RETSMØDERAPPORT

i sag 181/87 ( *1 )

I — Faktiske omstændigheder og retsforhandlingernes forløb

1. Marie Elisabeth Agazzi Leonard, der har afgangseksamen fra Ecole technique supérieure d'assistants de laboratoire clinique (universitetet i Louvain), tiltrådte en tjenestemandsstilling ved Kommissionen i 1966 og blev beskæftiget som tekniker ved Lægetjenesten ved Det Fælles Forskningscenters anlæg i Ispra. Først var hun indplaceret i lønklasse B 4, men siden 1982 har hun været indplaceret i lønklasse B 2. I 1978 tog sagsøgeren en afgangseksamen i biomedicinsk teknologi ved universitetet i Louvain. Hun har med henblik på studierne fået bevilget to perioder med tjenestefrihed af personlige årsager på henholdsvis fem og tre måneder. I 1979 forelagde sagsøgeren i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 1, en ansøgning dels om afholdelse af en udvælgelsesprøve, der ville give hende mulighed for overgang til kategori A, dels om at måtte deltage i en procedure om ændring af kategori fra B til A, afholdt af Kommissionen i henhold til vedtægtens artikel 98, stk. 2, og beregnet for videnskabelige og tekniske tjenestemænd med aflønning over bevillingerne på forsknings- og investeringsbudgettet. Ansøgningen blev begrundet med, at sagsøgerens stilling oprindelig var aflønnet over forsknings-og investeringsbudgettet, og at overførslen af Ispra-anlæggets Lægetjeneste til driftsbudgettet havde frataget hende den fordel, der var forbundet med at være omfattet af reglerne for videnskabelige og tekniske tjenestemænd. Sagsøgeren mente sig ugunstigt behandlet i sammenligning med sine kolleger i disse tjenestegrupper, for hvilke kravet i vedtægtens artikel 45, stk. 2 — om udvælgelsesprøve som betingelse for overgang til en højere kategori — ikke var gældende i kraft af artikel 98, stk 2. Kommissionens svar imødekom ikke ansøgningen. Alligevel ansøgte sagsøgeren — forgæves — om at måtte deltage i de procedurer for overgang til kategori A, som siden blev afholdt af Kommissionen for de videnskabelige og tekniske tjenestemænd. Hun forsøgte desuden at blive genoptaget i den videnskabeligt /tekniske tjenestegruppe uden dog at have held med disse bestræbelser.

2. I 1984 meldte sagsøgeren sig som ansøger til en intern udvælgelsesprøve på grundlag af kvalifikationsbeviser og prøver, som blev afholdt af Kommissionen med henblik på oprettelse af en reserve af fuldmægtige (lønklasserne 6 og 7 i kategori A), og hendes tilmelding blev accepteret. I overensstemmelse med meddelelsen om udvælgelsesprøven skulle denne reserve oprettes med henblik på at kunne besætte ledige stillinger eller nyoprettede fuldmægtigstillinger i Kommissionens tjenestegrene, der har relation til det i meddelelsen beskrevne arbejdsområde, dvs. på grundlag af almindelige retningslinjer udføre planlægnings-, undersøgelses- eller tilsynsopgaver inden for Kommissionens arbejdsfelt. Udvælgelsesprøven, der var åben for tjenestemænd, som siden 1980 havde været indplaceret i lønklasserne Bl, B 2 og B 3, omfattede navnlig ifølge ordlyden af meddelelsen om udvælgelsesprøven følgende dele: »1) Blandt de ansøgere, som opfylder betingelserne for adgang til udvælgelsesprøven, udpeger udvælgelseskomiteen efter en gennemgang af: — de enkelte ansøgeres papirer (navnlig vedrørende den generelle uddannelse og faguddannelsen samt kvaliteten af den tidligere erhvervede erfaring), ansøgningsskemaet og ad hoc-bilaget samt — resultatet af en opgave, der skal vise ansøgernes generelle kundskaber og dømmekraft (til løsning af opgaven, som går ud på, at der skal gives en sammenfattende fremstilling på grundlag af et sagsmateriale, må der højst anvendes to timer)... ... de ansøgere, som skønnes at have de bedste evner til at gå videre til næste stadium i proceduren. Der er tale om en samlet vurdering, og de enkelte stadier i udvælgelsesprøven er i sig selv ikke eliminerende... 2) De således udvalgte ansøgere kommer på heltidsuddannelseskurser, er er koncentreret om et tidsrum af to uger, og for hvis afholdelse udvælgelseskomiteen er ansvarlig, og kommer til at omfatte øvelser i realistiske arbejdssituationer. Denne uddannelsesperiode er obligatorisk og fælles for alle de indkaldte ansøgere. ... 4) De ansøgere, der har afsluttet uddannelseskurserne, indkaldes til den mundtlige prøve. Denne prøve giver udvælgelseskomiteen lejlighed til at interviewe ansøgerne med henblik på at bedømme deres kvalifikationsniveau og deres evne til at udføre de til en stilling i kategori A svarende funktioner. Prøven bedømmes med op til 50 points. De ansøgere, der har opnået mindst 30 points, vil blive optaget på listen over egnede ansøgere.« Efter at have deltaget i den mundtlige prøve blev sagsøgeren ved skrivelse af 17. juni 1986 informeret om, at udvælgelseskomiteen ikke havde set sig i stand til at optage hende på egnethedslisten, idet hun kun havde opnået 26,2 points. Ved skrivelse af 15. september 1986 klagede sagsøgeren over denne beslutning. Klagen blev afvist af Kommissionen ved skrivelse af 27. februar 1987.

