ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
PERSONALERETTENS KENDELSE

(Anden Afdeling)

17. marts 2011

Sag F-107/10

AP

mod

Den Europæiske Unions Domstol

»Personalesag – forsinkelse – åbenbart afvisningsgrundlag«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF, der finder anvendelse på Euratom-traktaten i henhold til denne traktats artikel 106a, hvorunder AP bl.a. har nedlagt påstand om annullation af Domstolens afgørelse af 17. december 2009, hvorved han tildeles ret til husstandstillæg med virkning fra den 1. juli 2009, men først gives ret til at oppebære dette tillæg fra den 1. november 2009, om, at institutionen tilpligtes at betale ham et beløb svarende til husstandstillæggene for perioden fra den 1. juli 2009 til den 31. oktober 2009, med tillæg af renter, og, subsidiært, om, at institutionen tilpligtes at erstatte det af ham lidte økonomiske og ikke-økonomiske tab.

Udfald: Sagen afvises. AP bærer sine egne omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – søgsmål – forudgående administrativ klage – frister – præceptiv karakter

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91; Personalerettens procesreglement, art. 100, stk. 3)

Klage- og søgsmålsfristerne i vedtægtens artikel 90 og 91 er ufravigelige og kan ikke ændres af parterne eller af Unionens retsinstanser, som ex officio skal efterprøve, om fristerne er overholdt.

Det påhviler parterne at udvise omhu med henblik på at overholde de frister, der er fastsat i de anvendelige retsakter. Følgelig gælder, at selv om sagsøgeren har ret til at udnytte hele den søgsmålsfrist, der er fastsat i vedtægtens artikel 91, stk. 3, og den frist under hensyn til afstanden, der er fastsat i artikel 100, stk. 3, i procesreglementet for Retten for EU-personalesager, udsætter en sådan mulighed imidlertid sagsøgeren for, at hans søgsmål må afvises, hvis det originale eksemplar af stævningen indleveres til Personaleretten efter den fastsatte frist af grunde, som ikke kan tilskrives hændelige begivenheder eller force majeure.

(jf. præmis 5 og 9)

Henvisning til:

Domstolen: 29. juni 2000, sag C-154/99 P, Politi mod Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, præmis 15; 8. november 2007, sag C-242/07 P, Belgien mod Kommissionen, præmis 17

Retten: 15. januar 2009, sag T-306/08 P, Braun-Neumann mod Parlamentet, præmis 36; 12. oktober 2009, sag T-283/09 P, Aayhan m.fl. mod Parlamentet, præmis 19

Personaleretten: 12. maj 2010, sag F-13/09, Peláez Jimeno mod Parlamentet, præmis 18
KENDELSE AFSAGT AF FORMANDEN

FOR PERSONALERETTTENS ANDEN AFDELING

11. marts 2011

Sag F-24/10

Loukas Kaskarelis

mod

Europa-Kommissionen

»Mindelig bilæggelse på Personalerettens initiativ – slettelse«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF, som finder anvendelse på Euratom-traktaten i henhold til denne traktats artikel 106a, hvorunder Loukas Kaskarelis i det væsentlige har nedlagt påstand om annullation af Europa-Kommissionens afgørelse om at meddele ham afslag på tildeling af udlandstillæg og bosættelsespenge samt godtgørelse af rejseudgifter ved tiltrædelsen af tjenesten.

