9

Sagens faktiske omstændigheder blev opsummeret af Retten i den appellerede doms præmis 10-42 således: »10 [Appellanterne] er selskaber, som fremstiller og eksporterer fodtøj og er hjemmehørende i Kina. 11 Import af fodtøj fra Kina, der henhører under visse klasser i den kombinerede nomenklatur, var underlagt et kvantitativt kontingent, som ophørte den 1. januar 2005. 12 Efter en klage indgivet den 30. maj 2005 af Confédération européenne de l’industrie de la chaussure [herefter »CEC«] indledte Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber en antidumpingprocedure vedrørende [importen af visse former for] fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam. Meddelelsen om indledning af denne procedure blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 7. juli 2005 (EUT C 166, s. 14, herefter »indledningsmeddelelsen«). 13 Under hensyn til det betydelige antal berørte parter blev det i indledningsmeddelelsens punkt 5.1, litra a), bestemt at anvende stikprøvekontroller i henhold til grundforordningens artikel 17. 14 [Appellanterne] kontaktede Kommissionen ved den 25. og 26. juli 2005 at meddele den de oplysninger, der krævedes i henhold til indledningsmeddelelsens punkt 5.1, litra a), nr. i), og punkt 5.1, litra e), for at indgå i stikprøven af de eksporterende producenter, som institutionen ville foretage i henhold til grundforordningens artikel 17, og for at få tildelt [status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår] eller i mangel heraf at blive behandlet individuelt […]. 15 Den 23. marts 2006 vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 553/2006 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse former for fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam (EUT L 98, s. 3, herefter »den midlertidige forordning«). 16 I henhold til niende betragtning til den midlertidige forordning omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra den 1. april 2004 til den 31. marts 2005 (herefter »undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af forhold af relevans for vurderingen af spørgsmålet om skade omfattede perioden fra den 1. januar 2001 til den 31. marts 2005 (herefter »den omhandlede periode«). 17 Da det var nødvendigt at fastsætte en normal værdi hvad angår varer fra eksporterende producenter i Kina og Vietnam, som måske ikke ville blive indrømmet [status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår], blev der med henblik på fastsættelse af en normal værdi på grundlag af oplysningerne fra et referenceland, i dette tilfælde Den Føderative Republik Brasilien, aflagt kontrolbesøg hos tre brasilianske virksomheder (ottende betragtning til den midlertidige forordning). 18 Hvad angår den omhandlede vare fremgår det af 10., 11., 40. og 41. betragtning til den midlertidige forordning, at den hovedsageligt omfatter sandaler, støvler, hverdagssko (urban footwear) og selskabssko (city shoes), der alle fremstilles med en overdel af læder eller kunstlæder. Det ses endvidere af 12.-31. betragtning til den midlertidige forordning, at Kommissionen ved varedefinitionen har udeladt højteknologiske sportssko (Special Technology Athletic Footwear, herefter »STAF-fodtøj«), og at den har inkluderet børnefodtøj. I henhold til 38. betragtning til den midlertidige forordning forbliver de grundlæggende karakteristika, anvendelsesformål og forbrugernes opfattelse stort set de samme for alt fodtøj med overdel af læder, selv om de omfatter en bred vifte af stilarter og typer. Således er alle forskellige stilarter og typer fodtøj i henhold til 39. betragtning til forordningen i direkte indbyrdes konkurrence, og i et meget stort omfang er de substituerbare. 19 Kommissionen har således i 52. betragtning til den midlertidige forordning konkluderet, at alle typer fodtøj med overdel af læder eller kunstlæder, som fremstilles og sælges i de omhandlede lande samt i Brasilien, og det fodtøj, der fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen på EF-markedet, svarer til dem, der eksporteres til Fællesskabet fra de omhandlede lande. 