ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/2

Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. oktober 2013 — Rådet for Den Europæiske Union mod Access Info Europe, Den Hellenske Republik og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland

(Sag C-280/11 P) (1)

(Appel - aktindsigt i institutionernes dokumenter - forordning (EF) nr. 1049/2001 - artikel 4, stk. 3, første afsnit - beskyttelse af institutionernes beslutningsproces - notat fra Rådets generalsekretariat vedrørende forslag fremsat i forbindelse med lovgivningsproceduren vedrørende en revision af samme forordning nr. 1049/2001 - delvis aktindsigt - afslag på aktindsigt i oplysninger om, hvilke medlemsstater der er ophavsmænd til forslagene)

2013/C 367/02

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen og C. Fekete, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek og D. Hadroušek, som befuldmægtigede), Kongeriget Spanien (ved S. Centeno Huerta, som befuldmægtiget) og Den Franske Republik (ved G. de Bergues og N. Rouam, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Access Info Europe (ved advocaten O. Brouwer og J. Blockx), Den Hellenske Republik (ved E.-M. Mamouna og K. Boskovits, som befuldmægtigede) og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland

Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Europa-Parlamentet (ved A. Caiola og M. Dean, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 22. marts 2011 i sag T-233/09, Access Info Europe mod Rådet, hvorved Retten annullerede Rådets afgørelse af 26. februar 2009 om delvis afslag på at give sagsøgeren aktindsigt i et notat fra Rådets generalsekretariat til arbejdsgruppen for »information« (dokument nr. 16338/08) vedrørende forslag til Europa-Parlamentet og Rådets forordning om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Rådet for Den Europæiske Union betaler de omkostninger, der er afholdt af Access Info Europe.

3) Den Tjekkiske Republik, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik og Europa-Parlamentet bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 238 af 13.8.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/2

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 24. oktober 2013 — Kone Oyj, Kone GmbH og Kone BV mod Europa-Kommissionen

(Sag C-510/11 P) (1)

(Appel - konkurrence - karteller - markedet for installation og vedligeholdelse af elevatorer og rulletrapper - bøder - meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager - effektiv søgsmålsadgang)

2013/C 367/03

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Kone Oyj, Kone GmbH og Kone BV (ved solicitor T. Vinje, avocat D. Paemen og dikigoros A. Tomtsis)

Den anden part i sagen: Europa-Kommissionen (ved E. Gippini Fournier og R. Sauer, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 13. juli 2011 i sag T-151/07, Kone m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen i et søgsmål med påstand om annullation eller nedsættelse af den bøde, der er blevet pålagt appellanterne ved Kommissionens beslutning K(2007) 512 endelig af 21. februar 2007 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/E-1/38.823 — PO/Elevatorer og rulletrapper) angående et kartel på markedet for installation og vedligeholdelse af elevatorer og rulletrapper i Belgien, Tyskland, Luxembourg og Nederlandene med henblik på manipulering af udbud, opdeling af markeder, prisfastsættelse, tildeling af projekter og af kontrakter derom og udveksling af oplysninger.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Kone Oyj, Kone GmbH og Kone BV bærer deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

(1) EUT C 362 af 10.12.2011.
3)

I tilfælde af at det i punkt 1 fastslåede traktatbrud fortsat består på datoen for afsigelsen af denne dom, pålægges det Kongeriget Belgien at betale Kommissionen, på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter«, en tvangsbøde på 859 404 EUR pr. halvårs forsinkelse med gennemførelsen af de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkomme dommen i sagen Kommissionen mod Belgien, fra datoen for afsigelsen af denne dom og indtil den fuldstændige opfyldelse af førnævnte dom i sagen Kommissionen mod Belgien, idet bødens faktiske beløb skal beregnes ved udløbet af hver seks-måneders periode ved nedsættelse af det samlede beløb vedrørende sådanne perioder med en procentdel svarende til det antal personækvivalenter, som er blevet bragt i overensstemmelse med dommen i sagen Kommissionen mod Belgien, indtil udløbet af en sådan periode i forhold til antallet af personækvivalenter, som ikke er i overensstemmelse med denne dom på datoen for dens afsigelse.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/4

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. oktober 2013 — Iberdrola, SA og Gas Natural SDG SA (sag C-566/11), Gas Natural SDG SA (sag C-567/11), Tarragona Power SL (sag C-580/11), Gas Natural SDG SA og Bizcaia Energía SL (sag C-591/11), Bahía de Bizcaia Electricidad SL (sag C-620/11) og E.ON Generación SL m.fl. (sag C-640/11) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Forenede sager C-566/11, C-567/11, C-580/11, C-591/11, C-620/11 og C-640/11) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - beskyttelse af ozonlaget - ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet - metode til tildeling af kvoter - gratis tildeling af kvoter)

