Dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 22. oktober 2002. - Schneider Electric SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Konkurrence - Annullationssøgsmål. - Sag T-310/01.



Samling af Afgørelser 2002 side II-04071



Sammendrag

Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1. Konkurrence - fusioner og virksomhedsovertagelser - Kommissionens undersøgelse - beslutning om begæring om oplysninger rettet til de anmeldende parter - automatisk afbrydelse af firemånedersfristen i artikel 10, stk. 3, i forordning nr. 4064/89

(Rådets forordning nr. 4064/89, art. 10, stk. 3 og 4, og art. 11, stk. 5)

2. Konkurrence - fusioner og virksomhedsovertagelser - bedømmelse af foreneligheden med fællesmarkedet - relevant marked - geografisk afgrænsning

(Rådets forordning nr. 4064/89, art. 2, stk. 3)

3. Konkurrence - fusioner og virksomhedsovertagelser - bedømmelse af foreneligheden med fællesmarkedet - skabelse eller styrkelse af en dominerende stilling, som hæmmer konkurrencen - kriterier for bedømmelsen

(Rådets forordning nr. 4064/89, art. 2, stk. 3)

4. Konkurrence - fusioner og virksomhedsovertagelser - bedømmelse af foreneligheden med fællesmarkedet - skabelse eller styrkelse af en dominerende stilling, som hæmmer konkurrencen - betydningen af den fusionerede enheds produktsortiment og udvalg af varemærker - ikke afgørende i tilfælde, hvor der er forskelle med hensyn til markedsandel og efterspørgsel fra det ene nationale marked til det andet

(Rådets forordning nr. 4064/89, art. 2, stk. 3)

5. Konkurrence - fusioner og virksomhedsovertagelser - mangler, som påvirker beslutningen om uforenelighed med fællesmarkedet - uden betydning, idet en række andre elementer kan begrunde beslutningen

(Rådets forordning nr. 4064/89, art. 2, stk. 3)

6. Konkurrence - fusioner og virksomhedsovertagelser - administrativ procedure - overholdelse af retten til kontradiktion - meddelelse af klagepunkter - krav til indholdet heraf

(Kommissionens forordning nr. 447/98, art. 13, stk. 2)

Sammendrag

1. Når Kommissionen - i et tilfælde, hvor de parter, som har anmeldt en fusion, ikke har besvaret en begæring om oplysninger inden for en rimelig frist, fastsat af Kommissionen - i henhold til artikel 11, stk. 5, i forordning nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser vedtager en beslutning, hvorved den beordrer de berørte til at meddele den de ønskede oplysninger, fremgår det af forordningens artikel 10, stk. 4, at den firemånedersfrist, som er fastsat i artikel 10, stk. 3, »afbrydes ekstraordinært«. Brugen af ordet »ekstraordinært« er ikke til hinder for, at en beslutning om at kræve oplysninger, som Kommissionen under overholdelse af forskrifterne har fremsendt til en anmeldende virksomhed, automatisk har den virkning, at firemånedersfristen afbrydes fra den dato, hvor det konstateres, at alle nødvendige oplysninger ikke er blevet fremsendt, og indtil den dato, hvor dette sker.

Den ekstraordinære karakter, som forordning nr. 4064/89 tillægger fristafbrydelsen, relaterer sig nemlig til betingelserne for at træffe en beslutning om at kræve oplysninger og ikke til følgerne af en sådan beslutning.

( jf. præmis 99, 100, 104, 106 og 109 )

2. Det geografiske marked, som skal tages i betragtning ved anvendelsen af forordning nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, er et nærmere afgrænset geografisk område, hvor det omtvistede produkt markedsføres, og hvor konkurrencevilkårene er tilstrækkeligt ensartede for alle de erhvervsdrivende til, at der kan foretages en rimelig vurdering af den anmeldte fusions virkninger på konkurrencen.

( jf. præmis 154 )

3. Kommissionen skal ved anvendelsen af forordning nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, for at klarlægge risikoen for skabelse eller styrkelse af en dominerende stilling, som hæmmer konkurrencen på de forud afgrænsede nationale sektormarkeder, tage hensyn til de tegn på økonomisk styrke, som vedrører disse markeder. Den kan endvidere tage hensyn til grænseoverskridende virkninger, som kan forstærke en fusions virkninger på hvert af de relevante nationale sektormarkeder, men eksistensen af sådanne virkninger skal være påvist i tilstrækkelig grad og ikke blot være formodet.

( jf. præmis 171, 178 og 179 )

4. Kommissionen kan ikke, ved anvendelsen af forordning nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, i vurderingen af risiciene for skabelse eller styrkelse af en dominerende stilling, som hæmmer konkurrencen på de nationale sektormarkeder, som berøres af en fusion, påberåbe sig, at den nye enhed vil komme til at råde over et produkt- og varemærkeudvalg uden sidestykke i hele det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, hvis den ikke er i stand til at påvise, at hele dette udvalg tilbydes på de berørte nationale markeder.

( jf. præmis 239-243, 255-257 og 262 )

5. Uanset omfanget af de mangler, som en kommissionsbeslutning om en fusions uforenelighed med fællesmarkedet måtte være behæftet med, kan disse mangler imidlertid ikke medføre, at beslutningen annulleres, hvis - og i det omfang - de øvrige oplysninger, som er indeholdt i beslutningen, medfører, at Fællesskabets retsinstanser kan anse det for bevist, at fusionens gennemførelse under alle omstændigheder vil føre til, at en dominerende stilling, som bevirker, at den effektive konkurrence hæmmes betydeligt, skabes eller styrkes i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 2, stk. 3, i forordning nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser.

( jf. præmis 412 )

6. Meddelelsen af klagepunkter skal indeholde en redegørelse for klagepunkterne, som er formuleret i tilstrækkeligt klare vendinger til at opfylde de mål, som meddelelsen er tillagt i henhold til fællesskabsforordningerne, og som består i, at virksomhederne skal meddeles alle oplysninger, som er nødvendige, for at de kan imødegå de fremsatte klagepunkter, før Kommissionen træffer en endelig beslutning.

Dette krav har særlig styrke i de fusionskontrolprocedurer omfattet af forordning nr. 4064/89, hvor Kommissionen har foretaget en vurdering af den konkurrencesituation, som den undersøgte fusion fremtidigt må forventes at medføre. I sådanne procedurer har meddelelsen af klagepunkter ikke kun til formål at fastslå klagepunkterne og at give den pågældende virksomhed mulighed for at fremkomme med sine bemærkninger hertil. Retsakten har ligeledes til formål at give de anmeldende parter lejlighed til at foreslå afhjælpningsforanstaltninger og navnlig at fremsætte forslag til afståelse af aktiver, samt - under hensyn til det krav om hurtige afgørelser, der karakteriserer den generelle opbygning af forordning nr. 4064/89 - tilstrækkelig tidligt at afgøre, i hvilket omfang der skal ske afståelser, med henblik på at gøre den anmeldte fusion forenelig med fællesmarkedet.

( jf. præmis 440-444 )

Parter

I sag T-310/01,

Schneider Electric SA, Rueil-Malmaison (Frankrig), ved avocats F. Herbert, J. Steenbergen og M. Pittie,

sagsøger,

støttet af

Den Franske Republik ved G. de Bergues og F. Million, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg,

intervenient,

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved P. Oliver, P. Hellström og F. Lelièvre, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg,

sagsøgt,

støttet af

Comité central d'entreprise de la SA Legrand,

Comité européen du groupe Legrand,

Limoges (Frankrig), ved avocat H. Masse-Dessen,

intervenienter,

angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2001) 3014 endelig udg. af 10. oktober 2001, hvorved en fusion erklæres uforenelig med fællesmarkedet og EØS-aftalens funktion (sag COMP/M.2283 - Schneider/Legrand),

har

DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS

(Første Afdeling)

sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf, og dommerne N.J. Forwood og H. Legal,

justitssekretær: assisterende justitssekretær B. Pastor,

på grundlag af den skriftlige forhandling og efter mundtlig forhandling den 10. juli 2002,

afsagt følgende

Dom

Dommens præmisser

Retsforskrifter

1 Artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EFT L 395, s. 1, berigtiget udgave i EFT 1990 L 257, s. 13, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1310/97 af 30. juni 1997, EFT L 180, s. 1, herefter »forordning nr. 4064/89«), bestemmer:

»1. Fusioner, der er omfattet af denne forordning, vurderes på grundlag af følgende bestemmelser med henblik på at fastslå, om de er forenelige med det fælles marked.

I denne vurdering tager Kommissionen hensyn til :

a) nødvendigheden af at bevare og udvikle en effektiv konkurrence inden for fællesmarkedet navnlig på baggrund af alle de berørte markeders struktur samt den reelle eller potentielle konkurrence fra virksomheder, der er beliggende i eller uden for Fællesskabet.

b) de deltagende virksomheders position på markedet, deres økonomiske og finansielle styrke, leverandørernes og brugernes valgmuligheder, deres adgang til forsyninger eller afsætningsmarkeder, retlige eller faktiske hindringer for adgang til markedet, udbuds- og efterspørgselsudviklingen for de enkelte varer og tjenesteydelser, de interesser, som forbrugerne i mellemleddene og de endelige forbrugere har, samt udviklingen i det tekniske eller økonomiske fremskridt, for så vidt som dette er til fordel for forbrugerne, og det ikke udgør en hindring for konkurrencen.

2. Fusioner, der ikke skaber eller styrker en dominerende stilling, som bevirker, at den effektive konkurrence hæmmes betydeligt inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf, skal erklæres forenelige med fællesmarkedet.

3. Fusioner, der skaber eller styrker en dominerende stilling, som bevirker, at den effektive konkurrence hæmmes betydeligt inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf, skal erklæres uforenelige med fællesmarkedet.

[...]«

2 Det bestemmes i artikel 6, stk. 1, litra c), i forordning nr. 4064/89, at hvis Kommissionen konstaterer, at den anmeldte fusion er omfattet af forordningen og rejser alvorlig tvivl med hensyn til, om den er forenelig med fællesmarkedet, beslutter den at indlede proceduren.

3 Artikel 7 i forordning nr. 4064/89 har følgende ordlyd:

»1. En fusion som omhandlet i artikel 1 må ikke gennemføres, hverken før den er blevet anmeldt, eller før den er blevet erklæret forenelig med fællesmarkedet [...]

3. Stk. 1 er ikke til hinder for gennemførelsen af et offentligt overtagelses- eller ombytningstilbud, der i henhold til artikel 4, stk. 1, er anmeldt til Kommissionen, for så vidt erhververen ikke udøver de stemmerettigheder, der er knyttet til de erhvervede andele, eller kun udøver dem med henblik på at bevare den fulde værdi af sin investering på grundlag af en dispensation givet af Kommissionen i henhold til stk. 4.

[...]«

4 Artikel 8 i forordning nr. 4064/89 bestemmer bl.a.:

»2. Finder Kommissionen, at en anmeldt fusion, eventuelt efter at de deltagende virksomheder har foretaget ændringer, opfylder kriteriet i artikel 2, stk. 2 [...], vedtager den en beslutning, hvorved den erklærer fusionen for forenelig med fællesmarkedet.

[...]

3. Finder Kommissionen, at en fusion opfylder kriteriet i artikel 2, stk. 3 [...], vedtager den en beslutning, hvori fusionen erklæres for uforenelig med fællesmarkedet.

4. Er en fusion allerede gennemført, kan Kommissionen ved en beslutning i henhold til stk. 3 eller ved særlig beslutning beordre en deling af de overtagne eller fusionerede virksomheder eller aktiver eller ophør af den fælles kontrol eller enhver anden forholdsregel, som vil kunne genoprette en effektiv konkurrence.«

5 Det bestemmes i artikel 10, stk. 3, i forordning nr. 4064/89, at beslutninger om en fusions uforenelighed med fællesmarkedet skal træffes senest fire måneder efter datoen for procedurens indledning.

6 I henhold til samme bestemmelses stk. 4 afbrydes denne frist ekstraordinært, såfremt Kommissionen grundet omstændigheder, der kan tilskrives en i fusionen deltagende virksomhed, har været nødsaget til at kræve en oplysning ved en beslutning vedtaget i henhold til artikel 11, stk. 5, i forordning nr. 4064/89.

7 Det fremgår af artikel 10, stk. 5, i forordning nr. 4064/89, at hvis Domstolen afsiger en dom, som helt eller delvist annullerer en beslutning vedtaget af Kommissionen i henhold til forordningen, løber forordningens frister på ny fra datoen for domsafsigelsen.

8 Artikel 10, stk. 6, i forordning nr. 4064/89 præciserer, at hvis Kommissionen ikke har vedtaget en beslutning i henhold til artikel 8, stk. 3, inden for den nævnte firemånedersfrist, anses fusionen for at være forenelig med fællesmarkedet.

