ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 326/63

Sag anlagt den 13. november 2006 — Buffalo Milke Automotive Polishing Products mod KHIM — Werner & Mertz (Buffalo Milke Automotive Polishing Products)

(Sag T-308/06)

(2006/C 326/135)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc. (Pleasanton, USA) (ved lawyers F. de Visscher, E. Cornu og D. Moreau,)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Werner & Mertz GmbH (Mainz, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 8. september 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1094/2005-2) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc.

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 18 og 25 — ansøgning nr. 2 099 018

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Werner & Mertz GmbH

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale figurmærke »BÚFALO« for varer i klasse 3

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleres

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 43 i Rådets forordning nr. 40/94 og regel 22 i Kommissionens forordning nr. 2868/95, idet appelkammeret ikke burde have taget hensyn til det bevis for brug, der blev fremlagt for første gang for appelkammeret og efter udløbet af den af Indsigelsesafdelingen fastsatte frist.
—

Kommissionens beslutning af 27. juli 2006 meddelt under nr. K(2006) 3331 annulleres, for så vidt som den udelukker visse udgifter afholdt af Den Italienske Republik for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, fra EF-finansiering.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 237/12

Sag anlagt den 16. august 2006 — Lucite International og Lucite International UK mod Kommissionen

(Sag T-216/06)

(2006/C 237/21)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Lucite International Ltd (Hampshire, Det Forenede Kongerige) og Lucite International UK (Lancashire, Det Forenede Kongerige) (ved R. Thompson, QC, og solicitor S. Rose)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Artikel 2, litra d), i beslutning COMP/F/38.645 annulleres.

— Den bøde, som er pålagt ved artikel 2, litra d), i beslutning COMP/F/38.645 erstattes af en bøde på 18 268 750 EUR eller et andet lavere beløb, som Retten måtte finde passende.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K (2006) 2098 endelig udg. af 31. maj 2006 (sag COMP/F/38.645 — Methacrylater), hvorved Kommissionen fandt, at sagsøgerne havde overtrådt artikel 81 EF og artikel 53 i Aftalen om det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ved at have deltaget i et methacrylatkartel, som bestod i drøftelser af priser, prisaftaler, gennemførelse af og overvågning af prisaftaler, enten vedrørende prisstigninger eller i hvert fald fastholdelse af eksisterende prisniveauer, drøftelser om overvæltning på kunderne af yderligere serviceomkostninger, udveksling af markedsoplysninger, der var forretningsmæssigt vigtige og fortrolige og/eller af oplysninger vedrørende selskabet, og deltagelse i jævnlige møder og andre kontakter for at lette overtrædelsen.

Sagsøgerne gør til støtte for deres søgsmål gældende, at Kommissionen anvendte sine retningslinjer for beregning af bøder forkert, da den beregnede sagsøgernes bøde.

For det første tog Kommissionen ikke hensyn til karakteren af sagsøgernes deltagelse og størrelsen af den rolle, de spillede i forbindelse med at underminere kartellet, da Kommissionen fastsatte bødens grundbeløb.

For det andet overvejede Kommissionen ikke på passende vis de formildende omstændigheder, som finder anvendelse for sagsøgerne.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 224/52

Sag anlagt den 8. august 2006 — Quinn Barlo m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-208/06)

(2006/C 224/108)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Quinn Barlo Ltd (County Cavan, Irland), Quinn Plastics NV (Geel, Belgien), og Quinn Plastics GmbH (Mainz, Tyskland) (ved lawyers W. Blau, F. Wijckmans og F. Tuytschaever)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Principalt: beslutningen annulleres, for så vidt som den fastslår, at sagsøgerne har tilsidesat artikel 81 EF og artikel 53 i EØS-aftalen (annullation af artikel 1 og 2, for så vidt som de vedrører sagsøgerne).

— Subsidiært: beslutningens artikel 2 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne.