2013/C 367/06

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Iberdrola SA og Gas Natural SDG SA,

Procesdeltagere: Administración del Estado m.fl. (sag C-566/11),

Sagsøger: Gas Natural SDG SA,

Procesdeltagere: Endesa SA m.fl. (sag C-567/11),

Sagsøger: Tarragona Power SL,

Procesdeltagere: Gas Natural SDG SA m.fl. (sag C-580/11),

Sagsøgere: Gas Natural SDG SA og Bizcaia Energía SL,

Procesdeltagere: Administración del Estado m.fl. (sag C-591/11),

Sagsøger: Bahía de Bizcaia Electricidad SL,

Procesdeltagere: Gas Natural SDG SA m.fl. (sag C-620/11),

og

Sagsøgere: E.ON Generación SL m.fl. (sag C-640/11)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Supremo — fortolkning af artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EFT L 275, s. 32) — bevarelse af ozonlaget — ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet — metoden til tildeling af kvoter — gratis tildeling af kvoter

Konklusion

Artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for anvendelsen af nationale retsforskrifter som de i hovedsagerne omhandlede, hvis formål og virkning er at nedsætte betalingen for elproduktionen med et beløb svarende til den forhøjelse af betalingen, der følger af, at værdien af de emissionskvoter, der er blevet tildelt gratis, er blevet integreret i de pristilbud, der afgives på engrosmarkedet for elektricitet.

(1) EUT C 25 af 28.1.2012.

EUT C 39 af 11.2.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 367/4

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. oktober 2013 — Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados (EEAE), Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis »SPATE«, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symvoulon (PSAS), Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon (SEMA) og Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symvoulon (PSSAS) mod Ypourgos Anaptyxis og Omospondia Asfalistikon Syllogon Ellados (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)

(Sag C-555/11) (1)

(Direktiv 2002/92/EF - forsikringsformidling - udelukkelse af virksomhed udøvet af et forsikringsselskab eller en ansat, der handler på et forsikringsselskabs ansvar - mulighed for den ansatte for lejlighedsvist at udøve forsikringsformidling - faglige kvalifikationskrav)

2013/C 367/05

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados (EEAE), Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis »SPATE«, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symvoulon (PSAS), Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon (SEMA) og Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symvoulon (PSSAS)

Sagsøgte: Ypourgos Anaptyxis og Omospondia Asfalistikon Syllogon Ellados

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Symboulio tis Epikrateias — fortolkning af artikel 2, stk. 3, andet afsnit, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2002/92/EF af 9. december 2002 om forsikringsformidling — begrebet »forsikringsformidling« — udelukkelse af virksomhed, der udøves af et forsikringsselskab eller en ansat i et forsikringsselskab, der handler på forsikringsselskabets ansvar — rækkevidde

Konklusion

Bestemmelsen i artikel 2, nr. 3), andet afsnit, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2002/92/EF af 9. december 2002 om forsikringsformidling, sammenholdt med direktivets artikel 4, stk. 1, skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for, at en ansat i et forsikringsselskab, som ikke besidder de kvalifikationer, der kræves i sidstnævnte bestemmelse, lejlighedsvis, men ikke som hovederhverv, udøver forsikringsformidling, når den ansatte ikke handler inden for rammerne af et lønmodtagerforhold til selskabet, men selskabet ikke desto mindre fører tilsyn med hans handlinger.

(1) EUT C 25 af 28.1.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/5

Domstolens dom (Store Afdeling) af 24. september 2013 — Leyla Ecem Demirkan mod Forbundsrepublikken Tyskland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Tyskland)

(Sag C-221/11) (1)

(Associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - tillægsprotokollen - artikel 41, stk. 1 - »standstill«-klausulen - visumpligt ved indrejse til en medlemsstats område - fri udveksling af tjenesteydelser - en tyrkisk statsborgers ret til at indrejse i en medlemsstat med henblik på at besøge slægtninge og potentielt oppebære tjenesteydelser)

2013/C 344/05

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Leyla Ecem Demirkan

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — fortolkning af artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokol af 23. november 1970, bilagt aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, og om de foranstaltninger, der skal træffes med henblik på disses ikrafttræden (EFT 1972 III, s. 581) — fortolkning af begrebet »fri udveksling af tjenesteydelser« i nævnte bestemmelse — spørgsmålet, om fri levering af »passive« tjenesteydelser eventuelt er omfattet — ret for en tyrkisk statsborger til at rejse til en medlemsstat for der at besøge et familiemedlem og hypotetisk modtage tjenesteydelser

Konklusion

Begrebet »fri udveksling af tjenesteydelser« i artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen, undertegnet den 23. november 1970 i Bruxelles og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. december 1972, skal fortolkes således, at det ikke omfatter friheden for tyrkiske statsborgere, som modtagere af tjenesteydelser, til at rejse ind i en medlemsstat for dér at oppebære en tjenesteydelse.