9 Artikel 11, stk. 1, i forordning nr. 4064/89 bemyndiger Kommissionen til ved udførelse af de opgaver, der ved forordningen er henlagt til Kommissionen, at indhente alle fornødne oplysninger, bl.a. fra deltagerne i den anmeldte fusion.

10 I samme bestemmelses stk. 5 er det præciseret, at hvis en virksomhed inden udløbet af en af Kommissionen fastsat frist ikke eller ikke udtømmende meddeler den de således krævede oplysninger, fremsætter Kommissionen krav om oplysningerne i form af en beslutning. Beslutningen skal angive, hvilke oplysninger der kræves, fastsætte en passende frist for deres afgivelse og indeholde en henvisning til adgangen til at anfægte beslutningen ved et søgsmål for Fællesskabets retsinstanser.

11 Artikel 18 i forordning nr. 4064/89 bestemmer i stk. 3 dels, at Kommissionen alene bygger sine beslutninger på punkter, med hensyn til hvilke de deltagende parter har haft lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger, dels at parternes ret til forsvar i fuldt omfang skal tilgodeses under hele proceduren.

12 Endelig bestemmes det i artikel 9, stk. 1, litra a), i Kommissionens forordning (EF) nr. 447/98 af 1. marts 1998 om anmeldelser, frister og udtalelser i henhold til forordning nr. 4064/89 (EFT L 61, s. 1), at den nævnte firemånedersfrist suspenderes, hvis Kommissionen må træffe en beslutning i henhold til artikel 11, stk. 5, i forordning nr. 4064/89, fordi de oplysninger, som Kommissionen har fremsat begæring om over for en af de anmeldende parter, ikke meddeles eller ikke meddeles i fuld udstrækning inden for den af Kommissionen fastsatte frist.

Tvistens baggrund

13 Schneider Electric SA (herefter »Schneider«) er et fransk selskab, som er moderselskab i en koncern, der driver virksomhed med produktion og salg af produkter og systemer inden for elforsyning, industrikontrol og automation. I regnskabsåret 2000 havde Schneider en omsætning på 8,750 mia. EUR på verdensplan og 4,095 mia. EUR inden for Fællesskabet.

14 Legrand SA er et fransk selskab, som har specialiseret sig i produktion og salg af elektriske apparater til lavspænding. I år 2000 havde Legrand en omsætning på 2,791 mia. EUR på verdensplan og 1,684 mia. EUR inden for Fællesskabet.

15 Den 16. februar 2001 anmeldte Schneider og Legrand, i overensstemmelse med forskrifterne i forordning nr. 4064/89, til Kommissionen, at Schneider havde til hensigt at afgive et offentligt ombytningstilbud (offre publique d'échange, herefter »OPE«) på alle Legrands aktier, der ejedes af offentligheden.

16 Anmeldelsen blev indgivet i forlængelse af uformelle anmeldelser, der var indgivet henholdsvis den 12. december 2000 og den 5. januar 2001.

17 De anmeldende parter havde den 29. januar 2001 fremsendt et nyt anmeldelsesudkast til Kommissionen.

18 Schneider og Legrand havde endvidere besvaret 71 spørgsmål stillet af Kommissionen den 7. februar 2001, med henblik på at færdiggøre det tredje anmeldelsesudkast.

19 Kommissionen fastslog, at den anmeldte fusion var omfattet af forordning nr. 4064/89, og at den gav anledning til alvorlig tvivl med hensyn til, om den var forenelig med fællesmarkedet og Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (herefter »EØS«).

20 Kommissionen traf følgelig den 30. marts 2001 på grundlag af artikel 6, stk. 1, litra c), i forordning nr. 4064/89 beslutning om at indlede anden fase i proceduren for undersøgelse af den anmeldte fusion.

21 Ved skrivelse af 6. april 2001 fremsatte Kommissionen i henhold til artikel 11, stk. 1, i forordning nr. 4064/89 en begæring om oplysninger over for Schneider og Legrand.

22 Da de to selskaber ikke inden udløbet af svarfristen, som var fastsat til den 18. april 2001, havde meddelt alle ønskede oplysninger om de markeder, som var berørt af fusionen, kundgjorde Kommissionen over for hvert af selskaberne en beslutning om at stille krav om oplysningerne som omhandlet i artikel 11, stk. 5, i forordning nr. 4064/89. Disse beslutninger var dateret den 27. april 2001.

23 Den 25. juni 2001 havde Kommissionen modtaget samtlige ønskede oplysninger.

24 Den 7. juni 2001 indleverede Schneider sit OPE til Conseil français des marchés financiers, som erklærede tilbuddet for gyldigt på sit møde den 14. juni 2001. Schneider opnåede den 19. juni 2001 godkendelsespåtegning fra Commission des opérations de bourse.

25 I overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 4064/89, som tillader gennemførelse af offentlige tilbud, der er anmeldt til Kommissionen, på den betingelse, at erhververen ikke udøver de stemmerettigheder, der er knyttet til de pågældende andele, afgav Schneider den 21. juni 2001 sit OPE og lukkede det den 25. juli 2001.

26 I henhold til artikel 13, stk. 2, i forordning nr. 447/98 fremsendte Kommissionen den 3. august 2001 en meddelelse af klagepunkter til Schneider, hvori det var anført, at den anmeldte fusion ville skabe eller styrke en dominerende stilling på en række nationale sektormarkeder.

27 Den 6. august 2001 afgav Commission des opérations de bourse meddelelse om det endelige resultat af det OPE, Schneider havde afgivet på aktierne i Legrand. Det fremgik heraf, at Schneider havde erhvervet 98,7% af aktierne i Legrand.

28 Schneider har til Kommissionen fremsendt en rapport af 14. august 2001, som professor L. Waverman og firmaet »National Economic Research Associates« har udarbejdet for de anmeldende parters regning (herefter »den første NERA-rapport«). Dette dokument omhandler afgrænsningen af sektormarkedet for elforsyningstavler, de interne salg af komponenter til eltavler foretaget af to af Schneiders konkurrenter, nemlig ABB og Siemens, samt konkurrencesituationen på markederne for eltavler i Italien, Spanien, Portugal og Danmark.

29 De anmeldende parter besvarede Kommissionens meddelelse af klagepunkter i et indlæg indgivet til Kommissionen den 16. august 2001.

30 Der blev afholdt en høring den 21. august 2001.

31 Den 29. august 2001 blev der afholdt et møde mellem Schneider og Kommissionens tjenestegrene med henblik på at fastlægge eventuelle ændringer som omhandlet i artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 4064/89, der skulle løse de af Kommissionen konstaterede konkurrenceproblemer.

32 Med dette formål indgav Schneider den 14. september 2001, som var dagen for udløbet af den lovbestemte frist, sine forslag til tilsagn (»afhjælpningsforanstaltninger«).

33 Den 18. september 2001 tilsendte Kommissionen de berørte tredjemænd et spørgeskema vedrørende disse forslag.

34 Det Rådgivende Udvalg for Kontrol med Virksomhedssammenslutninger mødtes den 19. september 2001 for at behandle Kommissionens udkast til endelig beslutning.

35 Den 24. september 2001 fremsendte Schneider til Kommissionen sine tilsagn af 14. september 2001 i en ny affattelse, med henblik på at opfylde de specifikke krav, Kommissionen havde stillet den 21. september 2001.

36 Samme dag indkaldte Kommissionens tjenestegrene parterne til et møde.

37 I et notat, der var vedlagt en skrivelse af 25. september 2001 til kommissionsmedlemmet med ansvar for konkurrencepolitik, gav disse selskaber udtryk for, at det var kommet som en fuldstændig overraskelse for dem, at Kommissionens tjenestegrene også havde reageret negativt på de nye forslag til tilsagn, selv om disse indebar, at Legrand skulle trække sig ud af markedet for komponenter til eltavler i hele EØS-området.

38 Det Rådgivende Udvalg for Kontrol med Virksomhedssammenslutninger mødtes igen den 28. september 2001 for at behandle de foreslåede afhjælpningsforanstaltninger og for at afgive udtalelse om beslutningsudkastet.

39 Den 10. oktober 2001 vedtog Kommissionen på grundlag af artikel 8, stk. 3, i forordning nr. 4064/89 en beslutning (K(2001) 3014 endelig udg. (sag COMP/M.2283 - Schneider/Legrand), herefter »den anfægtede beslutning«).

40 Den anfægtede beslutnings artikel 1 har følgende ordlyd:

»La concentration notifiée à la Commission par Schneider le 16 février 2001, qui lui permettrait d'acquérir le contrôle exclusif de Legrand, est déclarée incompatible avec le marché commun et avec le fonctionnement de l'accord EEE.«

(»Den fusion, som Schneider har anmeldt til Kommissionen den 16. februar 2001, og som ville give selskabet enekontrol over Legrand, erklæres uforenelig med fællesmarkedet og med EØS-aftalens funktion.«)

41 I den anfægtede beslutning er der foretaget en beskrivelse af sektoren for elektrisk lavspændingsudstyr (afsnit V A, med overskriften »Compatibilité avec le marché commun« (»Forenelighed med fællesmarkedet«)), en afgrænsning af de nationale sektormarkeder, som berøres af fusionen (afsnit V B), en vurdering af fusionen (afsnit V C) og en vurdering af de afhjælpningsforanstaltninger, Schneider havde foreslået med henblik på at afbøde de af Kommissionen konstaterede konkurrenceproblemer (afsnit VI, med overskriften »Mesures correctives« (»Afhjælpningsforanstaltninger«)).

42 Den industrisektor, som er berørt af fusionen, omfatter udstyr i industri-, kontor- og boligejendomme, som er placeret efter deres tilslutning til mellemspændingsnettet. Dette udstyr kan inddeles i tre kategorier, som er beskrevet i den anfægtede beslutnings betragtning 12.

43 For det første elforsyningstavler til lavspænding, som i det væsentlige skal forsyne de forskellige installationsniveauer med elektrisk energi samt beskytte disse og brugeren mod overspænding og kortslutninger.

44 Disse tavler, som hovedsageligt består af et skab og af sikkerhedskomponenter som f.eks. sikkerhedsafbrydere, sikringer og fejlstrømsafbrydere, kan underinddeles i tre forskellige produktgrupper, som modsvarer de forskellige forsyningsniveauer:

- hovedtavler, som forbinder store kontor- og industriejendomme til mellemspændingsnettet

- fordelingstavler, som anvendes på en etage

- gruppetavler, som anvendes hos slutbrugere med et lavt energibehov, som f.eks. en lejligheds beboer.

45 For det andet kabelføringsveje og kanalskinnesystemer, som sikrer afstivningen af elkabler i en bygnings undergrund, tekniske føringsveje eller loftsplader.

46 For det tredje elektrisk udstyr til tilslutning efter gruppetavlen, som kan inddeles i seks produktkategorier (jf. bl.a. den anfægtede beslutnings betragtning 302):

- monteringsmateriel, som udgør den afsluttende del af den elektriske installation (stikkontakter, afbrydere osv.)

- kontrolsystemer, som styrer en bestemt funktion, f.eks. varmeanlægget, i en bestemt del af bygningen

- systemer til sikring af genstandes og personers sikkerhed (alarmsystemer, brandovervågningsystemer, nødbelysning osv.)

- edb-stik til kommunikationssystemer (edb-stik, montageskabe osv.)

- fastgørelses- og forgreningsmateriel til brug ved forgrening, fastgørelse og kabelføring i forbindelse med installationer, som tilsluttes efter gruppetavlerne

- komponenter til integreret kabelføring (ledningskanaler, gulvstik eller standere).

47 Den anmeldte fusion har ligeledes virkninger for andre produkttyper til industriel brug, bl.a. hjælpemateriel i forbindelse med kontrol og signalering, også kaldet »trykknapper til industriel brug«, samt udstyr til elforsyning og elektrisk transformering.

48 Parterne er enige om, at den berørte industrisektor kan inddeles i overensstemmelse med nedenstående tabel, som er gengivet i den anfægtede beslutnings betragtning 14:

>lt>0

49 Udbuddet af og efterspørgslen efter de pågældende produkter hidrører fra seks forskellige grupper af markedsaktører.

50 Producenterne, som f.eks. Schneider og Legrand, er de industrikoncerner, som producerer det omhandlede elektriske udstyr.

51 Grossisterne er de omkringliggende forhandlere, som køber af producenterne og udbyder det udstyr, installatørerne og tavlemontørerne har behov for ved etablering af en elektrisk installation.

52 Tavlemontørerne er fagmænd, som monterer de forskellige elementer til en elforsyningstavle i en bygning. I praksis udfører de fire funktioner, nemlig:

- undersøgelse af og tilpasning af tavlen til de særlige krav, den enkelte installation stiller

- levering og montage af de dele, der udgør tavlen (skabselementer, sikkerhedsafbrydere, sikringer osv.)

- kabelføringen til tavlen

- kontrol af, at den færdige tavle fungerer korrekt.

