Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Miljø - affald - direktiv 75/442, ændret ved direktiv 91/156 - bevismidler - anvendelse af bestemmelser i national ret - betingelser

(EF-traktaten, art. 130 R (efter ændring nu art. 174 EF); direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156)

2. Miljø - affald - direktiv 75/442, ændret ved direktiv 91/156 - begreb - stof, som man skiller sig af med - blot overgivelse til en behandling i form af nyttiggørelse i bilag II B's forstand - utilstrækkelig karakter

(Rådets direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, bilag II B)

3. Miljø - affald - direktiv 75/442, ændret ved direktiv 91/156 - begreb - stof, som man skiller sig af med - anvendelse af et stof som brændsel - vurderingskriterier

[Rådets direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, art. 1, litra a)]

4. Miljø - affald - direktiv 75/442, ændret ved direktiv 91/156 - begreb - stof, som man skiller sig af med - vurderingskriterier

[Rådets direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, artikel 1, litra a)]

5. Miljø - affald - direktiv 75/442, ændret ved direktiv 91/156 - begreb - vurderingskriterier

[Rådets direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, art. 1, litra a), og bilag II B]

Sammendrag

1. Når der ikke foreligger fællesskabsbestemmelser på området, er medlemsstaterne frit stillet med hensyn til valget af de bevismidler, der kræves for de forskellige forhold, der defineres i det direktiv, som de gennemfører, idet fællesskabsrettens virkning dog ikke må begrænses.

Den fulde virkning af traktatens artikel 130 R (efter ændring nu artikel 174 EF) og direktiv 75/442 om affald, som ændret ved direktiv 91/156, ville blive begrænset, hvis den nationale lovgiver anvendte bevismidler som for eksempel lovbestemte formodningsregler, der indebærer en begrænsning af direktivets anvendelsesområde, og som bevirker, at stoffer, materialer eller produkter, som opfylder definitionen af begrebet »affald« i direktivets forstand, ikke er omfattet.

( jf. præmis 41 og 42 )

2. Den blotte omstændighed, at et stof er genstand for en behandling i form af nyttiggørelse, der nævnes i bilag II B til direktiv 75/442 om affald, som ændret ved direktiv 91/156, er ikke tilstrækkelig til, at det kan fastslås, at der er tale om at skille sig af med dette stof, og at stoffet derfor skal anses for affald i direktivets forstand.

( jf. præmis 51 og domskonkl. )

3. Ved afgørelsen af, om anvendelsen af et stof som brændsel skal anses for at skille sig af med stoffet, er det uden betydning, at dette stof kan nyttiggøres som brændsel på en miljømæssigt forsvarlig måde og uden indgribende behandling.

Den omstændighed, at anvendelsen som brændsel er en almindelig metode til nyttiggørelse af affald, og det forhold, at det er den almindelige opfattelse i samfundet, at dette stof er affald, kan tages i betragtning som indicier for, at der foreligger en handling, hensigt eller forpligtelse til at skille sig af med dem i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra a), i direktiv 75/442 om affald, som ændret ved direktiv 91/156. Om der faktisk foreligger affald i direktivets forstand, skal imidlertid undersøges på grundlag af samtlige omstændigheder, hvorved der skal tages hensyn til direktivets formål, og det skal påses, at dets virkning ikke begrænses.

( jf. præmis 72 og 73 samt domskonkl. )

4. Såfremt et stof, der anvendes som brændsel, er et restprodukt, der fremkommer ved produktion af et andet stof, såfremt dette stof ikke kan anvendes på nogen anden måde end til bortskaffelse, såfremt stoffets sammensætning ikke er tilpasset dets anvendelse, eller såfremt anvendelsen skal ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger til beskyttelse af miljøet, kan disse omstændigheder tages i betragtning som indicier for, at der foreligger en handling, hensigt eller forpligtelse til at skille sig af med stoffet i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra a), i direktiv 75/442 om affald, som ændret ved direktiv 91/156. Om der faktisk foreligger affald i direktivets forstand, skal imidlertid undersøges på grundlag af samtlige omstændigheder, hvorved der skal tages hensyn til direktivets formål, og det skal påses, at dets virkning ikke begrænses.

( jf. præmis 88 og domskonkl. )

5. Den omstændighed, at et stof er resultatet af en form for nyttiggørelse som omhandlet i bilag II B til direktiv 75/442 om affald, som ændret ved direktiv 91/556, udgør kun en af de faktorer, der skal tages i betragtning ved afgørelsen af, om dette stof fortsat er affald, men dette spørgsmål kan ikke afgøres endeligt alene på grundlag af den nævnte omstændighed. Om der er tale om affald, skal undersøges på grundlag af samtlige omstændigheder, sammenholdt med definitionen i direktivets artikel 1, litra a), dvs. på grundlag af handlingen, hensigten eller forpligtelsen til at skille sig af med det pågældende stof, hvorved der skal tages hensyn til direktivets formål, og det skal påses, at dets virkning ikke begrænses.

( jf. præmis 97 og domskonkl. )