ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sag T-719/17 R

FMC Corp.

mod

Europa-Kommissionen

»Særlige rettergangsformer – plantebeskyttelsesmidler – gennemførelsesforordning (EU) 2017/1496 – manglende fornyelse af godkendelse af aktivstoffet DPX KE 459 (flupyrsulfuron-methyl) – anmodning om udsættelse af gennemførelsen – ingen uopsættelighed – interesseafvejning«

Sammendrag – kendelse afsagt af Rettens præsident den 22. juni 2018

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – økonomisk tab – tabets alvorlige karakter – vurdering i tilfælde af mangel af oplysninger vedrørende den pågældende virksomheds størrelse – økonomisk tab, der objektivt set er betydeligt, og som er lidt af en virksomhed, som angiveligt følger af forpligtelsen til endeligt at træffe et vigtigt forretningsmæssigt valg inden for en ubelejlig frist – risiko, der normalt skal bæres af en virksomhed, der udøver virksomhed inden for rammerne af et stærkt reguleret marked – ingen uopsættelighed

(Art. 278 TEUF og 279 TEUF)

Det fremgår af retspraksis, at det på området for foreløbige foranstaltninger ikke kan udelukkes, at et økonomisk tab, der objektivt set er betydeligt, og som angiveligt følger af forpligtelsen til endeligt at træffe et vigtigt forretningsmæssigt valg inden for en ubelejlig frist, kan anses for »alvorligt«, eller at alvorligheden af et sådant tab kan anses for at være åbenlys, selv i mangel af oplysninger vedrørende den pågældende virksomheds størrelse.

Denne retspraksis skal dog ses i forhold til det område, hvor sagsøgeren driver virksomhed. Inden for en sektor, hvor der ofte kræves betydelige investeringer, og hvor det kan være nødvendigt for de kompetente myndigheder at gribe ind hurtigt, såfremt der opstår farer for den offentlige sundhed af grunde, som ikke altid kan forudses af de pågældende virksomheder, må disse beskytte sig mod konsekvenserne heraf ved en hensigtsmæssig politik, da de ellers selv må bære tabet som følge af et sådant indgreb.

(jf. præmis 59 og 60)
Rettens kendelse (Femte Afdeling) af 20. juni 2018 –

Unigroup mod EUIPO – Pronova Laboratories (nailicin)

(Sag T-587/17)

»EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket nailicin – det ældre Benelux-ordmærke NAILCLIN – relativ registreringshindring – kopi af registreringsbeviset for det ældre varemærke – regel 19, stk. 2, litra a), nr. ii), i forordning (EF) nr. 2868/95 [nu artikel 7, stk. 2, litra a) nr. ii), i den delegerede forordning (EU) 2017/1430] – hensyntagen til et dokument fremlagt sammen med indsigelsesskrivelsen – regel 19, stk. 4, i forordning nr. 2868/95 (nu artikel 7, stk. 5, i den delegerede forordning 2017/1430) – åbenbart, at sagen er retligt ugrundet«

EU-varemærker–bemærkninger fra tredjemand og indsigelse–behandling af indsigelsen–faktiske omstændigheder og beviser til støtte for indsigelsen, som ikke er fremlagt inden for den fastsatte frist–tilsidesættelse af regel 19, stk. 4, i forordning nr. 2868/95

[Kommissionens forordning nr. 2868/95, art. 1, regel 15, stk. 3, regel 18, stk. 1, regel 19, stk. 1, regel 19, stk. 2, litra a), nr. ii), regel 19, stk. 4, og regel 20, stk. 1]

(jf. præmis 28 og 30-32)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. juni 2017 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2359/2016-5) vedrørende en indsigelsessag mellem Pronova Laboratories og Unigroup.

