DOMSTOLENS DOM (TREDJE AFDELING) AF 27. JUNI 1989. - KARL LEUKHARDT MOD HAUPTZOLLAMT REUTLINGEN. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: FINANZGERICHT BADEN-WUERTTEMBERG - TYSKLAND. - LANDBRUG - TILLAEGSAFGIFT PAA MAELK. - SAG 113/88.



Samling af Afgørelser 1989 side 01991



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1.Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift paa maelk - fastsaettelse af referencemaengder fritaget for afgift - hensyntagen til usaedvanlige begivenheder som har paavirket produktionen - graenser - valg af et referenceaar der ikke er omfattet af valgmulighederne i henhold til faellesskabsbestemmelserne - udelukket

(( Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84, artikel 3, nr . 3 ))

2 . Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift paa maelk - fastsaettelse af referencemaengder fritaget for afgift - producenter ramt af usaedvanlige begivenheder i hele referenceperioden - valg af referenceaar uden for perioden udelukket - forskelsbehandling - kraenkelse af ejendomsretten og af erhvervsfriheden - kraenkelse af princippet retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning - foreligger ikke

(( EOEF-Traktatens artikel 40, stk . 3, andet afsnit; Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 ))

3 . Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift paa maelk - fastsaettelse af referencemaengder fritaget for afgift - producenter ramt af usaedvanlige begivenheder - en medlemsstats valg af beregningsmaade ikke paavirket af aendret referenceaar

(( Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84, artikel 2 og artikel 3, nr . 3 ))

Sammendrag

1 . Med hensyn til fastsaettelsen af referencemaengder fritaget for tillaegsafgiften paa maelk skal artikel 3, nr . 3, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84 fortolkes saaledes, at en producent, hvis maelkeproduktion er blevet paavirket i kendelig grad af en usaedvanlig begivenhed i hele perioden 1981-1983, ikke kan opnaa, at der tages hensyn til den maengde maelk eller maelkeaekvivalent, han har leveret i et tidligere aar end 1981 .

2 . Hensynet til tillaegsafgiftsordningens effektivitet og retssikkerheden kraever, at antallet af aar, der kan tages hensyn til som referenceaar, er begraenset . Derfor er den forskelsbehandling af producenter, hvis maelkeproduktion i kendelig grad er blevet nedsat i samtlige mulige referenceaar i forhold til andre, der har haft en normal produktion, objektivt begrundet og kan ikke betragtes som diskriminerende efter betydningen i Traktatens artikel 40, stk . 3 .

Da Faellesskabets lovgiver har et vidt skoen med hensyn til arten og raekkevidden af de foranstaltninger, der skal traeffes med henblik paa at gennemfoere den faelles landbrugspolitik, kan det forhold, at valget af referenceaar skal ske i/uden for perioden 1981-1983, ikke betragtes som en kraenkelse af ejendomsretten, erhvervsfriheden eller princippet om retssikkerhed og om beskyttelse af den berettigede forventning .

3 . Artikel 2, stk . 1 og 2, og artikel 3, nr . 3 i forordning ( EOEF ) nr . 857/84 - om almindelige regler for anvendelsen af tillaegsafgiften paa maelk - skal fortolkes saaledes, at en producent, hvis maelkeproduktion er blevet paavirket i kendelig grad af en usaedvanlig begivenhed i det referenceaar, den paagaeldende medlemsstat har valgt, ikke efter eget valg kan forlange, at referencemaengden beregnes enten efter metoden i artikel 2, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84, saaledes at et andet referenceaar laegges til grund, eller efter metoden i artikel 2, stk . 1, i samme forordning, saaledes at den i 1981 leverede maengde maelk eller maelkeaekvivalent, forhoejet med 1%, laegges til grund .

Dommens præmisser

1 Ved kendelse afsagt den 8 . april 1988, indgaaet til Domstolen den 11 . april s.aa ., har Finanzgericht Baden-Wuerttemberg i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen og gyldigheden af artikel 3, nr . 3, samt fortolkningen af artikel 2, stk . 1 og 2, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning ( EOEF ) nr . 804/68 omhandlede afgift paa maelk og mejeriprodukter ( EFT L 90, s . 13 ).