53 Tavlemontørerne leverer herefter skabene klar til brug til installatøren, som foretager opsætningen heraf hos den endelige kunde. I praksis beskæftiger tavlemontørerne sig hovedsageligt med hoved- og fordelingstavler. Gruppetavlerne bliver almindeligvis tilpasset og monteret direkte af installatørerne.

54 Installatørerne er fagmænd, som foretager opsætningen af elektrisk lavspændingsudstyr hos den endelige kunde.

55 Projektlederne er arkitekter, tegnestuer, offentlige byggeselskaber eller store byggefirmaer, som står for projekteringen af det byggeri, hvori det elektriske udstyr skal installeres.

56 De endelige kunder er de personer eller virksomheder, som ejer den bygning, hvori det elektriske udstyr er installeret. I henhold til en traditionel opdeling kan de endelige kunder inddeles i to større kategorier: industrikunderne på den ene side og byggeselskaberne på den anden side. Byggesektoren underinddeles ofte i en sektor for kontorbyggeri og en sektor for boligbyggeri.

57 Kommissionen har i den anfægtede beslutnings betragtning 782 anført, at den påtænkte fusion vil skabe en dominerende stilling, som bevirker, at den effektive konkurrence hæmmes betydeligt, på følgende markeder:

- markederne for afbrydermateriel, miniafbrydere og skabe til fordelingstavler i Italien

- markederne for miniafbrydere, fejlstrømsafbrydere og huse til gruppetavler i Danmark, Spanien, Italien og Portugal

- markederne for hovedafbrydere i Frankrig og Portugal

- markedet for kabelføringsveje i Det Forenede Kongerige

- markedet for stikkontakter og afbrydere i Grækenland

- markedet for isoleringsmateriel i Spanien

- markedet for fastgørelses- og forgreningsmateriel i Frankrig

- markedet for produkter til elektrisk transformering i Frankrig.

- Markedet for hjælpemidler i forbindelse med kontrol og signalering i Frankrig.

58 Kommissionen har ligeledes i den anfægtede beslutnings betragtning 783 anført, at den planlagte fusion vil styrke en dominerende stilling, som bevirker, at den effektive konkurrence hæmmes betydeligt, på følgende markeder:

- markederne for afbrydermateriel, miniafbrydere og skabe til fordelingstavler i Frankrig

- markederne for miniafbrydere, fejlstrømsafbrydere og huse til gruppetavler i Frankrig

- markedet for stikkontakter og afbrydere i Frankrig

- markedet for isoleringsmateriel i Frankrig

- markedet for nødbelysningssystemer eller uafhængige belysnings- og sikkerhedssystemer i Frankrig.

59 Kommissionen har endelig anført, at de af Schneider tilbudte tilsagn ikke løser de konkurrenceproblemer, som er nærmere beskrevet i den anfægtede beslutning.

60 Schneider har til Kommissionen fremsendt en anden rapport, udarbejdet af firmaet NERA i december 2001 (herefter »den anden NERA-rapport«), som omhandler elasticiteten i efterspørgslen efter komponenter til eltavler, installatørernes mærkeloyalitet, distributionsstrukturen i Italien, Spanien, Portugal og Danmark, en nærmere beskrivelse af interne salg af komponenter til eltavler foretaget af ABB og af Siemens samt endelig den afgrænsning af sektormarkedet for eltavler, som skal tages i betragtning.

Retsforhandlinger for Retten

61 Schneider har ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 13. december 2001 anlagt sag med påstand om annullation af den anfægtede beslutning.

62 Schneider har ved et særskilt dokument fremsat begæring om, at der træffes afgørelse efter en hasteprocedure i henhold til artikel 76a i Rettens procesreglement.

63 Den 23. januar 2002 afviste Retten at tage denne begæring til følge, under hensyn til sagens karakter og navnlig til omfanget af stævningen og de vedlagte bilag.

64 Den 5. april 2002 afholdt formanden for Første Afdeling og den refererende dommer et uformelt møde med parternes repræsentanter.

65 Den 3. maj 2002 har Retten (Første Afdeling), efter at have hørt Kommissionen, besluttet at imødekomme Schneiders begæring om, at der træffes afgørelse efter hasteproceduren, under hensyn til, at Schneider havde bekræftet, at selskabet vedstod den forkortede udgave af stævningen, som var blevet fremsendt den 12. april 2002.

66 Ved kendelse af 6. maj 2002 har Den Franske Republik fået tilladelse til at intervenere til støtte for Schneiders påstande.

67 Den 16. maj 2002 har Kommissionen indleveret en ny udgave af det tidligere indgivne svarskrift, som er tilpasset den forkortede udgave af stævningen.

68 Ved kendelse af 7. juni 2001 har Comité central d'entreprise de la SA Legrand og Comité européen du groupe Legrand fået tilladelse til at intervenere i sagen til støtte for Kommissionens påstande.

69 På grundlag af den refererende dommers rapport har Retten besluttet at indlede den mundtlige forhandling og at anmode parterne om besvare spørgsmål fra Retten som led i foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse, jf. procesreglementets artikel 64. Parterne har efterkommet disse anmodninger.

70 Parterne har afgivet mundtlige indlæg og besvaret spørgsmål fra Retten i retsmødet, der fandt sted den 10. juli 2002.

Parternes påstande

71 Schneider, som støttes heri af Den Franske Republik, har nedlagt følgende påstande:

- Principalt, den anfægtede beslutning annulleres på grundlag af det første anbringende, og det fastslås, at artikel 10, stk. 5, i forordning nr. 4064/89 ikke finder anvendelse i den foreliggende sag.

- Subsidiært, den anfægtede beslutning annulleres.

- Om fornødent anerkendes sagsøgerens adgang til at begære, at Retten træffer enhver foranstaltning, som er fornøden med henblik på sagens tilrettelæggelse eller med henblik på at fastlægge sagens faktiske omstændigheder og at foretage en analyse af den omtvistede fusion.

- Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

72 Kommissionen, som støttes heri af Comité d'entreprise de la SA Legrand og Comité européen du groupe Legrand, har nedlagt følgende påstande:

- Frifindelse.

- Schneider tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Retlige bemærkninger

73 De argumenter, Schneider har anført til støtte for sit søgsmål, er inddelt i forskellige anbringender, der for at gøre fremstillingen heraf mere overskuelig skal anses for at vedrøre henholdsvis sagsbehandlingsfejl i relation til artikel 10, stk. 3, i forordning nr. 4064/89 og åbenbart urigtige skøn anlagt af Kommissionen vedrørende dels virkningerne af den anmeldte fusion, dels de tilsagn, Schneider havde foreslået med henblik på at gøre fusionen forenelig med fællesmarkedet, samt tilsidesættelse af retten til kontradiktion.

Sagsbehandlingsfejl

Det første anbringende om tilsidesættelse af artikel 10, stk. 3, i forordning nr. 4064/89

- Parternes argumenter

74 I forbindelse med dette anbringende, der er fremsat til støtte for den principale påstand, har Schneider anført, at Kommissionen i medfør af artikel 10, stk. 3, i forordning nr. 4064/89 skulle have fastslået, at fusionen var uforenelig med fællesmarkedet, senest fire måneder efter den 30. marts 2001, som var datoen for indledning af anden fase i undersøgelsesproceduren.

75 Denne ufravigelige frist er i det foreliggende tilfælde, i medfør af bestemmelserne i forordning nr. 447/98 om fristberegning, udløbet den 10. august 2001, dvs. før Kommissionen vedtog den anfægtede beslutning den 10. oktober 2001.

76 Ifølge Schneider skal den omtvistede fusion under disse omstændigheder anses for forenelig med fællesmarkedet i henhold til artikel 10, stk. 6, i forordning nr. 4064/89.

77 Schneider har anført, at Kommissionen har påberåbt sig den ekstraordinære afbrydelse af firemånedersfristen, som i henhold til artikel 10, stk. 4, i forordning nr. 4064/89 sker, når Kommissionen grundet omstændigheder, der kan tilskrives en i den anmeldte fusion deltagende virksomhed, har været nødsaget til at kræve oplysninger ved en beslutning truffet i henhold til artikel 11, stk. 5, i forordning nr. 4064/89.

78 Kommissionen har således ved den beslutning af 27. april 2001, som var rettet til Schneider (jf. præmis 22), stillet krav om fremsendelse af de oplysninger, som den i sin skrivelse af 6. april 2001 havde anmodet om fremsendelse af inden den 18. april 2001. Imidlertid var de snævre betingelser i henhold til artikel 10, stk. 4, for afbrydelse af firemånedersfristen ikke opfyldt.

79 En sådan afbrydelse er ifølge Schneider ekstraordinær og følger ikke nødvendigvis af enhver beslutning om at kræve oplysninger. I den foreliggende sag har Kommissionen ikke været nødsaget til at træffe en sådan beslutning på grund af omstændigheder, der kan tilskrives deltagerne i den anmeldte fusion, men derimod på grund af, at den i anmodningen om oplysninger af 6. april 2001 havde fastsat en frist på fem arbejdsdage for besvarelse af 322 spørgsmål. Besvarelsen af disse spørgsmål indebar indsamling af mere end 300 000 oplysninger. Det er endnu ikke godtgjort, at disse oplysninger er blevet anvendt i forbindelse med vurderingen af fusionen.

80 Kommissionen har således selv skabt den omstændighed, som den senere har brugt som begrundelse for at vedtage en beslutning om at kræve oplysninger med fristafbrydende virkning.

81 Schneider har anført, at Kommissionen i den anfægtede beslutnings betragtning 8 støtter fristafbrydelsen på artikel 10, stk. 4, i forordning nr. 4064/89, mens beslutningen af 27. april 2001 om at kræve oplysninger i denne henseende støttes på artikel 9 i forordning nr. 447/98.

82 Kommissionen kan ikke retfærdiggøre en afbrydelse af firemånedersfristen ved at fremhæve, at artikel 9 i forordning nr. 447/98, til forskel fra artikel 10, stk. 4, i forordning nr. 4064/89, ikke nævner afbrydelsens ekstraordinære karakter eller nødvendigheden af at godtgøre, at der foreligger omstændigheder, der kan tilskrives en i fusionen deltagende virksomhed. Forordning nr. 447/98, som skal gennemføre grundforordning nr. 4064/89, kan ikke fravige bestemmelserne heri.

83 Den omstændighed, at Schneider ikke har anlagt et direkte søgsmål med påstand om annullation af beslutningen af 27. april 2001 om at kræve oplysninger, medfører ikke, at det første anbringende ikke kan antages til realitetsbehandling. Afbrydelsen af den maksimale frist på fire måneder er en retsakt uden et specifikt materielt indhold, som påvirker virksomhedernes rettigheder. Denne vurdering ændres ikke af, at det i beslutningen af 27. april 2001 er angivet, at der kan indgives annullationssøgsmål mod beslutningen. Afbrydelsen af firemånedersfristen er ikke nævnt i beslutningens konklusion, og Schneider har under alle omstændigheder ikke kunnet godtgøre en tilstrækkelig retlig interesse i et annullationssøgsmål rettet mod beslutningen.

84 For det tilfælde, at Retten måtte tiltræde det første anbringende, har Schneider desuden nedlagt påstand om, at Retten med hjemmel i artikel 241 EF skal fastslå, at artikel 10, stk. 5, i forordning nr. 4064/89 - hvoraf det fremgår, at hvis der afsiges en dom, som annullerer en kommissionsbeslutning, løber forordningens frister på ny fra datoen for domsafsigelsen - ikke finder anvendelse. Hvis fristerne løber igen, i et tilfælde, hvor en fusion skal anses for at være forenelig med fællesmarkedet, medfører dette, at den begåede ulovlighed ikke pålægges sanktioner, men derimod stadfæstes, idet det følger heraf, at Kommissionen meddeles en ny frist til at træffe en fornyet afgørelse.

85 Kommissionen har gjort gældende, at det er åbenbart, at anbringendet om, at beslutningen af 27. april 2001 er ulovlig, ikke kan antages til realitetsbehandling, eftersom der ikke er blevet anlagt sag med påstand om annullation af denne beslutning inden for den pågældende søgsmålsfrist (Domstolens dom af 30.1.1997, sag C-178/95, Wiljo, Sml. I, s. 585, præmis 19).

86 Kommissionen har således gjort gældende, at beslutningen af 27. april 2001 om at kræve oplysninger, som er vedtaget med hjemmel i artikel 11, stk. 5, i forordning nr. 4064/89, udgør en retakt, som kan være genstand for et annullationssøgsmål. Schneider har desuden godtgjort, at selskabet har en åbenbar og aktuel interesse i denne beslutning, som er tilstrækkelig til, at det kunne anlægge et direkte søgsmål med påstand om annullation af beslutningen.

87 Ifølge Kommissionen kan anbringendet under alle omstændigheder ikke tiltrædes, idet beslutningen er i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning nr. 4064/89 og forordning nr. 447/98. Den har særligt anført, at de krævede oplysninger var nødvendige for undersøgelsen, og at Kommissionen således var nødsaget til at vedtage en beslutning grundet en forsinkelse, som må tilskrives de anmeldende parter.

