Jeg sammenfatter her først og fremmest de faktiske omstændigheder i sag 6/84. I andet halvår af 1980 indførte selskabet Nicolet Instrument GmbH, Offenbach am Main, der er et tysk datterselskab af det nordamerikanske selskab af samme navn, til Forbundsrepublikken Tyskland fra De forenede Stater fire computersystemer af typen »Nicolet-Data Acquisition System, model MED-80«. To af disse systemer var solgt til Universitäts-Nervenklinik i Erlangen, og de to resterende til henholdsvis Det zoologiske Institut ved universitetet i Bonn og Sportärztliche Hauptberatungsstelle (et institut for idrætsmedicin) i Land Hessen. Importøren indgav ansøgning om toldfritagelse til det kompetente toldsted (lufthavnen i Frankfurt). Toldstedet imødekom ansøgningen og gav om end kun midlertidigt toldfritagelse. Men efter at de toldtekniske prøve- og læreanstalter i Berlin og München havde foretaget en fornyet prøvelse af toldfritagelsen, tilbagekaldte toldstedet denne, og ved ændringsafgørelser af 8. og 30. september samt 5. oktober 1981 rejste det over for Nicolet krav om betaling af over 29000 DM i told. Det omhandlede apparatur besad nemlig ikke, hed det i toldstedets begrundelse for afgørelsen, de objektive kendetegn, hvorefter apparatet kan antages at være »særlig egnet til videnskabelig forskning«.

Importøren klagede over denne afgørelse, og efter Forbundsrepublikken Tysklands begæring til Kommissionen om anvendelse af den i artikel 7 i forordning nr. 2784 af 12. december 1979 (EFT L 318, s. 32) omhandlede procedure, vedtog Kommissionen den 27. juli 1982 beslutning nr. 82/549 (EFT L 237, s. 41), hvori den fastslog, at det omhandlede apparat ikke kunne anses for at være et videnskabeligt apparat og således ikke kunne indføres toldfrit. Det tyske toldvæsen traf derefter sin afgørelse i overensstemmelse hermed, og Nicolet anlagde sag mod disse afgørelser ved Finanzgericht Frankfurt og gjorde herved gældende, at beslutningen var ugyldig, idet den var blevet udstedt på grundlag af en udtalelse fra sagkyndige, der ikke havde kvalifikationer til at bedømme apparatets karakter. Sagsøgeren fremlagde i den forbindelse en erklæring fra professor K. Peper, fra Saar's Universitet, hvorefter nævnte apparat er konstrueret til anvendelse i forskningslaboratorier, mens det er muligt, men ikke økonomisk hensigtsmæssigt at anvende det på anden måde. Ved kendelse af 13. december 1983 udsatte Finanzgericht, VII. afdeling, sagen og anmodede Domstolen om en afgørelse vedrørende gyldigheden af beslutning nr. 82/549.

Jeg går herefter over til at omtale de faktiske omstændigheder i sag 30/84. Fremdeles i 1980 indførte selskabet Nicolet til Forbundsrepublikken fra De forenede Stater et computersystem, som bar betegnelsen »Nicolet-Data Acquisition and Processing System, model NIC-1180«, der skulle bruges af Institut für physikalische Chemie ved universitetet i Köln. Også i dette tilfælde bevilgede toldstedet en toldfritagelse, men tilbagekaldte så senere afgørelsen herom og rejste krav om betaling af godt 6500 DM i told. Importøren indgav klage over denne ændringsafgørelse, men Hauptzollamt afviste klagen den 16. juli 1982 og henviste herved til Kommissionens beslutning nr. 80/716 af 7. juli 1980 (EFT L 191, s. 31), ved hvilken Kommissionen i et tilfælde af tidligere indførsel til Fællesskabets område havde fastslået, at apparatet ikke havde videnskabelig karakter.

Herefter anlagde Nicolet sag ved Finanzgericht Hessen og gjorde også herunder gældende, at de sagkyndige, Kommissionen havde benyttet, ikke besad de kvalifikationer, der var nødvendige for at bedømme computerens videnskabelige karakter. Til støtte herfor fremlagde selskabet endnu en erklæring, der var afgivet af professor B. Schrader fra Hessen's Universitet, og hvori det hedder, at omhandlede computer er særlig egnet til videnskabelig forskning. Ved kendelse af 16. januar 1984 udsatte Finanzgericht, VII. afdeling, sagen og anmodede Domstolen om en afgørelse vedrørende gyldigheden af beslutning nr. 80/716.