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
Rettens kendelse (Niende Afdeling) af 13. september 2018 –

WH mod EUIPO

(Sag T-819/17)

»Personalesag – tjenestemænd – bedømmelsesåret 2016 – tilbagetrækning af visse af bedømmelsesrapportens vurderinger – afvisning«

Tjenestemandssager – formål – påbud til administrationen – proceskrav – afvisning

(Tjenestemandsvedtægten, art. 91)

(jf. præmis 21 og 22)

Angående

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF med påstand om, at EUIPO tilpligtes fra sagsøgerens bedømmelsesrapport for 2016 at fjerne enhver bebrejdelse vedrørende dennes måde at kommunikere på, idet de er urigtige og krænker den grundlæggende ret til frit at udtrykke sine idéer og meninger.

Konklusion

1) Sagen afvises.
1.

Annullationssøgsmål–den anfægtede retsakt–vurdering af lovligheden på grundlag af de oplysninger, der forelå på tidspunktet for vedtagelsen af retsakten–søgsmål til prøvelse af en afgørelse, inden for rammerne af en udbudsprocedure, om ikke at antage et bud og tildele kontrakten til en anden tilbudsgiver–anbringender, der kan påberåbes–anbringender støttet på forhold, som den ordregivende myndighed ikke er bekendt med på tidspunktet for vedtagelsen af afgørelsen–udelukket (Art. 263 TEUF) (jf. præmis 26 og 27)
2.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–relative registreringshindringer–indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art–risiko for forveksling med det ældre varemærke–bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 27 og 28)
Rettens kendelse (Tredje Afdeling) af 12. juli 2018 –

Labiri mod EØSU

(Sag T-256/17)

»Personalesag – tjenestemænd – psykisk chikane – forlig – opfyldelse af aftale – retlig fejl – urigtigt skøn – magtfordrejning – søgsmål, der er åbenbart ugrundet«

1. Tjenestemandssager–dom om annullation–forlig mellem en ansat og dennes institution–retsvirkninger–forpligtelse til at vedtage foranstaltninger til opfyldelse heraf–rækkevidde–hensyntagen til forligets begrundelse (Art. 266 TEUF; Personalerettens procesreglement, art. 91, stk. 1) (jf. præmis 34 og 35)

2. Tjenestemandssager–erstatningspåstand tilknyttet en annullationspåstand–afvisning af annullationspåstanden medfører afvisning af erstatningspåstanden (jf. præmis 56 og 57)

Angående

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om annullation af EØSU’s afgørelse af 23. juni 2016»om ikke at opfylde et punkt i det forlig, som parterne indgik for Personaleretten« i sag F-33/15, og om betaling af 250000 EUR i erstatning for de økonomiske og ikke-økonomiske tab.

Konklusion

1) Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) frifindes.
5.

Erstatningssøgsmål–Unionens retsinstansers kompetence–Unionen tilpligtet at betale erstatning i henhold til de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaterne på området for erstatning uden for kontraktforhold–erstatning in natura i form af et påbud eller et påbud om undladelse (Art. 268, TEUF og art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 38 og 39)
Rettens kendelse (Første Afdeling) af 9. marts 2018 –

Naftogaz of Ukraine mod Kommissionen

(Sag T-196/17)

»Annullationssøgsmål – det indre marked for naturgas – direktiv 2009/73/EF – Kommissionens afgørelse om ændring af betingelserne for OPAL-gasrørledningens fritagelse for EU-reglerne om drift for så vidt angår tredjepartsadgang og tarifreguleringer – ikke umiddelbart berørt – afvisning«

1. Annullationssøgsmål–fysiske eller juridiske personer–retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt–umiddelbart berørt–kriterier–Kommissionens afgørelse om ændring af betingelserne for fravigelse af de EU-retlige regler med hensyn til udnyttelse af en gasrørledning–akter, som nødvendiggør nationale gennemførelsesforanstaltninger–ikke umiddelbart berørt–afvisning (Art. 263, stk. 4, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73, art. 36) (jf. præmis 26-28)

2. Annullationssøgsmål–fysiske eller juridiske personer–retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt–muligt at være individuelt berørt af en beslutning, der finder generel anvendelse–betingelser–Kommissionens afgørelse om ændring af betingelserne for fravigelse af de EU-retlige regler med hensyn til udnyttelse af en gasrørledning–søgsmål anlagt af selskab, der er transmissionssystemoperatør for gas i et tredjeland og køber af gas–ikke individuelt berørt–afvisning (Art. 263, stk. 4, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73, art. 36) (jf. præmis 32-34 og 39-41)