(1) EUT C 232 af 6.8.2011.
1)

Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 168, 226 og 306-310 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, idet det — udelukker, at særordningen for rejsebureauer anvendes på salg til offentligheden, som foretages af detailforhandlere, der handler i eget navn, af rejser, som arrangeres af engrosforhandlere — tillader rejsebureauerne under bestemte omstændigheder på fakturaen at anføre et samlet beløb for merværdiafgiften, som ikke har nogen forbindelse med den merværdiafgift, der faktisk overvæltes på kunden, og tillader sidstnævnte, forudsat at der er tale om en afgiftspligtig person, at trække dette samlede beløb fra den merværdiafgift, der skal betales, og — tillader rejsebureauer, for så vidt som de er omfattet af særordningen, at fastsætte et samlet afgiftsgrundlag for hver enkelt afgiftsperiode.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 439/2

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 23. oktober 2014 — Alexandra Schulz mod Technische Werke Schussental GmbH und Co.KG og Josef Egbringhoff mod Stadtwerke Ahaus GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Forenede sager C-359/11 og C-400/11) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2003/54/EF og 2003/55/EF - forbrugerbeskyttelse - det indre marked for elektricitet og naturgas - national lovgivning, som fastsætter indholdet af kontrakter, der indgås med de forbrugere, der er omfattet af den generelle forsyningspligt - den erhvervsdrivendes ensidige ændring af prisen for tjenesteydelsen - information med passende varsel inden denne ændrings ikrafttræden om forudsætningerne for og omfanget af denne))

(2014/C 439/02)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Alexandra Schulz og Josef Egbringhoff A

Sagsøgte: Technische Werke Schussental GmbH und Co.KG og Stadtwerke Ahaus GmbH

Konklusion

Artikel 3, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF, sammenholdt med bilag A hertil, og artikel 3, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 98/30/EF, sammenholdt med bilag A hertil, skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter indholdet af elektricitets- og gasforsyningskontrakter, der indgås med forbrugere, der er omfattet af den generelle forsyningspligt, og giver mulighed for at ændre den tarif, der pålægges for denne forsyning, men som ikke sikrer, at forbrugerne informeres med passende varsel inden denne ændrings ikrafttræden samt om grunden til, forudsætningerne for og omfanget af denne ændring.

(1) EUT C 311 af 22.10.2011.
1)

Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5 i Kommissionens beslutning 2006/323/EF af 7. december 2005 om den punktafgiftsfritagelse for mineralolie anvendt som brændstof til produktion af aluminiumoxid i Gardanne, i Shannon-regionen og på Sardinien, som henholdsvis Frankrig, Irland og Italien har indført, og artikel 4 i Kommissionens beslutning 2007/375/EF af 7. februar 2007 om den punktafgiftsfritagelse for mineralolie anvendt som brændsel ved produktion af aluminiumoxid i Gardanne, Shannon-regionen og på Sardinien, som henholdsvis Frankrig, Irland og Italien har indført [C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)], og artikel 249, stk. 4, EF, idet den ikke inden for de fastsatte frister har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på tilbagesøgning af den støtte, som i henhold til beslutningerne blev fundet ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet. Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 1, i beslutning 2006/323, og artikel 6, stk. 2, i beslutning 2007/375, idet den ikke har meddelt de nødvendige oplysninger i henhold til disse to bestemmelser og artikel 249, stk. 4, EF.
3)

Artikel 52, stk. 3, i direktiv 2007/64 skal fortolkes således, at den overlader medlemsstaterne en beføjelse til generelt at forbyde betalingsmodtagere at opkræve gebyrer hos betaleren for brugen af ethvert betalingsinstrument, for så vidt som den nationale lovgivning i sin helhed tager hensyn til behovet for at øge konkurrencen og brugen af effektive betalingsinstrumenter, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
1)

Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2a i Rådets direktiv 70/311/EØF af 8. juni 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om styreapparater for motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil, artikel 4, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (Rammedirektiv) og artikel 34 TEUF, idet den på sit område har undergivet registreringen af nye personkøretøjer og personkøretøjer, der tidligere har været registreret i andre medlemsstater, og hvis styreapparat er anbragt i højre side, et krav om, at dette flyttes til venstre side.
2)

