Forslag til afgørelse fra generaladvokat Jacobs fremsat den 11. marts 1999. - Battital Srl mod Regione Piemonte. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Pretura circondariale di Torino - Italien. - Beskyttelse mod plantesygdomme og skadegørere på planter - Direktiv 77/93/EØF - Direktiv 92/76/EØF - Forbud mod indbringelse i Italien af planter af arten Citrus hidrørende fra tredjelande - Tidsmæssig begrænsning. - Sag C-14/98.



Samling af Afgørelser 1999 side I-04039



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 I den foreliggende sag har sagsoegeren, der risikerer en boede paa 20 mio. ITL for i Italien at have solgt appelsiner fra Sydafrika og citroner fra Argentina, anfaegtet lovligheden efter faellesskabsretten af et nationalt forbud mod indfoersel og markedsfoering af visse citrusfrugter hidroerende fra tredjelande.

De relevante faellesskabsbestemmelser

2 Som det vil ses, indeholder faellesskabsretten paa omraadet to direktiver af saerlig betydning, hvoraf det ene forbyder indfoersel af visse arter citrusfrugter i det beskyttede omraade, som Italien udgoer (Raadets direktiv 77/93/EOEF (1)), mens det andet anerkender Italien som en zone, der er beskyttet mod indslaebning af skadegoerere for visse citrusfrugter (Kommissionens direktiv 92/76/EOEF (2)).

3 Artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 77/93 (3) indeholder foelgende bestemmelse:

»Medlemsstaterne foreskriver, at planter, planteprodukter eller andre dem vedroerende objekter, som er opfoert i bilag III, del B, fra den 1. januar 1993 ikke maa foeres ind i de paagaeldende beskyttede zoner, der ligger paa deres omraade.«

4 Artikel 2, stk. 1, litra a) (4), indeholder foelgende definitioner:

»Planter: levende planter og levende plantedele, herunder froe.

Levende plantedele omfatter:

- frugt i botanisk forstand, ikke dybfrossen

...«

5 Artikel 2, stk. 1, litra h), indeholder foelgende definition af begrebet »beskyttet zone«:

»beskyttet zone: et omraade i Faellesskabet:

- hvor én eller flere af de planteskadegoerere, som er opfoert i dette direktiv, og som er etableret i en eller flere dele af Faellesskabet, ikke er hverken endemiske eller etableret, selv om der er gunstige betingelser for deres etablering, eller

- hvor der er fare for etablering af visse planteskadegoerere paa grund af gunstige oekologiske betingelser for saa vidt angaar saerlige afgroeder, selv om naevnte planteskadegoerere ikke er hverken endemiske eller etableret i Faellesskabet,

og som efter fremgangsmaaden i artikel 16a er anerkendt som opfyldende betingelserne i foerste og andet led ...«

6 Artikel 16a (5) fastlaegger en fremgangsmaade, hvorved Kommissionen kan vedtage forskellige foranstaltninger under forskellige omstaendigheder i samarbejde med Den Staaende Fytosanitaere Komité. Naar Kommissionens forslag stemmer overens med komitéens udtalelse, skal den vedtage foranstaltningen. Kommissionen har saaledes kompetence til under disse forhold at vedtage bestemmelserne om anerkendelse af de beskyttede zoner.

7 I bilag III til direktiv 77/93 (6) opregnes de planter, planteprodukter og andet, som skal forbydes indfoert enten i samtlige medlemsstater (del A) eller i (bestemte) beskyttede zoner (del B). Del B omfatter to spalter. Venstre spalte, der beskriver de planter, planteprodukter og andet, som forbuddet omfatter, naevner bl.a.: »3. Frugter af Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf., og hybrider heraf, bortset fra Citrus paradisi Macf., med oprindelse i tredjelande.« I hoejre spalte, der opregner de beskyttede zoner, i hvilke forbuddet finder anvendelse, anfoeres over for denne opregning »Italien« (7). De frugter, der er tale om, er ifoelge de indlaeg, der er indgivet til Domstolen, citroner (Citrus L.), appelsiner (Fortunella Swingle) og grapefrugt (Poncirus Raf.), med undtagelse af en saerlig underart af grapefrugt (Citrus paradisi Macf.). For enkelthedens skyld anvender jeg her samlet betegnelsen »citrus-frugter«.

