DA Den Europæiske Unions Tidende C 69/47

Sag anlagt den 16. januar 2009 — Vanhecke mod Parlamentet

(Sag T-14/09)

(2009/C 69/104)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Frank Vanhecke (Brügge, Belgien) (ved advocaten R. Tournicourt og B. Siffert)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

— Europa-Parlamentets anfægtede beslutning af 18. november 2008, som blev meddelt sagsøgeren den 30. november 2008, hvorved sagsøgerens parlamentariske immunitet blev ophævet, annulleres.

— Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved skrivelse til formanden for Europa-Parlamentet anmodede den belgiske justitsminister om, at sagsøgerens parlamentariske immunitet blev ophævet. Ifølge sagsøgeren blev anmodningen indgivet på begæring fra anklagemyndigheden i byen Dendermonde, som ville rejse tiltale mod sagsøgeren på baggrund af indholdet af en artikel offentliggjort i en lokal partiavis i byen Sint-Niklaas, som sagsøgeren var ansvarshavende redaktør for.

Europa-Parlamentet besluttede efterfølgende at ophæve sagsøgerens parlamentariske immunitet.

Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål først og fremmest gjort gældende, at medlemmerne af Europa-Parlamentet i henhold til artikel 10 i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter på deres eget lands område nyder de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling. Ifølge sagsøgeren følger det heraf, at en anmodning om ophævelse af et medlem af Europa-Parlamentets immunitet udelukkende kan fremsættes af det organ, der i henhold til national lovgivning har beføjelser til at begære ophævelse af immuniteten for et medlem af den nationale lovgivende forsamling. Følgelig skal en anmodning om iværksættelse af proceduren for ophævelse af den parlamentariske immunitet indgives til justitsministeren af den centrale anklagemyndighed, som det forefindes i niveau med Hof van beroep (appelret), og ikke som i den foreliggende sag ved en lokal offentlig anklagemyndighed organiseret lokalt.

Det andet anbringende vedrører beslutningstagningen i Europa-Parlamentets Udvalg om Retlige Anliggender. Sagsøgeren har gjort gældende, at de udvalgsmedlemmer, som traf beslutning om begæringen om ophævelse af sagsøgerens parlamentariske immunitet, enten skulle være til stede ved høringen, hvor sagsøgeren fremsatte sine synspunkter, eller skulle have en sand og præcis betænkning til rådighed, som fremlagde den fulgte argumentation. Sagsøgeren har gjort gældende, at det ikke var tilfældet.

For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af tavshedspligten. Han har i den forbindelse gjort gældende, at udvalgsformandens betænkning før Udvalget om Retlige Anliggenders afstemning allerede var tilgængelig for pressen.

For det fjerde har sagsøgeren gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 7 i Europa-Parlamentets forretningsorden, eftersom debat i plenarsamlingen blev umuliggjort.

For det femte har sagsøgeren gjort gældende, at begrundelsen var utilstrækkelig for så vidt som den anfægtede beslutning blot henviser til betænkningen fra Udvalget om Retlige Anliggender.

For det sjette har sagsøgeren anfægtet Udvalget om Retlige Anliggenders argumentation, for så vidt som »det ikke indgår i en MEP's hverv at være ansvarlig udgiver af et nationalt partiblad«. Det er sagsøgerens opfattelse, at en af en politikers opgaver er at give udtryk for og udbrede en politisk opfattelse, og at det særligt er en del af et Europa-Parlamentsmedlems opgaver at udgive og være ansvarlig udgiver af politiske skrifter.