3. Annullationssøgsmål–fysiske eller juridiske personer–begrebet regelfastsættende retsakt som omhandlet i artikel 263, stk. 4, TEUF–enhver almengyldig retsakt med undtagelse af lovgivningsmæssige retsakter–Kommissionens afgørelse om ændring af betingelserne for fravigelse af de EU-retlige regler med hensyn til udnyttelse af en gasrørledning–ikke omfattet (Art. 263, stk. 4, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73, art. 36) (jf. præmis 44-46)

Angående

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2016) 6950 final af 28. oktober 2016 om revisionen af betingelserne for OPAL-gasrørledningens undtagelse fra forpligtelsen til at anvende reglerne for tredjepartsadgang og de tarifreguleringer, der er godkendt på grundlag af direktiv 2003/55/EF.

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Det er ufornødent at træffe afgørelse om interventionsbegæringerne.

3) NJSC Naftogaz of Ukraine bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.
Rettens kendelse (Første Afdeling) af 15. maj 2018 –

Commune de Fessenheim m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-726/17)

»Annullationssøgsmål – aktindsigt – skrivelse fra Kommissionen til de franske myndigheder om protokollen vedrørende erstatning til EDF-koncernen for så vidt angår ophævelsen af tilladelsen til at drive atomkraftværket Fessenheim – stiltiende afslag på aktindsigt – søgsmålsfrist – for sent anlagt – afvisning«

1. Annullationssøgsmål–frister–ufravigelighed–Unionens retsinstansers prøvelse af egen drift–en institutions forpligtelser–ingen betydning (Art. 263, stk. 6, TEUF) (jf. præmis 20 og 28)

2. Annullationssøgsmål–akter, der kan være genstand for søgsmål–begreb–akter, der fremkalder bindende retsvirkninger–en institutions tavshed eller manglende handlen–sidestillelse med et stiltiende afslag–udelukket–grænser–intet svar på en genfremsat anmodning om aktindsigt inden for den fastsatte frist (Art. 263 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 8, stk. 3) (jf. præmis 21 og 22)

Angående

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af stiltiende afgørelse af 10. august 2017, hvorved Kommissionen afslog at give sagsøgerne aktindsigt i Kommissionens skrivelse af 22. marts 2017 til de franske myndigheder om protokollen vedrørende erstatning til EDF-koncernen for så vidt angår ophævelsen af tilladelsen til at drive atomkraftværket Fessenheim.

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Det er ufornødent at træffe afgørelse om Den Franske Republiks anmodning om intervention.

3) Commune de Fessenheim, Communauté de communes Pays Rhin-Brisach, Conseil départemental du Haut-Rhin og Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.
3.

Annullationssøgsmål–fysiske eller juridiske personer–søgsmålskompetence–søgsmål anlagt af et selskab, der på tidspunktet for indgivelse af stævningen ikke længere udgør en juridisk person som følge af en fusionsaftale–manglende bevis for, at sagsøgeren består som juridisk person–åbenbart afvisningsgrundlag (Art. 263, stk. 4, TEUF; Rettens procesreglement, art. 177, stk. 4) (jf. præmis 16, 18-20 og 22-27)
For så vidt angår foreløbige forholdsregler er det med henblik på at opnå indrømmelse af foreløbige forholdsregler ikke tilstrækkeligt at hævde, at de oplysninger, der står over for at blive videregivet, er af fortrolig karakter, når dette argument ikke opfylder betingelsen om fumus boni juris.

For så vidt angår en anmodning om udsættelse af gennemførelsen af en afgørelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) om afslag på en begæring om fortrolig behandling fremsat i forbindelse med en ansøgning om fornyelse af en godkendelse af et aktivstof er betingelsen om fumus boni juris ikke opfyldt, når de omhandlede oplysninger er udarbejdet af EFSA i forbindelse med vurderingen af denne anmodning, og de ikke a priori forekommer at kunne defineres som oplysninger, for hvilke der i henhold til artikel 63, stk. 1, i forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler kan anmodes om fortrolig behandling. Endvidere forekommer det prima facie, at artikel 63, stk. 2, litra b), i forordning nr. 1107/2009 nævner en eventuel vurdering fra EFSA’s side ikke som en mulig genstand for fortrolig behandling, men for at udelukke anvendelsen af en fortrolig behandling af de oplysninger, de interesserede parter har fremlagt.

