C 148/8

Domstolens dom (plenum) af 16. februar 2022 — Republikken Polen mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-157/21) (1)

(Annullationssøgsmål - forordning (EU, Euratom) 2020/2092 - generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget - beskyttelse af Unionens budget i tilfælde af tilsidesættelse af retsstatsprincippet i en medlemsstat - retsgrundlag - artikel 322, stk. 1, litra a), TEUF - artikel 311 TEUF - artikel 312 TEUF - angivelig omgåelse af artikel 7 TEU og artikel 269 TEUF - angivelig tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, TEU, artikel 5, stk. 2, TEU og artikel 13, stk. 2, TEU, af artikel 296, stk. 2, TEUF, af protokol (nr. 2) om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet samt af princippet om kompetencetildeling, retssikkerhedsprincippet, proportionalitetsprincippet og princippet om medlemsstaternes lighed over for traktaterne - påstand om magtfordrejning)

(2022/C 148/11)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Republikken Polen (ved B. Majczyna og S. Żyrek, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Ungarn (ved M.Z. Fehér og M.M. Tátrai, som befuldmægtigede)

Sagsøgte: Europa-Parlamentet (ved R. Crowe, F. Drexler, U. Rösslein, T. Lukácsi og A. Pospíšilová Padowska, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (ved A. de Gregorio Merino, E. Rebasti, A. Tamás og A. Sikora-Kalėda, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for de sagsøgte: Kongeriget Belgien (ved M. Jacobs, C. Pochet og L. Van den Broeck, som befuldmægtigede), Kongeriget Danmark (først ved M. Søndahl Wolff og J. Nymann-Lindegren, derefter ved M. Søndahl Wolff og V. Pasternak Jørgensen, som befuldmægtigede), Forbundsrepublikken Tyskland (ved J. Möller og R. Kanitz, som befuldmægtigede), Irland (ved M. Browne, J. Quaney og A. Joyce, som befuldmægtigede, bistået af D. Fennelly, BL), Kongeriget Spanien (først ved J. Rodríguez de la Rúa Puig og S. Centeno Huerta, derefter ved J. Rodríguez de la Rúa Puig og A. Gavela Llopis, som befuldmægtigede), Den Franske Republik (ved A.-L. Desjonquères, A.-C. Drouant og E. Leclerc, som befuldmægtigede), Storhertugdømmet Luxembourg (først ved A. Germeaux og T. Uri, derefter ved A. Germeaux, som befuldmægtigede), Kongeriget Nederlandene (ved M.K. Bulterman og J. Langer, som befuldmægtigede), Republikken Finland (ved H. Leppo og S. Hartikainen, som befuldmægtigede), Kongeriget Sverige (ved O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, H. Shev, M. Salborn Hodgson, H. Eklinder og R. Shahsavan Eriksson, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen (ved D. Calleja Crespo, J.-P. Keppenne, J. Baquero Cruz og K. Herrmann, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Republikken Polen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Parlamentet og Rådet afholdte omkostninger.

3) Kongeriget Belgien, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Irland, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg, Ungarn, Kongeriget Nederlandene, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Europa-Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 138 af 19.4.2021.