DOMSTOLENS DOM AF 22. JUNI 1993. - DEN HELLENSKE REPUBLIK MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - AFSLUTNING AF EUGFL-REGNSKABER - REGNSKABSAARET 1988. - SAG C-56/91.



Samling af Afgørelser 1993 side I-03433



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1. Landbrug ° EUGFL ° afslutning af regnskaber ° Domstolens konstatering af, at der i en medlemsstat har eksisteret en retsstridig praksis, der har strakt sig over adskillige aar ° naegtelse af at afholde udgifter for et senere aar ° den paagaeldende medlemsstats afvisning af Kommissionens anmodninger om at maatte foretage undersoegelser paa stedet ° bevisbyrden paahviler medlemsstaten

2. Landbrug ° EUGFL ° afslutning af regnskaber ° beloeb, en medlemsstat skal indbetale til fonden til daekning af medansvarsafgift for korn ° beregning paa grundlag af oplysninger fra de nationale myndigheder ° efterfoelgende aendring af meddelte oplysninger ° kan ikke finde sted i mangel af plausibel begrundelse

3. Landbrug ° faelles landbrugspolitik ° finansiering gennem EUGFL ° principper ° nationale myndigheders omberegning i overensstemmelse med Kommissionens anvisninger af den del af en sikkerhedsstillelse, der var erklaeret for fortabt ° kan ikke finde sted

Sammendrag

1. Naar Domstolen i adskillige domme har fastslaaet eksistensen i en medlemsstat af praksis, der er uforenelig med faellesskabsreglerne vedroerende de faelles markedsordninger, og naar denne medlemsstat til stadighed har modsat sig Kommissionens anmodninger om at maatte foretage undersoegelser paa stedet, er Kommissionen berettiget til i forbindelse med afslutningen af EUGFL' s regnskaber at laegge til grund, at denne praksis er fortsat efter den periode, Domstolens konstatering vedroerte, og i mangel af bevis for det modsatte, frembragt af den paagaeldende medlemsstat, at naegte at lade fonden finansiere udgifter i den sektor, der er beroert af den ureglementerede praksis.

2. Det paahviler nationale myndigheder, der efterfoelgende aendrer tal, der har afgoerende betydning ved beregningen af det beloeb, medlemsstaten skal betale EUGFL til daekning af medansvarsafgiften for korn, at tilvejebringe tilstraekkelige konkrete oplysninger, der kan begrunde aendringen.

3. Naar Kommissionen efter at have modtaget en klage over den fuldstaendige fortabelse af en sikkerhed stillet af en virksomhed, der har erhvervet interventionsprodukter, har informeret de beroerte nationale myndigheder om muligheden for at omberegne den del af sikkerheden, der skal anses for endeligt fortabt, og den kun har sat den betingelse for omberegningen, at den principale forpligtelse, virksomheden har paataget sig, er opfyldt, kan det ikke i forbindelse med regnskabsaflaeggelsen for EUGFL laegges de nationale myndigheder til last, at de har gennemfoert omberegningen i overensstemmelse med en metode, der var angivet i meddelelsen, der blev givet dem, heller ikke selv om denne var urigtig eller ufuldstaendig.

Dommens præmisser

1 Ved staevning indgivet til Domstolens Justitskontor den 8. februar 1991 har Den Hellenske Republik i medfoer af EOEF-traktatens artikel 173, stk. 1, anlagt sag med paastand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 90/644/EOEF af 30. november 1990 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabsaaret 1988, der er finansieret gennem Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (EFT L 350, s. 82).

2 Den Hellenske Republik har dels henvist til, at Kommissionen ikke paa korrekt maade har opfyldt Domstolens domme af 10. juli 1990 (sagerne C-259/87 og C-334/87, Graekenland mod Kommissionen Sml. s. 2845 og 2873), der gav medlemsstaten medhold, og hvorved beslutningerne om afslutning af regnskaber for regnskabsaarene 1983 og 1984, i henhold til hvilke visse beloeb for bloed hvede og olie af presserester ikke skulle finansieres af EUGFL, delvis annulleredes. Dels har Den Hellenske Republik klaget over, at Kommissionen ikke har ladet EUGFL afholde foelgende udgifter:

° 869 296 279 DR vedroerende restitutioner ved udfoersel af kvaegfoder

° 215 156 000 DR vedroerende medansvarsafgift for korn (hoestaaret 1987/1988)

° 245 233 DR vedroerende uhjemlet nedsaettelse af det beloeb, der udgjorde den fortabte del af sikkerheden stillet i forbindelse med salg af interventionskoed bestemt til forarbejdning

° 216 800 DR vedroerende manglende indkraevning af sikkerhedsbeloeb (maelkesektoren)

° 511 862 586 DR vedroerende ringe kvalitet af tobak oplagret med henblik paa intervention

° 528 931 426 DR vedroerende foelgerne for regnskabsaaret 1988 af en korrektion gennemfoert i regnskabsaaret 1987, og som vedroerte kvaliteten af tobak oplagret med henblik paa intervention.

3 Under sagen har Den Hellenske Republik frafaldet anbringendet vedroerende indkraevningen af garantibeloeb (maelkesektoren), idet parterne er enedes om at tage dette punkt op til fornyet undersoegelse i forbindelse med afslutningen af kommende regnskaber, samt anbringenderne vedroerende daarlig kvalitet af tobak oplagret med henblik paa intervention og vedroerende konsekvenserne af den ovennaevnte korrektion, idet der er indgaaet aftale parterne imellem vedroerende dette spoergsmaal.

4 Med hensyn til sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.

Ukorrekt opfyldelse af Domstolens dom af 10. juli 1990, Graekenland mod Kommissionen (sag C-259/87)

5 Den Hellenske Republik har henvist til, at Kommissionen ikke paa korrekt maade har opfyldt ovennaevnte dom, ved hvilken Domstolen delvis annullerede beslutningen om afslutning af regnskaberne for regnskabsaaret 1983, for saa vidt som Kommissionen ikke havde ladet EUGFL afholde en udgift svarende til de beloeb, der var indkommet ved salget af to partier hver paa 30 000 tons bloed hvede, som var blevet indbetalt til EUGFL, hvilket medfoerte en ugrundet berigelse for Faellesskabet.

6 Ifoelge den sagsoegende medlemsstat burde Kommissionen for at rette sig efter Domstolens dom ikke blot have anerkendt det beloeb paa 596 040 000 DR, som er naevnt i den omtvistede beslutning, men alle udgifter i forbindelse med det omtalte salg, dvs. et beloeb paa 875 045 976 DR.

7 Hertil bemaerkes, at Domstolen i den naevnte dom fastslog, at salget af de to partier bloed hvede var forloebet paa en maade, som ikke var i overensstemmelse med de gaeldende regler, og at Kommissionen var berettiget til ikke at lade EUGFL afholde de hertil svarende udgifter, dvs. et beloeb, der omfattede partiernes teoretiske pris og omkostningerne i forbindelse med, at de blev trukket tilbage fra interventionsordningen.

8 Domstolen konstaterede imidlertid, at de beloeb, der var indkommet i forbindelse med de omtalte salg, var blevet betalt til EUGFL. Derfor kunne Kommissionen ikke uden at skabe en ugrundet berigelse for EUGFL baade i det hele afvise at anerkende udgifterne i forbindelse med de to salg og beholde det herved indvundne beloeb.

9 Derfor maa det anerkendes, at Kommissionen for at rette sig efter dommen alene var forpligtet til at lade EUGFL afholde de udgifter, der svarede til de beloeb, der var indkommet ved salget af partierne af bloed hvede, og som i oevrigt var blevet krediteret EUGFL, dvs. i alt 596 040 000 DR.

10 Hverken beloebets rigtighed eller den omstaendighed, at det faktisk er blevet afholdt af EUGFL, er bestridt. Derfor skal denne del af paastanden forkastes.

Ukorrekt opfyldelse af Domstolens dom af 10. juli 1990, Graekenland mod Kommissionen (sag C-334/87)

11 Ved ovennaevnte dom annullerede Domstolen beslutningen om afslutning af regnskaberne for regnskabsaaret 1984, for saa vidt som Kommissionen ikke havde ladet EUGFL afholde udgifter svarende til oplagringsudgifterne for et parti olie af presserester for perioden fra den 14. marts til den 7. august 1984, hvilke to datoer er henholdsvis datoen for en anmodning fra de graeske myndigheder til Kommissionen om oplysninger med hensyn til fortolkningen af de paagaeldende faellesskabsregler og datoen for Kommissionens svar, der helt uden grund foerst blev givet med flere maaneders forsinkelse.

12 Den tvist, som Domstolen dermed afgjorde, havde sin baggrund i, at det omtalte parti olie af presserester var blevet solgt ved licitation i juli 1983, men den faktiske udlevering foerst fandt sted i oktober 1984.

13 Ifoelge de paa forholdet anvendelige faellesskabsbestemmelser skulle koeberen hjemtage olien senest 60 dage efter, at der var blevet givet underretning om resultatet af licitationen. Da de graeske myndigheder havde anmodet om praecisering vedroerende visse aspekter af bestemmelserne, beregnede Kommissionen foerst fristen paa 60 dage fra datoen for dens svar, nemlig fra den 8. november 1983. Da leveringen alligevel ikke havde fundet sted, afviste Kommissionen ved afslutningen af regnskaberne for det paagaeldende regnskabsaar at lade EUGFL afholde de oplagringsudgifter, der var paaloebet for tiden mellem den 1. februar 1984 ° den foerste dag i den maaned, der fulgte efter den maaned, hvor afhentningsfristen paa 60 dage udloeb ° og datoen for udleveringen i oktober 1984, dvs. for en periode paa 270 dage, hvilket svarede til 17 604 833 DR.

14 I ovennaevnte dom fastslog Domstolen, at Kommissionens holdning var berettiget, idet den dog udtalte, at dette ikke var tilfaeldet med hensyn til perioden naevnt ovenfor i praemis 11. Kommissionen lod herefter EUGFL afholde et beloeb paa 9 389 270 DR.

15 Den Hellenske Republik har gjort gaeldende, at Kommissionens beregninger er behaeftede med fejl, og at EUGFL burde have finansieret et hoejere antal dage end sket. Sagsoegeren har i saa henseende for det foerste henvist til, at udgangspunktet for beregningen af leveringsfristen paa 60 dage ikke burde have vaeret den 8. november 1983, men den 20. december 1983, som var datoen for den telex, hvorved Kommissionen havde bekraeftet, at EUGFL daekkede oplagringsudgifterne, indtil fristen for hjemtagelse udloeb. Sagsoegeren har dernaest gjort gaeldende, at svaret paa anmodningen om oplysninger af 14. marts 1984 foerst fremkom den 9. august og ikke den 7. august 1984.

16 Der kan ikke gives sagsoegeren medhold i disse anbringender. Angaaende det foerste skal blot bemaerkes, at Domstolen i praemis 48 i sin dom udtrykkeligt har forkastet sagsoegerens opfattelse for saa vidt angaar perioden foer den 14. marts 1984 og kun anerkendt, at oplagringsudgifterne paahvilede EUGFL fra denne dato. Hvad angaar det andet anbringende fremgaar det klart, at sagsoegeren i virkeligheden rejser indsigelse ikke mod opfyldelsen af dommen, men over for selve dommen.

17 Det kan herefter konstateres, at Kommissionens beregninger er i overensstemmelse med indholdet af Domstolens dom, og denne del af paastanden forkastes saaledes.

Udgifter til restitutioner til udfoersel af kvaegfoder, som ikke er anerkendt

18 Ved den anfaegtede beslutning har Kommissionen for regnskabsaaret 1988 afvist at lade EUGFL afholde udgifter til restitutioner til eksport af kvaegfoder paa grund af statens indgreb paa markedet gennem Centralkontoret for Forvaltningen af Hjemmemarkedet (herefter benaevnt "KYDEP"). Sidstnaevnte har ifoelge beslutningen foert en parallel national landbrugspolitik i strid med faellesskabsbestemmelserne, hvilken politik bestod i at koebe kvaegfoder og saelge det til opdraettere og forarbejdere under dets kostpris, idet de underskud, der herved fremkom, blev daekket af offentlige midler.

19 Den Hellenske Republik har gjort gaeldende, at Kommissionen har stoettet afslaget paa faellesskabsfinansiering paa rapporter og moedereferater, der vedroerer perioder forud for regnskabsaaret 1988, som er genstand for den anfaegtede beslutning. Ifoelge sagsoegeren kan dokumenter vedroerende aarene forud for et regnskabsaar imidlertid ikke gyldigt danne grundlag for at afslaa at anerkende udgifter vedroerende dette regnskabsaar, idet hvert regnskabsaar er selvstaendigt. I det foreliggende tilfaelde, nemlig for regnskabsaaret 1988, har staten intet betalt til daekning af KYDEP' s aktiviteter i sektoren for kvaegfoder.

20 Hertil bemaerkes, at Domstolen i dom af 12. juli 1990 (sag C-35/88, Kommissionen mod Graekenland, Sml. I, s. 3125) paa grundlag af bevisdokumenter fremlagt af Kommissionen fastslog, at KYDEP mellem 1981 og 1984 havde grebet ind paa kornmarkedet for statens regning, og at KYDEP' s underskud var blevet daekket af staten. Ligeledes antog Domstolen i dom af 19. marts 1991 (sag C-32/89, Graekenland mod Kommissionen, Sml. I, s. 1321), at de graeske myndigheder havde kontrolleret KYDEP' s transaktioner og havde daekket dennes underskud ogsaa for regnskabsaaret 1986. Tilsvarende konstateringer er gjort i dom af 7. april 1992 (sag C-61/90, Kommissionen mod Graekenland, Sml. I, s. 2407).

21 Det ligger i oevrigt fast, at de graeske myndigheder til stadighed har modsat sig, ogsaa for 1988, Kommissionens gentagne anmodninger om at foretage undersoegelser paa stedet for navnlig at undersoege markedet for kvaegfoder i Graekenland samt de oekonomiske forbindelser mellem KYDEP og staten.

22 Under disse omstaendigheder og i mangel af bevis for det modsatte kan det ikke haevdes, at Kommissionen har begaaet en fejl ved at stoette sin afgoerelse paa KYDEP' s vedholdende ulovlige indgreb, navnlig paa markedet for kvaegfoder.

23 I oevrigt har Den Hellenske Republik hverken bestridt, at KYDEP havde underskud efter sin indgriben i sektoren for dyrefoder i 1988, eller at dette underskud blev opfoert i KYDEP' s regnskaber som "udestaaende fordringer hos staten". Den har blot haevdet, at staten i det paagaeldende aar ikke har ydet stoette til KYDEP' s aktiviteter i den naevnte sektor. I hvert fald kan denne omstaendighed ikke vaere tilstraekkelig til at bevise, at KYDEP ikke greb ind paa markedet for dyrefoder i strid med faellesskabsretten i loebet af den periode, som den anfaegtede beslutning vedroerer.

24 Under hensyn til det anfoerte maa denne del af paastanden forkastes.

Udgifter vedroerende medansvarsafgift for korn, som ikke er anerkendt

25 For at opnaa en bedre ligevaegt paa markedet for korn og en kontrol med vaeksten indfoertes der ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1579/86 af 23. maj 1986 om aendring af forordning (EOEF) nr. 2727/75 om den faelles markedsordning for korn (EFT L 139, s. 29) med virkning fra den 1. juli 1986 en medansvarsafgift. Afgiften opkraeves paa korn, der produceres i Faellesskabet, saafremt det undergaar en foerste forarbejdning, er genstand for interventionsopkoeb eller eksporteres i form af kerner. Medansvarsafgiften, som var fastsat til 722 DR pr. ton for hoestaaret 1987/1988, opkraeves af de kompetente nationale organer og indbetales til EUGFL som en indtaegt.