(jf. præmis 26, 30 og 31)
Rettens kendelse (Syvende Afdeling) af 28. september 2018 –

OPS Újpest mod Kommissionen

(Sag T-708/17)

»Annullationssøgsmål – statsstøtte – støtte iværksat af Ungarn til fordel for virksomheder, der ansætter handicappede arbejdstagere – indledende undersøgelsesprocedure – afgørelser, som Kommissionen angiveligt har vedtaget, hvorved støtteforanstaltningen erklæres forenelig med det indre marked – søgsmålsfrist – for sent anlagt – afvisning«

Annullationssøgsmål – frister – begyndelsestidspunkt – dato for meddelelsen af afgørelsen – dato for erhvervelse af kendskab til retsakten – stævningen indleveret for sent – åbenbart afvisningsgrundlag

(Art. 263, stk. 6, TEUF)

(jf. præmis 17 og 20-22)

Angående

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af de afgørelser, som Kommissionen angiveligt har vedtaget med hensyn til klagemål SA.29432 – CP 290/2009 – Ungarn – Støtte til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere, som angiveligt er ulovlig, idet reglerne er diskriminerende, og SA.45498 (FC/2016) – OPS Újpest-lift Kft.’s klage vedrørende statsstøtte, som virksomheder, der ansætter handicappede arbejdstagere, fik tildelt i årene 2006-2012.

Konklusion

1) Sagen afvises.
Omfanget af det angivelige tab skal vurderes navnlig i forhold til virksomhedens størrelse og dens omsætning samt de karakteristiske træk ved den koncern, som den tilhører. I denne henseende bemærkes dels vedrørende et tab, der svarer til under 10% af omsætningen for virksomheder, der agerer på markeder, som er stærkt lovregulerede, at de finansielle vanskeligheder, som disse risikerer at lide, ikke kan antages at bringe selve virksomhedens eksistens i fare, dels vedrørende et tab, der udgør næsten to tredjedele af sådanne virksomheders omsætning, at de finansielle vanskeligheder, som disse bliver påført, kan bringe deres eksistens i fare, idet det dog ikke desto mindre skal fremhæves, at disse virksomheder – inden for en stærkt lovreguleret sektor, hvor der ofte kræves betydelige investeringer, og hvor det kan være nødvendigt for de kompetente myndigheder at gribe ind, såfremt der opstår farer for den offentlige sundhed af grunde, som ikke altid kan forudses af de pågældende virksomheder – må beskytte sig mod konsekvenserne heraf ved en hensigtsmæssig politik, da de ellers selv må bære tabet som følge af et sådant indgreb.

Imidlertid kan dommeren i sager om foreløbige forholdsregler i forbindelse med vurderingen af skadens alvor ikke blot mekanisk og rigidt se på den relevante omsætning alene, men skal også tage hensyn til omstændighederne i den enkelte sag, og på tidspunktet for afgørelsen sætte disse omstændigheder i forbindelse med den påførte skade i form af mistet omsætning.

(jf. præmis 33, 34 og 39)
Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 18. september 2018 –

eSlovensko mod Kommissionen

(Sag T‑664/17)

»Annullationssøgsmål – tilskud – konstatering af uregelmæssigheder – Kommissionens afgørelse om en administrativ sanktion – udelukkelse fra procedurerne for tildeling af udbudskontrakter og tilskud, der finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget, i en periode på to år – registrering i systemet for tidlig opdagelse og udelukkelse – indsigelse – procesreglementets artikel 76, litra d) – tilsidesættelse af formkrav – afvisning«

1. Annullationssøgsmål – Unionens retsinstansers kompetence – påstand om, at en institution meddeles et påbud – afvisning (Art. 266 TEUF) (jf. præmis 25)

2. Retspleje – stævning – formkrav – fastlæggelse af søgsmålets genstand – kort fremstilling af søgsmålsgrundene [Statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 76, litra d)] (jf. præmis 29)

Angående

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelse af 21. juni 2017 om den administrative sanktion om udelukkelse af sagsøgeren fra procedurerne for tildeling af udbudskontrakter og tilskud, der finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget, i en periode på 24 måneder, og følgelig om at registrere denne i systemet for tidlig opdagelse og udelukkelse som omhandlet i artikel 108, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT 2012, L 298, s. 1).

