ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 142/5

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 20. marts 2014 — Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona mod Generalidad de Cataluña (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Sag C-139/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - sjette momsdirektiv - fritagelser - handel med værdipapirer, der indebærer overdragelse af ejendomsretten til fast ejendom - pålæggelse af en indirekte skat, der er forskellig fra momsen - artikel 49 TEUF og 63 TEUF - rent intern situation))

2014/C 142/05

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona

Sagsøgt: Generalidad de Cataluña

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Supremo — fortolkning af artikel 13, punkt B, litra d), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fritagelse for handel med aktier som omhandlet i artikel 13, punkt B, litra d, nr. 5 — undtagelse — handel med værdipapirer, der indbefatter overdragelse af fast ejendom — national lovgivning, der pålægger erhvervelsen af mere end halvdelen af aktiekapitalen i et selskab, hvis aktiver grundlæggende består af fast ejendom, en indirekte skat, der er forskellig fra merværdiafgiften

Konklusion

Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national bestemmelse, såsom artikel 108 i Ley 24/1988 del Mercade de Valores (lov nr. 24/1988 om værdipapirhandel) af 28. juli 1988, som ændret ved Ley 18/1991 del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas (lov nr. 18/1991 om beskatning af fysiske personers indkomst) af 6. juni 1991, der pålægger erhvervelsen af mere end halvdelen af aktiekapitalen i et selskab, hvis aktiver grundlæggende består af fast ejendom, en indirekte skat, der er forskellig fra merværdiafgiften, såsom den i hovedsagen omhandlede afgift.

(1) EUT C 174 af 16.6.2012.
1)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/27/EF af 31. marts 2004, og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/98/EF af 27. januar 2003 om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden ved tapning, testning, behandling, opbevaring og distribution af humant blod og blodkomponenter og om ændring af direktiv 2001/83 skal fortolkes således, at plasma, der med henblik på transfusion er fremstillet af fuldblod under anvendelse af en industriel proces, i henhold til artikel 109 i direktiv 2001/83 falder ind under anvendelsesområdet for direktiv 2002/98 i forhold til tapning og testning, og ind under anvendelsesområdet for direktiv 2001/83, som ændret ved direktiv 2004/27, i forhold til behandling, opbevaring og distribution heraf, forudsat at plasmaet opfylder definitionen på et lægemiddel i henhold til dette direktivs artikel 1, nr. 2).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/10

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 13. marts 2014 — Marc Brogsitter mod Fabrication de Montres Normandes Eurl. og Karsten Fräßdorf (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Krefeld — Tyskland)

(Sag C-548/12) (1)

((Område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - retternes kompetence på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - specielle kompetenceregler - artikel 5, nr. 1) og 3) - erstatningssøgsmål - ansvar inden for eller uden for kontrakt))

2014/C 135/10

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Krefeld

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Marc Brogsitter

Sagsøgte: Fabrication de Montres Normandes Eurl. og Karsten Fräßdorf

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Landgericht Krefeld — fortolkning af artikel 5, nr. 1), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT 2001 L 12, s. 1) — specielle kompetenceregler — sag anlagt ved en ret der har kompetence i sager om erstatning uden for kontrakt — situation hvor skadetilføjelsen er sket inden for rammerne af en kontrakt mellem skadevolder og skadelidte, og hvor retten på det sted, hvor forpligtelsen skal opfyldes, er beliggende i en anden medlemsstat — fastlæggelse af den kompetente ret

Konklusion

Erstatningssøgsmål som de i hovedsagen omhandlede, som efter national ret er af deliktsretlig karakter, skal ikke desto mindre anses for at henhøre under »sager om kontraktforhold« som omhandlet i artikel 5, nr. 1), litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område, hvis den foreholdte adfærd kan anses for en tilsidesættelse af de kontraktmæssige forpligtelser, således som disse kan fastlægges under hensyntagen til kontraktens genstand.

(1) EUT C 101 af 6.4.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/5

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 13. marts 2014 — Margaretha Bouanich mod Direction départementale des finances publiques de la Drôme (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal administratif de Grenoble — Frankrig)

(Sag C-375/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 63 TEUF - frie kapitalbevægelser - artikel 49 TEUF - etableringsfrihed - personindkomstskat - ordning med loft for direkte skat på grundlag af indtægt - bilateral beskatningsoverenskomst med henblik på at undgå dobbeltbeskatning - beskatning af udbytte, der udbetales af et selskab med hjemsted i en anden medlemsstat, og som allerede er undergivet kildebeskatning - manglende eller delvis medregning af skat betalt i denne anden medlemsstat i beregningen af skatteloftet - artikel 65 TEUF - restriktion - begrundelse))