Udfald: Sag F-24/10, Kaskarelis mod Kommissionen, slettes af Personalerettens register. Kommissionen udbetaler bosættelsespenge til sagsøgeren. Personaleretten tager til efterretning, at Kommissionen med forbehold for fremlæggelsen af de beviser, der normalt kræves med henblik herpå, udbetaler dagpenge til sagsøgeren og godtgør hans rejseudgifter i forbindelse med tiltrædelsen af tjenesten samt hans flytteudgifter. Personaleretten tager til efterretning, at parterne anerkender, at hverken dette forlig eller de af parterne indtagne holdninger under den administrative procedure eller under sagens behandling for Personaleretten eller i forbindelse med opfyldelsen af nærværende forlig vil kunne foregribe en eventuel fremtidig afgørelse vedrørende sagsøgerens udlandstillæg, hvis sidstnævnte skulle blive udnævnt til tjenestemand. Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler to tredjedele af sagsøgerens omkostninger. Sagsøgeren bærer en tredjedel af sine egne omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – søgsmål – mindelig bilæggelse af tvisten ved Personaleretten – slettelse af registeret

(Personalerettens procesreglement, art. 69)
DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2011 :10 1KENDELSE AFSAGT A F FORMANDEN
FOR PERSONALERETTENS FØRSTE AFDELING
8. februar 2011
Sag F-60/10
Fulvia C hiavegato
mod
Europa-Komm issionen
»Forlig — slettelse«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold t il ar tikel 270 T EUF, som f inder a nvendelse p å 
Euratom-traktaten i h enhold til denne traktats artikel 106A , hvorunder Fulvia Ch iavegato 
har nedlagt påstand om annullation a f Kommissionens afgørelse af 13. november 2009 o m 
ikke a t opføre sagsøgeren på listen over tjenestemænd, der blev forfremme t til lønklasse 
AST 6 i f orfremme lsesåret 2009 .
Udfald: Sag F-60/10, Ch iavegato mod Kommissionen, slettes af Rettens register. Parterne betaler 
sagens omkostninger i h enhold til det forlig, der er indgået me llem d em.
Samm endrag
Tjenestemænd — søgsmål — forlig indgået for Personaleretten — sletning af registret
(Personalerettens procesreglement, art. 69)
DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2011 :14 1KENDELSE AFSAGT A F FORMANDEN
FOR PERSONALERETTENS ANDEN A FDELING
15. februar 2011
Sag F-18/10
Georges Capidis
mod
Europa-Komm issionen
»Mindelig bilæggelse på Personalerettens initiativ — slettelse«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold til artikel 236 E F og 152 E A, hvorved G eorges Capidis har 
nedlagt påstand om annullation a f ansættelsesmyndighedens afgørelse af 30. april 2009 
om a t pålægge ham d en di sciplinære sanktion, der består i d egradering til en lavere 
lønklasse.
Udfald: Sag F-81/12, Capidis mod Kommissionen, slettes af Personalerettens register. Parterne 
betaler sagens omkostninger i h enhold til det forlig, der er indgået me llem d em.
Samm endrag
Tjenestemænd — søgsmål — mindelig bilæggelse af tvisten for Personaleretten — slettelse af registret
(Personalerettens procesreglement, art. 69)
DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2010 :156 1KENDELSE AFSAGT A F FORMANDEN FOR PERSONALERETTENS FØRSTE AFDELING
8. december 2010
Sag F-77/10
Fernando Ar royo Redondo
mod
Europa-Komm issionen
»Forlig — slettelse«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold t il ar tikel 270 TEUF, som f inder a nvendelse p å 
Euratom-traktaten i h enhold til denne traktats artikel 106A , hvorunder Fernando Arroyo 
Redondo h ar n edlagt p åstand o m a nnullation a f K ommissionens a fgørelse a f 
20. november 2009 o m ikke a t opføre sagsøgeren på listen over tjenestemænd, der blev 
forfremme t til lønklasse AD 10 i f orfremme lsesåret 2009 .
Udfald: Sag F-77/10, Arroyo Redondo m od Kommissionen, slettes af Rettens register. Parterne 
bærer sagens omkostninger i h enhold til det forlig, der er indgået me llem d em.
Samm endrag 
Tjenestemænd — søgsmål — forligindgået for Personaleretten — sletning af registret
(Personalerettens procesreglement, art. 69)
DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2010 :157 1KENDELSE AFSAGT A F FORMANDEN FOR PERSONALERETTENS FØRSTE AFDELING
8. december 2010
Sag F-79/10
Charles Dubus
mod
Europa-Komm issionen
»Forlig — slettelse«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold t il ar tikel 270 TEUF, som f inder a nvendelse p å 
Euratom-traktaten i h enhold til denne traktats artikel 106A , hvorunder Ch arles Dubus 
har n edlagt påstand om annullation a f Kommissionens afgørelse af 20. november 2009 
om ikke a t opføre sagsøgeren på listen over tjenestemænd, der blev f orfremme t til 
lønklasse AS T 4 i forfremme lsesåret 2009 .
Udfald: Sag F-79/10, Dubus mod Kommissionen, slettes af Rettens register. Parterne bærer sagens 
omkostninger i h enhold til det forlig, der er indgået me llem d em.
Samm endrag
Tjenestemænd — søgsmål — forlig indgået for Personaleretten — sletning af registret
(Personalerettens procesreglement, art. 69)
PERSONALERETTENS KENDELSE