3. Ved stævning indgivet til Domstolens Justitskontor den 10. juni 1987 anlagde sagsøgeren nærværende sag.

4. På grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten har Domstolen (Anden Afdeling) besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgående bevisførelse, idet Kommissionen dog er opfordret til at fremlægge visse dokumenter for Domstolen.

II — Parternes påstande

1. Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: — annullation af udvælgelseskomiteens beslutning om ikke at optage sagsøgeren på egnethedslisten for udvælgelsesprøve KOM/A/8/84; — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

2. Kommissionen har nedlagt påstand om: — delvis afvisning af søgsmålet fra realitetsbehandling og, for den øvrige dels vedkommende, frifindelse; — der træffes bestemmelse om sagens omkostninger efter gældende regler.

III — Parternes anbringender og argumenter

Formaliteten

Kommissionen har først bemærket, at sagsøgeren allerede i ansøgningen fra 1979 kritiserede konsekvenserne for hende af overførslen af hendes stilling til driftsbudgettet. Hendes ansøgning blev dengang afslået, og sagsøgeren klagede ikke rettidigt. Sagsøgeren kan ikke under den nu anlagte sag påberåbe sig disse samme klagepunkter, hvorfor søgsmålet for så vidt bør afvises.

Dernæst har Kommissionen bemærket, at sagsøgeren som led i søgsmålet navnlig rejser tvivl om den måde, hvorpå udvælgelsesprøven blev gennemført. Kommissionen finder under henvisning til retspraksis (jfr. dom af 11. marts 1986, Adams m. fl. mod Kommissionen, 294/84, Sml. s. 977), at disse klagepunkter, for så vidt de vedrører de i meddelelsen om udvælgelsesprøven fastsatte regler, ikke vil kunne inddrages i sagen, da sagsøgeren ikke har anfægtet meddelelsen om udvælgelsesprøven rettidigt.

Sagsøgeren har fremhævet, at disse klagepunkter kun omhandler den beslutning, som komitéen for den omtvistede udvælgelsesprøve traf om ikke at optage hende på egnethedslisten. En ansøgning fremlagt for år tilbage kan ikke afskære hende fra at anfægte en akt, som i dag er bebyrdende for hende i kraft af alle de mangler, som hun anser den for at være behæftet med.

Sagsøgeren bemærker endvidere, at hun ikke anfægtede meddelelsen om en udvælgelsesprøve, som hun havde baseret sine forhåbninger på, og at hun heller ikke har i sinde at gøre det. Hendes klagepunkter angår kun den måde, hvorpå udvælgelseskomiteen tilrettelagde og bedømte prøverne, hvilke klagepunkter ikke bør kunne afvises fra påkendelse.

Realiteten

Sagsøgeren har fremsat fire anbringender, som er baseret på henholdsvis krænkelse af princippet om god forvaltningsskik og af bistandspligten, tilsidesættelse af det principielle forbud mod forskelsbehandling, overtrædelse af vedtægtens artikel 27 og endelig krænkelse af en berettiget forventning.