— Mere subsidiært: beslutningens artikel 2 annulleres, for så vidt som den pålægger sagsøgerne en bøde på 9 mio. EUR, og bøden nedsættes i overensstemmelse med de i forbindelse med dette søgsmål fremførte argumenter.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2006)2098 endelig udg. af 31. maj 2006 i sag COMP/F/38.645 — Methacrylat, hvorved Kommissionen fastslog, at sagsøgerne havde overtrådt artikel 81 EF og artikel 53 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, idet de havde deltaget i et kartel, der omfattede drøftelse af priser, indgåelse og gennemførelse af, samt kontrol med, prisaftaler, enten i form af prisforhøjelser eller i det mindste stabilisering af de eksisterende prisniveauer, drøftelse af overvæltning af yderligere serviceomkostninger på kunderne, udveksling af forretningsmæssigt væsentlige og fortrolige markeds- og/eller selskabsrelevante oplysninger og deltagelse i jævnlige møder og andre samråd med henblik på at fremme overtrædelsen.

Til støtte for deres søgsmål gør sagsøgerne to anbringender gældende.

Sagsøgerne gør for det første gældende, at den anfægtede beslutning er urigtig, fordi det i denne ikke i tilstrækkelig grad godtgøres, at sagsøgerne deltog i en samlet og fælles konkurrencebegrænsende ordning og i en vedvarende overtrædelse. Endvidere er der foretaget en urigtig bedømmelse af den rolle, som sagsøgernes repræsentanter spillede på fire nærmere angivne møder, og bortset fra sagsøgernes tilstedeværelse ved disse møder indeholder beslutningen ikke noget bevis for, at sagsøgerne har deltaget i nogen adfærd, der i beslutningen kvalificeres som retsstridig.

Sagsøgerne gør for det andet gældende, at artikel 23, stk. 3, i forordning nr. 1/2003 (1) er blevet tilsidesat, idet der er foretaget en urigtig bedømmelse af den påståede overtrædelses varighed, en urigtig bedømmelse af den påståede overtrædelses grovhed og en urigtig bedømmelse af de formildende omstændigheder.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 236/14

Sag anlagt den 15. juli 2008 — Meyer-Falk mod Kommissionen

(Sag T-251/06)

(2008/C 236/23)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Thomas Meyer-Falk (Bruchsal, Tyskland) (ved solicitor S. Crosby)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren ønsker, at Retten foretager en prøvelse af Kommissionens afgørelse af 6. november 2006, hvorved han fik afslag på aktindsigt i to dokumenter vedrørende bekæmpelse af organiseret kriminalitet og justitsreformen i Bulgarien. Forud for sagen ansøgte sagsøgeren om fri proces, hvilket Retten i Første Instans bevilgede ved kendelse af 21. januar 2008.

Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren for det første i det væsentlige gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat god forvaltningsskik, da sagsøgerens anmodning om aktindsigt blev afslået, selv om dokumenterne er offentligt tilgængelige bortset fra for sagsøgeren.

Sagsøgeren har for det andet anført, at anvendelsen af artikel 4, stk. 1, litra a) og b), samt af artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) er behæftet med et åbenbart fejlskøn.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
—

Sagsøgeren gør for det første gældende, at Kommissionen foretog et åbenbart fejlskøn og tilsidesatte grundlæggende retsprincipper, da den foretog en upassende og urigtig anvendelse af principperne i bødefritagelsesmeddelelsen fra 2002. (1)
—

Kommissionens beslutning K(2006) 4324 af 3. oktober 2006, meddelt samme dag, annulleres for så vidt den udelukker fællesskabsfinansiering og pålægger Den Italienske Republiks budget at bære den finansielle behandling af visse uregelmæssigheder begået af erhvervsdrivende i forbindelse med regnskabsafslutningen for udgifter, som finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 42/29

Sag anlagt den 14. december 2006 — Kaimer m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-379/06)

(2007/C 42/50)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Kaimer GmbH & Co. Holding KG (Essen, Tyskland), SANHA Kaimer GmbH & Co. KG (Essen, Tyskland) og Sanha Italia Srl (Milano, Italien) (ved Rechtsanwalt J. Brück)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Kommissionens beslutning K(2006) 4180 endelig udg. af 20. september 2006, som ændret ved Kommissionens beslutning af 29. september 2006, der blev meddelt sagsøger 1-3 den 5. oktober 2006, om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (Sag COMP/F-1/38.121 — Tilslutningsrør) annulleres.

