Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Socialpolitik - tilnærmelse af lovgivningerne - beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens - direktiv 80/987 - anvendelsesområde - begrebet »krav« - begrebet »løn« - uretmæssig opsigelse - tilgodehavende i form af løn under den procedure, hvor der gøres indsigelse mod opsigelsen (salarios de tramitación) - kun beløb fastsat ved en domstolsafgørelse er i henhold til national lovgivning omfattet, hvilket ikke indbefatter beløb anerkendt under en forligsprocedure - tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet - ulovligt

(Rådets direktiv 80/987, art. 1, stk. 1, art. 3, stk. 1, og art. 10)

2. Socialpolitik - tilnærmelse af lovgivningerne - beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens - direktiv 80/987 - rækkevidden af den garanti, som tilbydes af garantiinstitutionen - ifølge national lovgivning er tilgodehavender i form af løn under den procedure, hvor der gøres indsigelse mod opsigelsen (salarios de tramitación), sikret i tilfælde af uretmæssig opsigelse, såfremt disse er fastslået ved en domstolsafgørelser, hvorimod dette ikke gælder tilgodehavender, som er anerkendt under en forligsprocedure - tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet - den nationale rets forpligtelser og beføjelser - forbud mod forskelsbehandling - anvendelse af den ordning, som gælder for den privilegerede gruppe, på personer tilhørende den gruppe, som forskelsbehandles

(Rådets direktiv 80/987, art. 2, stk. 2)

Sammendrag

1. Det almindelige princip om forbud mod forskelsbehandling, som indgår i grundrettighederne, forbyder nationale regler, hvorefter »salarios de tramitación«, som er et beløb svarende til løn under den procedure, hvor der gøres indsigelse mod en opsigelse, og som arbejdstagere, der er uretmæssigt opsagt, har krav på i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, ikke kan anses som tilgodehavender i henhold til artikel 1, stk. 1, og artikel 3, stk. 1, i direktiv 80/987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, og kun sikres af garantiinstitutionen, såfremt de er fastslået ved en domstolsafgørelse, mens dette ikke er tilfældet med hensyn til beløb, der er anerkendt under en forligsprocedure. Denne manglende sikring kan i henhold til direktivets artikel 10 ikke retfærdiggøres som værende en nødvendig foranstaltning for at undgå misbrug, eftersom forligsproceduren er undergivet bestemte regler og ikke kan misbruges.

( jf. præmis 33-40 og domskonkl. 1 )

2. Konstateres det, at der i strid med fællesskabsretten foreligger forskelsbehandling, kan overholdelsen af ligebehandlingsprincippet, så længe der ikke er vedtaget foranstaltninger, som genindfører ligebehandlingen, kun sikres ved, at personer tilhørende den kategori, som forskelsbehandles, indrømmes de samme rettigheder som de personer, der tilhører den privilegerede kategori.

Derfor bør den nationale ret tilsidesætte en national bestemmelse, som i strid med ligebehandlingsprincippet ikke lader begrebet »løn« i henhold til artikel 2, stk. 2, i direktiv 80/987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens omfatte uretmæssigt opsagte arbejdstageres tilgodehavender i form af løn under den procedure, hvor der gøres indsigelse mod opsigelsen, såfremt disse er aftalt under en forligsprocedure, som har fundet sted for og er godkendt af en dømmende myndighed. De regler, som gælder for arbejdstagere, hvis tilgodehavender af samme art i henhold til den nationale definition af begrebet »løn« hører ind under direktivets anvendelsesområde, eftersom de er anerkendt ved en domstolsafgørelse, skal den nationale ret også anvende på personer tilhørende den gruppe, som forskelsbehandles.

( jf. præmis 42 og 44 samt domskonkl. 2 )