Første anbringende

Sagsøgeren finder, at der er sket krænkelse af princippet om god forvaltningsskik og af bistandspligten, fordi der ved udvælgelsesprøvens afvikling ikke blev taget hensyn til deltagelsen af ansøgere med videnskabelig uddannelse og videnskabelige arbejdsopgaver. Udvælgelsesprøven forfordelte klart sagsøgeren, hvis uddannelse og funktioner er af videnskabelig karakter, men som, uden egen skyld, er kommet til at tilhøre den administrative tjenestegruppe som følge af den vedtagne overførsel af Lægetjenesten ved Ispra-anlægget til Fællesskabernes driftsbudget.

Sagsøgeren har påpeget, at det drejede sig om en intern udvælgelsesprøve, som kun var åben for tjenestemænd med en vis anciennitet, og som tog sigte på overgang fra kategori B til kategori A. Formålet med en sådan udvælgelsesprøve kan kun være at give de pågældende tjenestemænd mulighed for at gennemføre en rimelig karriere og på en måde frigøre indviduelle karriereforløb for personer, som ellers ville være henvist til kun at gøre karriere i de højere lønklasser i kategori B.

Da sagsøgeren ufrivilligt var indplaceret i den administrative tjenestegruppe og ikke kunne drage nytte af de regler, som i henhold til vedtægtens artikel 98, stk. 2, var fastsat for hendes videnskabelige eller tekniske kolleger, var en udvælgelsesprøve som den her omtvistede hendes eneste chance for overgang til kategori A. Ved afholdelsen af udvælgelsesprøven var udvælgelseskomiteen forpligtet til også at tage hensyn til videnskabelige ansøgere som sagsøgeren og ikke blot til ansøgere med administrativ uddannelse og karriere.

Sagsøgeren har understreget, at hendes universitetsuddannelse, hendes anciennitet, opgaverne henhørende under de funktioner i kategori A, som hun varetager, samt bedømmelsesrapporterne af hende ubestrideligt giver hende ret til at overgå til kategori A. Alle hendes universitetskolleger, som oprindelig var indplaceret i kategori B, er i dag indplaceret i kategori A på grund af deres tilknytning til den videnskabelige eller tekniske tjenestegruppe.

Kommissionen har indledningsvis forklaret, at Lægetjenesten ved Ispra-anlægget som følge af en omdannelse af Det Fælles Forskningscenter har været en tjenestegren i Generaldirektoratet for Personale og Administration siden 1. januar 1973, ligesom de øvrige lægetjenester i Kommissionen. Derfor afholdes lønningerne til tjenestemændene i denne tjenestegren over bevillingerne på driftsbudgettet, og de særlige regler for tjenestemænd aflønnet over bevillingerne på forskningsbudgettet gælder ikke længere for dem.

Kommissionen udtaler endvidere, at formålet med de interne udvælgelsesprøver ikke er at »frigøre« karriereforløbene, men at få nogle stillinger besat. Det drejer sig i det foreliggende tilfælde om en almindelig udvælgelsesprøve med henblik på at oprette af en reserve af fuldmægtige, som skal udføre planlægnings-, undersøgelses- eller tilsynsopgaver, der kræver universitetsuddannelse eller hermed ligestillede faglige kundskaber.

Det påhvilede ikke udvælgelseskomiteen at tage hensyn til ansøgernes særlige uddannelse, men udelukkende at vurdere deres kvalifikationsniveau og egnethed til at udøve funktioner i kategori A i overensstemmelse med meddelelsen om udvælgelsesprøven.

Andet anbringende

Sagsøgeren har gjort gældende, at der er sket krænkelse af det principielle forbud mod forskelsbehandling, fordi prøverne under udvælgelsen ikke tog hensyn til, at visse ansøgere, herunder sagsøgeren, havde videnskabelig uddannelse og baggrund.

Der foreligger forskelsbehandling, ikke blot når ensartede situationer behandles forskelligt, men også når forskellige situationer behandles ens. Udvælgelseskomiteen anvendte faktisk for alle ansøgere, også dem med videnskabelig baggrund, ens kriterier, som var udformet med henblik på ansøgere med administrativ baggrund. Under den mundtlige prøve blev sagsøgeren således bedømt udelukkende på grundlag af sine besvarelser på områder uden for sin uddannelse, aktiviteter og eventuelle fremtidige funktioner og uden at kunne dokumentere sine faglige kvalifikationer.