— Subsidiært nedsættes den i den nævnte beslutnings artikel 1 fastsatte varighed af den overtrædelse, det hævdes, at sagsøger 1-3 har begået, og den i den nævnte beslutnings artikel 3 fastsatte bøde, der er blevet pålagt sagsøger 1-3, annulleres eller nedsættes.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 4180 endelig udg. af 20. september 2006 i sag Comp/F-1/38.121 — Tilslutningsrør. Ved den anfægtede beslutning blev sagsøgerne pålagt en bøde for overtrædelse af artikel 81, stk. 1, EF og artikel 53 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Det er Kommissionens opfattelse, at sagsøgerne deltog i en række aftaler om prisfastsættelse, vedtagelse af prislister og rabatter, vedtagelse af gennemførelsesmekanismer til indførelse af prisforhøjelser, opdeling af markeder og kunder og udveksling af andre handelsmæssige oplysninger på markedet for tilslutningsrør af kobber og kobberlegeringer.

Sagsøgeren gør fem anbringender gældende til støtte for søgsmålet.

Det gøres for det første navnlig gældende, at Kommissionen som begrundelse for sin beslutning har støttet sig til dokumenter, som sagsøgerne ikke er blevet givet mulighed for at fremsætte bemærkninger til.

Sagsøgerne gør for det andet gældende, at Kommissionen har tilsidesat begrundelsespligten i artikel 253 EF. Den anfægtede beslutning er efter sagsøgernes opfattelse ikke tilstrækkeligt begrundet, da sagens faktiske omstændigheder ikke er blevet gengivet korrekt. Endvidere er formildende omstændigheder ikke blevet taget i betragtning og der er blevet foretaget en urigtig bevisbedømmelse.

Sagsøgerne anfægter endvidere Kommissionens bedømmelse, hvorefter de af Kommissionen fastlagte faktiske omstændigheder udgør en kompliceret overtrædelse af artikel 81, stk. 1, EF.

Det gøres for det fjerde, subsidiært, gældende, at der ved beregningen af bøden er lagt en for lang varighed af overtrædelsen til grund og at der ikke er taget højde for formildende omstændigheder i forhold til sagsøgerne.

Endelig gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen med størrelsen på bøden har tilsidesat proportionalitetsprincippet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 20/22

Sag anlagt den 4. december 2006 — BAM NBM Wegenbouw og HBG Civiel mod Kommissionen

(Sag T-354/06)

(2007/C 20/33)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: BAM NBM Wegenbouw og HBG Civiel BV (ved advocaten M.B.W. Biesheuvel og J.K. de Pree)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Kommissionens beslutning K(2006) 4090 endelig udg. af 13. september 2006 om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/38.456 — Asfalt — NL) annulleres i det mindste, for så vidt som den fastslår, at BAM NBM og HBG Civiel har tilsidesat artikel 81 EF, for så vidt som BAM NBM og HBG Civiel pålægges bøder i denne anledning, for så vidt som BAM NBM og HBG Civiel påbydes at bringe overtrædelsen til ophør og i fremtiden afholde sig fra enhver handling eller adfærd, som har samme eller lignende formål eller virkning, og for så vidt som denne beslutning er rettet til NBM og HBG Civiel.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne anfægter Kommissionens beslutning af 13. september 2006 om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/38.456 — Asfalt — NL), hvorved sagsøgerne blev pålagt bøder for overtrædelse af artikel 81 EF.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgerne for det første gældende, at beslutningen er i strid med artikel 81 EF, artikel 7 og artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003 samt med begrundelsespligten i artikel 253 EF. Ifølge sagsøgerne har Kommissionen foretaget en urigtig fastlæggelse og analyse af de faktiske omstændigheder, og der foreligger ikke tilstrækkeligt bevis for, at det kan fastslås, at sagsøgerne har overtrådt artikel 81 EF.

Subsidiært anfører sagsøgerne, at beslutningens artikel 2 er i strid med artikel 23, stk. 3, i forordning nr. 1/2003 og retningslinjerne for beregning af bøder (1). Ifølge sagsøgerne er overtrædelsens grovhed blevet urigtigt bedømt. Overtrædelsen er således med urette blevet kvalificeret som meget alvorlig, og bøderne er blevet fastsat til et uforholdsmæssigt beløb.

