Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Traktatbrudssøgsmål - Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget - relevante forhold - forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

2 Fri bevægelighed for personer - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - undtagelser - virksomhed, der er forbundet med udøvelse af offentlig myndighed - overvågnings- og vagtselskabers virksomhed - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 55, stk. 1, og art. 66 (nu art. 45, stk. 1, EF og art. 55 EF))

3 Fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner - overvågningsselskaber pålagt en forpligtelse til at have driftssted på det nationale område - ulovligt - begrundet i hensynet til den offentlige sikkerhed - ikke tilfældet

(EF-traktaten, art. 55 og 59 (efter ændring nu art. 46 EF og 49 EF) samt art. 66 (nu art. 55 EF))

4 Fri bevægelighed for personer - arbejdstagere - etableringsfrihed - restriktioner - bopælskrav for forretningsførere og personalet i vagtselskaber - ulovlig - begrundet i hensynet til den offentlige sikkerhed - ikke tilfældet

(EF-traktaten, art. 48 og 52 samt art. 56, stk. 1 (efter ændring nu art. 39 EF og 43 EF samt art. 46, stk. 1, EF))

5 Fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner begrundet i almene hensyn - lovlighed - betingelser

(EF-traktaten, art. 59 (efter ændring nu art. 49 EF) og art. 60 (nu art. 50 EF))

6 Fri udveksling af tjenesteydelser - overvågningsselskabers personale - krav om identitetskort udstedt i henhold til en national lovgivning - ulovligt

Sammendrag

1 Inden for rammerne af en sag i henhold til traktatens artikel 169 (nu artikel 226) må spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger traktatbrud, vurderes på baggrund af forholdene i medlemsstaten, som de var ved udløbet af fristen i den begrundede udtalelse, og ændringer af forholdene i tiden derefter kan ikke tages i betragtning af Domstolen.

(jf. præmis 22)

2 Undtagelsen i traktatens artikel 55, stk. 1 (nu artikel 45, stk. 1, EF) - i givet fald sammenholdt med traktatens artikel 66 (nu artikel 55 EF) - må som en undtagelse fra det grundlæggende princip, etableringsfriheden udgør, begrænses til sådan virksomhed, som i sig selv er direkte og særligt forbundet med udøvelse af offentlig myndighed. Det er hverken tilfældet for så vidt angår overvågnings- og vagtselskabers eller interne overvågningstjenesters virksomhed.

(jf. præmis 24, 25 og 26)

3 En medlemsstat tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF), når den stiller krav om, at en overvågningsvirksomhed skal have sit driftssted på det nationale område, for så vidt som det herved gøres umuligt for virksomheder, der er etableret i andre medlemsstater, at udføre tjenesteydelser på dette område.

(jf. præmis 27, 28, 29 og 41 samt domskonkl.)

4 En national regel, hvorefter ledelsen af og personalet i overvågningsvirksomheder og interne overvågningstjenester, med undtagelse af administrativt og logistisk personale, skal have bopæl i den medlemsstat, hvori de udøver deres beskæftigelse, udgør en hindring såvel for etableringsfriheden som for arbejdskraftens frie bevægelighed. Dette bopælskrav kan ikke begrundes i nødvendigheden af at undersøge de pågældende personers fortid og livsførelse. Behovet for at skaffe oplysninger herom kan nemlig opfyldes ved hjælp af midler, der i mindre grad udgør en hindring for den frie bevægelighed, eventuelt gennem et samarbejde mellem myndighederne i medlemsstaterne. Desuden kan der føres kontrol med og iværksættes sanktioner over for enhver virksomhed, der er etableret i en medlemsstat, uanset hvor ledelsen har bopæl.

(jf. præmis 31-34, 41 og domskonkl.)

5 Den frie udveksling af tjenesteydelser, som er et grundlæggende princip i traktaten, kun kan begrænses ved regler, der er begrundet i almene hensyn, og som gælder for enhver person eller ethvert selskab, der driver virksomhed på den medlemsstats område, hvor tjenesteydelsen udføres, og kun i det omfang, disse hensyn ikke tilgodeses i kraft af de bestemmelser, tjenesteyderen er undergivet i den medlemsstat, hvori denne er etableret.

(jf. præmis 37)

6 En national regel, hvorefter ethvert medlem af det personale, der er beskæftiget i en overvågningsvirksomhed eller med intern overvågningstjeneste, skal være i besiddelse af et identitetskort, som er udstedt i henhold til national lovgivning, må anses for en restriktion, der hindrer den frie udveksling af tjenesteydelser. De formaliteter, der er forbundet med at erhverve et sådant kort, kan nemlig gøre det mere besværligt at udføre grænseoverskridende tjenesteydelser. Endvidere skal en tjenesteyder, som begiver sig til en anden medlemsstat, være i besiddelse af et identitetskort eller et pas, hvorfor kravet om et yderligere identitetskort ikke står i rimeligt forhold til nødvendigheden af at sikre identificeringen af de pågældende personer.

(jf. præmis 39, 40 og 41 samt domskonkl.)