Kommissionen har påpeget, at den omtvistede udvælgelsesprøve sigtede mod at oprette en reserve af fuldmægtige, og at formålet med de af udvælgelseskomiteen afholdte prøver ikke var at undersøge ansøgernes viden inden for deres speciale, men at vurdere deres egnethed til at udøve funktioner i kategori A.

Kommissionen tinder, at den mundtlige del af udvælgelsesprøven var egnet til dette formål, og at de af udvælgelseskomiteen stillede spørgsmål gjorde det muligt for komitéen at teste ansøgernes logiske ræsonnement, intellektuelle nysgerrighed og udtryksevne.

Under denne prøve trak ansøgeren først et spørgsmål af generel karakter, som hun skulle svare på efter ti minutters forberedelse. Spørgsmålet, som blev besvaret af sagsøgeren, var »Erobringen af rummet«, hvilket ikke kan anses for irrelevant for en ansøger med videnskabelig uddannelse.

Ansøgeren redegjorde derefter for sin uddannelse, sin nuværende og tidligere beskæftigelse samt svarede på spørgsmål vedrørende sammenhængen mellem sine aktiviteter og Fællesskabets politikker. Sagsøger fik således lejlighed til at dokumentere sine faglige kvalifikationer.

Ansøgeren skulle endelig vælge mellem to spørgsmål om Fællesskabets politikker, som var uden forbindelse med ansøgerens beskæftigelse. Sagsøgeren havde valget mellem »Den Europæiske Investeringsbanks rolle« og »Overskudsproduktionen i den fælles landbrugspolitik«. Sagsøgeren besvarede det første spørgsmål. Da denne del af prøven ikke skulle have nogen forbindelse med ansøgerens beskæftigelse, kan sagsøgeren ikke bebrejde udvælgelseskomiteen, at den stillede hende spørgsmål på områder, som lå uden for hendes uddannelse.

Kommissionen konkluderer, at der ved tilrettelæggelsen af den mundtlige prøve blev sikret lige behandling af alle ansøgerne, og at udvælgelseskomiteen ikke overskred grænserne for sin skønsbeføjelse i den sammenhæng.

Tredje anbringende

Sagsøgeren har gjort gældende, at udvælgelseskomiteen ved at undlade at tage hensyn til ansøgernes videnskabelige kvalifikationer har krænket bestemmelsen i vedtægtens artikel 27, hvorefter der ved ansættelse skal tilstræbes, at institutionen sikrer medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet.

Da visse A-stillinger på driftsbudgettet forudsætter videnskabelige kvalifikationer, gør de rent administrative kriterier, som er anvendt af udvælgelseskomiteen, det umuligt at opfylde den nævnte bestemmelses krav.

Kommissionen mener, at det følger af Domstolens afgørelse af 29. januar 1985 (Michel mod Kommissionen, 273/83, Sml. s. 347), at bestemmelserne i vedtægtens kapitel om ansættelse (artiklerne 27-34) ikke gælder i tilfælde af skift af kategori. Domstolen fastslog, at en tjenestemands overgang fra en kategori til en anden ikke udgør en ansættelse i ordets sædvanlige betydning, og at vedtægtens artikel 32 ikke var gældende i et sådant tilfælde. Det må forholde sig på samme måde med vedtægtens artikel 27.

Fjerde anbringende

Sagsøgeren har gjort gældende, at der er sket krænkelse af en berettiget forventning som følge af, at hendes anstrengelser og ofre for at forbedre sine kvalifikationer ikke er blevet mødt med den anerkendelse, som hun med rette kunne forvente.

Sagsøgeren har påpeget, at hun blev opmuntret til at deltage i den omtvistede udvælgelsesprøve, fordi en rimelig løsning på hendes indplaceringsproblem ikke var fundet lokalt ved en genindtræden i den videnskabelige eller den tekniske tjenestegruppe.

Hun finder, at hun kunne gøre sig »begrundede forhåbninger« med hensyn til den omtvistede udvælgelsesprøve.

Kommissionen har gjort gældende, at der kun kan have været tale om krænkelse af en berettiget forventning, hvis modparten beviser, at administrationen gav anledning til begrundede forhåbninger ved at give ansøgeren præcise garantier.

Sagsøgeren har ikke bevist noget sådant. De givne opmuntringer til at melde sig til den omtvistede udvælgelsesprøve har ikke kunnet give anledning til »begrundede forhåbninger« hos sagsøgeren, idet beståelse af en udvælgelsesprøve altid er behæftet med uvished.

