsige bevist, at pålæggelsen af en bø de ville me dføre ubodelig skade for 
deres levedygtighed og gøre deres aktiver fuldstændig værdiløse.
676 Det fremgår således, at Kommissionen anvendte den i r etningslinjerne fastlagte me tode, og at dens 
afslag på at nedsætte bø den udelukkende som følge af kon stateringen en »dårlig økono misk situation« 
er i o verensstemme lse me d den retspraksis, hvortil der henvises i p ræmis 673 o venfor.
677 Med hensyn til sagsøgernes påstand om, at Kommissionens handlemåde er udtryk for en »fundamental 
selvmodsigelse« i b etragtning af den m åde, hvorpå F y ffes og Van Parys, der fik en kon kurrencefordel 
som følge af den »uforklarlige« beslutning om ikke t age no gen skridt over for dem, blev b ehandlet, 
bemærkes, at sagsøgernes komparative analyse er irrelevant.
90 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
678 Det bemærkes, at når en virksomhed har handlet i strid me d artikel 81 E F, kan den ikke u ndgå enhver 
sanktion me d den begrundelse, at en eller flere andre erhvervsdrivende ikke e r blevet pålagt no gen 
bøde, såfremt disse erhvervsdrivende overhovedet ikke e r inddra get i s agen for Retten (domme n i 
sagen Ahlström O sakeyhtiö m.fl. mod Kommissionen, nævnt i p ræmis 56 o venfor, præmis 197).
679 Under alle omstændigheder skal Kommissionen, som tidligere nævnt, i s in beslutning ku nne tage 
hensyn til de berørte virksomheders svar p å me ddelelsen af klagepunkter og skal ikke b lot ku nne 
acceptere eller forkaste de pågældende virksomheders argumenter, me n ligeledes foretage sin egen 
analyse af de faktiske forhold, disse har fremført for enten at frafalde klagepunkter, der måtte vise sig 
ugrundede, eller for såvel faktisk som retligt at tilpasse eller supplere sin argumentation til støtte for de 
klagepunkter, den fastholder. I d et foreliggende tilfælde frafaldt Kommissionen de klagepunkter, den 
oprindeligt havde gjort gældende over for F yffes og Van Parys, idet den fandt, at beviserne for dem v ar 
utilstrækkelige.
680 Denne situation e r ikke p å no gen måde samme nlignelig me d Doles, idet denne er en adr essat for den 
anfægtede beslutning, som ikke a f Kommissionen blev indrømme t en nedsættelse af bø den under 
hensyn til virksomhedens økono miske s ituation, og er følgelig ikke u dtryk for no gen selvmodsigelse 
eller no gen forskelsbehandling til ugunst for Dole.
681 På denne baggrund m å påstanden om, at det var me d urette, at Kommissionen afslog D oles 
anmodning om, at der blev taget hensyn til dennes vanskelige økono miske situation, forkastes.
682 Det følger af de ovenstående betragtninger som h elhed, at sagsøgernes påstand om annullation e ller 
nedsættelse af bøden må forkastes.
683 Kommissionen må derfor frifindes i d et hele.
Sagens omkostninger
684 I henhold til procesreglementets artikel 87, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens 
omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da sagsøgerne har tabt sagen, bør de pålægges at 
betale dens omkostninger i o verensstemme lse me d Kommissionens påstand herom.
På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemme r
RETTEN (O ttende Afdeling):
1) Europa-Komm issionen frifindes.
2) Dole Food Company, Inc. og Dole Germany OHG b etaler sagens omkostninger.
Truchot Martins Ribeiro Kanninen
Afsagt i o ffentligt retsmøde i L uxembourg den 14. marts 2013 .
Underskrifter
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
ECLI:EU:T:2013 :130 91DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
Indhold
Sagens faktiske o mstændigheder 1
Den anfægtede beslutning 2
Retsforhandlinger og parternes påstande 6
Retlige bemærkninger
I –Spørgsmålet om, hvorvidt det dokument, sagsøgerne fremlagde under retsmødet, ka n ad mitteres 7
II –Påstandene om annullation a f den anfægtede beslutning 8
A –Tilsidesættelse af artikel 81 E F og 253 E F 8
1.Spørgsmålet om, hvorvidt en u dveksling af oplysninger ka n kv alificeres som e n 
samordnet praksis me d et kon kurrencebegrænsende formål 8
2.Spørgsmålet o m, h vorvidt d er v ar t ale o m e n s amordnet p raksis me d e t 
konkurrencebegrænsende formål 13
a)Chiquitas manglende troværdighed 13
b)Uforeneligheden af den m åde, hvorpå Dole og Ch iquita dr ev v irksomhed, me d den 
hemme lige forståelse, de blev beskyldt for 17
Den påståede tilsidesættelse af artikel 253 E F 18
Realiteten 20
c)Den ulovlige samordning af Doles, Ch iquitas og W eicherts referencepriser 32
Angivelsen af, hvilke dr øftelser der var ulovlige 32
De udvekslede oplysningers art 36
Deltagerne i u dvekslingen 38
Spørgsmålet om, i h vilken udstrækning de væsentlige ke ndetegn ve d det relevante 
marked blev taget i b etragtning 40
–Den reguleringsmæssige ramme 40
–Det omhandlede produkts særlige kara kter 42
–Efterspørgslens varierende kara kter 43
–Markedets struktur 44
Tidspunkterne for og hyppigheden af kommunikationen 47
Formålet me d den bilaterale ko mmunikation 54
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . .
92 ECLI:EU:T:2013 :130DOMAF14.3.2013 –SAG T-588/08
DOLEFOODOG DOLEGERMANY M ODKOMM ISSIONEN
Relevansen af referencepriserne inden for banansektoren 57
Det ansvar, som p åhvilede de Dole-medarbejdere, der var impliceret i d en bilaterale 
kommunikation 77
B –Tilsidesættelse af retten til kon tradiktion o g begrundelsespligten 78
III –Påstandene om annullation e ller nedsættelse af bøden 80
A –Indledende bemærkninger 80
B –Påstanden om, at grundbeløbet for bøden er uforholdsmæssigt, fordi d er i g rundlaget for det 
indgår v ærdien a f afsætningen a f produkter, der ikke h ar no gen forbindelse me d 
overtrædelsen, og om, begrundelsespligten blev tilsidesat 81
C –Påstanden om, at grundbeløbet for bø den er uforholdsmæssigt, fordi d et er baseret på den 
fejlagtige kon klusion, at ad færden »vedrørte prisfastsættelse«, og om t ilsidesættelse af 
begrundelsespligten 86
D –Påstanden om, at bø den er uforholdsmæssig, fordi K ommissionen me d urette forkastede 
Doles argument om, at den burde tage hensyn til Doles vanskelige økono miske situation 88
Sagens omkostninger