Artikel 18 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en første medlemsstats lovgivning, der under bødeansvar for manglende overholdelse heraf kræver af et luftfartsselskab, der har en licens udstedt af en anden medlemsstat, at selskabet opnår en tilladelse til indflyvning i den første medlemsstats luftområde for at foretage ikke-regelmæssige charter- eller taxaflyvninger fra et tredjeland til denne første medlemsstat, hvorimod en sådan tilladelse ikke afkræves luftfartsselskaber med en licens udstedt af den første medlemsstat, og som gør tildelingen af denne tilladelse betinget af forevisningen af en erklæring, hvorefter det bekræftes, at de luftfartsselskaber, der råder over en licens udstedt af denne første medlemsstat, enten ikke kan foretage de pågældende flyvninger eller ikke er i stand til at foretage disse.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 112/2

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-656/11) (1)

((Koordinering af de sociale sikringsordninger - aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer - Rådets afgørelse - valg af retsgrundlag - artikel 48 TEUF - artikel 79, stk. 2, litra b), TEUF))

2014/C 112/02

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved C. Murrell, derefter ved M. Holt, som befuldmægtigede, bistået af A. Dashwood, QC)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Irland (ved E. Creedon, L. Williams og J. Stanley, som befuldmægtigede, bistået af N. J. Travers, BL)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (først ved G. Marhic og M. Veiga, derefter ved A. De Elera, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og N. Rouam, som befuldmægtigede), Europa-Kommissionen (først ved V. Kreuschitz, derefter ved S. Pardo Quintillán og J. Enegren, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Annullationssøgsmål — Rådets afgørelse af 16. december 2011 om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer for så vidt angår erstatningen af bilag II om koordinering af sociale sikringsordninger (EUT L 341, s. 1) — valg af retsgrundlag — artikel 48 TEUF (vedtagelse af de foranstaltninger vedrørende social tryghed, der er nødvendige for at gennemføre arbejdskraftens frie bevægelighed) eller artikel 79, stk. 2, litra b), TEUF (rettighederne for tredjelandsstatsborgere, der opholder sig lovligt i en medlemsstat) — praktisk betydning af dette valg for Det Forenede Kongeriges rettigheder og forpligtelser på grund af protokol (nr. 21) om denne medlemsstats og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger.

3) Irland, Den Franske Republik og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 49 af 18.2.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 93/3

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 13. februar 2014 — Europa-Kommissionen mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland

(Sag C-530/11) (1)

(Traktatbrud - offentlig deltagelse i beslutningsprocessen samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet - begrebet en »ikke uoverkommeligt dyr« retssag)

2014/C 93/03

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved P. Oliver og L. Armati, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved C. Murrell, M. Holt og J. Maurici, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Kongeriget Danmark (ved C.H. Vang, som befuldmægtiget) og Irland (ved E. Creedon og A. Joyce, som befuldmægtigede, bistået af barristers E. Barrington og G. Gilmore)

Sagens genstand

Traktatbrud — manglende vedtagelse af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme artikel 3, stk. 7, og artikel 4, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26. maj 2003 om mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer på miljøområdet og om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF og 96/61/EF (EFT L 156, s. 17) for så vidt angår offentlig deltagelse og adgang til klage og domstolsprøvelse — pligt til at fjerne eller reducere finansielle barrierer for adgang til klage og domstolsprøvelse — begrebet »ikke uoverkommeligt dyre« retslige procedurer

Konklusion

1) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26. maj 2003 om mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer på miljøområdet og om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF og 96/61/EF for så vidt angår offentlig deltagelse og adgang til klage og domstolsprøvelse, idet det ikke har foretaget en korrekt gennemførelse af direktivets artikel 3, nr. 7), og artikel 4, nr. 4), for så vidt som disse bestemmelser fastsætter, at de omhandlede retslige procedurer ikke må være uoverkommeligt dyre.

2) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger. Kongeriget Danmark og Irland bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 39 af 11.2.2012.
1)

Et krydstogtskib som det i hovedsagen omhandlede henhører under anvendelsesområdet for artikel 4a, stk. 4, i Rådets direktiv 1999/32/EF af 26. april 1999 om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og om ændring af direktiv 93/12/EØF, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/33/EF af 6. juli 2005, med hensyn til kriteriet om »rutefart« som omhandlet i direktivets artikel 2, nr. 3g), forudsat at det udfører krydstogter — uanset om der lægges til en havn eller ej — som afsluttes i skibets afgangshavn eller i en anden havn, i det omfang disse krydstogter er organiseret med faste mellemrum, på præcise datoer og med i princippet præcise afgangs- og ankomsttidspunkter, hvor de interesserede kunder frit kan vælge mellem de forskellige udbudte krydstogter, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge.