10

I den anfægtede beslutnings punkt 14-25 præciseres følgende under overskriften »Almindelige bemærkninger«: »14 De af Forbundsrepublikken fremsendte oplysninger som svar på begæringen om oplysninger [af 26. juli 2006] er ufuldstændige og giver ikke Kommissionen mulighed for at vurdere ovennævnte støtteordningers forenelighed med [fritagelsesforordningen for SMV]. 15 Forbundsrepublikken Tyskland har afvist at fremsende oplysninger om de pågældende støtteordningers anvendelse i de enkelte tilfælde, med den begrundelse at Kommissionen i henhold til artikel 3, stk. 3, i [grundforordningen] skulle nære specifik tvivl om den forskriftsmæssige anvendelse af [fritagelsesforordningen for SMV] for at kunne tilsende en medlemsstat en begæring om oplysninger. 16 De tyske myndigheder har gjort gældende, at bestemmelserne om kontrol og gennemsigtighed i artikel 9 i [fritagelsesforordningen for SMV], som giver Kommissionen beføjelse til at kræve alle de oplysninger, den skønner nødvendige for at vurdere, om betingelserne for fritagelse er opfyldt, ikke giver Kommissionen en generel ret til kontrol, men begrænser denne ret til tilfælde, hvor der foreligger tvivl. 17 De tyske myndigheder er af den opfattelse, at artikel 9 i [fritagelsesforordningen for SMV] ikke giver Kommissionen andre beføjelser end dem, det følger af artikel 3, stk. 3, i [grundforordningen]. Derfor må tvivlskriteriet anses for en begrænsning af Kommissionens kontrolbeføjelser. 18 Kommissionen har besvaret dette med, at kontrollen først kan anses for tilendebragt, når flere individuelle i tilfælde af støtte tildelt i henhold til den valgte støtteordning er blevet undersøgt. 19 Kommissionen tilføjer, at artikel 3, stk. 3, i [grundforordningen] blot definerer de almindelige minimumskrav vedrørende gennemsigtighed og kontrol og ikke medfører en begrænsning af Kommissionens kontrolbeføjelser til alene at omfatte mistænkelige tilfælde. 20 Kommissionens forpligtelse til at vedtage regler for at sikre kontrollen i henhold til artikel 3, stk. 3, i [grundforordningen] skal læses i lyset af tiende betragtning til denne forordning, hvorefter Kommissionen er »forpligtet til sammen med medlemsstaterne at føre løbende tilsyn med alle eksisterende støtteordninger«, således som det kræves i henhold til artikel 88, stk. 1, EF. 21 Derfor kan artikel 9 i [fritagelsesforordningen for SMV] ikke anses for at være i strid med [grundforordningen]. 22 Det følger heraf, at Forbundsrepublikken Tyskland ved at afvise at fremsende de ønskede oplysninger ikke har opfyldt den forpligtelse, som påhviler den i henhold til artikel 9 i [fritagelsesforordningen for SMV], der er støttet på artikel 3 i [grundforordningen] og artikel 88, stk. 1, EF. 23 Det skal bemærkes, at Domstolen har fastslået, at Kommissionen har ret til at træffe beskyttende forholdsregler for at opretholde status quo, såfremt visse medlemsstaters praksis fordrejer eller omgår den ordning, der er fastsat i artikel [87 EF] og [88 EF]. 24 Overholdelsen af bestemmelserne i fritagelsesforordningen for [SMV] vedrørende gennemsigtighed og kontrol er en uomgængelig betingelse for, at støtten kan fritages for anmeldelsespligten i medfør af artikel 88, stk. 3, EF. Derfor kan Kommissionen under disse betingelser ikke altid afgøre, om hver støtte, der kan tildeles i medfør af denne støtteordning, opfylder alle betingelserne i [fritagelsesforordningen for SMV], således som det kræves i forordningens artikel 3, stk. 2, litra a). 25 Kommissionen har derfor besluttet at tilsende Forbundsrepublikken Tyskland et påbud for at opnå de oplysninger, den allerede har begæret i henhold til artikel 9 i [fritagelsesforordningen for SMV]. De ønskede oplysninger skal fremsendes til Kommissionen inden for 20 dage.«