O. Due

Refererende dommer

( *1 ) – Processprog: Fransk.

DOMSTOLENS DOM (Anden Afdeling)

6. juli 1988 ( *1 )

I sag 181/87,

Marie Elisabeth Agazzi Léonard, tjenestemand ved Kommissionen, ved Giuseppe Marchesini, advokat med møderet for Den Italienske Republiks Kassationsdomstol, Milano, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat V. Biel, 18 A, rue des Glacis,

sagsøger,

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, ved Marie Wolfcarius, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos G. Kremlis, i Kommissionens Juridiske Tjeneste, Jean Monnet-bygningen, Kirchberg,

sagsøgt,

vedrørende annullation af den af udvælgelseskomiteen for den interne udvælgelsesprøve KOM /A/8/84 trufne beslutning om ikke at optage sagsøgeren på egnethedslisten,

har

DOMSTOLEN (Anden Afdeling),

sammensat af afdelingsformand O. Due, dommerne K. Bahlmann og T. F. O'Higgins,

generaladvokat: C. O. Lenz

justitssekretær: fuldmægtig D. Louterman

på grundlag af retsmøderapporten og efter mundtlig forhandling den 19. april 1988,

og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 5. maj 1988,

afsagt følgende

Dom

1 Ved stævning indgivet til Domstolens Justitskontor den 10. juni 1987 har Marie Elisabeth Agazzi Leonard, tjenestemand i lønklasse B 2 ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, anlagt sag med påstand om annullation af den af udvælgelseskomiteen for den interne udvælgelsesprøve KOM/A/8/84 trufne beslutning om ikke at optage hende på egnethedslisten.

2 Det fremgår af sagsakterne, at sagsøgeren har været tjenestemand ved Kommissionen siden 1966, og at hun beklæder en stilling ved Lægetjenesten ved Det Fælles Forskningscenters anlæg i Ispra.

3 I 1978 tog sagsøgeren afgangseksamen i biomedicinsk teknologi ved universitetet i Louvain.

4 Vedtægtens artikel 45, stk. 2, bestemmer, at en tjenestemands overgang fra en tjenestegruppe eller kategori til en anden tjenstegruppe eller højere kategori kun kan finde sted på grundlag af en udvælgelsesprøve. I kraft af vedtægtens artikel 98, stk. 2, finder denne bestemmelse imidlertid ikke anvendelse på tjenestemænd, hvis stilling kræver videnskabelig eller teknisk viden, og hvis vederlag afholdes over forsknings- og investeringsbudgettet.

5 Disse tjenestemænd i den videnskabelige eller tekniske tjenestegruppe kan skifte kategori fra kategori B til kategori A i henhold til procedureregler, der er fastlagt af Kommissionen.

6 Domstolen har i dom af 20. oktober 1977 (Jänsch mod Kommissionen, 5/76, Sml. s. 1817) anerkendt, at begrænsningen af denne mulighed for ændring af kategori uden udvælgelsesprøve til tjenestemænd, hvis vederlag afholdes over forsknings-og investeringsbudgettet, ikke udgør en krænkelse af det principielle krav om lighed mellem tjenestemændene, navnlig når der tages hensyn til usikkerhed, som er knyttet til stillinger henhørende under forskningsprogrammerne.

7 Det fremgår desuden af sagsakterne, at sagsøgerens stilling i Ispra-anlæggets Lægetjeneste er en stilling, som kræver videnskabelig eller teknisk viden, og hvis vederlag indtil 1. januar 1973 blev afholdt over forsknings- og investeringsbudgettet.

8 Med virkning fra det nævnte tidspunkt blev Lægetjenesten ved Ispra-anlægget, ligesom Kommissionens øvrige lægetjenester, knyttet til Generaldirektoratet for Personale og Administration, hvorfor de her beskæftigede tjenestemænd siden har været lønnet over driftsbudgettet.

9 Under påberåbelse af, at denne administrative reorganisering fratog hende muligheden for at skifte kategori, forelagde sagsøgeren den 9. januar 1979 i henhold til reglerne for tjenestemænd i den videnskabelige og den tekniske tjenestegruppe en ansøgning i overensstemmelse med vedtægtens artikel 90, stk. 1, med det formål at opnå enten afholdelse af en udvælgelsesprøve eller overførelse til en stilling, hvis vederlag afholdes over forsknings- og investeringsbudgettet. Ved skrivelse af 26. februar 1979 afviste Kommissionen ansøgningen.