8 Del B i bilag III til direktiv 77/93 blev omarbejdet ved Kommissionens direktiv 96/14/EF (8), men de herved gennemfoerte aendringer vedroerte ikke det omtalte punkt.

9 Artikel 1 i direktiv 92/76 (9) indeholder foelgende bestemmelse:

»De zoner i Faellesskabet, der er anfoert i bilaget, anerkendes for en periode, der udloeber den 31. december 1994, som beskyttede zoner i henhold til artikel 2, stk. 1, litra h), foerste afsnit, i direktiv 77/93/EOEF, for saa vidt angaar de planteskadegoerere, der er anfoert ud for disse zoner i bilaget.«

10 I fortsaettelsen i direktivets artikel 2 hedder det:

»En forlaengelse af anerkendelsen ud over den i artikel 1 naevnte dato og aendringer af listen over de i artikel 1 omhandlede beskyttede zoner foretages efter proceduren i artikel 16a i direktiv 77/93/EOEF ...«

11 I bilaget til direktiv 92/76, jf. bilagets litra a), punkt 17, litra b), punkt 3, litra c), punkt 5, og litra d), punkt 3, naevnes Italien som en af de zoner, der er beskyttet mod indslaebning af »alle ukendte, ikke-europaeiske skadegoerere paa frugt af Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. og hybrider heraf« (10).

12 Det blev fremhaevet, at anerkendelsen af de i direktivet opregnede zoner kun var foreloebig (11). Oprindelig anerkendtes zonerne foreloebigt for et tidsrum, der udloeb den 31. december 1994. Denne dato blev aendret til den 1. juli 1995 ved Kommissionens direktiv 94/61/EOEF (12), hvori det ogsaa fremhaevedes, at forlaengelsen af anerkendelsen var foreloebig (13). Den blev derefter erstattet med datoen den 1. april 1996 for saa vidt angaar anerkendelsen af Italien som zone, der var beskyttet mod de paagaeldende organismer (14), ved Kommissionens direktiv 95/40/EF (15), hvori det ogsaa fremhaevedes, at anerkendelsesperioden blev forlaenget foreloebigt (16). I artikel 3 i direktiv 95/40 var det bestemt, at direktivet skulle efterkommes med virkning fra den 1. juli 1995.

13 Ved artikel 1 i Kommissionens direktiv 96/15/EF (17) er slutdatoen for gyldigheden af anerkendelsen af visse beskyttede zoner endnu en gang blevet aendret, ligesom det i dette direktiv bekraeftes, at denne dato for anerkendelsen af Italien som zone, der er beskyttet mod de naevnte skadegoerere (18), var den 1. april 1996. I betragtningerne til direktiv 96/15 hedder det saaledes:

»Det boer fastslaas, at en forlaengelse af anerkendelsen ud over den i artikel 1 naevnte dato, og aendringer af listen over de i artikel 1 omhandlede beskyttede zoner foretages efter proceduren i artikel 16a i direktiv 77/93/EOEF ...

Uden en forlaengelse af anerkendelsen ud over de i artikel 1 naevnte datoer ophoerer de paagaeldende beskyttede zoner paa disse datoer med at vaere 'beskyttede zoner' i henhold til Raadets direktiv 77/93/EOEF, inkl. bilagene til direktivet.« (19)

14 Ved artikel 2 i direktiv 96/15 var det bestemt, at direktivet skulle efterkommes med virkning fra den 1. april 1996.

De relevante nationale bestemmelser

15 I Italien er direktiv 77/93 og 92/76 i dag gennemfoert ved ministerielt dekret af 31. januar 1996.

16 Artikel 9 og 10 i dette dekret indeholder forbud mod indbringelse, markedsfoering og besiddelse i Italien eller i de tilsvarende beskyttede zoner af planter og planteprodukter og andre i dekretets bilag III naevnte produkter. Bilag III, del B, punkt 3, der svarer til bilag III til direktiv 77/93, indeholder angivelsen »frugter af Citrus, Fortunella Swingle, Poncirus Raf. og hybrider heraf, undtagen frugt af Citrus Paradisi Macf. Merr, hidroerende fra tredjelande« og heroverfor »beskyttet zone« Italien.