Konklusion

1) Sagen afvises.
Rettens kendelse (Første Afdeling) af 24. september 2018 –

Estampaciones Rubí mod Kommissionen

(Sag T-775/17)

»Annullations- og passivitetssøgsmål – statsstøtte – skattefordele, der indrømmes af en lokal myndighed i en medlemsstat – støtteordning, der erklæres uforenelig med det indre marked – fuldbyrdelse af afgørelsen – forpligtelse til at kontrollere støttemodtagernes individuelle situation – Kommissionens manglende stillingtagen – retsakt, der ikke kan gøres til genstand for søgsmål – afvisning«

1. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – begreb – akter, der fremkalder bindende retsvirkninger – bedømmelse af disse virkninger ud fra retsaktens indhold – uformel skrivelse fra Kommissionen, der besvarer et uformelt initiativ fra en medlemsstat – ikke omfattet (Art. 93 EF; art. 263 TEUF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 2, stk. 1 og 2) (jf. præmis 57, 58, 60-65, 79-81, 85-87, 95-98 og 100)

2. Passivitetssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – undladelser, der kan være genstand for søgsmål – Kommissionens undladelse af at vedtage en retsakt, der præciserer karakteren af uformelle underretninger – afvisning (Art. 265 TEUF) (jf. præmis 104-107 og 112-114)

Angående

Principal påstand i henhold til artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelser, der var indeholdt i dokumenterne af 4. december 2012 og af 26. marts 2013 med overskrifterne henholdsvis »baskiske skattetvister – traktatbrudssøgsmål 2007/2215 – uformel underretning som svar på skrivelsen af 7. november (Álava)« og »baskiske skattetvister – traktatbrudssøgsmål 2007/2215 (Álava) – uformel underretning som svar på skrivelserne af 22. februar og 4. og 12. marts 2013 (Álava)«, og subsidiært påstand i henhold til artikel 265 TEUF om, at det fastslås, at Kommissionen ulovligt afholdt sig fra at besvare sagsøgerens anmodning i dennes skrivelse af 28. juli 2017.

Konklusion

1) Søgsmålet afvises i sin helhed.
Rettens kendelse (Niende Afdeling) af 12. september 2018 –

RE mod Kommissionen

(Sag T-257/17)

»Annullations- og erstatningssøgsmål – aktindsigt – forordning (EF) nr. 1049/2001 – stiltiende afslag på aktindsigt – ufornødent at træffe afgørelse – udtrykkeligt afslag på aktindsigt – tilpasning af påstandene – procesreglementets artikel 86, stk. 4, litra a) og b) – procesreglementets artikel 76, litra d) – afvisning«

1. Retslig procedure – tilpasning af påstandene under sagen – formkrav – kort fremstilling af søgsmålsgrundene – overførsel af de oprindelige anbringender – betingelser [Rettens procesreglement, art. 86, stk. 4, litra a) og b)] (jf. præmis 40 og 41)

2. Retslig procedure – stævning – formkrav – kort fremstilling af søgsmålsgrundene [Statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 76, litra d)] (jf. præmis 54-56)

3. Retslig procedure – stævning – formkrav – fastlæggelse af søgsmålets genstand – kort fremstilling af søgsmålsgrundene – stævning med påstand om erstatning for skade forårsaget af en af Unionens institutioner – krav om erstatning for ikke-økonomisk skade – mindstekrav [Statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 76, litra d)] (jf. præmis 61-63)

Angående

Dels et søgsmål støttet på artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Europa-Kommissionens stiltiende afgørelse om afslag på sagsøgerens genfremsatte begæring af 20. januar 2017 om aktindsigt og af afgørelse C(2017) 3718 final af 24. maj 2017 truffet af Kommissionens generalsekretær, for så vidt som den afslår aktindsigt i en note vedrørende sagsøgerens ansættelse, dels et søgsmål støttet på artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for det tab, der angiveligt er lidt som følge af afslaget på aktindsigt i disse dokumenter og som følge af forsinkelsen med undersøgelse af begæringen om aktindsigt i de nævnte dokumenter.