88 Det må vurderes ud fra hver enkelt sag, om en frist kan anses for rimelig (Rettens

dom af 22.10.1997, forenede sager T-213/95 og T-18/96, SCK og FNK mod Kommissionen, Sml. II, s. 1739). Kommissionen skal overholde strenge frister.

89 Anmodningen om oplysninger af 6. april 2001 var alene den logiske følge af de forskellige forespørgsler, Kommissionen havde foretaget lige siden den indledte proceduren, og som en virksomhed som Schneider havde pligt til at besvare med al den omhu, der kræves af en almindeligt agtpågivende erhvervsdrivende.

90 Der er ikke nogen forskel mellem artikel 10, stk. 4, i forordning nr. 4064/89 og artikel 9 i forordning nr. 447/98 med hensyn til virkningerne af en anmodning om oplysninger som omhandlet i artikel 11, stk. 5, i forordning nr. 4064/89. Der kan henvises til såvel den ene som den anden af de to bestemmelser.

91 Under disse omstændigheder får det ingen følger, at der som begrundelse for afbrydelsen af firemånedersfristen i betragtning 10 i beslutningen af 27. april 2001 henvises til artikel 9 i forordning nr. 447/98, mens der i den anfægtede beslutnings betragtning 8 henvises til artikel 10, stk. 4, i forordning nr. 4064/89.

92 Kommissionen har i øvrigt anført, at den ulovlighedsindsigelse, som er rejst mod artikel 10, stk. 5, i forordning nr. 4064/89, hvorefter de frister, som er fastsat i forordningen, løber på ny fra datoen for afsigelsen af en annullationsdom, er fremsat for tidligt og derfor må afvises.

93 Under alle omstændigheder er det logisk, for ikke at sige absolut nødvendigt, at forordning nr. 4064/89 indeholder en bestemmelse om de virkninger, som en annullation af en beslutning, der har hjemmel i forordningen, har for fristerne.

- Rettens bemærkninger

94 Den anfægtede afbrydelse af firemånedersfristen med henblik på, at Kommissionen kunne træffe afgørelse, vedrører perioden mellem den 19. april 2001, dagen efter udløbet af den frist, som var fastsat i Kommissionens anmodning om oplysninger af 6. april 2001, og den 25. juni 2001, på hvilken dato Kommissionen vurderede, at den havde modtaget alle krævede oplysninger.

95 Det er ubestridt, at hvis fristafbrydelsen anses for at være lovlig, er den anfægtede beslutning, som er vedtaget den 10. oktober 2001, når man kun medregner arbejdsdage, vedtaget inden for fristen på fire måneder fra den 30. marts 2001, hvor proceduren blev indledt. Derimod må det, såfremt det fastslås, at afbrydelsen var ulovlig, heraf følge, at Kommissionen ikke har truffet en beslutning i medfør af artikel 8, stk. 3, inden for den fastsatte frist.

96 En fristafbrydelse, som ifølge forordning nr. 4064/89 er ekstraordinær, forudsætter, at Kommissionen har været nødsaget til at kræve oplysninger ved en beslutning grundet omstændigheder, som en i fusionen deltagende virksomhed bærer ansvaret for.

97 I denne forbindelse har Kommissionen i betragtning 7 i beslutningen af 27. april 2001 anført, at de oplysninger, den havde anmodet om i sin skrivelse af 6. april 2001, var fornødne - i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 11, stk. 1, i forordning nr. 4064/89 - for undersøgelsen af, om den planlagte fusion var forenelig med fællesmarkedet, og navnlig for at beregne de anmeldende parters position på de forskellige berørte sektormarkeder.

98 Schneider har ikke egentlig bestridt, at disse oplysninger var fornødne, men har blot gjort gældende, at det endnu ikke er godtgjort, at disse oplysninger er blevet anvendt i forbindelse med vurderingen af den anmeldte fusion.

99 Det er i øvrigt ubestridt, at de anmeldende parter ikke har overholdt svarfristen, som i skrivelsen af 6. april 2001 var blevet fastsat til den 18. april 2001. Som det fremgår af betragtning 4 i beslutningen af 27. april 2001 om at kræve oplysninger, havde de anmeldende parter ved skrivelse af 23. april 2001 meddelt Kommissionen, at de ikke var i stand til at overholde denne svarfrist.

100 Under hensyn til omstændighederne i den foreliggende sag (jf. bl.a. ovenfor i præmis 15-18) og til det krav om hurtige afgørelser, der kendetegner den generelle ordning, som er indført ved forordning nr. 4064/89, anser Retten den frist, der var fastsat i skrivelsen af 6. april 2001, og som udløb den 18. april 2001, for rimelig på trods af det store antal spørgsmål, som blev stillet.

101 Anmodningen om oplysninger af 6. april 2001 fulgte en række kontakter og møder mellem de anmeldende parter og Kommissionen, som var blevet indledt den 8. december 2000. I denne periode havde de anmeldende parter allerede haft lejlighed til at besvare en række uformelle anmodninger om oplysninger.

102 De oplysninger, som blev krævet i skrivelsen af 6. april 2001, og som indgik i den række af oplysninger, som allerede var blevet afgivet under den uformelle undersøgelsesfase, ville derfor i betragtning af deres karakter normalt kunne stilles til rådighed med kort varsel i en virksomhed af Schneiders størrelse.

103 I øvrigt har de anmeldende parter ikke fra begyndelsen anfægtet omfanget af de oplysninger, Kommissionen havde stillet krav om i anmodningen om oplysninger af 6. april 2001, eftersom de først har reageret herpå ved den nævnte skrivelse af 23. april 2001.

104 Retten finder derfor, at det var med rette, at Kommissionen den 27. april 2001 beordrede de anmeldende parter til at meddele den de ønskede oplysninger ved en beslutning, som var vedtaget i henhold til artikel 11, stk. 5, i forordning nr. 4064/89.

105 Den omstændighed, at de anmeldende parter den 23. april 2001, dvs. fem dage efter udløbet af den svarfrist, der var fastsat i anmodningen om oplysninger af 6. april 2001, foreslog, at fristen blev forlænget til den 29. april 2001, kan ikke ændre denne konklusion.

106 I et sådant tilfælde fremgår det af artikel 10, stk. 4, i forordning nr. 4064/89, at den firemånedersfrist, som er fastsat i forordningens artikel 10, stk. 3, »afbrydes ekstraordinært«. Brugen af ordet »ekstraordinært« er ikke til hinder for, at en beslutning om at kræve oplysninger, som Kommissionen under overholdelse af forskrifterne har fremsendt til en anmeldende virksomhed, automatisk har den virkning, at firemånedersfristen afbrydes fra den dato, hvor det konstateres, at alle nødvendige oplysninger ikke er blevet fremsendt, og indtil den dato, hvor dette sker.

107 Der foreligger i denne forbindelse ikke nogen modstrid mellem ordlyden af på den ene side artikel 10, stk. 4, i forordning nr. 4064/89 og på den anden side artikel 9 i forordning nr. 447/98.

108 Kommissionen har ligeledes med rette præciseret, i betragtning 10 i beslutningen af 27. april 2001:

»Selon l'article 9 du règlement n° 447/98, les délais fixés à l'article 10, paragraphes 1 et 3 du règlement n° 4064/89 sont suspendus lorsque la Commission adopte une décision au titre de l'article 11, paragraphe 5, dudit règlement, pendant la période comprise entre la fin du délai fixé dans la demande de renseignements et la réception des renseignements complets et exacts requis par cette décision.«

(»Ifølge artikel 9 i forordning nr. 447/98 afbrydes de frister, som er fastsat i artikel 10, stk. 1 og 3, i forordning nr. 4064/89, når Kommissionen træffer en beslutning i henhold til den sidstnævnte forordnings artikel 11, stk. 5, i perioden fra udløbet af den frist, der er fastsat i anmodningen om oplysninger, indtil fuldstændige og nøjagtige oplysninger, som krævet i beslutningen, er modtaget.«)

109 Argumentet om, at den grundlæggende regel, som forordning nr. 4064/89 indeholder, derved skulle være fraveget og anvendt ulovligt, er ikke overbevisende. Den ekstraordinære karakter, som denne forordning tillægger fristafbrydelsen, relaterer sig til betingelserne for at træffe en beslutning om at kræve oplysninger og ikke til følgerne af en sådan beslutning. Det fremgår imidlertid af det ovenfor anførte, at Schneider ikke har godtgjort, at denne beslutning er ulovlig.

110 Eftersom Kommissionen lovligt kunne vedtage beslutningen af 27. april 2001, som har medført en afbrydelse af firemånedersfristen med henblik på, at Kommissionen kunne træffe afgørelse om den anmeldte fusions forenelighed med fællesmarkedet, er den anfægtede beslutning ikke ulovlig af denne grund.

111 Under disse omstændigheder skal det første anbringende afvises, uden at det er fornødent at træffe afgørelse om, hvorvidt det kan antages til realitetsbehandling, for så vidt som det rejser en ulovlighedsindsigelse rettet mod beslutningen af 27. april 2001.

112 Hvad angår den ulovlighedsindsigelse, som er rettet mod artikel 10, stk. 5, i forordning nr. 4064/89, for så vidt som det i denne bestemmelse er fastsat, at fristerne løber på ny, efter at en beslutning om uforenelighed er blevet annulleret, er denne alene blevet rejst for det tilfælde, at Retten måtte tiltræde anbringendet om, at afbrydelsen af firemånedersfristen var ulovlig. Det er derfor ufornødent at træffe afgørelse herom.

113 Hertil kommer, at ulovlighedsindsigelsen skulle have været afvist, også selv om Retten havde tiltrådt anbringendet, eftersom Kommissionen hidtil ikke har truffet nogen beslutning rettet til Schneider på grundlag af den bestemmelse, hvis lovlighed er blevet anfægtet ved en ulovlighedsindsigelse (jf. i denne retning Domstolens dom af 5.10.2000, forenede sager C-432/98 P og C-433/98 P, Rådet mod Chvatal m.fl., Sml. I, s. 8535, præmis 33).

Anbringenderne vedrørende Kommissionens vurdering af den anmeldte fusions virkninger

114 Schneider har subsidiært gjort gældende, at klagepunkterne vedrørende skabelse af en dominerende stilling mangler en begrundelse. Desuden er den anfægtede beslutning behæftet med åbenbare metode- og vurderingsfejl, og der er sket tilsidesættelse af betingelserne i artikel 2, stk. 3, i forordning nr. 4064/89 for, at det kan fastslås, at en fusion er uforenelig med fællesmarkedet. Den anfægtede beslutning er således behæftet med væsentlige mangler, som medfører, at den bør annulleres.

115 Før undersøgelsen af de forskellige anbringender under denne overskrift bør der redegøres nærmere for hovedpunkterne i den økonomiske argumentation, på grundlag af hvilken Kommissionen har foretaget sin vurdering af den anmeldte fusions virkninger.

116 Det fremgår af den anfægtede beslutnings betragtning 488, at den analyse af de vigtigste forhold, som kendetegner konkurrencen vedrørende elforsyningstavler, som findes i den indledende del af Kommissionens vurdering af den omhandlede fusions virkninger (afsnit V C.1.1. i den anfægtede beslutning), »s'applique mutatis mutandis aux autres marchés de produits affectés par l'opération notifiée, sous réserve de considérations spécifiques [...] évoquées dans le cadre des sections portant sur les produits en cause« (»finder anvendelse mutatis mutandis på andre produktmarkeder, som berøres af den anmeldte fusion, med undtagelse af særlige betragtninger [...] fremsat i de afsnit, som vedrører de omhandlede produkter«).

117 I forbindelse med denne generelle analyse, foretaget i betragtning 489-520, har Kommissionen fremhævet, at efterspørgslen efter elektrisk lavspændingsudstyr udviser en ringe prisfølsomhed. For det første har prisen på det elektriske udstyr, som ofte kun udgør en mindre del af den samlede udførelsespris, ingen indflydelse på beslutningen om at igangsætte bygge- eller renoveringsprojekter. For det andet tegner det elektriske udstyr sig sjældent for mere end 20% af den samlede værdi af den elektriske installation, idet de resterende 80% i det væsentlige vedrører udgifter til arbejdsløn. Følgelig har en forhøjelse af de samlede priser på det elektriske udstyr kun ringe eller ingen virkning på efterspørgslen.

118 Kommissionen har ligeledes fundet, at installatørerne og tavlemontørerne udviser en betydelig loyalitet over for producenternes varemærker, idet der skal meget til, før de vender sig fra disse varemærker, også selv om de får tilbudt lavere priser af konkurrerende producenter.