2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag anlagt af Karl Leukhardt mod Hauptzollamt Reutlingen vedroerende den referencemaengde, som sagsoegeren har faaet tildelt i henhold til ordningen om tillaegsafgift paa maelk . Sagsoegeren er landmand .

3 Karl Leukhardt leverede i 1980 188 954 kg, i 1981 160 707 kg, i 1982 142 417 kg og i 1983 142 747 kg maelk til Milchwerk Tuebingen . Paa grundlag af en attest af 26 . oktober 1984 fra de tyske myndigheder om, at han siden marts maaned 1981 i sin besaetning havde mistet et antal malkekoeer, der i kendelig grad havde paavirket hans maelkeproduktion, blev Karl Leukhardt tildelt en referencemaengde paa 155 500 kg, som svarer til hans maelkeleverancer i 1981 formindsket med 4 %.

4 Det findes hensigtsmaessigt indledningsvis at henvise til, at Raadet ved forordning ( EOEF ) nr . 856/84 af 31 . marts 1984 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 804/68 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter ( EFT L 90, s . 10 ), indfoerte en tillaegsafgift som erlaegges for de leverede maengder maelk, der overstiger en referencemaengde, som naermere skulle fastsaettes; afgiften skal erlaegges enten af maelkeproducenterne ( formel A ) eller af opkoeberne af maelk og andre mejeriprodukter, som overvaelter afgiften paa de producenter, der har forhoejet deres leverancer, i forhold til de paagaeldende producenters andel i overskridelsen af opkoebernes referencemaengde ( formel B ).

5 Beregningsmaaden for referencemaengden, dvs . de maengder, der er fritaget for tillaegsafgiften, blev fastsat ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 . I henhold til denne forordnings artikel 2, stk . 1, er referencemaengden lig med den maengde maelk eller maelkeaekvivalent, der er leveret eller indkoebt i kalenderaaret 1981 forhoejet med 1 %. I henhold til artikel 2, stk . 2, kan medlemsstaterne dog paa deres omraade bestemme, at referencemaengden er lig med den maengde maelk eller maelkeaekvivalent, der er leveret eller opkoebt i kalenderaaret 1982 eller 1983, afpasset med en procentsats paa en saadan maade, at den for vedkommende medlemsstat fastsatte garantimaengde ikke overskrides .

6 Forordningens artikler 3, 4 og 4a indeholder en raekke undtagelser fra de naevnte bestemmelser for visse situationer . Naermere bestemt foreskriver artikel 3, nr . 3, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84 foelgende : "De producenter, hvis maelkeproduktion i det referenceaar, der er valgt i medfoer af artikel 2, er blevet paavirket i kendelig grad af usaedvanlige begivenheder foer eller i loebet af naevnte aar, kan anmode om, at der tages hensyn til et andet referencekalenderaar inden for perioden 1981-1983 ".

7 Ved gennemfoerelsen af EF-reglerne om tillaegsafgift paa maelk valgte Forbundsrepublikken Tyskland formel A ( producentformlen ) og kalenderaaret 1983 . Referencemaengden for tyske producenter var dermed i princippet lig med maelkeleverancerne i 1983, nedsat med 4%, og beregnet i henhold til artikel 2, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84 .

8 Karl Leukhardt har anlagt sag ved Finanzgericht Baden-Wuerttemberg, hvorunder han principalt har nedlagt paastand om, at hans referencemaengde beregnes paa grundlag af hans maelkeleverancer i 1980 . Til stoette herfor har han gjort gaeldende, at hans maelkeproduktion i kendelig grad var blevet paavirket i hele perioden 1981-1983, hvorfor den almindelige lighedsgrundsaetning tilsiger, at der tages hensyn til hans maelkeleverancer i aaret forud for perioden, dvs . 1980 . Subsidiaert har han gjort gaeldende, at hans referencemaengde skal beregnes efter artikel 2, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84, dvs . paa grundlag af hans maelkeleverancer i 1981 forhoejet med 1 %.

