ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sag C-85/18: Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 10. april 2018 — CV mod DU (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Judecătoria Oradea — Rumænien) (Præjudiciel forelæggelse — præjudiciel forelæggelse efter hasteproceduren — artikel 99 i Domstolens procesreglement — retligt samarbejde i civile sager — kompetence i sager om forældreansvar — forældremyndighed over barnet — forordning (EF) nr. 2201/2003 — artikel 8, 10 og 13 — begrebet barnets »sædvanlige opholdssted« — afgørelse truffet af en ret i en anden medlemsstat vedrørende barnets opholdssted — ulovlig fjernelse eller tilbageholdelse — kompetence i tilfælde af bortførelse af barnet)

Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 10. april 2018 — CV mod DU (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Judecătoria Oradea — Rumænien)

(Sag C-85/18) ( 1 )

»(Præjudiciel forelæggelse — præjudiciel forelæggelse efter hasteproceduren — artikel 99 i Domstolens procesreglement — retligt samarbejde i civile sager — kompetence i sager om forældreansvar — forældremyndighed over barnet — forordning (EF) nr. 2201/2003 — artikel 8, 10 og 13 — begrebet barnets »sædvanlige opholdssted« — afgørelse truffet af en ret i en anden medlemsstat vedrørende barnets opholdssted — ulovlig fjernelse eller tilbageholdelse — kompetence i tilfælde af bortførelse af barnet)«

Den forelæggende ret

Judecătoria Oradea

Parter i hovedsagen

Sagsøger: CV

Sagsøgt: DU

Konklusion

Artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 4/2009 af 18. december 2008 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser og samarbejde vedrørende underholdspligt skal fortolkes således, at i en sag som den i hovedsagen omhandlede, hvori et barn, der havde sit sædvanlige opholdssted i en medlemsstat, er blevet fjernet ulovligt af en af sine forældre til en anden medlemsstat, har retterne i denne anden medlemsstat ikke kompetence til at træffe afgørelse om en anmodning om forældremyndigheden over eller om fastsættelse af et underholdsbidrag til det pågældende barn, når der ikke foreligger nogen oplysninger om, at den anden forælder har affundet sig med fjernelsen af barnet eller har indgivet en anmodning om tilbagegivelse af det.

( 1 ) – EUT C 152 af 30.4.2018.
C 399/17

Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 18. juli 2018 — Pauline Stiernon m.fl. mod Etat belge, SPF Santé publique og Communauté française de Belgique (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de première instance de Liège — Belgien)

(Sag C-237/18) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - Artikel 99 i Domstolens procesreglement - arbejdskraftens frie bevægelighed - erhvervsfrihed - artikel 20 TEUF, 21 TEUF og 45 TEUF - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 15 - erhvervet som psykomotorisk terapeut er ikke opført på den nationale liste over paramedicinske erhverv))

(2018/C 399/23)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal de première instance de Liège

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton og Anissa Quotb

Sagsøgte: Etat belge, SPF Santé publique og Communauté française de Belgique

Konklusion

Artikel 45 TEUF skal fortolkes således, at den i en situation som den i hovedsagen omhandlede ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorved der er oprettet en liste over paramedicinske erhverv, og som ikke lader erhvervet som psykomotorisk terapeut være omfattet af denne liste, selv om der er indført en bachelorgrad i psykomotorik i denne medlemsstat.

(1) EUT C 190 af 4.6.2018.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 6. september 2018 — Fazenda Pública mod Carlos Manuel Patrício Teixeira og Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Central Administrativo Sul — Portugal)

(Sag C-184/18) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - direkte beskatning - artikel 18 TEUF - princippet om forbud mod forskelsbehandling - artikel 63, 64 og 65 TEUF - frie kapitalbevægelser - skattebyrde, som er højere for ejendomsavancer, der realiseres af ikke-hjemmehørende - restriktioner for de frie kapitalbevægelser til eller fra tredjelande))

(2018/C 399/22)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Central Administrativo Sul

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Fazenda Pública

Sagsøgte: Carlos Manuel Patrício Teixeira og Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

Konklusion

En medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorved avancer, der er opstået som følge af, at en person, der er hjemmehørende i et tredjeland, har overdraget en fast ejendom, som er beliggende i nævnte medlemsstat, er underlagt en beskatning, som er højere end den beskatning, der for samme type transaktion anvendes på avancer, der realiseres af en person, der er hjemmehørende i nævnte medlemsstat, udgør en restriktion for de frie kapitalbevægelser, som ikke er omfattet af den i artikel 64, stk. 1, TEUF fastsatte undtagelse, og ikke kan begrundes i de hensyn, der er omhandlet artikel 65, stk. 1, TEUF, med forbehold af den forelæggende rets efterprøvelse heraf.