17 Bilag VI til dekretet svarer til bilaget til direktiv 92/76 og angiver de zoner, der er beskyttet mod saerlige skadegoerere. Litra a), punkt 17, litra b), punkt 3, litra c), punkt 5, og litra d), punkt 3, der angav Italien som beskyttet zone over for ovennaevnte organismer, blev ophaevet med virkning fra den 4. januar 1998 ved ministerielt dekret af 27. november 1997, hvorved direktiv 96/14 og 96/15 blev gennemfoert.

18 I artikel 9 i lovdekret nr. 536 af 30. december 1992 er det bestemt, at enhver, der til italiensk omraade indbringer planter og planteprodukter, hvis indfoersel er forbudt, straffes med boede paa mellem 10 mio. og 60 mio. ITL.

Faktiske omstaendigheder og tvisten i hovedsagen

19 I oktober 1996 fastslog kriminalpolitiet i Torino, at Battital Srl havde overtraadt artikel 10 i ministerielt dekret af 31. januar 1996 ved besiddelse med henblik paa salg inden for det italienske territorium (zone, der er beskyttet mod indfoersel af planteprodukter af arten Citrus hidroerende fra tredjelande) af 250 kg appelsiner hidroerende fra Sydafrika og 680 kg citroner hidroerende fra Argentina. Disse citrusfrugter blev derefter konfiskeret og oedelagt, og praesidenten for Regione Piemonte paalagde Battital en boede paa 20 mio. ITL, jf. artikel 9 i lovdekret nr. 536 af 30. december 1992.

20 Battital anfaegtede dette boedepaalaeg for Pretura circondariale di Torino og anfoerte herved, at det fremgik af Kommissionens direktiv 95/40, 96/14 og 96/15, at de beskyttede zoner for saa vidt angaar indfoersel af citrusfrugter hidroerende fra tredjelande var blevet ophaevet med virkning fra den 1. april 1996, og at de i hovedsagen omtvistede appelsiner og citroner derfor lovligt kunne indfoeres til og saelges i Italien.

21 Regione Piemonte gjorde paa sin side gaeldende, at de af Battital paaberaabte direktiver skulle fortolkes saaledes, at Italien fortsat var en beskyttet zone for saa vidt angaar disse citrusfrugter.

22 Pretura circondariale di Torino var i tvivl om, hvorledes faellesskabsbestemmelserne helt noejagtigt skulle fortolkes, og anmodede derfor Domstolen om en praejudiciel afgoerelse af foelgende spoergsmaal:

»1) Er forbuddet mod indfoersel af planter af arten Citrus ifoelge artikel 1 i direktiv 95/40/EF af 19. juli 1995, artikel 2 i direktiv 96/14/EF af 12. marts 1996 og artikel 1 i direktiv 96/15/EF af 14. marts 1996 stadigt gaeldende i Italien (eller i omraader i Italien)?

2) Er dette forbud bortfaldet fra den 1. april 1996?

3) Er, som det synes at fremgaa af bestemmelserne i direktiv 95/40/EF af 19. juli 1995, sammenholdt med artikel 2 i direktiv 96/14/EF af 12. marts 1996 og artikel 1 i direktiv 96/15/EF af 14. marts 1996, det italienske landbrugsministeriums dekret af 31. januar 1996, hvorved bestemmelserne i direktiv 95/40/EF inkorporeres i italiensk ret, for saa vidt uforeneligt med bortfaldet af forbuddet mod indfoersel paa det italienske omraade (eller en del af dette) af planter eller planteprodukter af arten Citrus?«

23 I det foerste og det tredje spoergsmaal fra den nationale ret naevnes henholdsvis forbuddet mod indfoersel af »planter af arten Citrus« og forbuddet mod indfoersel af »planter eller planteprodukter af arten Citrus«. Jeg laegger her til grund, at den forelaeggende ret hermed mener forbuddet mod indfoersel af frugter af arten Citrus.