9 Da Finanzgericht Baden-Wuerttemberg fandt, at sagens afgoerelse afhang af fortolkningen og gyldigheden af de faellesskabsretlige regler om tillaegsafgift paa maelk, har retten udsat sagen paa Domstolens besvarelse af foelgende praejudicielle spoergsmaal :

"1 ) Skal artikel 3, nr . 3, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning ( EOEF ) nr . 804/68 omhandlede afgift paa maelk og mejeriprodukter ( EFT L 90 af 1.4.1984, s . 13 ) fortolkes saaledes, henholdsvis - i tilfaelde af delvis ugyldighed - udfyldes saaledes, at maelkeproducenten, naar hans maelkeproduktion i alle aarene fra 1981 til 1983 er blevet paavirket i kendelig grad af en usaedvanlig begivenhed, kan vaelge et andet - f . eks . det naermest forudgaaende - aar, hvor maelkeproduktionen ikke blev paavirket i kendelig grad af en usaedvanlig begivenhed, som referencekalenderaar?

2 ) I benaegtende fald : Skal artikel 2, stk . 1 og 2, samt artikel 3, nr . 3, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84 fortolkes saaledes, at en producent, der levererer til en opkoeber, og hvis maelkeproduktion i det valgte referenceaar ( i Forbundsrepublikken Tyskland 1983 ) blev paavirket i kendelig grad af en usaedvanlig begivenhed, kan forlange, at den referencemaengde, han har ret til at levere, beregnes enten efter metoden i artikel 2, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84, saaledes at et andet referencekalenderaar laegges til grund ( 1981 eller 1982 ), eller efter metoden i artikel 2, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84, saaledes at den i kalenderaaret 1981 leverede maengde maelk forhoejet med 1% laegges til grund?"

10 Vedroerende de faktiske omstaendigheder i hovedsagen, de relevante nationale og faellesskabsretlige regler, retsforhandlingernes forloeb samt de for Domstolen indgivne indlaeg henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse forhold omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for Domstolens argumentation .

Det foerste spoergsmaal

11 Det foerste spoergsmaal bestaar af to led .

12 Med det foerste led oensker den nationale ret oplyst, om artikel 3, nr . 3, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84 skal fortolkes saaledes, at en maelkeproducent, hvis maelkeproduktion i hele perioden 1981-1983 i kendelig grad er blevet paavirket af en usaedvanlig begivenhed, kan opnaa, at der tages hensyn til den maengde af maelk eller maelkeaekvivalent, han har leveret i et tidligere aar end 1981 .

13 Hertil bemaerkes, at Domstolen i dom af 17 . maj 1988 ( Erpelding, sag 84/87, Sml . s . 2647 ) statuerede, at det fremgaar af opbygningen af og formaalet med de omhandlede bestemmelser, at de udtoemmende opregner de situationer, hvor der kan tildeles referencemaengder eller individuelle maengder, samt at de indeholder detaljerede regler for fastsaettelsen af saadanne maengder . Eftersom der ikke i disse bestemmelser gives producenterne nogen mulighed for at faa lagt deres maelkeleverancer uden for perioden 1981-1983 til grund, maa en saadan loesning anses for udelukket, selv i tilfaelde hvor producenterne ikke har haft en repraesentativ produktion i hele denne periode .

14 Denne fortolkning maa saa meget mere laegges til grund, som artikel 3, nr . 3, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 - der er den eneste bestemmelse, som giver producenterne mulighed for at vaelge et andet referenceaar inden for perioden 1981-1983 end det, vedkommende medlemsstat har valgt - udtrykkligt begraenser denne valgmulighed til et af de to andre aar i den naevnte periode .