Endelig er beslutningen blevet vedtaget i strid med væsentlige formforskrifter, bl.a. eftersom Kommissionen ikke har ladet sagsøgerne få indsigt i alle de svar, som olieselskaberne og de øvrige vejbygningsvirksomheder har afgivet, selv om sagsøgerne havde fremsat begæring herom.

(1) Retningslinjer for beregningen af bøder i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, i EKSF-traktaten (EFT 1998 C 9, s. 3).
(b)

at The Shell Transport and Trading Company Ltd og Shell Petroleum NV anses for ansvarlige for overtrædelsen
DA Den Europæiske Unions Tidende C 20/26

Sag anlagt den 5. december 2006 — Heijmans mod Kommissionen

(Sag T-360/06)

(2007/C 20/39)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Heijmans NV (ved advocaten M.F.A.M. Smeets og A.M. van den Oord)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Den til sagsøgeren rettede beslutning annulleres helt eller delvis.

— Den bøde, der er blevet pålagt sagsøgeren, annulleres eller nedsættes.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning af 13. september 2006 om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/38.456 — Asfalt — NL), hvorved sagsøgte blev pålagt en bøde for overtrædelse af artikel 81 EF.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren for det første gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 81 EF, og artikel 2, 7, og artikel 23, stk. 3, i forordning nr. 1/2003. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen ikke godtgjort, at sagsøgeren er en enhedsorganisation bestående af personer samt materielle og immaterielle aktiver, der har handlet i strid med artikel 81 EF ved at regulere prissætningen på asfalt i Nederlandene. Sagsøgeren er endvidere af den opfattelse, at der ikke foreligger noget retsgrundlag for at fastslå, at sagsøgeren hæfter solidarisk, ligesom det er urimeligt at fastslå et sådant ansvar.

Endvidere gør sagsøgeren de samme anbringender og argumenter gældende som sagsøgeren i sag T-358/06, Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV mod Kommissionen.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 20/21

Sag anlagt den 5. december 2006 — Dura Vermeer Groep mod Kommissionen

(Sag T-351/06)

(2007/C 20/30)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Dura Vermeer Groep NV (ved advocaat M. Slotboom)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Beslutningens artikel 1, litra d), og artikel 2, litra d), annulleres, for så vidt som den vedrører Dura Vermeer Group.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning af 13. september 2006 om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/38.456 — Asfalt — NL), hvorved sagsøgeren blev pålagt en bøde for overtrædelse af artikel 81 EF.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren for det første gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen foretaget en urigtig analyse af Domstolens og Rettens retspraksis vedrørende moderselskabers ansvar for en overtrædelse, der hævdes begået af et datterselskab. Kommissionen har anvendt et alt for strengt kriterium på sagsøgeren. Endvidere har Kommissionen foretaget en urigtig gengivelse af de relevante forbindelser inden for Dura Vermeer-koncernen. Kommissionen har således ikke godtgjort, at sagsøgeren havde en bestemmende indflydelse på den adfærd, som Vermeer Infrastructuur BV udviste.

For det andet gør sagsøger gældende, at de væsentlige formforskrifter i artikel 253 EF og begrundelsespligten er blevet tilsidesat.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 20/22

Sag anlagt den 5. december 2006 — Vermeer Infrastructuur mod Kommissionen

(Sag T-353/06)

(2007/C 20/32)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Vermeer Infrastructuur BV (ved advocaat M. Slotboom)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Principalt annulleres Kommissionens beslutning K(2006) 4090 endelig udg. af 13. september 2006 om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/38.456 — Asfalt — NL).

— Subsidiært annulleres beslutningens artikel 1, artikel 2, litra d), og artikel 3, for så vidt som (i) det fastslås, at Vermeer har deltaget i fastsættelsen af bruttoprisen for salg og køb af vejasfalt i Nederlandene, og (ii) der pålægges en bøde og fastsættes et påbud.

— Mere subsidiært annulleres denne beslutnings artikel 2, litra d), for så vidt som den pålægger Vermeer en bøde.