24 Som anfoert af Kommissionen oenskes der med disse spoergsmaal naermere bestemt en afgoerelse fra Domstolen af, om i) forbuddet i faellesskabsbestemmelserne mod indfoersel af visse citrusfrugter til Italien bortfaldt den 1. april 1996, ii) i bekraeftende fald, om et nationalt forbud mod indfoersel af saadanne frugter lovligt kan opretholdes efter denne dato.

Direktivernes indbyrdes afhaengighed

25 Parterne er foerst og fremmest uenige om, hvorledes direktiv 77/93, der indeholdt det oprindelige forbud mod indfoersel af citrusfrugter til Italien, haenger sammen med direktiv 92/76, der angav Italien som beskyttet zone for saa vidt angaar visse skadegoerere indtil den 1. april 1996.

26 Regione Piemonte goer gaeldende, at de to direktiver er helt uafhaengige af hinanden, og at det andet ikke har aendret det foerste og ikke kan aendre det. Efter dens opfattelse er forbuddet mod at indbringe citrusfrugter forblevet i kraft, selv efter at Italien ikke laengere anerkendtes som beskyttet zone i henhold til direktiv 92/76, og dette foelger af direktiv 96/15. Ved dette er blot de zoner, der er beskyttet mod de i bilaget til direktiv 92/76 naevnte skadegoerere (nemlig »alle ikke-europaeiske, ukendte skadegoerere for frugter af Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. og hybrider heraf«) blevet ophaevet. Men de beskyttede zoner, som naevnes i del B i bilag III til direktiv 77/93, og som visse frugter ikke maa indbringes i, er ikke de samme som dem, der er naevnt i bilaget til direktiv 92/76 (selv om det hensigtsmaessigt kan naevnes, at for saa vidt angaar naervaerende sag er de beskyttede zoner de samme). Ifoelge Regione Piemonte foerer den omstaendighed, at Italien ikke laengere anerkendes som en zone, der er beskyttet mod ikke-europaeiske, ukendte skadegoerere for visse planter, der tilhoerer arten citrusfrugter, blot til, at det ikke laengere er blevet anset for hensigtsmaessigt at beskytte Italien mod, at disse skadegoerere for disse plantearter slaar sig ned paa italiensk omraade. Det er imidlertid ikke ensbetydende med, at forbuddet mod at indfoere frugter af disse planter og plantearter er blevet ophaevet.

27 Battital og Kommissionen haevder, at det er det modsatte, der er tilfaeldet. De har naermere bestemt anfoert, at de omtvistede faellesskabsbestemmelser simpelt hen paabyder en beskyttelse mod skadegoerere, og at, naar denne beskyttelse afskaffes, bortfalder ogsaa forbuddet mod at indfoere vaertsfrugten, som er den form, beskyttelsen har faaet. Og hvad mere er, udtales det i direktiv 77/93, at anerkendelse af en zone som beskyttet zone kun kan ske i den i artikel 16a fastlagte fremgangsmaade. Denne anerkendelse bortfalder ved udtrykkelig tilbagekaldelse eller udloeb af de frister, der er fastsat for varigheden af statussen som beskyttet zone. I direktiv 96/15 er det klart angivet, at anerkendelsen af Italien som beskyttet zone var foreloebig og ophoerte den 1. april 1996. Forbuddet mod at indfoere citrusfrugter til Italien bortfaldt altsaa paa denne dato, og det stod herefter ikke Den Italienske Republik frit for at opretholde forbuddet.

28 Det vil fremme forstaaelsen af forholdet mellem direktiv 77/93 og direktiv 92/76 at se paa den historiske baggrund for de her omhandlede bestemmelser.