10 Sagsøgeren ansøgte i den følgende tid ved flere lejligheder om en ændring af kategori inden for rammerne af de af Kommissionen iværksatte procedurer for tjenestemænd i den videnskabelige og tekniske tjenestegruppe, dog uden at hendes ansøgninger blev taget i betragtning. Endelig tilmeldte hun sig den 31. juli 1984, opmuntret af sine overordnede, den interne udvælgelsesprøve KOM/A/8/84, som var bestemt for tjenestemænd, hvis vederlag blev afholdt over driftsbudgettet.

11 Denne interne prøve KOM/A/8/84, på grundlag af kvalifikationsbeviser og prøver, blev afholdt af Kommissionen med henblik på oprettelsen af en reserve af fuldmægtige (lønklasserne 7 og 6 i kategori A). Den omfattede kun tjenestemænd, som havde været indplaceret i lønklasserne fra B 3 til B 1 siden 1980, idet dens formål var at muliggøre overgang fra kategori B til kategori A.

12 Operationerne i udvælgelsesprøven var opdelt i tre faser: en forhåndsudvælgelse, en uddannelsesetape og til sidst en mundtlig prøve.

13 Under den første fase udpegede udvælgelseskomiteen de ansøgere, som den anså for at være bedst egnede til at gå videre til næste fase, hvorved komitéen baserede sig på ansøgernes aktsamlinger og på resultatet af en skriftlig prøve, som skulle danne grundlag for bedømmelsen af ansøgernes almenviden og dømmekraft.

14 De ansøgere, som herefter blev udvalgt til at deltage i udvælgelsesprøvens anden etape, deltog i en obligatorisk undervisning, som var organiseret og udformet af udvælgelseskomiteen, og som strakte sig over en periode på fire uger. Emnerne var Fællesskabets økonomi og finanser, moderne ledelsesmetoder samt de operationelle og tekniske procedurer inden for almindelig forvaltningvirksomhed.

15 Efter at ansøgerne havde gennemgået dette uddannelsesforløb, deltog de i en mundtlig prøve, som, i henhold til meddelelsen om udvælgelsesprøven, skulle gøre det muligt for udvælgelseskomiteen at udspørge ansøgerne med henblik på en vurdering af deres kvalifikationsniveau og deres egnethed til at udøve funktioner i kategori A. Denne prøve talte indtil 50 points, hvoraf man skulle opnå mindst 30 for at blive optaget på egnethedslisten.

16 Ved skrivelse af 17. juni 1986 blev sagsøgeren informeret om, at hun ikke var optaget på egnethedslisten, idet hun kun havde opnået 26,2 points.

17 Den 15. september 1986 indgav sagsøgeren klage over denne afgørelse i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2. Ved skrivelse af 27. februar 1987 modtog hun meddelelse om, at Kommissionen havde afvist klagen.

18 Vedrørende sagens faktiske omstændigheder samt parternes anbringender og argumenter henvises i øvrigt til retsmøderapporten. Disse omstændigheder omtales derfor kun i det følgende, såfremt det på de enkelte punkter er nødvendigt for forståelsen af Domstolens argumentation.

Formaliteten

19 Kommissionen finder, at sagsøgers anbringender ikke bør tages under påkendelse, for så vidt som de er baseret på den situation, som er fremkaldt af overførelsen af hendes stilling til driftsbudgettet. Følgerne af denne overførelse for hendes karriere udgør det negative forhold, som sagsøgeren påberåbte sig i ansøgningen af 9. januar 1979, der blev afslået af Kommissionen. Da hun ikke på daværende tidspunkt indgav klage, kan hun ikke nu påberåbe sig forholdet.

20 I den forbindelse bemærkes blot, dels at nærværende søgsmål har en helt anden genstand end ansøgningen fra 1979, dels at intet er til hinder for, at den situation, som dannede grundlag for nævnte ansøgning, påberåbes i anledning af en på ny anfægtelig akt.

21 Kommissionen har yderligere gjort gældende, at sagsøgerens anbringender bør afvises fra påkendelse, for så vidt som de angår reglerne for udvælgelsesprøven, sådan som de blev fastsat i meddelelsen om den, idet sagsøgeren ikke rettidigt har anfægtet denne meddelelse.