26 Ved afslutningen af regnskaberne undersoeger Kommissionen, om medansvarsafgiften paa korrekt vis og i sin helhed er blevet opkraevet og indbetalt til EUGFL. Med henblik herpaa har Kommissionen udarbejdet en beregningsmetode, som den har fremsendt til medlemsstaterne, og som bygger paa en raekke statistiske oplysninger, som medlemsstaterne selv indgiver til Faellesskabernes Statistiske Kontor (Eurostat), saaledes at der kan foretages en fuldstaendig og paalidelig vurdering af, i hvilket omfang udgiften faktisk er opkraevet i hver enkelt medlemsstat. En eventuel korrektion afhaenger af, for hvilke maengder korn afgiften ikke er blevet opkraevet.

27 I det foreliggende tilfaelde har Kommissionen foretaget den omtvistede korrektion paa grundlag af statistisk materiale, der var indsendt af de graeske myndigheder mere end et aar efter afslutningen af hoestaaret og offentliggjort af Eurostat den 6. december 1989. Kommissionen har naegtet at tage hensyn til korrigerede tal, som de samme myndigheder indsendte den 6. februar 1990.

28 Den Hellenske Republik har gjort gaeldende, at de foerste tal kun var foreloebige, hvorimod de tal, der blev indsendt senere, var de endelige, og at Kommissionen i overensstemmelse med statistisk praksis burde have taget de sidste tal i betragtning.

29 Ifoelge Kommissionen var det ikke muligt at anse tal for foreloebige, som var fastsat paa grundlag af oplysninger, som de graeske myndigheder havde meddelt mere end et aar efter, at hoesten af de omtvistede maengder havde fundet sted. De naevnte myndigheder havde i oevrigt heller ikke givet nogen som helst forklaring, der kunne begrunde de skete aendringer. Desuden ville en hensyntagen til de ny tal langt fra vaere til Den Hellenske Republiks fordel, men have medfoert en foroegelse paa omkring 21 000 tons af den maengde, for hvilken afgiften ikke var opkraevet, og dermed en korrektion, som var stoerre end den, der var rejst indsigelse imod.

30 Det bemaerkes, at det foreliggende tilfaelde er magen til det, der gav anledning til dommen af 20. maj 1992 (sag C-385/89, Graekenland mod Kommissionen, Sml. I, s. 3253, praemis 9-14). Ved den lejlighed antog Domstolen, at de nationale myndigheder, som efterfoelgende aendrer tal, der har afgoerende betydning for beregningen af medansvarsafgiften, skal give tilstraekkelige, konkrete oplysninger, der begrunder en saadan aendring.

31 Som i den ovennaevnte sag har Den Hellenske Republik imidlertid ikke anfoert en eneste konkret omstaendighed til stoette for sine antagelser, men har blot fremfoert generelle bemaerkninger. Desuden har den ikke vaeret i stand til at paavise, at Kommissionens opfattelse om, at en hensyntagen til de nye tal ville have foroeget den omtvistede korrektion maerkbart, skulle vaere urigtig.

32 Herefter maa denne del af paastanden ligeledes forkastes.

Den uhjemlede nedsaettelse af stoerrelsen af den sikkerhed, der var stillet i forbindelse med et salg af interventionskoed bestemt til forarbejdning

33 Af faellesskabsbestemmelserne fremgaar, at der ved salg af interventionskoed bestemt til forarbejdning stilles en sikkerhed, som foerst frigives, naar forarbejdningen har fundet sted inden for de fastsatte frister, og naar der er tilvejebragt bevis herfor, ligeledes inden for de fastsatte frister. Der er dog fastsat bestemmelser om en vis smidighed, der hovedsagelig bestaar i en graduering af, hvor stor en del af sikkerheden, der skal anses for fortabt, isaer i de tilfaelde, hvor et primaert krav, dvs. et krav af grundlaeggende betydning for formaalet med den forordning, hvori kravet er fastlagt, saasom kravet om forarbejdning af koedet, faktisk er overholdt, mens den fastsatte frist ° der er et sekundaert krav ° er en smule overskredet, eller hvis et underordnet krav, dvs. ethvert andet krav, ikke er overholdt (jf. Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2220/85 af 22.7.1985 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter, artikel 20-28 (EFT L 205, s. 5), og Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2182/77 af 30.9.1977 om de naermere bestemmelser for salg af frosset oksekoed fra interventionslagre, der er bestemt til forarbejdning i Faellesskabet, artikel 5, stk. 3 (EFT L 251, s. 60), som aendret ved forordning (EOEF) nr. 1809/87 (EFT L 170, s. 23)).