29 Oprindeligt skulle - eller kunne - medlemsstaterne efter direktiv 77/93 forbyde indbringelsen paa deres omraade af visse skadegoerere og visse planter eller planteprodukter hidroerende fra andre medlemsstater eller tredjelande. Efter artikel 4, stk. 2, litra a), i den oprindelige udgave kunne medlemsstaterne forbyde indbringelse paa deres omraade af planter, planteprodukter og andet, som anfoert i bilag III, del B, over for angivelsen af deres navn. Bilag III, del B, som aendret ved Raadets direktiv 84/378/EOEF (20), havde over for angivelsen »Italien«: »citrusfrugtplantearter (Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf.)«.

30 Planen for gennemfoerelsen af det indre marked den 31. december 1992 gjorde det noedvendigt helt at omforme direktiv 77/93. Det var herefter ikke let at bringe de kontrolforanstaltninger i handelen mellem medlemsstaterne, som var blevet indfoert ved direktivet, i overensstemmelse med idéen om et faellesskab som et omraade uden indre graenser, og man fandt det paa sin plads at fastlaegge »beskyttede zoner«, som ikke noedvendigvis faldt sammen med de nationale omraader, men som var udsat for saerlige plantesundhedsrisici og at give disse en saerlig beskyttelse paa betingelser, der var forenelige med gennemfoerelsen af det indre marked (21).

31 Direktiv 77/93 blev derfor aendret i 1991 (22) for at regulere anerkendelsen af beskyttede zoner [jf. artikel 2, stk. 1, litra h), som citeret ovenfor i punkt 5] og forbyde indbringelsen af visse planter og planteprodukter i disse zoner [jf. artikel 4, stk. 2, litra a), som citeret oven for i punkt 3].

32 Anvendelsen af Faellesskabets plantesundhedsordning paa et faellesskab uden indre graenser og indfoerelsen af beskyttede zoner kraevede ogsaa en omstrukturering af kravene i bilagene til direktiv 77/93 (23). Ved direktiv 91/683 (24) blev det paalagt Kommissionen at gennemfoere visse dele af denne omstrukturering i samarbejde med Den Staaende Fytosanitaere Komité (25). Kommissionen vedtog derfor direktiv 92/103, der aendrer bilag I-IV til direktiv 77/93 (26), og omformulerede fuldstaendig bilagene til direktiv 77/93, der i deres helhed blev afloest af ny tekst.

33 Endelig blev der som tidligere naevnt (27) ved direktiv 92/76 (28) udfaerdiget en fortegnelse over beskyttede zoner efter indsaettelsen af en definition af begrebet »beskyttet zone« i direktiv 77/93.

34 Dette er forklaringen paa, at faellesskabsbestemmelserne om indbringelse og udbredelse i Faellesskabet af skadegoerere for planter eller planteprodukter for tiden omfatter to klart adskilte direktiver, nemlig direktiv 77/93 og direktiv 92/76.

35 Det fremgaar klart af tidsforholdene i bestemmelsernes tilblivelseshistorie, at direktiv 92/76 i modsaetning til, hvad Regione Piemonte haevder, havde til formaal at fuldstaendiggoere direktiv 77/93. Ganske vist var, som Kommissionen har anfoert, foer aendringen af direktiv 77/93 i 1991 den omstaendighed alene, at en plante, et planteprodukt eller et andet saerligt objekt var naevnt i venstre spalte i del B i bilag III, nok til, at den i hoejre spalte naevnte medlemsstat lovligt kunne forbyde deres indfoersel paa sit omraade. Men med omformningen af reglerne indfoertes det nye begreb »beskyttet zone«, bl.a. i artikel 4, stk. 2, litra a), og i bilag III. Artikel 4, stk. 2, litra a), paalaegger udtrykkeligt medlemsstaterne at foreskrive, at planter, planteprodukter og andre objekter, som er opfoert i bilag III, del B, ... ikke maa foeres ind i »de paagaeldende beskyttede zoner, der ligger paa deres omraade«. Del B i bilag III har overskriften »Planter, planteprodukter og andet, som det forbydes at foere ind i bestemte beskyttede zoner«. I direktiv 77/93 bestemmes det ganske klart, at de beskyttede zoner skal anerkendes i henhold til en bestemt fremgangsmaade. Naar anerkendelsen af en bestemt beskyttet zone er ophoert, kan forbuddet i artikel 4, stk. 2, litra a), ikke mere antages at have nogen genstand, ligesom den fortsatte omtale af forbuddet i del B i bilag III ikke mere kan anses for meningsfuld. Af bestemmelsernes formaal og systematiske sammenhaeng foelger saaledes klart, at det for anvendelsen af disse bestemmelser er en absolut noedvendig forudsaetning, at der foreligger en zone, der er anerkendt som beskyttet zone.