(1) EUT C 182 af 28.5.2018.
Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 5. juli 2018 — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie mod C og J, S mod C og Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene)

(Sag C-269/18) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - præjudiciel forelæggelse efter hasteproceduren - artikel 99 i Domstolens procesreglement - fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse - direktiv 2013/32/EU - artikel 46, stk. 6 og 8 - ansøgning om international beskyttelse åbenbart grundløs - retten til effektive retsmidler - tilladelse til at forblive på en medlemsstats område - direktiv 2008/115/EF - artikel 2, 3 og 15 - ulovligt ophold - frihedsberøvelse))

(2018/C 341/03)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J og S

Sagsøgte: C og Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/32/EU af 26. juni 2013 om fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en tredjelandsstatsborger, hvis ansøgning om international beskyttelse i første instans er blevet afvist som åbenbart grundløs af den kompetente administrative myndighed, kan frihedsberøves med henblik på udsendelse, når han i henhold til artikel 46, stk. 6 og 8, i direktiv 2013/32 lovligt kan forblive på det nationale område, indtil der er truffet afgørelse i den af ham anlagte sag til prøvelse af hans ret til at forblive på området, indtil behandlingen af den sag, der er blevet iværksat til prøvelse af afgørelsen om afvisning på hans ansøgning om international beskyttelse, er afsluttet.

(1) EUT C 276 af 6.8.2018.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 27. juni 2018 — flightright GmbH mod Eurowings GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Düsseldorf — Tyskland)

(Sag C-130/18) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - lufttransport - forordning (EF) nr. 261/2004 - artikel 5, stk. 1, litra c) - ret til kompensation i tilfælde af en flyafgangs aflysning - omlægning, som bevirker, at en passager ikke ankommer til sit endelige bestemmelsessted senest to timer efter det planlagte ankomsttidspunkt for den aflyste flyafgang - forsinkelse på to til tre timer))

(2018/C 301/15)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Düsseldorf

Parter i hovedsagen

Sagsøger: flightright GmbH

Sagsøgt: Eurowings GmbH

Konklusion

Artikel 5, stk. 1, litra c), nr. iii), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 skal fortolkes således, at en passager, som mindre end syv dage før det planlagte afgangstidspunktet er blevet informeret om, at dennes flyafgang er aflyst, har ret til den i denne bestemmelse omhandlede kompensation i et tilfælde, hvor den af luftfartsselskabet tilbudte omlægning af rejsen medfører, at passageren ankommer til sit endelige bestemmelsessted mere end to timer efter det ankomsttidspunkt, der var planlagt for den aflyste flyafgang, men mindre end tre timer efter dette tidspunkt.

(1) EUT C 182 af 28.5.2018.
Sag C-190/18: Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 30. maj 2018 — Société nationale des chemins de fer belges (SNCB) mod Gherasim Sorin Rusu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra juge de paix du premier canton de Schaerbeek — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse — artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement — manglende tilstrækkelig præcisering af den faktiske og retlige baggrund for tvisten i hovedsagen og manglende begrundelse for nødvendigheden af at besvare de præjudicielle spørgsmål — åbenbart afvisningsgrundlag)

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 30. maj 2018 — Société nationale des chemins de fer belges (SNCB) mod Gherasim Sorin Rusu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra juge de paix du premier canton de Schaerbeek — Belgien)

(Sag C-190/18) ( 1 )

»(Præjudiciel forelæggelse — artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement — manglende tilstrækkelig præcisering af den faktiske og retlige baggrund for tvisten i hovedsagen og manglende begrundelse for nødvendigheden af at besvare de præjudicielle spørgsmål — åbenbart afvisningsgrundlag)«

Den forelæggende ret

Juge de paix du premier canton de Schaerbeek

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Société nationale des chemins de fer belges (SNCB)

Sagsøgt: Gherasim Sorin Rusu

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af juge de paix du premier canton de Schaerbeek (Belgien) ved afgørelse af 20. februar 2018 afvises, idet det er åbenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling.

( 1 ) – EUT C 166 af 14.5.2018.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 13. november 2018 — Toontrack Music AB mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

(Sag C-48/18 P) (1)

([Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - EU-varemærker - ansøgning om ordmærket EZMIX - afslag på ansøgningen - forordning (EF) nr. 207/2009 - artikel 7, stk. 1, litra b) og c) - artikel 65, 75 og 76 - beskrivende karakter - opfattelsen hos den relevante kundekreds - retten til at blive hørt - princippet om undersøgelse ex officio - begrundelsespligt - fordrejning - beviser fremlagt for første gang for Retten])

(2019/C 54/03)

Processprog: svensk

Parter

Appellant: Toontrack Music AB (ved advokat L.-E. Ström)

Den anden part i sagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Konklusion

1) Appellen afvises, idet det er åbenbart, at den delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet.