20 Kommissionen har som led i konstateringen af dumping haft adgang til stikprøvekontroller. I henhold til 55. betragtning til den midlertidige forordning har 154 af de kinesiske eksporterende producenter, der meldte sig for at deltage i stikprøverne, eksporteret til Fællesskabet i undersøgelsesperioden. I henhold til samme betragtning er disse selskaber blevet betragtet som samarbejdsvillige og taget i betragtning ved udvælgelsen af stikprøven. 21 Det fremgår af 57. betragtning til den midlertidige forordning, at Kommissionen endelig foretog stikprøver hos 13 kinesiske eksporterende producenter, som repræsenterede over 20% af den kinesiske eksportmængde til Fællesskabet. Det fremgår af 59. betragtning til samme forordning, at de kriterier, der blev taget hensyn til ved den pågældende udvælgelse, for det første var den eksporterende producents størrelse på grundlag af eksportmængden til Fællesskabet og for det andet på grundlag af salgsmængden på hjemmemarkedet. Hvad angår det sidste kriterium har Kommissionen i 60. betragtning til den midlertidige forordning anført, at oplysningerne om salget på hjemmemarkedet øgede stikprøvens repræsentativitet ved at bringe oplysninger om priser og omkostninger i forbindelse med produktion og salg af den omhandlede vare på hjemmemarkederne. Det ses af 61. betragtning til den midlertidige forordning, at de udvalgte kinesiske selskaber i stikprøven repræsenterede henholdsvis 25% af eksportmængden til Fællesskabet og 42% af salget på hjemmemarkedet af de samarbejdsvillige producenter i undersøgelsen. Det fremgår af samme betragtning, at udelukkelsen af STAF-fodtøj ikke i nævneværdig grad påvirkede stikprøvernes repræsentativitet. 22 I henhold til 62. betragtning til den midlertidige forordning blev de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, underrettet om, at en eventuel antidumpingtold på deres eksporterede varer ville blive beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 6. Hvad angår disse eksporterende producenters anmodninger med henblik på beregning af en individuel dumpingmargen i henhold til grundforordningens artikel 9, stk. 6, og artikel 17, stk. 3, har Kommissionen i 64. betragtning til den midlertidige forordning fundet, at en individuel undersøgelse af disse ville være unødigt byrdefuldt og have forhindret, at undersøgelsen blev afsluttet rettidigt. Under disse omstændigheder er disse producenters antidumpingmargen blevet beregnet på grundlag af det vejede gennemsnit af dumpingmargenerne for de virksomheder, der indgik i stikprøven (135. og 143. betragtning til den midlertidige forordning). 23 Et af de 13 selskaber, der oprindeligt indgik i stikprøven, besvarede ikke det antidumpingspørgeskema, som Kommissionen havde tilsendt det (63. betragtning til den midlertidige forordning). 24 Hvad angår definitionen af EF-erhvervsgrenen har Kommissionen i 150. betragtning til den anfægtede beslutning bemærket, at klagerne stod for 42% af den samlede EF-produktion af den omhandlede vare. Det fremgår af 65. og 151. betragtning til den [midlertidige] forordning, at Kommissionen har udvalgt en stikprøve på 10 producenter på grundlag af disses [produktionsmængde] og [geografiske placering]. Producenterne, som indgik i stikprøven, repræsenterede 10% af klagernes produktion. Det blev således fastslået, at de 814 EF-producenter, i hvis navn klagen var indgivet, udgjorde »EF-erhvervsgrenen« i henhold til grundforordningens artikel 5, stk. 4 (152. betragtning til den midlertidige forordning). 