34 Den Hellenske Republik har henvist til, at dens kompetente myndigheder havde erklaeret et sikkerhedsbeloeb for fortabt, som selskabet "Thraki AE" havde stillet, under henvisning til, at selskabet ikke havde overholdt fristerne for forarbejdning af visse maengder koed koebt den 12. april 1986 hos det italienske interventionsorgan. I forbindelse med, at den paagaeldende virksomhed havde indgivet en klage til Kommissionen, sendte Kommissionen den 20. november 1987 en skrivelse til det graeske interventionsorgan, hvori det bl.a. hed:

"... Kommissionen har konstateret, at bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 2182/87 synes at vaere blevet anvendt korrekt af det graeske interventionsorgan. Imidlertid er Kommissionen af den opfattelse, at proportionalitetsprincippet ville kunne finde anvendelse i dette tilfaelde. Saafremt det bekraeftes, at den foerste betingelse, nemlig forarbejdningen af koedet, er opfyldt, kan der derfor foretages en omberegning af sanktionen efter bestemmelserne i artikel 5, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 2182/77, saaledes som denne er aendret ved forordning (EOEF) nr. 1809/87".

35 Paa grundlag af denne skrivelse fra Kommissionen nedsatte de graeske myndigheder den fortabte del af sikkerheden fra 868 909 DR til 623 676 DR. Ved afslutningen af de paagaeldende regnskaber har Kommissionen dog naegtet at lade EUGFL afholde forskellen mellem de to beloeb, dvs. 245 233 DR.

36 Den Hellenske Republik er af den opfattelse, at Kommissionen burde have taget hensyn til det omtvistede beloeb, for saa vidt som republikkens myndigheder har anvendt den beregningsmetode, som Kommissionen selv havde angivet.

37 Kommissionen har heroverfor anfoert, at den naevnte skrivelse betoed, at den var rede til at acceptere, at sikkerheden ikke ansaas for fortabt ° ogsaa selv om dokumentationen foerst fremkom efter udloebet af den gaeldende frist ° paa den udtrykkelige betingelse, at forarbejdningen og kontrollen dermed var foregaaet forskriftsmaessigt. Kontrollen havde imidlertid foerst fundet sted den 26. januar 1988, dvs. to aar efter at kontrakterne var underskrevet og altsaa helt klart efter udloebet af de frister, der er fastsat i faellesskabsbestemmelserne.

38 Med hensyn til dette forhold maa det fastslaas, at Kommissionens opfattelse ikke er i overensstemmelse med indholdet af den naevnte skrivelse, der alene betinger muligheden for at omberegne sikkerheden af, at det bekraeftes, at forarbejdningen af koedet har fundet sted. De graeske myndigheder kan derfor ikke kritiseres for at have fulgt en metode, der var i overensstemmelse med indholdet af det naevnte brev, og det uanset om denne metode var ukorrekt eller ufuldstaendig.

39 Derfor skal der gives sagsoegeren medhold i denne del af paastanden, og Kommissionens beslutning 90/644/EOEF skal annulleres, for saa vidt som Kommissionen ikke har ladet EUGFL afholde en udgift svarende til det beloeb, hvormed det graeske interventionsorgan nedsatte den sikkerhed, selskabet "Thraki AE" havde stillet i forbindelse med dets koeb af interventionskoed bestemt til forarbejdning.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

40 I henhold til artikel 69, stk. 2, i procesreglementet skal den part, der taber sagen, baere sagens omkostninger. Da Den Hellenske Republik i alt vaesentligt har tabt sagen, skal den betale sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Kommissionens beslutning 90/644/EOEF af 30. november 1990 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabsaaret 1988, der er finansieret gennem Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, annulleres, for saa vidt som Kommissionen ikke har ladet EUGFL afholde en udgift svarende til det beloeb, hvormed det graeske interventionsorgan nedsatte den sikkerhed, selskabet Thraki AE havde stillet i forbindelse med dets koeb af interventionskoed bestemt til forarbejdning.

2) I oevrigt frifindes sagsoegte.

3) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.