2014/C 135/05

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal administratif de Grenoble

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Margaretha Bouanich

Sagsøgt: Direction départementale des finances publiques de la Drôme

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal administratif de Grenoble — fortolkning af artikel 49 TEUF, 63 TEUF og 65 TEUF — national lovgivning på området for beskatning af fysiske personers indkomst, der fastsætter et loft for de direkte skatter, der skal betales af en skattepligtig person — mekanisme benævnt »bouclier fiscal« — dobbeltbeskatningsoverenskomst — beskatning af udbytte, der udloddes af et selskab med hjemsted i en anden medlemsstat, og hvori der allerede er indeholdt kildeskat — delvis hensyntagen til kildeskattebeløbet med henblik på beregningen af skatteloftet — begrundelse for en sådan lovgivning i sammenhængen i skattesystemet, i den afbalancerede fordeling af beskatningskompetencen mellem medlemsstaten eller i andre tvingende almene hensyn

Konklusion

Artikel 49 TEUF, 63 TEUF og 65 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter der i forbindelse med et loft for forskellige direkte skatter på en vis procentdel af den indkomst, der er modtaget i et år — når en person, som er hjemmehørende i denne medlemsstat og aktionær i et selskab, der er hjemmehørende i en anden medlemsstat, modtager udbytte, som beskattes i begge stater, og dobbeltbeskatningen reguleres således, at der i den stat, hvor personen er hjemmehørende, gives et skattefradrag på et beløb svarende til den skat, der er betalt i den stat, hvor det udloddende selskab har hjemsted — ikke tages højde for, eller kun delvis højde for, den skat, som er betalt i den stat, hvor det udloddende selskab har hjemsted.

(1) EUT C 319 af 20.10.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/4

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 13. marts 2014 — Finanzamt Dortmund-West mod Klinikum Dortmund gGmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-366/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - sjette momsdirektiv - fritagelser - artikel 13, punkt A, stk. 1, litra b) - levering af goder - levering af cytostatiske lægemidler i forbindelse med ambulant behandling - ydelser præsteret af forskellige afgiftspligtige personer - artikel 13, punkt A, stk. 1, litra c) - behandling - lægemidler ordineret af en læge, der handler som selvstændig på hospitalet - transaktioner i nær tilknytning - sekundære ydelser til behandling - transaktioner, der er materielt og økonomisk uadskillelige))

2014/C 135/04

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Finanzamt Dortmund-West

Sagsøgt: Klinikum Dortmund gGmbH

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af artikel 13, punkt A, stk. 1, litra b), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter (EFT L 145, s. 1) — begrebet transaktioner i nær tilknytning til hospitalsbehandling og pleje — transaktion, der ikke udgør en levering af tjenesteydelser som omhandlet i direktivets artikel 6 — transaktion, som gennemføres af en anden afgiftspligtig person end den, der yder hospitalsbehandlingen og plejen — transaktion i nær tilknytning til ikke-afgiftsfritaget pleje

Konklusion

En levering af goder som de i hovedsagen omhandlede cytostatiske lægemidler, som ordineres i forbindelse med en ambulant kræftbehandling af læger, der handler som selvstændige på et hospital, kan ikke fritages for merværdiafgift i medfør af artikel 13, punkt A, stk. 1, litra c), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 2005/92/EF af 12. december 2005, medmindre denne levering er materielt og økonomisk uadskillelig fra hovedydelsen i form af pleje, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 366 af 24.11.2012.
1)

Artikel 13, punkt B, litra d), nr. 6), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at pensionskasser som de i hovedsagen omhandlede kan være omfattet af denne bestemmelse, når de finansieres af de personer, der skal have pensionerne udbetalt, når opsparingen investeres ud fra princippet om risikospredning, og når investeringsrisikoen bæres af pensionskunderne. Det har i denne henseende ingen betydning, at bidragene indbetales af arbejdsgiveren, at størrelsen af indbetalingerne beror på kollektive aftaler mellem arbejdsmarkedets organisationer, at måden, hvorpå pensionsopsparingen udbetales, kan variere, at bidragene er fradragsberettigede i henhold til reglerne om indkomstskat, eller at det er muligt at supplere pensionen med et sekundært forsikringselement.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/3

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 13. marts 2014 — A Karuse AS mod Politsei- ja Piirivalveamet (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tartu Ringkonnakohus — Estonien)

(Sag C-222/12) (1)