119 Kommissionen har imidlertid præciseret, at denne mærkeloyalitet ikke er absolut. Så længe varemærket garanterer kvaliteten af det elektriske lavspændingsudstyr og at udstyret umiddelbart findes på lager, er det ikke let for andre producenter at erobre kunderne, heller ikke selv om de tilbyder bedre produkter og/eller lavere priser. Derimod kan et varemærke, hvis det ikke længere opfylder installatørernes og tavlemontørernes hovedkrav, hurtigt miste disses tillid, som det i så fald er vanskeligt at genvinde.

120 Kommissionen har anført, at mens varemærket udgør en væsentlig adgangsbarriere eller en hindring for producenternes ekspansion til andre sektormarkeder, fordi det er en af de vigtigste faktorer, når elektrikerne træffer deres valg, er en udvidelse af produktsortimentet en anden succesfaktor for producenten. De pågældende producenters vilje til at udvide deres produktudbud modsvarer i øvrigt grossisternes ønske om at favorisere de producenter, som har et meget stort produktsortiment, med henblik på at optimere omkostningerne.

121 Som det fremgår af den anfægtede beslutnings betragtning 71, sælger grossisterne ikke komponenter til hovedtavler, men står for mellem 80 og 90% af afsætningsmarkedet for de andre former for elektrisk udstyr, som er berørt af den anmeldte fusion.

122 I øvrigt nyder de producenter, som har et stort produktsortiment, godt af visse fordele i distributionsleddet på grund af de forskellige rabatter, de yder grossisterne, og som skaffer disse en væsentlig del af deres omsætning (jf. betragtning 589). Navnlig skal det bemærkes, at grundlaget for beregning af de såkaldte kvantumrabatter er værdien af salget af alle former for elektrisk lavspændingsudstyr (betragtning 587).

123 Selv om det er åbenbart, at kriterierne for grossisternes valg må følge klienternes (tavlemontørernes og installatørernes), søger de ikke desto mindre de leverandører, som har det størst mulige produktsortiment (betragtning 81).

124 Den fusionerede enhed vil efter Kommissionens opfattelse blive en uomgængelig handelspartner i distributionsleddet som følge af, at den vil kunne styrke sin aktuelle position til skade for konkurrenterne, takket være enhedens geografiske dækning, som er uden sidestykke, den fortrinsstilling, den vil få i forhold til grossisterne, og dens uovertrufne produktsortiment og udvalg af varemærker.

125 Som følge af den opsplitning af efterspørgselssiden, som tavlemontørerne og installatørerne er årsag til, samt disses loyalitet over for de mest kendte varemærker, vil den nye koncern være i stand til at foretage prisforhøjelser, uden at virkningen heraf modvirkes af tilsvarende tab af markedsandele (betragtning 592 og 688).

126 Kommissionen har konkluderet, at fusionen kan få særligt alvorlige følger for så vidt angår priserne på elforsyningstavler (betragtning 612), kabelføringsveje (betragtning 641) og monteringsmateriel (betragtning 688).

Det andet anbringende om, at Kommissionen har foretaget sin vurdering af den anmeldte fusions virkninger på grundlag af en fejlagtig økonomisk argumentation

- Parternes argumenter

127 Schneider har i første række gjort gældende, at Kommissionens konklusion, hvorefter den fusionerede enhed vil være i stand til at handle uafhængigt af de øvrige markedsaktører, og følgelig til at forhøje priserne, bygger på en antagelse om, at den almindelige efterspørgsel efter elektrisk lavspændingsudstyr udviser en ringe prisfølsomhed. Denne antagelse er imidlertid irrelevant i relation til vurderingen af konkurrencestrukturerne på hvert af de forskellige sektormarkeder.

128 Kommissionen skulle tværtimod have støttet sin vurdering på elasticiteten for en virksomheds standardmæssige udbud. I denne forbindelse er det ved den anden NERA-rapport godtgjort, at de reklamekampagner, en producent lancerer til fordel for et produkt, medfører en forøgelse af salget til skade for konkurrenterne.

129 Kommissionen har henvist til, at den i betragtning 517-519 har anført, at den samlede efterspørgsel efter elektrisk lavspændingsudstyr udviser en ringe prisfølsomhed, eller slet ingen elasticitet, eftersom den i det store og hele bestemmes af udefra kommende faktorer.

130 Stridspunktet mellem Kommissionen og Schneider vedrører således prisfølsomheden af den efterspørgsel, som rettes mod hver enkelt producent. Dette spørgsmål falder reelt sammen med spørgsmålet om den mærkeloyalitet, der udvises af efterspørgselssiden.

131 Kommissionen mener ikke, at de to NERA-rapporter godtgør, at reklamekampagnerne har gjort det muligt for de pågældende virksomheder at erobre kunder fra deres konkurrenter. Disse kampagner kan dog, på trods af den ringe grad af elasticitet på efterspørgselssiden, medvirke til lanceringen af nye produkter og sikre, at forbrugerne forbliver loyale mod varemærket.

132 I anden række har Schneider gjort gældende, at det ikke kan stå uimodsagt hen, at Kommissionen samtidig har anset den betydelige loyalitet, som tavlemontørerne og installatørerne viser varemærket, for at være en faktor, som giver konkurrenterne bedre mulighed for at holde stand mod den anmeldte fusion, og for at udgøre en væsentlig adgangsbarriere, som skal tages i betragtning i forbindelse med vurderingen af fusionens konkurrencebegrænsende virkninger.

133 Kommissionen har henvist til, at ifølge betragtning 499 har graden af mærkeloyalitet ingen indflydelse på vurderingen af, om der foreligger en dominerende stilling, og til, at denne loyalitet er betydelig, men ikke absolut. Den kan således ikke sikre en uigennemtrængelig beskyttelse til fordel for konkurrenter, der allerede er på markedet (betragtning 494). Denne argumentation afkræftes imidlertid ikke af - og er heller ikke i modstrid med - den omstændighed, at mærkeloyaliteten udgør en adgangsbarriere i forhold til de potentielle konkurrenter.

- Rettens bemærkninger

134 Retten bemærker for det første, at som det fremgår af den anden NERA-rapport, har Schneider ikke bestridt, at den almindelige efterspørgsel efter elektrisk lavspændingsudstyr udviser en ringe grad af elasticitet. Uenigheden mellem parterne omfatter således ikke det forhold, at det som anført af Schneider er nødvendigt at tage en eventuel krydselasticitet mellem producenter i betragtning ved vurderingen af konkurrencestrukturerne på de forskellige markeder for elektrisk lavspændingsudstyr.

135 Det fremgår af gennemgangen af Schneiders argumenter, at det sidstnævnte spørgsmål er snævert forbundet med spørgsmålet om tavlemontørernes og installatørernes mærkeloyalitet. Den anden NERA-rapport, punkt 2.1.2., udleder således af det forhold, at reklamekampagner medfører en forøgelse af salget af produkter omfattet af kampagnerne, at kunderne, som f.eks. tavlemontørerne og installatørerne, hurtigt skifter mærke ved udsving i prisen på det elektriske udstyr.

136 Schneider har ikke anfægtet betragtning 22, hvorefter de direkte køb hos producenten foretages af grossister, og det er ikke blevet bestridt, at grossisterne, som anført af Kommissionen, bl.a. i betragtning 650, udviser en ringe prisfølsomhed.

137 Schneider har heller ikke anfægtet betragtning 70, hvorefter kun de store industrikunder og de store tavlemontører, som driver virksomhed inden for markedssegmentet for hovedtavler, der ikke omfatter grossisterne, har interesse i at købe deres produkter direkte hos producenterne.

138 Under disse omstændigheder kan en forøgelse af salget af produkter omfattet af reklamekampagner, som sker til skade for konkurrenterne, ikke i sig selv rokke ved den betydelige loyalitet, som tavlemontørerne og installatørerne ifølge Kommissionen viser varemærkerne.

139 Det kan nemlig ikke udelukkes, at forøgelsen af salget af de produkter, der er omfattet af producenternes reklamekampagner, kan tilskrives grossisterne.

140 Det kan derfor ikke nødvendigvis sluttes af den omstændighed, at salget af produkter omfattet af reklamekampagner forøges, at tavlemontørerne og installatørerne hurtigt skifter mærke, eller at disse erhvervsdrivende følgelig er årsag til en høj grad af krydselasticitet på efterspørgselssiden.

141 Det må derfor, som hævdet af Kommissionen, antages, at tavlemontørerne og installatørerne viser en betydelig loyalitet over for de varemærker, der indehaves af producenterne af elektrisk lavspændingsudstyr.

142 Schneider har under disse omstændigheder ikke godtgjort, at det var med urette, at Kommissionen ved vurderingen af den anmeldte fusions virkninger er gået ud fra den antagelse, at den almindelige efterspørgsel efter elektrisk lavspændingsudstyr udviser en ringe prisfølsomhed, i stedet for at støtte sig på en ikke godtgjort krydselasticitet på efterspørgselssiden forårsaget af tavlemontørerne og installatørerne.

143 Retten skal for det andet bemærke, at det, på grund af den væsentlige betydning, tavlemontørernes og installatørernes loyalitet må tillægges, ikke kan udelukkes, at det vil vise sig vanskeligt for en ny konkurrent at trænge ind på et nationalt sektormarked.

144 Det kan dog heller ikke udelukkes, at denne loyalitet ligeledes, over for en producent, som allerede er til stede på det pågældende marked, kan være en faktor, som giver ham bedre mulighed for at holde stand mod virkningerne af den omtvistede fusion.

145 Kommissionen har således ikke foretaget en selvmodsigende vurdering for så vidt angår elektrikernes mærkeloyalitet.

146 Anbringendet bør under disse omstændigheder forkastes.

Det tredje anbringende om, at Kommissionen har overvurderet den markedsposition, den fusionerede enhed vil få

- Parternes argumenter

147 Schneider har anført, at Kommissionen har foretaget en national afgrænsning af de forskellige produktmarkeder, som berøres af den anmeldte fusion, selv om de anmeldende parter under den administrative procedure gjorde gældende, at visse af sektormarkederne skal afgrænses på europæisk plan.

148 Schneider har herefter, uden at uddybe sit synspunkt vedrørende denne afgrænsning, bebrejdet Kommissionen, at den i den anfægtede beslutnings afsnit V C har foretaget en samlet vurdering på europæisk plan af den anmeldte fusions virkninger, i stedet for at foretage vurderingen land for land på grundlag af afgrænsningen af produktmarkederne i den anfægtede beslutnings afsnit V B.

149 Denne samlede vurdering har ifølge Schneider ført til, at Kommissionen har anset den nye enhed for at være en »leader européen« (»market leader« på det europæiske marked), og til, at Kommissionen har konkluderet, at enheden vil få en række væsentlige fordele i forhold til konkurrenterne, herunder en bred geografisk dækning, forbindelser til grossisterne, et stort produktsortiment og udvalg af varemærker.

150 Kommissionen har imidlertid ikke kunnet hævde, at den fremtidige enhed vil blive den ubestridte market leader i Europa, eftersom den snævre nationale markedsafgrænsning, Kommissionen har foretaget, tværtimod har godtgjort, at de konstaterede konkurrenceproblemer har snævre, geografisk bestemte grænser.

151 Kommissionen har anført, at dens konklusion, hvorefter den anmeldte fusion vil føre til skabelse eller styrkelse af en dominerende stilling, udelukkende bygger på en vurdering af fusionens virkninger i hvert af de berørte lande, hvad enten disse virkninger gælder samtlige nationale markeder eller kun et enkelt eller visse af disse markeder.

152 Kommissionen har gjort gældende, at den ikke har søgt at godtgøre, at den enhed, der opstår ved fusionen, vil få en dominerende stilling på et hvilket som helst sektormarked på europæisk plan, eller at den får en position som »market leader på det europæiske marked«. Kommissionen har understreget, at den fusionerede enhed bl.a. vil nyde godt af en geografisk dækning uden sidestykke samt af et produktsortiment og et udvalg af varemærker, som er bredere end konkurrenternes.

- Rettens bemærkninger

153 Som det fremgår af punkt 8 i Kommissionens meddelelse om afgrænsning af det relevante marked i forbindelse med Fællesskabets konkurrenceret (EFT 1997 C 372, s. 5, punkt 7), omfatter det relevante geografiske marked det område, hvor de deltagende virksomheder er involveret i udbud af og efterspørgsel efter produkter eller tjenesteydelser, og som har tilstrækkeligt ensartede konkurrencevilkår og kan skelnes fra de tilstødende områder, fordi konkurrencevilkårene dér er meget anderledes.

154 Domstolen har udtalt, at det relevante geografiske marked er et nærmere afgrænset geografisk område, hvor det omtvistede produkt markedsføres, og hvor konkurrencevilkårene er tilstrækkeligt ensartede for alle de erhvervsdrivende til, at der kan foretages en rimelig vurdering af den anmeldte fusions virkninger på konkurrencen (jf. Domstolens dom af 31.3.1998, forenede sager C-68/94 og C-30/95, Den Franske Republik m.fl. mod Kommissionen, Sml. I, s. 1375, præmis 143).