(Første Afdeling)

26. oktober 2010

Sag F-3/10

AB

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag — kontraktansatte — kontrakt på bestemt tid ikke forlænget — for sent indgivet klage — afvisning«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF, som finder anvendelse på Euratom-traktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder sagsøgeren principalt har nedlagt påstand om annulation af Kommissionens afgørelse om ikke at forlænge hans kontrakt som kontraktansat.

Udfald: Sagen afvises. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

Sammendrag

1. Tjenestemænd — søgsmål — søgsmål rettet mod afvisning af klage — formaliteten

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91; ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 117)

2. Tjenestemænd — søgsmål — betingelser for antagelse til realitetsbehandling — forudgående administrativ procedure forløbet forskriftsmæssigt

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91; ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 117)

1. Et søgsmål om annullation af en afgørelse om afvisning af en klage indebærer, at Fællesskabets retsinstanser skal prøve den retsakt, der indeholder det klagepunkt, som har været genstand for klagen.

(jf. præmis 23)

Henvisning til:

Domstolen: 17. januar 1989, sag 293/87, Vainker mod Parlamentet, Sml. s. 23, præmis 8

Retten: 23. marts 2004, sag T-310/02, Theodorakis mod Rådet, Sml. Pers. I-A, s. 95, og II, s. 427, præmis 19; 9. juni 2005, sag T-80/04, Castets mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 161, og II, s. 729, præmis 15

2. Ifølge vedtægtens artikel 90 og 91, som finder tilsvarende anvendelse på kontraktansatte i henhold til artikel 117 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, er spørgsmålet, om en sag, der er anlagt af en tjenestemand mod den institution, han tilhører, kan antages til realitetsbehandling, betinget af, at den i disse bestemmelser fastsatte forudgående administrative procedure er forløbet forskriftsmæssigt.

(jf. præmis 24)

Henvisning til:

Domstolen: 4. juni 1987, sag 16/86, P. mod EFS, Sml. s. 2409, præmis 6

Retten: 11. maj 1992, sag T-34/91, Whitehead mod Kommissionen, Sml. II, s. 1723, præmis 18
Resumé af personalesag

Resumé af personalesag Sammendrag Tjenestemandssager – mindelig bilæggelse af tvisten ved Personaleretten – slettelse af registeret (Personalerettens procesreglement, art. 69)

KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN FOR EU-PERSONALESAGER

16. oktober 2013

Simone Thérèse De Roos-Le Large

mod

Europa-Kommissionen

»Mindelig bilæggelse af tvisten — procesreglementets artikel 69, stk. 1 — parternes forlig på Personalerettens initiativ — slettelse«

Angående:

Søgsmål anlagt i medfør af artikel 270 TEUF, der finder anvendelse på Euratom-traktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Simone Thérèse De Roos-Le Large har nedlagt påstand om annullation af Europa-Kommissionens afgørelse, hvorved institutionen anmoder hende om at tilbagebetale et beløb på 119507,90 EUR inden for 14 dage at regne fra modtagelsen af nævnte afgørelse, idet den i modsat fald vil iværksætte tvangsfuldbyrdelse heraf.