((Vejtransport - forordning (EF) nr. 561/2006 - forpligtelse til at anvende en fartskriver - undtagelse for køretøjer, der benyttes i forbindelse med vedligeholdelse af veje - køretøj, som transporterer grus fra indladningsstedet til det sted, hvor der udføres vejvedligeholdelsesarbejder))

2014/C 135/03

Processprog: estisk

Den forelæggende ret

Tartu Ringkonnakohus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: A Karuse AS

Sagsøgt: Politsei- ja Piirivalveamet

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tartu Ringkonnakohus — fortolkning af artikel 13, stk. 1, litra h), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102, s. 1) — forpligtelse til at bruge en fartskriver — undtagelse fra forpligtelsen for køretøjer, der benyttes i forbindelse med vedligeholdelse af veje — lastvogn med tippelad med en samlet vægt på 25,5 t, som transporterer grus fra en grusgrav over en offentlig landevej til et sted, hvor der foretages vejudbedrings- og vedligeholdelsesarbejder

Konklusion

Udtrykket »køretøjer, der benyttes i forbindelse med vedligeholdelse af veje«, som fremgår af artikel 13, stk. 1, litra h), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85, hvilke køretøjer kan undtages fra forpligtelsen til at anvende en fartskriver, skal fortolkes således, at det omfatter køretøjer, som transporterer materiale til det sted, hvor der udføres vejvedligeholdelsesarbejder, på den betingelse, at transporten i det hele og udelukkende er knyttet til gennemførelsen af de nævnte arbejder og er et accessorium hertil. Det påhviler den nationale ret at vurdere, om dette er tilfældet under hensyntagen til alle de relevante oplysninger i tvisten i hovedsagen.

(1) EUT C 209 af 14.7.2012.
1)

Artikel 28, stk. 3, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, og artikel 370 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem er ikke til hinder for, at en medlemsstat før den 1. januar 1978 i gennemførelsesperioden for sjette direktiv 77/388 indfører en bestemmelse, der ændrer den eksisterende lovgivning ved at pålægge merværdiafgift på rejsebureauernes transaktioner vedrørende rejser gennemført uden for Den Europæiske Union.
2)

Artikel 1, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 2001/23 skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der tillader erhververen at overtage overdragerens arbejdsforhold i tilfælde, hvor overdrageren efter overførsel af en del af den pågældende virksomhed udøver en betydelig styringsbeføjelse over for erhververen.
2)

Artikel 12, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/95 skal fortolkes således, at den omstændighed, at indehaveren af et varemærke afholder sig fra at tilskynde sælgerne til i højere grad at bruge dette varemærke til markedsføringen af en vare, som det nævnte varemærke er registreret for, kan kvalificeres som »passivitet« i denne bestemmelses forstand.
1)

Artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, der af hensyn til den offentlige interesse udelukker en kvinde, der er på barselorlov, fra en erhvervsuddannelse, der er en integrerende del af hendes ansættelse, og som er obligatorisk for at kunne opnå endelig udnævnelse til en stilling som tjenestemand samt for at nyde godt af en forbedring af hendes arbejdsvilkår, og samtidig sikrer hende en ret til at deltage i det næste planlagte kursus, men hvis starttidspunkt er usikkert.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 129/2

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 6. marts 2014 — Pi-Design AG, Bodum France SAS og Bodum Logistics A/S mod Yoshida Metal Industry Co. Ltd og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Forenede sager C-337/12 P — 340/12 P) (1)

((Appel - EF-varemærker - registreret tegn, der består af en overflade med sorte prikker - ugyldighedserklæring - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 7, stk. 1, litra c), nr. ii) - urigtig gengivelse af beviserne))

2014/C 129/02

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Pi-Design AG, Bodum France SAS og Bodum Logistics A/S) (ved avoat H. Pernez)

De andre parter i appelsagen: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (ved avvocati S. Verea, K. Muraro og M. Balestriero,), Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af domme afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 8. maj 2012 i sag T-331/10 og sag T-416/10), Yoshida Metal Industry mod KHIM — Pi-Design m.fl, hvorved Retten annullerede afgørelse R 1237/2008-1 og R-1237/2008-1 truffet den 20. maj 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM) om annullation af annullationsafdelingens afgørelse om ikke at tage den ugyldighedsbegæring til følge, som var indgivet af fremsat af Pi-Design(T-331/10) og af Pi-Design, Bodum France og Bodum Logistics A/S (T-416/10) vedrørende et figurmærke, der gengiver en overflade med sorte prikker, for varer i klasse 8 og 21 — fortolkning af artikel 7, stk. 1, litra e), nr. ii), i forordning (EF) nr. 207/2009 om EF-varemærker — tegn, som udelukkende består af en udformning af varen, som er nødvendig for at opnå et teknisk resultat

Konklusion

1) Domme afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 8. maj 2012 Yoshida Metal Industry mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) — Pi-desifn m.fl. (gengivelsen af en trekantet overflade med sorte prikker (sag T-331/10) og Yoshida Metal Industry mod KHIM — Pi-Design m.fl. (gengivelsen af en overflade med sorte prikker) (sag T-416/10), ophæves.