15 Det foerste spoergsmaals foerste led skal foelgelig besvares med, at artikel 3, nr . 3, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 skal fortolkes saaledes, at en producent, hvis maelkeproduktion er blevet paavirket i kendelig grad af en usaedvanlig begivenhed i hele perioden 1981-1983, ikke kan opnaa, at der tages hensyn til den maengde maelk eller maelkeaekvivalent, han har leveret i et tidligere aar end 1981 .

16 Det foerste spoergsmaals andet led vedroerer spoergsmaalet om bestemmelsernes gyldighed bedoemt ud fra den fortolkning, der er lagt til grund ved besvarelsen af spoergsmaalets foerste led .

17 Med hensyn hertil har Karl Leukhardt anfoert, at begraensningen af hans valg af referenceaar alene til perioden 1981-1983, naar hans maelkeproduktion var paavirket i kendelig grad i hele perioden, ikke alene strider mod forbuddet mod forskelsbehandling i Traktatens artikel 40, stk . 3, men ogsaa den almindelige lighedsgrundsaetning, ejendomsretten og erhvervsfriheden, ligesom begraensningen kraenker princippet om retssikkerhed og om beskyttelse af den berettigede forventning .

18 Denne argumentation kan ikke tages til foelge .

19 Hvad foerst angaar argumentet om, at Faellesskabets producenter er blevet forskelligt behandlet, skal der henvises til Domstolens dom af 17 . maj 1988 ( Erpelding, naevnt ovenfor ), hvorefter den forskellige behandling, som sagsoegeren i hovedsagen haevder er retsstridig, at fremkomme som foelge af, at de omhandlede bestemmelser ikke aabner mulighed for, at de producenter, hvis maelkeproduktion er faldet maerkbart igennem hele perioden 1981-1983, kan faa tildelt en referencemaengde paa grundlag af en repraesentativ produktion; herved rammes denne gruppe producenter haardere end de producenter, der har haft en repraesentativ produktion i samme periode . En saadan konsekvens er imidlertid berettiget i betragtning af, at saavel retssikkerhedshensynet som hensynet til tillaegsafgiftsordningens effektivitet kraever, at kun et begraenset antal aar kan tages i betragtning som referenceaar . Den heraf foelgende forskellige behandling er saaledes objektivt begrundet og kan derfor ikke betegnes som diskriminerende i den betydning, der er lagt til grund i Domstolens praksis vedroerende Traktatens artikel 40, stk . 3 .

20 Hvad dernaest angaar klagepunkterne om kraenkelse af ejendomsretten, erhvervsfriheden samt om, at princippet om retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning, er blevet kraenket, fremgaar det af Domstolens faste praksis, at Faellesskabets lovgiver paa et omraade, der forudsaetter en vurdering af en kompliceret oekonomisk situation, som det er tilfaeldet inden for den faelles landbrugspolitik, har et vidt skoen med hensyn til arten og raekkevidden af de foranstaltninger, der skal traeffes . Da det efter det oplyste ikke ses, at graenserne for dette skoen er overskredet i naervaerende sag, kan ej heller disse tages til foelge .

21 Herefter maa det foerste spoergsmaals andet led besvares med, at gennemgangen af artikel 3, nr . 3, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 intet har frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af denne bestemmelse .

Det andet spoergsmaal

22 Med det andet spoergsmaal oenskes det i det vaesentlige oplyst, hvorvidt artikel 2, stk . 1 og 2, samt artikel 3, nr . 3, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84 skal fortolkes saaledes, at en producent, hvis maelkeproduktion er blevet paavirket i kendelig grad af en usaedvanlig begivenhed i det referenceaar, den paagaeldende medlemsstat har valgt, efter eget valg kan forlange, at referencemaengden beregnes enten efter metoden i artikel 2, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84, saaledes at et andet referenceaar laegges til grund, eller efter metoden i forordningens artikel 2, stk . 1, saaledes at den i 1981 leverede maengde maelk eller maelkeaekvivalent, forhoejet med 1%, laegges til grund .