36 Man kan maaske beklage - det goer Kommissionen i al fald - at man ikke benyttede sig af lejligheden til at aendre del B i bilag III for derigennem klart at tilkendegive, at fra det tidspunkt, hvor Italien ikke laengere anerkendtes som beskyttet zone for saa vidt angaar de ikke-europaeiske, ukendte skadegoerere for citrusfrugter, der er naevnt i bilag I til direktiv 92/76, var forbuddet i del B i bilag III til direktiv 77/93 uden genstand. Kommissionen har erklaeret, at den for tiden overvejer en tilsvarende aendring af del B i bilag III. Den omstaendighed, at ordningen ikke blev aendret, saaledes at der blev skabt sammenhaeng i bestemmelserne, kan imidlertid ikke danne grundlag for resultater, der strider mod formaalet med og den systematiske udformning af ordningen i dens helhed.

37 Det er grunden til, at forbuddet mod indfoersel af frugter af arten citrus i den beskyttede zone »Italien«, jf. artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 77/93, efter min mening blev uanvendeligt i Italien med virkning fra den 1. april 1996, paa hvilken dato anerkendelsen af Italien som beskyttet zone i henhold til direktiv 92/76 ophoerte i medfoer af direktiv 95/40.

38 Jeg maa understrege, at dette resultat ikke betyder, at en medlemsstat udsaettes for ukontrolleret indfoersel af frugt, der vil kunne vaere angrebet af skadegoerere, naar anerkendelsen af den beskyttede zone er ophoert.

39 Foerst maa det huskes, at del B i bilag III kun udgoer en beskeden del af den samlede faellesskabsret vedroerende plantesundhedsbeskyttelse. I direktiv 77/93 naevnes andre steder mange skadegoerere, hvis indbringelse og udbredelse skal forbydes i samtlige medlemsstater (artikel 3, stk. 1, og del A i bilag I), eller som skal forbydes, saafremt de forekommer paa visse planter eller planteprodukter (artikel 3, stk. 2 (29), og del A i bilag II), samt talrige planter, planteprodukter og andet, hvis indbringelse skal forbydes i samtlige medlemsstater (artikel 4, stk. 1, og del A i bilag III). Desuden opregnes i del A i bilag IV en lang raekke saerlige betingelser, som skal fastlaegges af alle medlemsstater med henblik paa indbringelse af planter, planteprodukter og andet til samtlige medlemsstater og disses bevaegelser i dem (artikel 5, stk. 1), mens bilag V angiver adskillige planter, planteprodukter og andet, der skal underkastes plantesundhedskontrol, foer de tillades indbragt i Faellesskabet (artikel 6, stk. 1).

40 Dernaest angives i direktivet en fremgangsmaade for aendring af bilagene, hvorved medlemsstaterne bl.a. har mulighed for at anmode om indsaettelse af nye afsnit i bilagene (30).