22 I den sammenhæng må der henvises til Domstolens praksis (se dom af 11. marts 1986, Adams m. fl. mod Kommissionen, 294/84, Sml. s. 977), hvorefter den tjenestemand, som finder, at en meddelelse om udvælgelsesprøve er negativ for ham på grund af mangler, skal anfægte meddelelsen rettidigt. I modsat fald ville det være muligt at anfægte prøvemeddelelsen længe efter dens offentliggørelse og på et tidspunkt, hvor de fleste eller alle etaper i prøven allerede er afsluttet, hvilket ville stride mod principperne om retssikkerhed, beskyttelse af den berettigede forventning og god forvaltningsskik.

23 Imidlertid fremgår det også af Domstolens praksis (se dom af 8. marts 1988, Sergio m. fl. mod Kommissionen, forenede sager 64, 71 til 73 og 78/86, Sml. s. 1399), at den omstændighed, at meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke er anfægtet rettidigt, ikke forhindrer en sagsøger i at påberåbe sig mangler ved prøvens forløb, selv om manglernes oprindelse kan findes i ordlyden af meddelelsen om udvælgelsesprøven.

24 Det følger heraf, at disse anbringender ikke kan påkendes, for så vidt som de vedrører mangelen ved selve meddelelsen om udvælgelsesprøven, men at de skal behandles i realiteten, for så vidt som de vedrører mangler, som måtte have indvirket på selve prøvens forløb.

Realiteten

25 Med et første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at udvælgelsesprøven har krænket princippet om god forvaltningsskik og bistandspligten, idet der ved den måde, hvorpå den blev tilrettelagt, ikke toges hensyn til, at der deltog ansøgere med videnskabelig uddannelse, som varetog opgaver af samme karakter. Dette burde være sket, idet formålet med en intern udvælgelsesprøve som den foreliggende er at tilbyde tjenestemænd, som er blokeret i kategori B, en rimelig karriere, og idet de videnskabelige tjenestemænd, som, uden at de selv har haft indflydelse på det, aflønnes over'driftsbudgettet, netop befinder sig i en sådan situation.

26 Kommissionen har gjort gældende, at interne udvælgelsesprøver ikke afholdes for at frigøre blokerede karriereforløb, men for at få stillinger besat, og at udvælgelsesprøven i den foreliggende sag sigtede på oprettelsen af en reserve af fuldmægtige for alle Kommissionens tjenestegrene.

27 Med hensyn til dette første anbringende er det tilstrækkeligt at fremhæve, at proceduren med intern udvælgelsesprøve i henhold til vedtægtens artikel 29, stk. 1, kun kan sigte mod besættelsen af ledige stillinger i en institution, og at denne procedure følgelig skal sikre udvælgelsen af de ansøgere, som er bedst egnede til de stillinger, der skal besættes. Det følger heraf, at enkelte tjenestemænds særlige uddannelse og deres egnethed til at varetage de funktioner, som de allerede udøver, i sig selv er uden betydning for den måde, hvorpå udvælgelsesprøven bør tilrettelægges. Det står fast, at den omtvistede prøve sigtede mod oprettelsen af en reserve af fuldmægtige, hvis funktioner i henhold til prøvemeddelelsen var, efter almindelige retningslinjer, at udføre planlægnings-, undersøgelses- eller tilsynsopgaver inden for Kommissionens virkefelt, og det er ikke bestridt, at udvælgelsesprøven blev tilrettelagt på en måde, som gjorde det muligt at vurdere ansøgernes egnethed til at udøve sådanne funktioner. Dette anbringende kan derfor ikke lægges til grund.

28 Med et andet anbringende gør sagsøgeren gældende, at udvælgelsesprøvens mundtlige del har krænket det principielle forbud mod forskelsbehandling, idet tilrettelæggelsen af denne del af prøven var tilpasset ansøgere med administrativ uddannelse. Ansøgere med videnskabelig uddannelse blev således utilbørligt forfordelt.