Udfald:

Sag F-50/10, De Roos-Le Large mod Kommissionen, slettes af Personalerettens register. Parterne bærer sagens omkostninger ifølge den aftale, der er indgået mellem dem.

Sammendrag

Tjenestemandssager – mindelig bilæggelse af tvisten ved Personaleretten – slettelse af registeret

(Personalerettens procesreglement, art. 69)
Resumé af personalesag



Resumé af personalesag

Sammendrag

Tjenestemænd – løn – familietillæg – uddannelsestillæg – betingelser for anvendelse af antikumulationsreglen i vedtægtens artikel 67, stk. 2, i tilfælde af udbetaling fra anden side af tillæg af samme art – anvendelse på den luxembourgske økonomiske støtte til studerende – lovlig

[Tjenestemandsvedtægten, art. 67, stk. 1, litra c), og art. 2]

Kun tillæg, som er sammenlignelige og har samme formål, udgør »tillæg af samme art« i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i antikumulationsreglen i vedtægtens artikel 67, stk. 2, vedrørende familietillæg. Det afgørende kriterium for, om et tillæg er af samme art, er det formål, der forfølges med de pågældende tillæg.

I denne forbindelse har det uddannelsestillæg, der er fastsat i vedtægtens artikel 67, stk. 1, litra c), og den luxembourgske økonomiske støtte, der ydes i form af stipendier og lån, som har til formål at give de studerende en økonomisk støtte med henblik på at gøre det muligt for dem at betale deres studieudgifter og deres underhold i forbindelse med gennemførelsen af deres studier, samme formål, idet de tilsigter at bidrage til skoleudgifterne for det barn, som tjenestemanden har forsørgerpligt over for.

Denne konklusion kan ikke afkræftes af den omstændighed, at modtagerne af de to ydelser ikke er de samme. Den omstændighed, at det vedtægtsbestemte tillæg tildeles tjenestemanden, og at den nationale ydelse oppebæres af barnet eller formelt tildeles dette, er nemlig ikke afgørende med henblik på at vurdere, om disse ydelser er af samme art som omhandlet i vedtægtens artikel 67, stk. 2.

(jf. præmis 42 og 43)

Henvisning til:

Domstolen: 13. oktober 1977, sag 106/76, Gelders-Deboeck mod Kommissionen, præmis 16; 13. oktober 1977, sag 14/77, Emer-van den Branden mod Kommissionen, præmis 15; 18. december 2007, sag C-135/06 P, Weiβenfels mod Parlamentet, præmis 89

Retten i Første Instans: 10. maj 1990, T-117/89, Sens mod Kommissionen, præmis 14; 11. juni 1996, sag T-147/95, Pavan mod Parlamentet, præmis 41

Personaleretten: 13. februar 2007, sag F-62/06, Guarneri mod Kommissionen, præmis 39 og 42; 5. juni 2012, sag F-83/10, Giannakouris mod Kommissionen, præmis 37; 5. juni 2012, sag F-84/10, Chatzidoukakis mod Kommissionen, præmis 37
PERSONALERETTENS KENDELSE

(Tredje Afdeling)

12. september 2011

Sag F-98/10

Francesca Cervelli

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag – tjenestemænd – udlandstillæg – ansøgning om en fornyet gennemgang – nye og væsentlige faktiske omstændigheder – sagen åbenbart ugrundet«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF, som finder anvendelse på Euratom-traktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Francesca Cervelli har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om afslag på hendes ansøgning om fornyet gennemgang af den afgørelse, hvorved hun blev nægtet udlandstillæg.

Udfald: Sagen afvises. Francesca Cervelli betaler sagens omkostninger.