25 Hvad angår navnene på de EF-producenter, der indgik i stikprøven, har Kommissionen bemærket, at visse inden for Fællesskabet havde kunder, som ligeledes købte varer i Kina og Vietnam, og [som således] havde en direkte fordel af denne import. Disse producenter er derfor i »en følsom position«, eftersom visse af deres kunder kunne tage det ilde op, at de indgiver eller støtter en klage over en påstået skadelig dumping. Disse producenter var derfor af den opfattelse, at de risikerede en »negativ reaktion« fra visse af deres kunder, f.eks. endda afbrydelse af deres forretningsforbindelser. Kommissionen imødekom derfor anmodningen om fortrolighed fra selskaberne, der indgik i stikprøven, hvad angår udbredelsen af deres navn (ottende betragtning til den midlertidige forordning). 26 Hvad angår det niveau, de midlertidige antidumpingforanstaltninger skulle udgøre for at fjerne skaden, har Kommissionen i 284. betragtning til den midlertidige forordning præciseret, at en fortjenstmargen på 2% af omsætningen kunne anses for et passende niveau, som EF-erhvervsgrenen kunne forvente at opnå, hvis der ikke forelå skadevoldende dumping. Dette svarer ifølge den nævnte betragtning til den højeste fortjenstmargen opnået af EF-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden og navnlig i 2002, da de omhandlede landes markedsandele var forholdsvis begrænsede i forhold til de andele, de tegnede sig for i undersøgelsesperioden. 27 Ved skrivelser af 7. og 12. april 2006 tilsendte Kommissionen i medfør af grundforordningens artikel 14, stk. 2, og artikel 20, stk. 1, [appellanterne] henholdsvis en kopi af den midlertidige forordning og et dokument med oplysning om de væsentligste faktiske omstændigheder og overvejelser, der lå til grund for indførelsen af den midlertidige told (herefter »den foreløbige underretningsskrivelse«). Kommissionen opfordrede [appellanterne] til at fremsende eventuelle bemærkninger til disse dokumenter inden den 8. maj 2006. 28 Ved skrivelser af 8. maj 2006 fremsendte to af [appellanterne], Brosmann [...] og Lung Pao [...], deres bemærkninger til den midlertidige forordning og den midlertidige underretningsskrivelse til Kommissionen. 29 Den 2. juni 2006 afholdtes et møde mellem Lung Pao og Kommissionen i sidstnævntes kontorer. 30 Ved telefax af 8. juli 2006 tilsendte Kommissionen i henhold til grundforordningens artikel 20, stk. 2-4, [appellanterne] en endelig underretningsskrivelse vedrørende de væsentligste faktiske omstændigheder og overvejelser, der lå til grund for indførelsen af en endelig antidumpingtold. Kommissionen opfordrede [appellanterne] til at fremsende eventuelle bemærkninger til den endelige underretningsskrivelse inden den 17. juli 2006. 31 Ved skrivelse af 28. juli 2006 tilsendte Kommissionen [appellanterne] en supplerende endelig underretningsskrivelse. 32 Ved skrivelser af 27. juli og 2. august 2006 fremsendte tre af [appellanterne], Brosmann, Seasonable Footwear (Zhongshan) [Ltd] og Lung Pao samt Novi Footwear (Far East) Pte Ltd, deres bemærkninger til den endelige underretningsskrivelse og den supplerende endelige underretningsskrivelse til Kommissionen. Ved skrivelse af 7. august 2006 fremsendte den sidste [appellant], Risen Footwear (HK) Co. [Ltd], sine bemærkninger til den supplerende endelige underretningsskrivelse til Kommissionen. 33 Den 5. oktober 2006 vedtog Rådet for Den Europæiske Union [den anfægtede forordning]. I henhold til [denne] forordning har Rådet indført en endelig antidumpingtold på import af fodtøj med overdel af læder eller kunstlæder undtaget sportsfodtøj, STAF-fodtøj, tøfler og andet hjemmefodtøj og fodtøj med beskyttelseståkappe med oprindelse i Kina, som henhører under flere klasser i den kombinerede nomenklatur (den anfægtede forordnings artikel 1). Den endelige antidumpingtoldsats, der beregnes på grundlag af nettoprisen frit leveret ved Fællesskabets grænse, er for fodtøj fra [appellanternes] produktion fastsat til 16,5%. I henhold til den anfægtede forordnings artikel 3 gjaldt denne for en periode på to år. 34 Hvad angår den omhandlede vare har Rådet bekræftet Kommissionens skøn (jf. præmis 18 ovenfor), hvorefter STAF-fodtøj skulle udelukkes fra definitionen heraf, hvorimod børnefodtøj skulle være omfattet heraf (19. og 25. betragtning til den anfægtede forordning). Derimod har Rådet afslået anmodningerne om at udelukke seks typer fodtøj fra definitionen heraf, herunder fodtøj med patenteret teknologi. Rådet har i forhold til denne type fodtøj bemærket, at en patenteret teknologi ikke i sig selv i væsentlig grad ændrer ved, at der er tale om fodtøj til almindelig brug. Skoene konkurrerer således fortsat med EF-produktionen af den omhandlede vare (37. betragtning til den anfægtede forordning). 