41 Endelig er det i artikel 15 (31) bestemt, at medlemsstaterne under visse omstaendigheder ensidigt traeffer foranstaltninger mod skadegoerere. I artikel 15, stk. 1, stilles der krav om, at en medlemsstat omgaaende giver Kommissionen og de oevrige medlemsstater meddelelse om forekomst paa dens omraade af skadegoerere, der er naevnt i opregningen i bilag I og II, og traeffer de foranstaltninger, der er noedvendige for at udrydde dem eller hindre spredning af dem og giver Kommissionen og de oevrige medlemsstater meddelelse herom. Artikel 15, stk. 2, litra a), og litra b), indeholder tilsvarende bestemmelser for skadegoerere, hvis tilstedevaerelse hidtil har vaeret ukendt paa den paagaeldende medlemsstats omraade. Artikel 15, stk. 2, litra c), har foelgende ordlyd:

»Naar en medlemsstat finder, at der foreligger en anden overhaengende fare end den i litra b) omhandlede, giver den omgaaende Kommissionen og de oevrige medlemsstater meddelelse om de foranstaltninger, den oensker truffet. Hvis den finder, at disse foranstaltninger ikke traeffes saa hurtigt, at indslaebning i eller spredning paa dens omraade af en skadegoerer kan undgaas, kan den midlertidigt traeffe de supplerende foranstaltninger, som den finder noedvendige, saa laenge Kommissionen ikke har vedtaget foranstaltninger i henhold til stk. 3.«

42 Ifoelge artikel 15, stk. 3, traeffer Kommissionen gennemfoerelsesbestemmelser. Det hedder i fortsaettelse i bestemmelsen: »Saa laenge Kommissionen ikke har truffet beslutning i henhold til naevnte fremgangsmaade, kan medlemsstaten opretholde de foranstaltninger, den har vedtaget.«

Foelgerne af forbuddets ophoer

43 Naar det anerkendes, at forbuddet mod indfoersel af citrusfrugter til den beskyttede zone »Italien«, jf. artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 77/93 ophoerte i Italien med virkning fra den 1. april 1996, paa hvilken dato anerkendelsen af Italien som beskyttet zone i henhold til direktiv 92/76 ophoerte i medfoer af direktiv 96/15, er det klart, at Den Italienske Republik ikke kan opretholde et saadant forbud i sin nationale lovgivning. At goere det, ville vaere det samme som at bryde med Faellesskabets plantesundhedsbeskyttelsesordning i det hele taget og, for saa vidt som dette ville ske i medlemsstaternes indbyrdes forhold, at skabe hindringer for de frie varebevaegelser. Da plantebeskyttelsesbestemmelserne er blevet harmoniseret paa faellesskabsplan, kan en medlemsstat ikke paaberaabe sig EF-traktatens artikel 36 for at begrunde en saadan adfaerd.

Forslag til afgoerelse

44 Jeg skal paa baggrund af det anfoerte foreslaa Domstolen at besvare spoergsmaalene fra Pretura circondariale di Torino paa foelgende maade:

»1) Forbuddet mod at indfoere frugter af arten citrus i den beskyttede zone som udgoeres af Italien, jf. artikel 4, stk. 2, litra a), i Raadets direktiv 77/93/EOEF af 21. december 1976 om foranstaltninger mod indslaebning i medlemsstaterne af skadegoerere paa planter eller planteprodukter og disses spredning i Faellesskabet, bortfaldt i Italien med virkning fra den 1. april 1996, paa hvilken dato anerkendelsen af Italien som beskyttet zone i henhold til Kommissionens direktiv 92/76/EOEF af 6. oktober 1992 om anerkendelse af beskyttede zoner, som er udsat for saerlige plantesundhedsrisici i Faellesskabet, som aendret, ophoerte i henhold til Kommissionens direktiv 95/40/EF af 19. juli 1995 om aendring af direktiv 92/76.

2) Nationale bestemmelser, der opretholder et saadant forbud efter denne dato, er i strid med faellesskabsretten.«

(1) - Direktiv af 21.12.1976 om foranstaltninger mod indslaebning i medlemsstaterne af skadegoerere paa planter eller planteprodukter (EFT L 26, s. 20). Medmindre andet oplyses citeres direktivet i udgaven, som aendret ved Raadets direktiv 91/683/EOEF af 19.12.1991 om aendring af direktiv 77/93/EOEF om foranstaltninger mod indslaebning i medlemsstaterne af skadegoerere paa planter eller planteprodukter (EFT L 376, s. 29). Direktivet er senere, som man vil kunne konstatere, blevet aendret flere gange. I 1997 udfaerdigede Kommissionen et forslag til konsolidering af direktivet (KOM(97) 651 endel. udg. af 5.12.1997).