155 I den anfægtede beslutnings afsnit V B, med overskriften »Définition des marchés pertinents« (»Afgrænsning af de relevante markeder«) har Kommissionen anført, at de forskellige forud afgrænsede markeder og markedssegmenter for elektrisk lavspændingsudstyr, som er nævnt i den tabel, som er gengivet ovenfor i præmis 48, skal afgrænses nationalt.

156 Kommissionens konklusion, hvorefter der findes nationale markeder for komponenter til fordelingstavler og gruppetavler, bygger på fire faktorer, jf. betragtning 194.

157 For det første er der betydelige forskelle mellem de produkter, som sælges i de forskellige lande.

158 For det andet bestemmes priserne på nationalt plan, og der er oplysninger om betydelige prisforskelle (op til det dobbelte) fra land til land.

159 For det tredje afhænger de omstændigheder, som er bestemmende for konkurrencen, både på udbudssiden (varemærkernes status og adgangen til grossisterne) og på efterspørgselssiden (kundernes organisering og forventninger), af faktorer, som i det væsentlige er nationale, som f.eks. grossisternes koncentrationsgrad, størrelse og virksomhedsområde og den opfattelse, installatørerne har af varemærkerne og af produktsortimenterne. I øvrigt varierer disse faktorer betydeligt fra land til land. Navnlig er der stor forskel på graden af grossisternes koncentration fra land til land, og deres indkøb er organiseret på nationalt plan (betragtning 220). Forhandlingerne mellem producenter og grossister, bl.a. for så vidt angår leverandørvalget og afgrænsningen af de produktsortimenter, som skal indkøbes og sælges, finder næsten udelukkende sted på nationalt eller regionalt plan (betragtning 223).

160 For det fjerde er der betydelige adgangs- og ekspansionsbarrierer mellem landene. Disse barrierer skyldes navnlig installatørernes »konservatisme« (jf. betragtning 240), nationale sædvaner (jf. betragtning 194 og 203), samt at der ikke er foretaget en fuldstændig harmonisering på fællesskabsplan af de tekniske standarder (jf. betragtning 201), og de kan medføre, at nytilkomne må foretage meget store investeringer, som ikke kan genvindes.

161 I betragtning 268 har Kommissionen anført, at disse væsentlige forhold også gælder for markederne for kabelføringsveje og kanalskinnesystemer.

162 Kommissionen har ligeledes fundet, at de forskellige markedssegmenter for monteringsmateriel skal afgrænses nationalt (betragtning 380, 381-384, 394 og 424).

163 På grundlag af sin vurdering af den anmeldte fusion har Kommissionen fremsat en række klagepunkter rettet mod fusionen. Disse klagepunkter vedrører skabelse eller styrkelse af en dominerende stilling på de forskellige nationale sektormarkeder, som berøres af fusionen, og som er opregnet i betragtning 782 og 783 (jf. denne doms præmis 57 og 58).

164 Kommissionen har dog også støttet sin vurdering af den omhandlede fusions virkninger på hvert af de berørte nationale sektormarkeder på de markedsandele, den fusionerede enhed har uden for disse markeder, idet den har taget denne enheds uforlignelige geografiske dækning, dvs. udvidelsen af dens virksomhedsområde i territorial henseende til hele EØS-området, i betragtning.

165 Hvad for det første angår de nationale markeder for komponenter til eltavler har Kommissionen med henblik på at påvise, at den nye enhed erhverver en styrkeposition uden sidestykke, henvist til »la force de l'entité combinée sur l'ensemble des marchés de matériels électriques basse tension« (»den fusionerede enheds styrke på samtlige markeder for elektrisk lavspændingsudstyr«) (betragtning 551), og har i tabel 30, som er gengivet nedenfor, nævnt de produkter, som Schneider/Legrand-koncernen vil kunne udbyde i hvert af de 15 opregnede lande:

Tabel 30

Markeder for elektrisk lavspændingsudstyr, der berøres af den anmeldte fusion

>lt>1 Tegnforklaring: en stjerne (*) repræsenterer en andel af salget på mellem 10 og 20% og så fremdeles indtil fem stjerner (*****), som repræsenterer en andel af salget på mere end 50%.

166 I denne forbindelse har Kommissionen i betragtning 550 præciseret, at »[d]ès avant l'opération proposée, les parties disposaient chacune d'un très large éventail de produits dans le secteur des matériels électriques basse tension. Elles détenaient le plus souvent des positions très appréciables pour certains de ces produits et dans certaines zones géographiques. Ainsi, l'opération notifiée permettr[a] aux parties de combiner les positions fortes de Schneider dans les pays nordiques pour ce qui est des équipements électriques situés en aval des tableaux terminaux avec celles de Legrand dans le sud de l'Europe. De même, Schneider apporte sa présence forte sur toutes les catégories de tableaux électriques et l'adosse à la forte présence de Legrand sur l'ensemble des produits en aval« (»[i]nden den foreslåede fusion udbød hver af parterne en meget bred vifte af produkter inden for sektoren for elektrisk lavspændingsudstyr. De besad på de fleste områder meget betydelige markedsandele for visse af disse produkter og i visse geografiske områder. Den anmeldte fusion vil således gøre det muligt for parterne at forene Schneiders stærke position i de nordiske lande for så vidt angår elektrisk udstyr til tilslutning efter gruppetavlerne med Legrands stærke position i Syd-Europa. Schneider har endvidere en stærk position inden for alle kategorier af eltavler, og støtter dermed Legrands stærke position inden for alle produkter til tilslutning efter tavlerne«).

167 Kommissionen har herefter i betragtning 551 anført:

»Après l'opération notifiée, il n'exister[a] que deux pays de l'EEE (l'Allemagne et la Finlande) dans lesquels l'entité combinée ne disposer[a] pas de positions prépondérantes. Plus généralement, il convient également de signaler que Schneider déclare occuper le second rang mondial dans les matériels électriques basse tension, tandis que Legrand se présente comme le leader mondial de la distribution électrique ultraterminale [...]« (»Efter den anmeldte fusion vil der kun være to EØS-lande (Tyskland og Finland), hvor den fusionerede enhed ikke indtager dominerende stillinger. Mere overordnet skal det ligeledes bemærkes, at Schneider har erklæret, at virksomheden er nummer to på verdensplan inden for elektrisk lavspændingsudstyr, mens Legrand er »market leader« på verdensplan inden for distribution af monteringsmateriel [...]«)

168 Kommissionen har endvidere i betragtning 552 bemærket, at »aucun des concurrents de Schneider-Legrand ne disposer[a] d'une telle panoplie de produits et d'une telle couverture géographique avec des positions fortes sur les marchés en cause« (»ingen af Schneider-Legrands konkurrenter kan tilbyde et sådant udvalg af produkter og en sådan geografisk dækning med stærke positioner på de omhandlede markeder«).

169 Hvad for det andet angår de nationale markeder for monteringsmateriel har Kommissionen fremhævet, at den fusionerede enhed kan tilbyde et komplet udvalg af produkter og dækker hele EØS, og at den dermed er uden sidestykke (betragtning 654 og 658). Den foreslåede fusion vil derfor efter Kommissionens opfattelse føre til en forening af de betydelige markedsandele, Schneider har i Nord-Europa, med de andele, Legrand har i Syd-Europa (præmis 659).

170 Det fremgår heraf, at selv om Kommissionen har fundet, at sektormarkederne for elektrisk lavspændingsudstyr er nationale markeder, med henblik på at godtgøre, at der skabes en dominerende stilling på disse markeder, eller at en sådan vil blive styrket, har den ikke desto mindre vurderet, om den anmeldte fusion på disse markeder giver anledning til konkurrenceproblemer, ud fra de tegn på økonomisk styrke, som findes på samtlige nationale sektormarkeder.

171 Imidlertid bemærkes, at skabelse eller styrkelse af en dominerende stilling på nationale sektormarkeder i det foreliggende tilfælde alene kan opfattes som et tegn på økonomisk styrke på disse markeder, eventuelt suppleret med en hensyntagen til grænseoverskridende virkninger, for så vidt som sådanne konkret er påvist. Dette er imidlertid ikke tilfældet.

172 I denne forbindelse har Kommissionen i øvrigt selv i betragtning 534 og 537 anført, at selv om der ved fusionen f.eks. sker sammenlægninger af markedsandele på samtlige nationale markeder for eltavler, giver den alene anledning til konkurrenceproblemer i fem lande, som det fremgår af tabel 27-29, der er gengivet nedenfor.

Tabel 27

Andele af markederne for komponenter til fordelingstavler

>lt>2 1 - Forkortelse for General Electric

* Fortrolige oplysninger

Tabel 28

Andele af markederne for komponenter til gruppetavler

>lt>3

* Fortrolige oplysninger

Tabel 29

Andele af markederne for hovedafbrydere

>lt>4

* Fortrolige oplysninger

173 Formålet med den anfægtede beslutnings tabel 35, som er gengivet nedenfor, er at illustrere den fusionerede enheds og dens største konkurrenters positioner på de forskellige markedssegmenter for monteringsmateriel i hele EØS-området.

Tabel 35

De største producenters positioner på markederne for udstyr til tilslutning efter gruppetavlen

>lt>5

Tegnforklaring: en stjerne (*) repræsenterer en markedsandel på mellem 5 og 20%, to stjerner (**) en markedsandel på mellem 20 og 50% og tre stjerner (***) en markedsandel på over 50 %.

174 Blandt de nationale markedssegmenter, som er nævnt i tabel 35, er det imidlertid kun følgende markedssegmenter, som er omfattet af Kommissionens klagepunkter i betragtning 782 og 783, hvorefter en dominerende stilling er blevet skabt eller styrket:

>lt>6 1 - Klagepunkter omfattende segmentet for stikkontakter og afbrydere og segmentet for isoleringsmateriel.

2 - Klagepunkt omfattende segmentet for isoleringsmateriel.

175 Det fremgår heraf, at blandt samtlige nationale sektormarkeder nævnt i tabel 30, jf. ovenfor i præmis 165, er det - i henhold til de faktiske omstændigheder, som er beskrevet i den anfægtede beslutning - alene følgende markeder og markedssegmenter, som giver anledning til konkurrenceproblemer, fordi en dominerende stilling skabes eller styrkes som følge af den foreslåede fusion:

>lt>7

1 - Klagepunkt vedrørende markedssegmentet for isoleringsmateriel.

2 - Klagepunkt, der ligeledes vedrører markedet for hovedafbrydere.

3 - Klagepunkter vedrørende markedssegmenterne for stikkontakter og afbrydere, isoleringsmateriel og sikringssystemer.

4 - Klagepunkt vedrørende markedet for stikkontakter og afbrydere.

5 - Klagepunkt, der ligeledes vedrører markedet for hovedafbrydere.

Tegnforklaring: en stjerne (*) repræsenterer en markedsandel på mellem 5 og 20%, to stjerner (**) en markedsandel på mellem 20 og 50% og tre stjerner (***) en markedsandel på over 50 %.

176 Retten skal således bemærke, at Kommissionen - ikke blot i sin fremstilling af sagens faktiske omstændigheder, men også i vurderingen heraf - har inddraget den omstændighed, at den fusionerede enheds geografiske dækning bliver uden sidestykke, eftersom den vil komme til at omfatte hele EØS, med henblik på at godtgøre, at der ved fusionen skabes eller styrkes en dominerende stilling for denne enhed på de nationale sektormarkeder for komponenter til eltavler og for monteringsmateriel, som nævnt i de klagepunkter, der er indeholdt i betragtning 782 og 783.

177 Retten skal i denne forbindelse bemærke, at den anmeldte fusion i henhold til de faktiske oplysninger, der er lagt til grund i den anfægtede beslutning, reelt kun giver anledning til konkurrenceproblemer i Frankrig og på seks andre nationale markeder.

178 Ganske vist kan Kommissionen som nævnt ovenfor i præmis 171 principielt tage hensyn til grænseoverskridende virkninger, som kan forstærke en fusions virkninger på hvert af de relevante nationale sektormarkeder.

179 Kommissionen kan imidlertid ikke uden videre formode, at der er sådanne virkninger, idet det tværtimod påhviler den i tilstrækkelig grad at påvise eksistensen heraf.

180 Det bemærkes, at Kommissionen - til støtte for sin påvisning i betragtning 782 og 783 af, at der er skabt konkurrenceproblemer på de sektormarkeder, der berøres af den omhandlede fusion - udelukkende har henvist til den styrke, den fusionerede enhed vil få på alle de øvrige nationale sektormarkeder, som er nævnt i tabel 30, uden at foretage en afvejning af denne styrke i relation til den konkurrencemæssige styrke, enhedens konkurrenter har på de sidstnævnte markeder.

181 Ingen af disse konkurrenter er nævnt i tabel 30. Denne tabel giver således ingen oplysninger om den anmeldte fusions virkninger på de forskellige nationale sektormarkeder, hvor fusionen ikke giver anledning til konkurrenceproblemer.

182 Navnlig fremgår det ikke af tabel 30, at Legrand kun var indehaver af andele af markederne for komponenter til fordelingstavler i tre af de femten lande, som er nævnt i tabel 30, nemlig Frankrig, Italien og Norge (jf. betragtning 530), og det fremgår heller ikke, at den foreslåede fusion alene giver anledning til konkurrenceproblemer i disse tre lande.

183 Tabel 30 indeholder heller ikke oplysninger om, hvorvidt den styrke, den fusionerede enhed ifølge Kommissionen har på hvert af de nævnte nationale sektormarkeder, skyldes den anmeldte fusion eller den omstændighed, at en af de anmeldende parterne var til stede på dette marked før fusionen (jf. nedenfor i præmis 327 og 392). Det fremgår navnlig ikke af tabellen, at Legrand ikke før den anmeldte fusion havde nogen andel af de nationale markeder for komponenter til hovedtavler, og at fusionen følgelig ikke kan give anledning til konkurrenceproblemer på disse markeder (betragtning 245).

184 I øvrigt bemærkes, at ABB, Siemens og GE tilbyder et meget bredt udvalg af produkter til lavspænding (betragtning 17), og at ABB og Siemens generelt er repræsenteret i en række medlemsstater (præmis 20). Navnlig bemærkes, at ABB er repræsenteret på samtlige nationale markeder for monteringsmateriel eller på hovedparten af disse markeder, mens Siemens og Hager er repræsenteret på mange af disse markeder (betragtning 644 og 645).

185 Henset til den systematik, Kommissionen har fulgt i den anfægtede beslutning, kan Retten heller ikke tiltræde påstanden om, at »l'évaluation du rôle que jouera Schneider-Legrand sur une échelle européenne, loin d'infirmer la définition géographique des marchés en cause comme étant de dimension nationale, fait partie intégrante de l'analyse des effets de la concentration sur chacun des marchés de produits et nationaux affectés« (»vurderingen af den rolle, Schneider-Legrand vil komme til at spille på europæisk plan, [ikke] svækker [...] antagelsen om, at den geografiske afgrænsning af de omhandlede markeder skal ske på nationalt plan, men indgår i vurderingen af fusionens virkninger på hvert af de berørte produktmarkeder og nationale markeder«) (betragtning 654).

186 I denne forbindelse har Kommissionen under retsmødet henvist til, at et selskab, som er repræsenteret på alle markeder og indtager en dominerende stilling på samtlige geografiske markeder i EØS, har mulighed for at træffe gengældelsesforanstaltninger.

187 Det er imidlertid med henvisning til hvert enkelt af de berørte lande, at Kommissionen i betragtning 605 har understreget, at den omstændighed, at den fusionerede enhed markedsfører et meget bredt udvalg af produkter, giver den mulighed for at udøve repressalier rettet mod konkurrenterne.

188 Endvidere bemærkes, at i henhold til Kommissionens egen fortolkning af tabel 30 i dens svar på det syvende anbringende (jf. nedenfor i præmis 304), er den nye enhed blevet anset for på ét og samme geografiske marked at kunne drage en væsentlig konkurrencefordel af sine stærke positioner på andre produktmarkeder, hvor de samme grossister er til stede.

189 Det er således kun det spanske marked, som er berørt af det krav om indførelse af monteringsmateriel i produktsortimentet, som Schneider ifølge det af Kommissionen i betragtning 678 og 685 anførte har kunnet stille over for de spanske grossister som følge af sin betydelige position på de spanske markeder for komponenter til eltavler.

190 Endvidere bemærkes, at ifølge betragtning 604 er det alene i Portugal, at Schneider, som er blevet anset for at have en meget stærk position på markedet for miniafbrydere, især til industriel brug og til kontorbrug, er blevet beskyldt for at føre en praksis, hvorefter virksomheden regelmæssigt har ført priskrig på markedssegmentet for miniafbrydere til anvendelse i boliger med det formål at begrænse Hagers og ABB's virksomhed til dette lidet rentable marked og beskytte sine markedsandele inden for segmenterne for miniafbrydere til anvendelse i kontorer og i industrien.

191 Det følger af det ovenfor anførte, at Kommissionen har foretaget en urigtig anvendelse af artikel 2, stk. 3, i forordning nr. 4064/89 i forbindelse med sin analyse af den fusionerede enheds geografiske dækning.

192 Anbringendet bør derfor tiltrædes.

Det fjerde anbringende om, at Kommissionens vurdering af konkurrencestrukturen i grossistleddet er selvmodsigende

- Parternes argumenter

193 Schneider har gjort gældende, for det første, at Kommissionen har begået åbenbare fejl i sit ræsonnement med hensyn til den samlede vurdering af styrkeforholdet mellem producenter og grossister, og for det andet, at de slutninger, Kommissionen drager navnlig med hensyn til, hvilken betydning den større eller mindre grad af koncentration i distributionen har for så vidt angår det konkurrencepres, grossisterne kan udøve over for den fusionerede enhed, er ulogiske.

194 Kommissionen har hertil anført, at graden af koncentration i grossistleddet, og dermed grossisternes individuelle indkøbsstyrke, varierer betydeligt fra land til land. Konkurrencen mellem dem overføres imidlertid, uanset koncentrationen i grossistleddet, ikke til producentniveauet, i hvert fald ikke for de største producenter, blandt hvilke den fusionerede enhed rangerer øverst.

195 En ringe grad (Italien og Spanien) eller middel grad (Portugal) af koncentration i distributionsleddet indebærer ikke, at den konkurrence mellem grossisterne, som følger heraf, giver sig udslag i et betydeligt pres på de største producenter. Tværtimod begrænses grossisternes manøvremuligheder over for producenterne særligt meget, og de har ikke mulighed for at udøve et mærkbart pristryk.

196 I de lande, hvor distributionen er stærkt koncentreret (Frankrig og Danmark), er grossisterne i vidt omfang afhængige af de store producenter, som er indehavere af de mest kendte varemærker. De største producenter yder større rabatter til grossisterne, hvis de koncentrerer salgsbestræbelserne om deres produkter, og reducerer dermed grossisternes interesse i at udøve deres indkøbsstyrke over for producenterne.

- Rettens bemærkninger

197 Det bemærkes, at Kommissionen i betragtning 579-583 alene har foretaget en meget generel undersøgelse af styrkeforholdene mellem producenter og grossister på internationalt plan, selv om det nationale aspekt af de relevante geografiske markeder burde have været undergivet en præcis analyse land for land.

198 Det kan desuden ikke på grundlag af den af Kommissionen foretagne undersøgelse anses for påvist, at den nye enhed bliver en uomgængelig handelspartner for grossisterne, eller at disse ikke kan udøve et konkurrencepres over for denne enhed.

199 For det første bemærkes, at den metode, Kommissionen har anvendt med henblik på at måle de betydelige forskelle, den har konstateret med hensyn til graden af koncentration i distributionsleddet, og som gælder de forskellige nationale markeder, ikke forekommer at være tilstrækkeligt pålidelig til på brugbar vis at kunne understøtte de konklusioner, Kommissionen er nået til med hensyn til de aktuelle styrkeforhold mellem producenter og grossister.

200 I betragtning 26 og 221 har Kommissionen således anset Portugal og Spanien for at høre til de lande, hvor grossisterne er mindst koncentrerede. Kommissionen har ligeledes i betragtning 594 anført: »D'une part, les installateurs et les tableautiers sont trop fragmentés pour exercer une puissance d'achat significative sur l'entité fusionnée. Il en va de même des grossistes espagnols, danois ou portugais.« (»For det første er installatørerne og tavlemontørerne for splittede til at kunne udøve en indkøbsstyrke af betydning over for den fusionerede enhed. Det samme gælder de spanske, danske eller portugisiske grossister.«)

201 Det fremgår imidlertid ikke af den anfægtede beslutnings tabel 6, som er gengivet nedenfor, at distributionsstrukturen i Portugal er præget af en høj grad af opsplitning, eftersom to grossister i dette land samlet har en andel på 40% af markedet for eltavler.

Tabel 6

Schneiders skøn over fem internationale grossistsammenslutningers andele af markederne for elforsyningstavler

>lt>8

* Fortrolige oplysninger.

202 Under alle omstændigheder afviger distributionsstrukturen i Portugal fra den, der gør sig gældende i Spanien, hvor tre grossister tilsammen kontrollerer 19% af markedet for eltavler, eller i Danmark, hvor to grossister tilsammen kontrollerer 13%. Kommissionen har i øvrigt i svarskriftet nævnt Portugal som et land, hvor distributionen er koncentreret i middel grad, således som det fremgår af Kommissionens svar på det her behandlede anbringende.

203 For det andet er der flere passager i den anfægtede beslutning (jf. betragtning 26 og 221, der er nævnt ovenfor), som modsiger Kommissionens konklusion, hvorefter grossisternes manøvremuligheder i forhold til producenterne er særligt begrænsede og ikke giver dem mulighed for at udøve et mærkbart pristryk i de lande, hvor graden af koncentration i distributionsleddet er ringe.

204 I betragtning 26 har Kommissionen med henvisning til Legrands planer på mellemlang sigt anført, at »[d]'après les documents internes des parties, ces différences de structure [de la distribution] ne sont pas sans conséquences sur le comportement des grossistes dans les pays concernés« ([i] henhold til parternes interne dokumenter indvirker disse strukturforskelle [i distributionsleddet] på grossisternes adfærd i de berørte lande), og at »[il] semble ainsi que, dans les pays où les grossistes sont le plus atomisés, comme le Portugal, la concurrence entre grossistes conduise à une guerre des prix qui se reporte au niveau des fabricants« (konkurrencen mellem grossisterne [således] synes [...] at medføre en priskrig, som overføres til producentleddet, i de lande, hvor grossisterne er mest splittede, som f.eks. Portugal). Kommissionen har imidlertid anset Legrand for at indtage stærke markedspositioner i Syd-Europa.

205 I betragtning 221 har Kommissionen således præciseret:

»Comme l'indique un document interne de Legrand, »il existe [au Portugal] plusieurs niveaux de distributeurs, principalement des indépendants, à gestion familiale spéculative, sans politique commerciale structurée, fonctionnant à très court terme. Conséquence: forte concurrence anarchique entre eux, qui implique (i) une baisse des prix en général et de leur marge en particulier, d'où une perpétuelle pression sur les fabricants pour améliorer leurs conditions d'achats« [...]« (»Som det fremgår af et internt dokument fra Legrand, findes der [i Portugal)] flere niveauer af forhandlere, hovedsageligt uafhængige, familiedrevne virksomheder uden en struktureret forretningspolitik, med en meget kort levetid. Konsekvensen heraf er en stærk, uorganiseret konkurrence mellem disse forhandlere, som indebærer (i) en generel sænkning af priserne og navnlig af deres fortjeneste, hvilket medfører et stadigt pres på producenterne for at opnå forbedrede købsbetingelser [...]«)

206 Eksemplet fra Portugal, som Kommissionen nævner, støtter således ikke antagelsen om, at grossisterne ikke er i stand til at udøve et mærkbart pristryk i de lande, hvor der er en ringe grad af koncentration i distributionsleddet.

207 Hertil kommer, ifølge Legrands plan på mellemlang sigt for Europa, at »les marges [des distributeurs] et leur rentabilité continuent à la baisse chaque année due à la forte pression exercée sur les prix, à cause du nombre élevé de distributeurs existant sur le marché, reportant ensuite aux fabricants la baisse de ces prix« ([Forhandlernes] fortjeneste og rentabiliteten af deres virksomhed falder hvert år på grund af det kraftige pristryk, som er forårsaget af, at der er et stort antal forhandlere på markedet, og dette prisfald overføres herefter til producenterne.)

208 Disse oplysninger sætter således spørgsmålstegn ved Kommissionens antagelse i betragtning 579, hvorefter det er højst usandsynligt, at de spanske grossister hver for sig besidder tilstrækkelig indkøbsstyrke til mærkbart at påvirke den fusionerede enheds konkurrencemæssige adfærd. Modsat hvad Kommissionen hævder i betragtning 581 kan det heller ikke i øvrigt anses for godtgjort, at denne enhed er en uomgængelig handelspartner i distributionsleddet (jf. nedenfor i præmis 216 ff.).

209 For det tredje kan Kommissionens konklusion, hvorefter en høj grad af koncentration i grossistleddet for så vidt ikke indebærer et kraftigt pristryk i nedadgående retning, ikke anses for at være tilstrækkeligt underbygget.

210 Til støtte for denne antagelse har Kommissionen nemlig i betragtning 582 anført, at grossisterne i en række lande, som f.eks. Italien, navnlig værdsætter Legrands produkter for deres relativt høje prisniveau, som giver dem mulighed for at opnå en høj fortjeneste.

