Sag C-27/07

Banque Fédérative du Crédit Mutuel

mod

Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig))

»Selskabsskat — direktiv 90/435/EØF — moderselskabs skattepligtige overskud — ikke fradrag for omkostninger og udgifter i forbindelse med kapitalandelen i datterselskabet — fastsættelse af nævnte omkostninger til et fast beløb — grænse på 5% af udbytte, der udloddes af datterselskabet — medregning af skattegodtgørelser«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat E. Sharpston fremsat den 24. januar 2008 I - 2070

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 3. april 2008 I - 2083

Sammendrag af dom

Tilnærmelse af lovgivningerne – fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater – direktiv 90/435

(Rådets direktiv 90/435, art. 4, stk. 2)

Begrebet »det udbytte, som datterselskabet udlodder«, som omhandlet i artikel 4, stk. 2, sidste sætning, i direktiv 90/435 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som i det nævnte udbytte medregner skattegodtgørelser, som er blevet tildelt med henblik på at kompensere for en kildeskat opkrævet hos moderselskabet af den medlemsstat, hvor datterselskabet har hjemsted.

For det første er ordlyden af direktivets artikel 4, stk. 2, ikke er til hinder for, at skattegodtgørelser omfattes af det faste beløb for forvaltningsudgifter i forbindelse med moderselskabets kapitalandel i datterselskabet. Medregningen af skattegodtgørelserne i det faste beløb for forvaltningsudgifter i forbindelse med kapitalandelen som omhandlet i direktivets artikel 4, stk. 2, sikrer således, at det rent faktisk er hele det udloddede udbytte som omhandlet i samme bestemmelse, som moderselskabet modtager, og hvorpå 5%-satsen anvendes. For det andet tilsigter de nævnte godtgørelser at undgå juridisk dobbeltbeskatning af udbytte udloddet til et moderselskab fra et datterselskab. Som følge heraf gør medregningen af skattegodtgørelserne, som moderselskabet er blevet tildelt i forbindelse med beregning af den forholdsmæssige andel af omkostninger og udgifter i forbindelse med kapitalandelen i datterselskabet, det muligt at afspejle det overskud, som udloddes af datterselskabet, og det tilsvarende beløb, som moderselskabet herved endeligt rent faktisk råder over, mens virkningen af den kildeskat, som opkræves hos moderselskabet i datterselskabets medlemsstat, neutraliseres. Medregningen af skattegodtgørelserne i det faste beløb for forvaltningsudgifter i forbindelse med kapitalandelen, som omhandlet i direktivets artikel 4, stk. 2, er således i overensstemmelse med målet om skattemæssig neutralitet af grænseoverskridende udlodning af udbytte fra et datterselskab til et moderselskab med hjemsted i en anden medlemsstat.

Det følger af den ordning, der er indført med direktivet, at når et moderselskab besidder en kapitalandel på mindst 25% i et datterselskab med hjemsted i en anden medlemsstat, er opkrævning af kildeskat i sidstnævnte stat i princippet ikke tilladt i medfør af direktivets artikel 5, stk. 1. Visse medlemsstater kan imidlertid opkræve sådan en kildeskat i den overgangsperiode, som de er tillagt i henhold til direktivets artikel 5, stk. 2-4. Direktivet forpligter ikke en medlemsstat til at modregne en sådan kildeskat, når denne medlemsstat i henhold til direktivets artikel 4, stk. 1, har valgt at anvende en fritagelsesordning. Det kan herved ikke bebrejdes en medlemsstat, som har valgt at anvende en fritagelsesordning, at medlemsstaten kompenserer for den kildeskat, som er blevet opkrævet i datterselskabets medlemsstat ved tildeling af en skattegodtgørelse, mens den begrænser de tilfælde, hvor der kan ske modregning for denne skattegodtgørelse, til de tilfælde, hvor det moderselskab, som modtager udbyttet, videreudlodder det modtagne udbytte inden for en frist på fem år til sine egne aktionærer. Desuden tillader direktivets artikel 4, stk. 2, en medlemsstat at fastsætte de forvaltningsudgifter, som ikke kan fradrages, til et fast beløb, som ikke må overstige 5% af det udbytte, som datterselskabet udlodder, uden at sondre mellem, om denne medlemsstat har valgt en fritagelsesordning eller en godtgørelsesordning. Det følger heraf, at hvad angår begrebet udloddet udbytte sondrer denne bestemmelse ikke mellem, om den nævnte stat er eller ikke er forpligtet til at indføre bestemmelser om modregning af kildeskat opkrævet i datterselskabets medlemsstat. Når en medlemsstat således har valgt at anvende den mulighed, som er fastsat i direktivets artikel 4, stk. 2, idet den medregner skattegodtgørelser i det udloddede udbytte, på hvilket 5%-satsen finder anvendelse, kan det ikke bebrejdes den, at den ikke sondrer mellem, om skattegodtgørelserne kan eller ikke kan modregnes i den skat, der skal betales.

(jf. præmis 36-40, 42-46 og 50 samt domskonkl.)