Sammendrag

1. Tjenestemænd – søgsmål – søgsmål anlagt til prøvelse af et afslag på at foretage en fornyet gennemgang af en endelig afgørelse – formaliteten – betingelse

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

En afgørelse, der ikke er blevet anfægtet af adressaten inden for den fastsatte frist, bliver endelig i forhold til denne. Imidlertid kan nye væsentlige omstændigheder berettige en ansøgning om en fornyet vurdering af en tidligere afgørelse, der er blevet endelig.

Et søgsmål, der er anlagt til prøvelse af en afgørelse om ikke at tage en afgørelse, der er blevet endelig, op til fornyet vurdering, skal fremmes til realitetsbehandling, hvis det viser sig, at anmodningen faktisk var baseret på nye væsentlige omstændigheder. Hvis det derimod viser sig, at anmodningen ikke var baseret på sådanne omstændigheder, skal søgsmålet til prøvelse af afgørelsen om ikke at tage en afgørelse, der er blevet endelig, op til fornyet vurdering, afvises.

En dom om annullation af en retsakt har kun retsvirkning for parterne og de personer, som er umiddelbart berørt af selve den annullerede retsakt, og en sådan dom kan kun udgøre en ny faktisk omstændighed i forhold til disse personer.

En afgørelse, som ikke hidrører fra den institution, hvori den pågældende er ansat, men fra en anden institution, kan i øvrigt heller ikke anses for en ny væsentlig omstændighed. I denne forbindelse gælder, at selv om det følger af princippet om administrationens enhed, som fastsat i Amsterdamtraktatens artikel 9, stk. 3, at alle tjenestemænd i alle Unionens institutioner er underlagt de samme bestemmelser, indebærer et sådant princip ikke, at institutionerne skal udøve den skønsbeføjelse, som de er tillagt i medfør af vedtægten, på samme måde, mens institutionerne derimod i princippet kan varetage deres personaleadministration »selvstændigt«.

(jf. præmis 19, 20 og 23-25)

Henvisning til:

Domstolen: 26. september 1985, sag 231/84, Valentini mod Kommissionen, præmis 14; 8. marts 1988, sag 125/87, Brown mod Domstolen, 125/87, præmis 13

Retten i Første Instans: 16. september 1997, sag T-220/95, Gimenez mod Regionsudvalget, præmis 72; 24. marts 1998, sag T-232/97, Danieau m.fl. mod Parlamentet, præmis 43; 7. februar, sag T-186/98, Inpesca mod Kommissionen, præmis 40, 47 og 48; 16. september 2009, sag T-271/08 P, Boudova m.fl. mod Kommissionen, præmis 48
PERSONALERETTENS KENDELSE (Anden Afdeling)

7. juli 2011

Sag F-57/10

Stefano Pedeferri m.fl.

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag – personer, der kræver status som tjenestemand eller ansat i Den Europæiske Union – søgsmål – åbenbart afvisningsgrundlag – manglende overholdelse af den administrative procedure«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF, som finder anvendelse på Euratom-traktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Stefano Pedeferri og 13 andre ansatte ved Istituto Vigilanza Notturna Gallarate Srl har nedlagt påstand om, at de tillægges status som kontraktansatte ved Kommissionen, og nærmere bestemt ved Centre commun de recherche (JRC), og følgelig om, at Kommissionen tilpligtes at betale løn og andre økonomiske fordele, som de har krav på som ansat, samt til at betale en erstatning for det tab, som de har lidt.