211 Det skal imidlertid hertil først bemærkes, at det følger af det ovenfor anførte, at Kommissionen har anset Italien for at være blandt de lande, hvor distributionen er koncentreret i ringe grad, som det da også frengår af den anfægtede beslutnings tabel 6, gengivet ovenfor i præmis 201.

212 Henvisningen til dette land underbygger derfor ikke antagelsen om, at en høj grad af koncentration i distributionsleddet ikke indebærer et kraftigt pristryk i nedadgående retning.

213 For så vidt angår henvisningen i betragtning 582 til distributionsstrukturen i Østrig bemærkes, at denne er irrelevant, da der i henhold til den anfægtede beslutning ikke er noget relevant sektormarked i dette land, som berøres af fusionen (jf. betragtning 782 og 783).

214 Hertil kommer, at de særlige kendetegn for den samlede efterspørgsel efter elektrisk udstyr, herunder også den efterspørgsel, der hidrører fra virksomhedernes kunder, skal tages i betragtning.

215 I denne forbindelse fremgår det af betragtning 213, at det høje prisniveau for Legrands produkter snarere kan udgøre en betydelig hindring, fordi det undertiden medfører, at disse produkter er »inadaptés au pouvoir d'achat des clients« (»for dyre i forhold til kundernes købekraft«).

216 For det fjerde bemærkes, at den anfægtede beslutnings tabel 31, som er gengivet nedenfor, ikke på brugbar vis illustrerer, at den fusionerede enhed som anført i betragtning 567 skulle være en uomgængelig handelspartner for hovedparten af grossisterne på grundlag af den kontrol, den udøver over en meget stor del af markedet - i visse tilfælde mere end 40% af de nationale salg - eller at den indtager væsentlige markedspositioner i hvert enkelt land.

217 Tabel 31, som er gengivet nedenfor, angiver de største producenters andele, udtrykt i procentintervaller, af grossist [A] *'s salg af elektrisk lavspændingsudstyr.

Tabel 31

Procentdel af grossist (A) 's salg af elektrisk lavspændingsudstyr

>lt>9

* Fortrolig oplysning.

218 Da der ikke er foreligger oplysninger om graden af koncentration på nationalt plan i distributionsleddet for alle former for elektrisk lavspændingsudstyr, som dem, der fremgår ovenfor af tabel 6 for markederne for eltavler, er det ikke muligt at udlede af tabel 31, at den enhed, der opstår ved fusionen, vil være en uomgængelig handelspartner for de nationale grossister vedrørende alle former for elektrisk lavspændingsudstyr.

219 Der er heller ikke, hvis man sammenholder tabel 31 og tabel 6 - forudsat at dette overhovedet lader sig gøre, eftersom tabel 6 er begrænset til at omfatte komponenter til eltavler - under nogen omstændigheder muligt at anse den nye enheds andel af salget til grossisterne for at være betydelig.

220 At Schneider/Legrand-koncernens andel af det salg, som er foretaget af grossist [A] ** i Italien ifølge tabel 31 er på mellem 30 og 40%, er ikke nogen brugbar målestok for den økonomiske styrke, koncernen kan udøve over for distributionen i dette land.

221 For det første repræsenterer denne grossist alene 4% af det italienske marked for komponenter til eltavler. Kommissionen har imidlertid selv anført, at der ved afgørelsen af, i hvilket omfang producenternes konkurrencemæssige position hovedsagelig bestemmes af deres adgang til distributionsleddet, skal tages hensyn til, hvor veletablede grossisterne er.

222 I betragtning 73 har Kommissionen således anført, at »la position concurrentielle des différents fabricants sera en grande partie déterminée par [...] leur accès aux grossistes, au moins pour les États membres dans lesquels ceux-ci sont suffisamment implantés« (»de forskellige producenters konkurrencemæssige position bestemmes i høj grad af [...] deres adgang til grossisterne, i hvert fald i de medlemsstater, hvor grossisterne er tilstrækkeligt veletablerede«).

223 For det andet er tabel 6 på ingen måde udtømmende. Som Kommissionen har præciseret i betragtning 72, har producenterne ikke nødvendigvis adgang til de samme grossister. Mens de største producenter fortrinsvis samarbejder med de store internationale koncerner, driver de mindste konkurrenter i højere grad virksomhed på regionalt plan og samarbejder derfor mest med de mindste grossister.

224 Det fremgår af den første NERA-rapport, som i denne henseende ikke er blevet anfægtet af Kommissionen, at der i henhold til Legrands skøn er ca. 800 grossister, som driver virksomhed på det italienske marked for monteringsmateriel.

225 Det fremgår i øvrigt af betragtning 63, at de lokale grossister, som leverer til installatørerne, ikke nødvendigvis er filialer af de internationale grossistvirksomheder.

226 Retten kan af samme grund heller ikke anse Kommissionens antagelse i betragtning 676, hvorefter den nye koncern »représentera une part importante du chiffre d'affaires des grossistes et, par voie de conséquence, une part importante du montant de leurs achats dans la plupart des États membres de l'EEE (voir de plus ci-dessus le tableau 31)« (»vil komme til at stå for en væsentlig del af grossisternes omsætning og som følge heraf for en væsentlig del af deres udgifter til varekøb i de fleste af EØS-medlemsstaterne (jf. desuden ovenfor i tabel 31«)), for at være godtgjort.

227 I modsætning til hvad Kommissionen har gjort gældende i betragtning 637, kan Retten derfor ikke tiltræde, at den enhed, der opstår ved fusionen, på markederne for produkter til elektrisk distribution i Det Forenede Kongerige får en fortrinsstilling hvad angår adgangen til distributionsleddet, fordi den vil komme til at stå for mellem 10 og 20% af salget af produkter til elektrisk distribution hos en af de største grossister i Det Forenede Kongerige, mens den næststørste leverandør til samme grossist står for mindre end 10% af dennes salg.

228 Forskellen mellem Schneider/Legrand-koncernen og den næststørste leverandør kan ikke anses for at være et pålideligt tegn på, at Schneider-Legrand vil få en fortrinsstilling hvad angår adgangen til distributionsleddet, eftersom den kan udgøre et sted mellem mindre end 1% og mere end 19% og dermed er for ubestemt.

229 Retten kan af samme grund heller ikke tiltræde konklusionen i betragtning 573, hvorefter Schneider/Legrand-koncernen i Spanien vil blive forholdsmæssigt større end sine konkurrenter, under hensyn til de andele, opgjort i intervaller, som de vigtigste aktører på markedet for elektrisk lavspændingsudstyr har af [A] *'s salg, og som er angivet i tabel 31. Disse intervaller er alle i ligeså høj grad upræcise.

230 Under disse omstændigheder kan det hverken anses for påvist, at den nye enhed bliver en uomgængelig handelspartner for grossisterne, eller at disse ikke vil kunne udøve et konkurrencepres over for denne enhed.

231 Anbringendet bør derfor tiltrædes.

Det femte anbringende om, at Kommissionen ikke har foretaget en vurdering af den anmeldte fusions virkninger på de forskellige nationale sektormarkeder, der er omfattet af Kommissionens klagepunkter

- Parternes argumenter

232 Schneider har gjort gældende, at den analyse af den anmeldte fusions virkninger, som Kommissionen har foretaget på europæisk plan, har ført den til at sætte generelle betragtninger i stedet for en vurdering af den fusionerede enheds position på hvert af de berørte nationale markeder. Kommissionen har i stedet for en sådan vurdering fremsat en generel argumentation vedrørende produktsortimentet og den nye enheds uovertrufne udvalg af varemærker. Kommissionen har i realiteten overført konkurrencesituationen på de franske sektormarkeder som følge af fusionen til de øvrige nationale produktmarkeder.

233 Kommissionen har anført, at den har struktureret sin analyse af fusionen i henhold til en opdeling af de argumenter, der finder anvendelse for hvert af de berørte markeder, om end i forskelligt omfang og på forskellige betingelser, som der er behørigt redegjort for. Kommissionen har gjort gældende, at den overordnede systematik ikke har kunnet forvanske den efterfølgende vurdering af de enkelte markeder, som berøres af den anmeldte fusion, men tværtimod har kastet lys over vurderingen af konkurrenceforholdene på hvert af disse markeder.

- Rettens bemærkninger

234 I sit svar på det syvende anbringende (jf. nedenfor i præmis 304) har Kommissionen gjort gældende, at tabel 30 (jf. ovenfor i præmis 165) har skullet vise, at den nye enhed på hvert af de markeder, som er berørt af den anmeldte fusion, vil kunne drage en væsentlig konkurrencemæssig fordel af den omstændighed, at den på samme geografiske marked indtager stærke positioner på andre produktmarkeder, hvor de samme grossister driver virksomhed (betragtning 567-578).

235 Som det fremgår af de svar, Kommissionen afgav under retsmødet, har den som grundlag for antagelsen om dette tegn på økonomisk styrke, som den udleder af det sortiment af elektrisk lavspændingsudstyr, den fusionerede enhed vil kunne tilbyde grossisterne, henvist til artikel 2, stk. 1, litra b), i forordning nr. 4064/89.

236 Denne bestemmelse præciserer da også, at Kommissionen tager hensyn til de deltagende virksomheders adgang til afsætningsmarkederne og dermed til deres adgang til distributionsleddet i vurderingen af, om en fusion er forenelig med fællesmarkedet.

237 Retten finder imidlertid ikke, at Kommissionen har anvendt dette parameter korrekt i sin vurdering af den nye enheds økonomiske styrke på hvert af de nationale sektormarkeder, som berøres af fusionen, og som er opregnet i den anfægtede beslutnings betragtning 782 og 783, eftersom Retten i forbindelse med gennemgangen af det fjerde anbringende har konstateret mangler og selvmodsigelser i vurderingen af strukturforholdene i distributionsleddet.

238 Som følge af disse mangler kan det ikke anses for godtgjort, at den fusionerede enhed på hvert af de nationale sektormarkeder, som berøres af den anmeldte fusion, vil få mulighed for at tvinge grossisterne til at forhandle andre produkter fra dens sortiment end dem, de hidtil har forhandlet.

239 I øvrigt bemærkes, at når Kommissionen har anset Schneider/Legrand-koncernens produktsortiment for at være uden sidestykke, følger dette af, at den på abstrakt vis har anskuet de forskellige former for elektrisk lavspændingsudstyr, som koncernen vil kunne udbyde på hele EØS-området, under ét, og ikke af, at den har foretaget en vurdering af det produktsortiment, koncernen faktisk vil kunne tilbyde på hvert af de nationale sektormarkeder, som berøres af den foreslåede fusion, og som er omfattet af klagepunkterne i den anfægtede beslutnings betragtning 782 og 783.

240 Som det er bemærket ovenfor, er Kommissionen af den opfattelse, at den anmeldte fusion vil gøre det muligt for parterne at »forene Schneiders stærke position i de nordiske lande for så vidt angår elektrisk udstyr til tilslutning efter gruppetavlerne, med Legrands stærke position i Syd-Europa« og at Schneiders stærke position »inden for alle kategorier af eltavler« støtter »Legrands stærke position inden for alle produkter til tilslutning efter tavlerne« (betragtning 550). Den enhed, der opstår ved fusionen, vil således ifølge Kommissionen få et produktudvalg, som dækker samtlige markeder for elektrisk udstyr til tilslutning efter gruppetavlen (betragtning 654).

241 Imidlertid fremgår det, i modsætning til hvad betragtning 654 kunne lade tro, ikke af den anfægtede beslutning, at den fusionerede enhed nødvendigvis vil komme til at udbyde et komplet sortiment af elektrisk lavspændingsudstyr på hvert af de nationale markeder, der er omfattet af klagepunkterne opregnet i den anfægtede beslutnings betragtning 782 og 783.

242 Det fremgår således af tabel 35, som er gengivet ovenfor i præmis 173, at Schneider/Legrand-koncernen på visse segmenter af markedet for monteringsmateriel ikke vil være repræsenteret, heller ikke i Frankrig, Italien og Spanien. Schneider/Legrand-koncernen vil navnlig ikke være til stede på markedssegmentet for kontrolsystemer, heller ikke i Frankrig.

243 Det fremgår, at Kommissionen har betragtet den fusionerede enheds produktsortiment på internationalt plan. Dette abstrakte sortiment er imidlertid ikke noget brugbart indicium for den økonomiske styrke, enheden vil få på hvert af de nationale sektormarkeder, som berøres af fusionen.

244 Det er således ubestridt, at afgrænsningen af de produktsortimenter, som købes og sælges mellem producenter og grossister, næsten udelukkende finder sted på nationalt eller regionalt plan (betragtning 223, nævnt ovenfor).

245 I øvrigt angiver tabel 30, rent bortset fra, at den f.eks. hverken nævner størrelsen eller fordelingen af de markedsandele, den nye enheds konkurrenter har på de berørte nationale sektormarkeder, kun brede intervaller for markedsandele, i stedet for tilstrækkeligt præcise markedspos