2) Toontrack Music AB betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 152 af 30.4.2018.
Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 27. september 2018 — FR mod Ministero dell’interno — Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Milano — Italien)

(Sag C-422/18 PPU) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - præjudiciel hasteprocedure - artikel 99 i Domstolens procesreglement - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse - direktiv 2013/32/EU - artikel 46 - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 18, artikel 19, stk. 2, og artikel 47 - adgang til effektive retsmidler - afgørelse om afslag på en ansøgning om international beskyttelse - national lovgivning, der fastsætter mulighed for retslig prøvelse i anden instans - automatisk opsættende virkning, der er begrænset til sagen i første instans))

(2018/C 455/27)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale di Milano

Parter i hovedsagen

Sagsøger: FR

Sagsøgt: Ministero dell’interno — Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

Procesdeltager: Pubblico Ministero

Konklusion

EU-retten, herunder navnlig bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/32/EU af 26. juni 2013 om fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse, sammenholdt med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter en appelprocedure til prøvelse af en dom i første instans, hvorved en afgørelse fra den kompetente administrative myndighed om afslag på en ansøgning om international beskyttelse er blevet opretholdt, uden at dommen automatisk tillægges opsættende virkning, men som gør det muligt for den domstol, der har afsagt dommen, på den berørte persons anmodning at udsætte fuldbyrdelsen heraf efter at have taget stilling til spørgsmålet om, hvorvidt de anbringender, der er blevet fremsat inden for rammerne af appellen til prøvelse af nævnte dom, er begrundet eller ej, men ikke til spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger en risiko for alvorlig og uoprettelig skade for denne ansøger som følge af fuldbyrdelsen af dommen.

(1) EUT C 311 af 3.9.2018.
2)

Direktiv 89/665, som ændret ved direktiv 2014/23, herunder navnlig artikel 1 og 2c, sammenholdt med artikel 47 i den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter det i mangel af en klage over ordregivende myndigheders afgørelser om tilbudsgivernes adgang til eller udelukkelse fra deltagelse i offentlige udbudsprocedurer inden for en præklusiv frist på 30 dage regnet fra meddelelsen heraf ikke længere er muligt for berørte parter at påberåbe sig ulovligheden af disse afgørelser i forbindelse med søgsmål anlagt til prøvelse af de efterfølgende retsakter på den betingelse, at en sådan præklusion kun kan gøres gældende over for disse berørte parter, forudsat at de ved denne meddelelse havde eller kunne have fået kendskab til den angivelige tilsidesættelse.
C 172/5

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 7. marts 2019 — XT mod Elliniko Dimosio (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Diikitiko Protodikio Patron — Grækenland)

(Sag C-689/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - interne afgifter - forbud mod diskriminerende afgifter - afgift på luksusvarer - motorkøretøjer - afgiftsfritagelse i forhold til tidspunktet for den første ibrugtagning i den medlemsstat, der opkræver afgiften - ingen hensyntagen til den første ibrugtagning i en anden medlemsstat)

(2019/C 172/06)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Diikitiko Protodikio Patron

Parter i hovedsagen

Sagsøger: XT

Sagsøgt: Elliniko Dimosio

Konklusion

Artikel 110 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter ejeren eller indehaveren af en personbil med stor cylindervolumen til privat brug, som er mere end 10 år gammel beregnet fra det tidspunkt, hvor den første gang blev taget i brug i denne medlemsstat, er fritaget for afgift på luksusvarer, såfremt der ikke tages hensyn til en eventuelt tidligere ibrugtagning i en anden medlemsstat.

(1) EUT C 25 af 21.1.2019.
Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 31. januar 2019 — Prosa — Produtos e Serviços Agrícolas mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel — Portugal)

(Sag C-373/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - kapitaltilførselsafgifter - direktiv 69/335/EØF - artikel 4 og 7 - stiftelse af et kapitalselskab - stempelafgift, der var gældende den 1. juli 1984 - efterfølgende ophævelse af afgiften, dernæst genindførelse heraf)

(2019/C 172/04)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Prosa — Produtos e Serviços Agrícolas

Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira

Konklusion

Artikel 4, stk. 1, litra a), og artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter, som ændret ved Rådets direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985, skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, hvorved en medlemsstat har genindført en kapitaltilførselsafgift på dispositioner til stiftelse af et kapitalselskab, som henhører under den første af disse bestemmelser, og som var underlagt en sådan afgift den 1. juli 1984, men som efterfølgende var blevet fritaget herfor.