35 Hvad angår stikprøvens repræsentativitet af kinesiske producenter har Rådet i 44. betragtning til den anfægtede forordning understreget, at de virksomheder, der indgik heri, udgjorde mere end 12% af eksporten til Fællesskabet fra producenter, der havde samarbejdet. Eftersom grundforordningens artikel 17 ikke fastsætter en tærskel for repræsentativitetsniveauet, er den fastsatte stikprøve repræsentativ i henhold til denne bestemmelse. 36 Rådet har ligeledes i 46. betragtning til den anfægtede forordning præciseret, at den anvendte metode tilsigtede at sikre den størst mulige repræsentativitet for stikprøverne og at medtage nogle virksomheder med et repræsentativt salg på hjemmemarkedet i den største repræsentative eksportmængde, som det var muligt at undersøge. 37 Hvad angår stikprøven af EF-producenterne har Rådet i 53.-59. betragtning til den anfægtede forordning afvist alle de klagepunkter, der rejste tvivl om dens repræsentativitet, og følgelig bekræftet Kommissionens vurderinger i den midlertidige forordning (jf. præmis 24 ovenfor). 38 Rådet har viet 60.-65. betragtning til den anfægtede forordning til spørgsmålene om flere selskabers anmodninger om tildeling af [status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår], som Kommissionen ikke har taget stilling til. 39 I henhold til disse betragtninger udgør den omstændighed, at Kommissionen ikke individuelt har besvaret de anmodninger, den var forelagt i den henseende, ikke en tilsidesættelse af grundforordningen. Dette er derimod i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17. Stikprøvemetoden fastsat i nævnte artikel finder ligeledes anvendelse, når et stort antal af de berørte selskaber anmoder om enten [markedsøkonomisk behandling] eller [individuel behandling]. I denne sag gav det usædvanligt store antal anmodninger fra de berørte selskaber ikke myndigheden andre muligheder end udelukkende at undersøge de anmodninger, der kom fra selskaber omfattet af stikprøvekontrollen, for at forene de krav, der følger af en så individualiseret vurdering af sagsakterne som muligt inden for de obligatoriske frister. Dette medførte, at der på alle selskaber, som ikke var omfattet af stikprøverne, anvendtes den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for virksomhederne omfattet af stikprøven. Det følger heraf, at klagepunkterne fremsat under den administrative procedure, hvorefter beregningen af dumpingen ikke er repræsentativ, heller ikke kan tages til følge. 40 Disse betragtninger gælder ligeledes for anmodningerne om tildeling af [individuel behandling]. 41 Hvad angår definitionen af EF-erhvervsgrenen har Rådet i 157. betragtning til den anfægtede forordning fremhævet, at alle klagerne samarbejdede ved undersøgelsen. Der blev kun udsendt fuldstændige spørgeskemaer om skaden til EF-producenterne i stikprøven, hvilket følger af selve stikprøveudtagningens natur (158. betragtning til den anfægtede forordning). 42 Hvad angår niveauet for de endelige antidumpingforanstaltninger har Rådet i 292. betragtning til den anfægtede forordning henvist til oplysninger fra EF-erhvervsgrenen efter indførelsen af den midlertidige told, som viste, at en fortjenstmargen på 2%, der var fastsat i den midlertidige forordning (jf. præmis 26 ovenfor), skulle genundersøges. Rådet har på baggrund heraf fastsat denne fortjenstmargen til 6% af EF-erhvervsgrenens omsætning, hvorved det har præciseret, at denne havde opnået en sådan fortjenstmargen på fodtøj, der ikke er udsat for væsentlig skadevoldende dumping.«