23 Herom bemaerkes, at artikel 3, nr . 3, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84, med udgangspunkt i de dér naevnte betingelser, foreskriver, "at der tages hensyn til et andet referenceaar inden for perioden 1981-1983 ". Ifoelge Domstolens dom af 28 . april 1988 ( Thevenot, 61/87, Sml . s . 2375 ) gaelder det, at for saa vidt angaar kravet om, at der tages hensyn til et andet referenceaar, kraever bestemmelsens opbygning og plads i forordning ( EOEF ) nr . 857/84, at den fortolkes saaledes, at det af producenten valgte referenceaar inden for perioden 1981-1983 fuldt ud traeder i stedet for det af den paagaeldende medlemsstat fastsatte . Alle de oevrige regler vedroerende fastsaettelsen af referencemaengder, herunder navnlig reglerne i artikel 2 i forordning ( EOEF ) nr . 857/84, finder dog fortsat anvendelse .

24 Det foelger heraf, at naar en medlemsstat, som det er sket i hovedsagen, har valgt 1982 eller 1983 som referenceaar i henhold til artikel 2, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84, skal den efterkomme samtlige dennes regler vedroerende fastsaettelse af referencemaengder, bortset fra referenceaaret, naar dette er udskiftet i medfoer af forordningens artikel 3, nr . 3 .

25 Herefter og saafremt en producent, der opfylder betingelserne i artikel 3, nr . 3, anmoder om og opnaar, at der tages hensyn til hans maelkeleverancer i et andet kalenderaar end det af medlemsstaten valgte, skal saaledes den procentsats, der generelt er gaeldende i medlemsstaten, finde anvendelse paa hans maelkeleverancer . Den referencemaengde, han har ret til, svarer derfor til den maengde maelk eller maelkeaekvivalent, han har leveret i det referenceaar, han har valgt i henhold til artikel 3, nr . 3, men afpasset med den i artikel 2, stk . 2, omhandlede procentsats, og i givet fald varieret efter betingelserne i artiklens sidste punktum .

26 Det foelger af ovenstaaende, at det andet spoergsmaal skal besvares med, at artikel 2, stk . 1 og 2, og artikel 3, nr . 3, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 skal fortolkes saaledes, at en producent, hvis maelkeproduktion er blevet paavirket i kendelig grad af en usaedvanlig begivenhed i det referenceaar, den paagaeldende medlemsstat har valgt, ikke efter eget valg kan forlange, at referencemaengden beregnes enten efter metoden i artikel 2, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84, saaledes at et andet referenceaar laegges til grund, eller efter metoden i artikel 2, stk . 1, i samme forordning, saaledes at den i 1981 leverede maengde maelk eller maelkeaekvivalent, forhoejet med 1%, laegges til grund .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

27 De udgifter, der er afholdt af Forbundsrepublikken Tysklands regering og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( Tredje Afdeling )

vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Finanzgericht Baden-Wuerttemberg ved kendelse af 8 . april 1988, for ret :

1)Artikel 3, nr . 3, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 skal fortolkes saaledes, at en producent, hvis maelkeproduktion er blevet paavirket i kendelig grad af en usaedvanlig begivenhed i hele perioden 1981-1983, ikke kan opnaa, at der tages hensyn til den maengde maelk eller maelkeaekvivalent, han har leveret i et tidligere aar end 1981 .

2)Gennemgangen af artikel 3, nr . 3, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af denne bestemmelse .

3)Artikel 2, stk . 1 og 2, og artikel 3, nr . 3, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 skal fortolkes saaledes, at en producent, hvis maelkeproduktion er blevet paavirket i kendelig grad af en usaedvanlig begivenhed i det referenceaar, den paagaeldende medlemsstat har valgt, ikke efter eget valg kan forlange, at referencemaengden beregnes enten efter metoden i artikel 2, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 857/84, saaledes at et andet referenceaar laegges til grund, eller efter metoden i artikel 2, stk . 1, i samme forordning, saaledes at den i 1981 leverede maengde maelk eller maelkeaekvivalent, forhoejet med 1%, laegges til grund .