Konklusion

1) Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende påstandene om annullation af Europa-Kommissionens stiltiende afgørelse om afslag på RE’s genfremsatte begæring af 20. januar 2017 om aktindsigt.

2) I øvrigt frifindes Kommissionen.
1.

Annullationssøgsmål – frister – begyndelsestidspunkt – dato for meddelelsen af afgørelsen – afgørelse om at udelukke en tilbudsgivers bud – tilbudsgiver forpligtet til at indgive sin anmodning om en begrundet beslutning inden for en rimelig frist efter at have fået kendskab til afslaget på sit bud (Art. 263, stk. 6, TEUF) (jf. præmis 19 og 20)
Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 2. juli 2018 –

thyssenkrupp Electrical Steel og thyssenkrupp Electrical Steel Ugo mod Kommissionen

(Sag T-577/17)

»Annullationssøgsmål – toldunion – bevilling til aktiv forædling – risiko for, at væsentlige interesser for EU-producenter bliver negativt berørt – artikel 211, stk. 6, i forordning (EU) nr. 952/2013 – undersøgelse af de økonomiske forudsætninger – rækkevidden af Kommissionens konklusioner – retsakt, der ikke kan gøres til genstand for søgsmål – afvisning«

1. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – begreb – akter, der fremkalder bindende retsvirkninger – forberedende akter – ikke omfattet – undtagelse – akter, der udgør afslutningen på en særlig procedure, der adskiller sig fra den, som skal gøre det muligt at træffe den egentlige afgørelse i sagen (Art. 263 TEUF) (jf. præmis 24-28)

2. Frie varebevægelser – handel med tredjelande – proceduren for forarbejdning under toldkontrol – undersøgelse af de økonomiske forudsætninger – Kommissionens konklusion – bindende karakter – foreligger ikke (Rådets forordning nr. 952/2013, art. 211, stk. 6) (jf. præmis 45-47, 55 og 56)

3. Frie varebevægelser – handel med tredjelande – proceduren for forarbejdning under toldkontrol – undersøgelse af de økonomiske forudsætninger – Kommissionens konklusion – bindende karakter – foreligger ikke – afvisning af en ny begæring om intervention – ingen betydning (Kommissionens forordning nr. 2454/93, som ændret ved forordning nr. 993/2001, art. 504, stk. 4, og forordning nr. 2015/2447, art. 259, stk. 5, første afsnit) (jf. præmis 57-61, 64 og 67-69)

Angående

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens angivelige afgørelse indeholdt i referatet af det sjette møde i afdelingen vedrørende »Andre særlige procedurer end forsendelsesproceduren« i Toldekspertgruppen af 2. maj 2017, der konkluderede, at væsentlige interesser for EU-producenter ikke risikerede at blive negativt berørt af en bevilling til aktiv forædling af visse kornorienterede elektriske stålprodukter, som Euro-Mit Staal BV har ansøgt om.

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Det er ufornødent at træffe afgørelse om Euro-Mit Staal BV’s anmodning om intervention.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af thyssenkrupp Electrical Steel GmbH og thyssenkrupp Electrical Steel Ugo afholdte omkostninger.
2.

Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – umiddelbart berørt – kriterier – afgørelse truffet af Den Fælles Afviklingsinstans vedrørende vedtagelse af en afviklingsordning over for en national bank – sag anlagt af en forening oprettet efter vedtagelsen af afgørelsen med henblik på at forsvare de pågældende investorers interesser – ikke umiddelbart berørt – afvisning (Art. 263, stk. 4, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, art. 18) (jf. præmis 24-26)