29 Kommissionen har bemærket, at afviklingen af den mundtlige prøve omfattede fire faser. Ansøgeren besvarede først et spørgsmål af generel karakter, udtrukket ved lodtrækning. Sagsøgeren trak et spørgsmål med titlen »Erobringen af rummet«. Ansøgeren redegjorde derefter for sin uddannelse samt sine tidligere og nuværende aktiviteter, ligesom hun senere besvarede spørgsmål om disse aktiviteters sammenhæng med Fællesskabets politikker. Disse to faser i prøven gav sagsøgeren mulighed for at fremhæve sine særlige kvalifikationer. Endelig besvarede ansøgeren et af de to spørgsmål, som udvælgelseskomiteens medlemmer efter tur stillede om Fællesskabets politikker, hvorunder spørgsmål med tilknytning til ansøgerens arbejdsområde var udelukket. Sagsøgeren måtte vælge mellem et spørgsmål med titlen »Den Europæiske Investeringsbanks rolle« og et spørgsmål med titlen »Overskudsproduktionen i den fælles landbrugspolitik« og hun valgte at svare på det første.

30 Med hensyn til dette andet anbringende må det påpeges, at den mundtlige prøve, i henhold til meddelelsen om udvælgelsesprøven, skulle gøre det muligt for komitéen at vurdere ansøgernes kvalifikationsniveau og deres egnethed til at udøve funktioner i kategori A, hvilke funktioner, som anført, består i, på grundlag af almindelige retningslinjer, at udføre planlægnings, undersøgelses- eller tilsynsopgaver inden for Kommissionens virkefelt.

31 Under disse omstændigheder kan det ikke bebrejdes udvælgelseskomiteen, at den tilrettelagde den mundtlige prøve specielt med henblik på at kunne vurdere ansøgernes egnethed til at udøve administrative funktioner. Det påhvilede ikke udvælgelseskomiteen at tage hensyn til de særlige kvalifikationer hos en ansøger inden for et område, som falder uden for den anførte ramme. Dette anbringende kan altså ej heller lægges til grund.

32 Med et tredje anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at udvælgelseskomiteen overtrådte vedtægtens artikel 27, hvorefter det ved ansættelse skal tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer. Ved ikke at tage visse ansøgeres videnskabelige kvalifikationer i betragtning har udvælgelseskomiteen overset, at visse stillinger i kategori A forudsætter sådanne kvalifikationer.

33 I den forbindelse er det tilstrækkeligt at fastslå, at den omstridte udvælgelsesprøve var en prøve af generel karakter, som skulle gøre det muligt at opstille en reserve af fuldmægtige, der kunne udøve funktioner i kategori A i en hvilken som helst af Kommissionens tjenestegrene. Det påhvilede derfor ikke udvælgelseskomiteen at tage hensyn til særlige kvalifikationer af betydning for særlige stillinger. Dette anbringende må således ligeledes forkastes.

34 Endelig har sagsøgeren med et fjerde anbringende gjort gældende, at den anfægtede afgørelse har krænket en berettiget forventning hos sagsøgeren med hensyn til sit indplaceringsproblem.

35 Det må her erkendes, at sagsøgeren kan have grund til at føle sig som offer for en uheldig administration. Faktisk blev hendes deltagelse i de procedurer for overgang til kategori A, som var foreskrevet for tjenestemænd i stillinger svarende til hendes egen, kun forhindret i 1973 ved overførelsen af hendes stilling til driftsbudgettet. Imidlertid erhvervede hun først i 1978 de nødvendige kvalifikationer for at kunne gøre krav på deltagelse i disse procedurer. Derfor har hun ikke kunnet have begrundet håb om overgang til kategori A uden udvælgelsesprøve.

36 Med hensyn til den omstridte udvælgelsesprøve må det fremhæves, at da det drejede sig om en udvælgelsesprøve af generel karakter med henblik på besættelse af stillinger overalt i Kommissionens tjenestegrene, kunne den opmuntring til at deltage i den, som hun havde modtaget fra sine overordnede, ikke begrunde en berettiget forventning om, at udvælgelseskomiteen ville tage hensyn til hendes videnskabelige kvalifikationer. Anbringendet om en berettiget forventning har derfor heller ikke fornødent grundlag.

Sagens omkostninger

37 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, dømmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger. Imidlertid bærer institutionerne i henhold til samme reglements artikel 70 deres egne omkostninger i søgsmål rejst af ansatte ved De Europæiske Fællesskaber.

På grundlag af disse præmisser udtaler og bestemmer DOMSTOLEN (Anden Afdeling)

1) Sagsøgte frifindes.

2) Hver part bærer sine omkostninger.

Due Bahlmann O'Higgins Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 6. juli 1988. J.-G. Giraud Justitssekretær O. Due Formand for Anden Afdeling

( *1 ) – Processprog: Fransk.