— Mest subsidiært nedsættes den i denne beslutnings artikel 2, litra d), pålagte bøde.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning af 13. september 2006 om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/38.456 — Asfalt — NL), hvorved sagsøgte blev pålagt en bøde for overtrædelse af artikel 81 EF.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 81 EF, eftersom Kommissionen ikke har godtgjort, at sagsøgeren har deltaget i fastsættelsen af bruttopriserne på asfalt eller at sagsøgeren overhovedet havde nogen interesse heri. Følgelig lagde Kommissionen med urette til grund, at asfaltleverandørerne og vejbygningsvirksomhederne har deltaget i en og samme overtrædelse af artikel 81 EF.

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen ikke har godtgjort, at sagsøgeren har deltaget i et samarbejde mellem en gruppe asfaltleverandører og en gruppe store vejbygningsvirksomheder om regelmæssigt at fastsætte en lavere rabat på bruttoprisen for andre vejbygningsvirksomheder.

Kommissionen har endvidere tilsidesat artikel 81 EF og retningslinjerne for beregning af bøder, idet den ikke har godtgjort, at (i) sagsøgeren har deltaget i en meget alvorlig overtrædelse af artikel 81 EF og (ii) sagsøgerens deltagelse i den hævdede overtrædelse varede fra 1. april 1994 til 15. april 2002. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen således taget en alt for lang periode i betragtning ved beregningen af den bøde, der er blevet pålagt sagsøgeren.

Sagsøgeren gør endelig gældende, at artikel 253 EF og væsentlige formforskrifter er blevet tilsidesat.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 56/31

Sag anlagt den 2. januar 2007 — Kongeriget Spanien mod Kommissionen

(Sag T-2/07)

(2007/C 56/61)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved J. M. Rodríguez Cárcamo)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning K(2006) 5102 af 20. oktober 2006, hvorved man har nedsat støtten fra Samhørighedsfonden til gruppen af projekter nr. 2001 ES 16 C PE 050 (vandafledning fra Júcars flodseng 2001-gruppe 2), annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det foreliggende søgsmål er anlagt til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2006) 5102 af 20. oktober 2006, hvorved man har nedsat støtten fra Samhørighedsfonden til gruppen af projekter nr. 2001 ES 16 C PE 050, som er udført i Spanien, og som har titlen »vandafledning fra Júcars flodseng 2001-gruppe 2«.

Der er tale om en gruppe, som omfatter tre forskellige projekter, der modtog en støtte på 11 266 701 EUR, som i medfør af den anfægtede beslutning blev nedsat til 1 900 281 EUR.

Kongeriget Spanien har til støtte for sine påstande gjort gældende, at Kommissionen har anlagt en urigtig og usammenhængende fortolkning af direktiv 93/37/EØF (1), såvel hvad angår kriteriet om erfaring (artikel 30, stk. 1 og 2), som hvad angår anvendelsen af gennemsnitsprissystemet (artikel 30, stk. 1).

Hvad angår den omstændighed, at erfaringskriteriet, som ikke er udtrykkeligt omfattet af det gældende regelsæt, er blevet henført under kriterierne for tildeling, gøres det gældende, at fællesskabsretspraksis giver mulighed herfor, og at anvendelsen af det nævnte kriterium aldrig kan udgøre en alvorlig og åbenbar tilsidesættelse af fællesskabsretten, men derimod ville svare til en undskyldelig retsvildfarelse, der er begrundet i reglens uklarhed.

Endvidere har Kongeriget Spanien afvist, at anvendelsen af gennemsnitsprissystemet, som er benyttet på de tildelte projekter ved vurderingen af det økonomisk mest fordelagtige bud, udgør en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet ved at forfordele bud, der er for lave, i forhold til andre bud, der er dyrere.

Subsidiært gøres det ligeledes gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel H, stk. 2, i bilag II til forordning (EF) nr. 1164/94 (2), idet principperne om den berettigede forventning og retssikkerhed som i princippet er blevet tilsidesat. Hvad konkret angår kontrakt nr. 200/GV/2005 gøres det gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet samt af artikel 19 i førnævnte direktiv 93/37.

(1) Rådets direktiv 93/37/EØF af 14.6.1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter (EFT L 199 af 9.8.1993, s. 1).

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16.5.1994 om oprettelse af Samhørighedsfonden (EFT L 130 af 25.5.1994, s. 1).