Sag T-35/06

Honig-Verband eV

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Annullationssøgsmål — forordning (EF) nr. 1854/2005 — beskyttet geografisk betegnelse — »Miel de Provence« — almengyldig retsakt — ikke individuelt berørt — afvisning«

Rettens kendelse (Første Afdeling) af 11. september 2007 II - 2868

Sammendrag af kendelse

Annullationssøgsmå – fysiske eller juridiske personer – akter, der berører dem umiddelbart og individuelt

(Art. 230, stk. 4, EF og art. 249, stk. 2, EF; Rådets forordning nr. 2081/92, art. 7; Kommissionens forordning nr. 1854/2005)

Et annullationssøgsmål, der indbringes af en forening af honningproducenter registreret i Tyskland til prøvelse af forordning nr. 1854/2005 om supplering af bilaget til forordning (EF) nr. 2400/96 for så vidt angår registrering af en betegnelse i »registret over beskyttede oprettelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser« fastsat i forordning nr. 2081/92, for så vidt »miel de Provence« herved registreres som beskyttet geografisk betegnelse, må afvises.

Denne forordning udgør en almengyldig retsakt i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 249, stk. 2, EF, idet den giver alle virksomheder, hvis produkter opfylder de foreskrevne geografiske og kvalitative krav, ret til at markedsføre disse under den nævnte betegnelse, hvorimod en sådan ret ikke gives de virksomheder, hvis produkter ikke opfylder de betingelser, der er ens for alle virksomheder, og finder derfor anvendelse på objektivt bestemte situationer og har retsvirkninger for abstrakt fastlagte persongrupper.

Det er ikke udelukket, at en bestemmelse, som efter sin art og rækkevidde har almengyldig karakter, kan berøre en fysisk eller juridisk person individuelt, når den pågældende retsakt rammer denne person på grund af visse egenskaber, som er særlige for den pågældende, eller på grund af en faktisk situation, der adskiller ham fra alle andre og derved individualiserer ham på lignende måde som en beslutnings adressat, hvilket imidlertid ikke er tilfældet i denne sag.

For det første henhører de proceduremæssige garantier, der er indrømmet borgerne, hvad angår indsigelsesproceduren i denne forordning udelukkende under medlemsstatens ansvarsområde og gælder ikke over for Kommissionen, hvorfor forordningen ikke indrømmer borgerne nogle særlige proceduremæssige garantier på fællesskabsplan, således at nævnte forening ikke kan gøre disse proceduremæssige garantier gældende.

For det anden indebærer den omstændighed, at en almengyldig retsakt kan have forskellige konkrete virkninger for de enkelte retssubjekter, den finder anvendelse på, ikke, at disse adskilles fra alle andre berørte erhvervsdrivende, såfremt den som i denne sag finder anvendelse på en objektivt bestemt situation.

For det tredje er det forhold, at sagsøgeren ved udstedelsen af en forordning om registrering af en oprindelsesbetegnelse befinder sig i en sådan situation, at vedkommende er nødsaget til at foretage visse justeringer af produktionsstrukturen for at overholde forordningens krav, ikke tilstrækkeligt til, at sagsøgeren er individuelt berørt på samme måde som adressaten for en retsakt.

(jf. præmis 39, 41-43, 47, 53, 54, 57, 61 og 62)