Udfald: Sagen afvises. Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – søgsmål – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – overholdelse af den forudgående administrative procedure

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

Inden for rammerne af klageadgangen i henhold til vedtægtens artikel 90 og 91 gælder dels, at et søgsmål for Personaleretten skal være rettet mod en akt, der indeholder et klagepunkt, bestående enten i en afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden eller af den myndighed, der har kompetence til at indgå ansættelseskontrakten, eller i, at en af disse myndigheder har undladt at træffe en foranstaltning, der er påbudt i vedtægten, dels at et sådant søgsmål kun kan antages til realitetsbehandling, hvis den pågældende på forhånd har indgivet en klage over den akt, der indeholder et klagepunkt, til ansættelsesmyndigheden eller til den myndighed, der har kompetence til at indgå ansættelseskontrakten, i overensstemmelse med vedtægtens artikel 90, stk. 2, og hvis klagen har været genstand for en udtrykkelig eller stiltiende afvisning. I det tilfælde, hvor en tjenestemand eller en ansat, endog en person uden for institutionen, forsøger at opnå, at administrationen træffer en afgørelse for hans vedkommende, skal den forudgående administrative procedure desuden starte med en ansøgning fra den pågældende i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 1, hvorved ansættelsesmyndigheden eller den myndighed, der har kompetence til at indgå ansættelseskontrakten, opfordres til at træffe den ønskede afgørelse, idet en afvisning af denne ansøgning dernæst kan gøres til genstand for en klage.

(jf. præmis 14)
PERSONALERETTENS KENDELSE (Tredje Afdeling)

30. juni 2011

Sag F-14/10

Luigi Marcuccio

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag – tjenestemænd – social sikring – ulykke – proceduren vedrørende anerkendelse af en vedvarende, delvis invaliditet efter vedtægtens artikel 73 – procedurens varighed – erstatningssøgsmål – søgsmål, der er åbenbart ugrundet – procesreglementets artikel 94«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF, som i medfør af artikel 106a Euratom finder anvendelse på Euratom-traktaten, hvorunder Luigi Marcuccio i det væsentlige har nedlagt påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, som han angiveligt har lidt som følge af den urimeligt langvarige procedure i medfør af artikel 73 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union om anerkendelse af en vedvarende, delvis invaliditet på grund af en ulykke uden for tjenesten, som sagsøgeren var udsat for den 12. september 2003.

Udfald: Europa-Kommissionen frifindes. Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger. Sagsøgeren betaler Personaleretten 1 000 EUR i henhold til procesreglementets artikel 94.

Sammendrag

Tjenestemænd – social sikring – forsikring mod ulykker og erhvervssygdomme – lægelig udtalelse – overholdelse af en rimelig frist

(Tjenestemandsvedtægten, art. 73; ordning vedrørende risikodækning for ulykker og erhvervssygdomme, art. 19 og 21)

Det må vurderes ud fra hver enkelt sag, om varigheden af en administrativ procedure kan anses for rimelig, herunder navnlig den sammenhæng, hvori sagen indgår, de forskellige led i den administrative procedure, som institutionen har fulgt, parternes adfærd under sagens behandling, sagens kompleksitet og dens betydning for de involverede parter.

Hvad angår personalesager er institutionen ansvarlig for arbejdstempoet for de læger, som institutionen har udpeget til at afgive de konklusioner, som er omhandlet i artikel 19 og 21 i ordningen vedrørende risikodækning for ulykker og erhvervssygdomme. For så vidt som det godtgøres, at en forsinkelse kan tilskrives tjenestemandens forhalende, endog obstruerende adfærd, er institutionen imidlertid ikke ansvarlig for denne forsinkelse.

(jf. præmis 49 og 50)

Henvisning til:

Domstolen: 17. december 1998, sag C-185/95 P, Baustahlgewebe mod Kommissionen, præmis 29; 16. juli 2009, sag C-385/07 P, Der Grüne Punkt-Duales System Deutschland mod Kommissionen, præmis 181-188

Retten: 22. oktober 1997, forenede sager T-213/95 og T-18/96, SCK og FNK mod Kommissionen, præmis 57; 11. april 2006, sag T-394/03, Angeletti mod Kommissionen, præmis 154

Personaleretten: 1. juli 2010, sag F-97/08, Füller-Tomlinson mod Parlamentet, præmis 167, der verserer som appelsag for Den Europæiske Unions Ret under sagsnummer T-390/10 P