2) Sagerne hjemvises til Den Europæiske Unions Ret.

3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

(1) EUT C 295 af 29.9.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 129/5

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 6. marts 2014 — Dresser-Rand SA mod Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Commissione tributaria provinciale di Genova — Italien)

(Forenede sager C-606/12 og C-607/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - afgifter - moms - direktiv 2006/112/EF - artikel 17, stk. 2, litra f) - krav om, at varen returneres til den medlemsstat, hvorfra varen oprindelig blev afsendt eller transporteret))

2014/C 129/06

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria provinciale di Genova

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Dresser-Rand SA

Sagsøgt: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Commissione tributaria provinciale di Genova — fortolkning af artikel 17, stk. 2, litra f), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — overførsel til en anden medlemsstat — begrebet arbejde på en vare — vurdering af muligheden for at tilpasse varerne til andre varer — krav om, at varen returneres til den medlemsstat, hvorfra varen oprindelig blev afsendt eller transporteret — mulighed for at behandle forsendelsen som en overførsel til en anden medlemsstat ved forsendelse til en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvorfra varen oprindelig blev sendt

Konklusion

Artikel 17, stk. 2, litra f), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at det, for at en forsendelse eller en transport af en vare ikke kvalificeres som overførsel til en anden medlemsstat, er en betingelse, at varen efter at være blevet forarbejdet i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten afsluttes, nødvendigvis returneres til den afgiftspligtige person i den medlemsstat, hvorfra den oprindelig blev afsendt eller transporteret.

(1) EUT C 101 af 6.4.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 112/6

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Europa-Kommissionen mod EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Kongeriget Sverige, Siemens AG og ABB Ltd

(Sag C-365/12 P) (1)

((Appel - forordning (EF) nr. 1049/2001 - aktindsigt i institutionernes dokumenter - dokumenter i en procedure i henhold til artikel 81 EF - forordning (EF) nr. 1/2003 og (EF) nr. 773/2004 - afslag på aktindsigt - undtagelser om beskyttelsen af undersøgelser, forretningsmæssige interesser og institutionernes beslutningsproces - den berørte institutions forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse af indholdet af de dokumenter, der er genstand for begæringen om aktindsigt))

2014/C 112/07

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved B. Smulders, P. Costa de Oliveira og A. Antoniadis, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (ved Rechtsanwälte A. Hahn og A. Bach), Kongeriget Sverige (ved C. Meyer-Seitz, som befuldmægtiget), Siemens AG (ved Rechtsanwälte I. Brinker, C. Steinle og M. Holm-Hadulla) og ABB Ltd (ved solicitor J. Lawrence samt Rechtsanwälte H. Bergmann og A. Huttenlauch)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 22. maj 2012 i sag T-344/08, Enbw Energie Baden-Württemberg mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning SG.E.3/MV/psi D (2008) 4931 af 16. juni 2008 om afslag på aktindsigt i sagsakterne i sag COMP/F/38.899 — gasisolerende koblingsanlæg — fejlagtig fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43), og navnlig af denne forordnings artikel 4, stk. 2 og 3

Konklusion

1) Dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 22. maj 2012, EnBW Energie Baden-Württemberg mod Kommissionen (sag T-344/08), ophæves.

2) Kommissionens beslutning SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 af 16. juni 2008 om afslag på EnBW Energie Baden-Württemberg AG’s begæring om aktindsigt i sagsakterne i sag nr. COMP/F/38 899 — gasisolerende koblingsanlæg, annulleres, for så vidt som Europa-Kommissionen ved denne beslutning har undladt at træffe afgørelse om EnBW’s begæring hvad angår den del, som vedrører aktindsigt i dokumenterne i kategori 5b i sagsakterne.

3) Kommissionen frifindes i øvrigt i det af EnBW Energie Baden-Württemberg AG for Retten anlagte søgsmål i sag T-344/08.

4) Kommissionen og EnBW Energie Baden-Württemberg AG bærer deres egne omkostninger.

5) Kongeriget Sverige, Siemens AG og ABB Ltd bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 287 af 22.9.2012.