(1) EUT C 294 af 20.8.2018.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 30. januar 2019 — straffesager mod AK (C-335/18) og EP (C-336/18) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sofiyski gradski sad, Apelativen sad — Sofia — Bulgarien)

(Forenede sager C-335/18 og C-336/18) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - kontrol med likvide midler, der indføres til eller forlader Den Europæiske Union - forordning (EF) nr. 1889/2005 - artikel 3, stk. 1 - tilsidesættelse af angivelsespligten - artikel 4, stk. 2 - frihedsberøvelsesforanstaltning - artikel 9, stk. 1 - sanktioner fastsat i national ret - national lovgivning, som foruden en frihedsstraf eller en bøde, der udgør en femtedel af de likvide midler, som ikke er angivet, hjemler beslaglæggelsen af dette beløb til fordel for staten - proportionalitet))

(2019/C 112/12)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Sofiyski gradski sad, Apelativen sad — Sofia

Tiltalte i straffesagerne

AK (C-335/18) og EP (C-336/18)

Konklusion

Artikel 4, stk. 2, og artikel 9, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1889/2005 af 26. oktober 2005 om kontrol med likvide midler, der indføres til eller forlader Fællesskabet, skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som med henblik på at sanktionere en tilsidesættelse af angivelsespligten i forordningens artikel 3 ud over en frihedsstraf på maksimalt fem år eller en bøde, der udgør en femtedel af de likvide midler, som ikke er angivet, hjemler beslaglæggelsen af dette ikke-angivne beløb til fordel for staten.

(1) EUT C 276 af 6.8.2018.
C 112/8

Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 10. januar 2019 — Atif Mahmood m.fl. mod Minister for Justice and Equality (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal — Irland)

(Sag C-169/18) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - ufornødent at træffe afgørelse))

(2019/C 112/11)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Court of Appeal

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon og Noor Habib m.fl.

Sagsøgt: Minister for Justice and Equality

Konklusion

Det er ufornødent at træffe afgørelse om den anmodning om præjudiciel afgørelse, som Court of Appeal (appeldomstol, Irland) har indgivet ved afgørelse af 23. februar 2018 i sag C-169/18.

(1) EUT C 166 af 14.5.2018.
C 103/21

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 21. december 2018 — Minister for Justice and Equality mod ND (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court (Irland) — Irland)

(Sag C-685/18) (1)

(2019/C 103/26)

Processprog: engelsk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 16 af 14.1.2019.
C 280/10

Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 11. april 2019 — Vanessa Gambietz mod Erika Ziegler (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-131/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - selskabsret - bekæmpelse af forsinket betaling i handelstransaktioner - direktiv 2011/7/EU - artikel 6 - kompensation for omkostninger ved inddrivelse af gæld - betaling af et fast beløb og en rimelig kompensation - fradrag af det faste beløb i omkostninger til advokatbistand forud for retssagsbehandling)

(2019/C 280/12)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Vanessa Gambietz

Sagsøgt: Erika Ziegler

Konklusion

Artikel 6, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/7/EU af 16. februar 2011 om bekæmpelse af forsinket betaling i handelstransaktioner skal fortolkes således, at der i den rimelige kompensation, der er fastsat i denne bestemmelse, skal ske fradrag af det faste beløb på 40 EUR, som kreditor har ret til i medfør af direktivets artikel 6, stk. 1.

(1) EUT C 142 af 23.4.2018.
C 280/12

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 11. april 2019 — OD mod Ryanair DAC (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona — Spanien)

(Sag C-646/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - retligt samarbejde i civile sager - forordning (EU) nr. 1215/2012 - fastlæggelse af, hvilken ret der har kompetence til at påkende et krav om kompensation for en forsinket flyvning - artikel 26 - stiltiende værnetingsaftale - krav om sagsøgtes fremmøde)

(2019/C 280/14)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona

Parter i hovedsagen

Sagsøger: OD

Sagsøgt: Ryanair DAC

Konklusion

Artikel 26, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at den ikke finder anvendelse i en sag som den i hovedsagen omhandlede, hvor sagsøgte hverken har afgivet indlæg eller er fremmødt.

(1) EUT C 25 af 21.1.2019.
C 280/12

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 11. april 2019 — Hrvatska radiotelevizija mod TY (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Općinski sud u Novom Zagrebu — Kroatien)

(Sag C-657/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, i Domstolens procesreglement - retligt samarbejde i civile sager - forordning (EF) nr. 805/2004 - europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument - notarer, der handler inden for rammerne af tvangsfuldbyrdelsesprocedurer på grundlag af et autentisk dokument - ikke-kontradiktoriske procedurer - artikel 18 TEUF - omvendt forskelsbehandling - manglende forbindelse med EU-retten - åbenbart, at Domstolen ikke har kompetence)

(2019/C 280/15)

Processprog: kroatisk

Den forelæggende ret

Općinski sud u Novom Zagrebu

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Hrvatska radiotelevizija

Sagsøgt: TY

Konklusion

Det er åbenbart, at Den Europæiske Unions Domstol ikke har kompetence til at besvare de af Općinski sud u Novom Zagrebu (byretten i Novi Zagreb, Kroatien) forelagte spørgsmål.

(1) EUT C 4 af 7.1.2019.