(2) - Direktiv af 6.10.1992 om anerkendelse af beskyttede zoner, som er udsat for saerlige plantesundhedsrisici i Faellesskabet (EFT L 305, s. 12).

(3) - Jf. fodnote 1.

(4) - Som aendret ved Raadets direktiv 85/574/EOEF af 19.12.1985 om aendring af direktiv 77/93 (EFT L 372, s. 25).

(5) - Som erstattet af Raadets direktiv 89/439/EOEF af 26.6.1989 om aendring af direktiv 77/93 (EFT L 212, s. 106).

(6) - Som aendret ved Kommissionens direktiv 92/103/EOEF af 1.12.1992 om aendring af bilag I-IV til direktiv 77/93 (EFT L 363, s. 1).

(7) - Desvaerre anfoeres i den engelske udgave (ligesom faktisk ogsaa, ifoelge Kommissionen, i alle sprogudgaver undtagen udgaverne paa nederlandsk og spansk) ingen beskyttet zone over for denne angivelse i venstre spalte. Kommissionen har anfoert, at det forslag, den vedtog her, naevnte Italien, og dette synes ikke virkeligt at vaere blevet bestridt.

(8) - Direktiv af 12.3.1996 om aendring af forskellige bilag til direktiv 77/93 (EFT L 68, s. 24).

(9) - Jf. fodnote 2.

(10) - De fire punkter omhandler a) insekter, mider og nematoder, b) bakterier, c) svampe og d) virus og viruslignende organismer.

(11) - Jf. sjette betragtning til direktivet.

(12) - Direktiv af 15.12.1994 om forlaengelse af perioden for foreloebig anerkendelse af visse beskyttede zoner som omhandlet i artikel 1 i direktiv 92/76 (EFT L 330, s. 63).

(13) - Jf. tredje betragtning til direktivet.

(14) - Litra a), punkt 17, litra b), punkt 3, litra c), punkt 5, og litra d), punkt 3, i bilaget til direktiv 92/76.

(15) - Direktiv af 19.7.1995 om aendring af direktiv 92/76 (EFT L 182, s. 14).

(16) - Jf. sjette betragtning til direktivet.

(17) - Direktiv af 14.3.1996 om aendring af direktiv 92/76 (EFT L 70, s. 35).

(18) - Litra a), punkt 17, litra b), punkt 3, litra c), punkt 5, og litra d), punkt 3, i bilaget til direktiv 92/76.

(19) - Syvende og ottende betragtning til direktivet.

(20) - Direktiv af 28.6.1984 om aendring af bilagene til direktiv 77/93 (EFT L 207, s. 1).

(21) - Jf. betragtningerne til direktiv 91/683, fodnote 1, navnlig anden, tredje og femte betragtning.

(22) - Ved direktiv 91/683, jf. fodnote 1.

(23) - Jf. femte betragtning til direktiv 91/683, fodnote 1.

(24) - Jf. fodnote 1.

(25) - Jf. sjette betragtning til direktiv 91/683, fodnote 1, samt artikel 3, stk. 6, artikel 4, stk. 3, og artikel 5, stk. 3, i direktiv 77/93, der blev indsat ved direktiv 91/683.

(26) - Jf. fodnote 6.

(27) - Jf. punkt 9.

(28) - Jf. fodnote 2.

(29) - Som aendret ved direktiv 85/574, jf. fodnote 4.

(30) - Artikel 13 i direktiv 77/93, som aendret ved direktiv 85/574, jf. fodnote 4.

(31) - Som aendret ved Raadets direktiv 90/168/EOEF af 26.3.1990 om aendring af direktiv 77/93 (EFT L 92, s. 49) og af direktiv 91/683, jf. fodnote 1.