Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Praejudicielle spoergsmaal - bedoemmelse af gyldighed - en borgers mulighed for at paaberaabe sig traktatens artikel 39 og artikel 40, stk. 3, og det generelle proportionalitetsprincip og det generelle princip om forbud mod forskelsbehandling for en national ret - afgoerelse om ugyldigheden af en af faellesskabsinstitutionerne udstedt retsakt - manglende kompetence for de nationale retter

(EF-traktaten, art. 39, art. 40, stk. 3, og art. 177)

2 Landbrug - tilnaermelse af lovgivningerne vedroerende sundhedsmaessig kontrol - direktiv 64/433 - krav om en af en embedsdyrlaege udfoert sundhedsmaessig undersoegelse foer slagtning - lovligt

(EF-traktaten, art. 39 og art. 40, stk. 3; Raadets direktiv 64/433, som aendret og kodificeret ved direktiv 91/497)

3 Landbrug - tilnaermelse af lovgivningerne vedroerende sundhedsmaessig kontrol - direktiv 64/433 - forpligtelse til at lade slagterierne afholde udgifterne til veterinaerundersoegelserne - overvaeltning paa indehaverne af ejendomsretten til koedet - lovligt

(EF-traktaten, art. 39 og art. 40, stk. 3; Raadets direktiv 64/433, som aendret og kodificeret ved direktiv 91/497, Raadets direktiv 85/73 og Raadets direktiv 93/118; Raadets beslutning 88/408)

Sammendrag

4 En borger kan for en national ret paaberaabe sig en tilsidesaettelse af traktatens artikel 39 og artikel 40, stk. 3, og af det generelle proportionalitetsprincip og det generelle princip om forbud mod forskelsbehandling til stoette for, at en af faellesskabsinstitutionerne udstedt retsakt er ugyldig.

Den nationale ret kan herefter - og er under visse omstaendigheder forpligtet til at - anmode Domstolen om at traeffe en praejudiciel afgoerelse vedroerende gyldigheden af retsakten i henseende til bestemmelserne i traktaten. Den nationale ret kan endvidere behandle spoergsmaalet om gyldigheden af retsakten; dersom den finder, at anbringenderne vedroerende ugyldigheden, som parterne har paaberaabt sig for den, savner grundlag, kan den ogsaa forkaste disse anbringender og fastslaa, at retsakten er fuldt gyldig, idet den, naar den handler saaledes, nemlig ikke rejser tvivl om, at faellesskabsretsakten gyldigt foreligger.

Derimod er de nationale retter ikke befoejede til at erklaere retsakter fra Faellesskabets institutioner for ugyldige. Det gaelder nemlig, at den kompetence, der er tillagt Domstolen ved traktatens artikel 177, har til hovedformaal at sikre en ensartet anvendelse af faellesskabsretten ved de nationale retter. Dette krav om ensartethed er af saerlig betydning, naar der rejses tvivl om gyldigheden af en faellesskabsretsakt. Meningsforskelle hos retterne i medlemsstaterne med hensyn til gyldigheden af faellesskabsretsakter kan anfaegte selve enheden af den faellesskabsretlige retsorden og anfaegte det grundlaeggende krav om retssikkerhed.

5 Direktiv 64/433 om sundhedsmaessige problemer vedroerende handel med fersk koed inden for Faellesskabet, som aendret og kodificeret ved direktiv 91/497, er ikke ugyldigt i henseende til traktatens artikel 39 og artikel 40, stk. 3, og til det generelle proportionalitetsprincip, for saa vidt det foreskriver og/eller bemyndiger medlemsstaterne til at foreskrive, at sundhedsmaessige undersoegelser paa slagterier skal foretages af embedsdyrlaeger, og/eller for saa vidt det foreskriver, at der skal gennemfoeres undersoegelser foer slagtningen.

Hvad saaledes angaar traktatens artikel 39 har direktivet ifoelge betragtningerne til det til formaal at lette samhandelen mellem medlemsstaterne og dermed at fremme virkeliggoerelsen af maalsaetningerne med denne bestemmelse i traktaten. Hvad angaar traktatens artikel 40, stk. 3, er det - naar henses til, at forholdene for producenter af fersk koed efter ophaevelsen af kontrollen ved graenserne er de samme - med rette, at fersk koed, uanset om dette skal indgaa i samhandelen inden for Faellesskabet eller er bestemt til hjemmemarkedet, efter direktivet er underlagt de samme veterinaermaessige regler. Hvad endelig angaar proportionalitetsprincippet er saavel kravet om, at der skal vaere tale om en embedsdyrlaege, som kravet om, at der skal foretages en undersoegelse foer slagtningen, udtryk for en lovlig udoevelse af de skoensmaessige befoejelser, som faellesskabslovgiver raader over ved udformningen af landbrugspolitikken.

6 Forpligtelsen efter direktiv 64/433 om sundhedsmaessige problemer vedroerende handelen med fersk koed inden for Faellesskabet, som aendret og kodificeret ved direktiv 91/497, beslutning 88/408 om stoerrelsen af den afgift, der i henhold til direktiv 85/73 skal opkraeves for sundhedsmaessig undersoegelse og kontrol af fersk koed, og direktiv 93/118 om aendring direktiv 85/73 til at lade de slagterier, paa hvilke dyrene slagtes, afholde udgifterne til de sundhedsmaessige undersoegelser, der udfoeres af embedsdyrlaegerne, strider hverken mod traktatens artikel 39 og artikel 40, stk. 3, eller mod den generelle lighedsgrundsaetning og/eller det generelle proportionalitetsprincip. Ved at paalaegge de erhvervsdrivende, der forarbejder varer bestemt til salg i Faellesskabet, ansvaret, herunder det oekonomiske ansvar, for, at det garanteres, at de sikkerhedsmaessige krav, som er gaeldende for de paagaeldende varer, overholdes, kan faellesskabslovgiver saaledes ikke antages at have overskredet sit vide skoen paa landbrugsomraadet.

Endvidere er de gaeldende bestemmelser ikke til hinder for, at slagterierne overvaelter udgifterne til de sundhedsmaessige undersoegelser paa dem, koedet tilhoerer.