RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS DOM (Anden Afdeling)

8. december 2014

Michael Cwik

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag — tjenestemænd — bedømmelse — bedømmelsesrapport — bedømmelsesåret 1995/1997 — opfyldelse af en dom afsagt af Retten i Første Instans — påstand om annullation af bedømmelsesrapporten — ingen forelæggelse for Det Paritetiske Bedømmelsesudvalg — forsinkelse ved udfærdigelsen af bedømmelsesrapporten — erstatningssøgsmål«

Angående:

Søgsmål anlagt i medfør af artikel 270 TEUF, der finder anvendelse på Euratomtraktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Michael Cwik har nedlagt påstand dels om annullation af afgørelsen truffet af Europa-Kommissionen den 12. marts 2012 om udfærdigelse af den endelige bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. juli 1995 til den 30. juni 1997 til opfyldelse af dom Cwik mod Kommissionen (T-155/03, T-157/03 og T-331/03, EU:T:2005:447, herefter »Cwik-dommen«) og, om fornødent, af afgørelsen af 4. oktober 2012 om afslag på hans klage over afgørelsen af 12. marts 2012, dels om, at det pålægges Kommissionen at betale en erstatning for det økonomiske og ikke-økonomiske tab, han hævder at have lidt.

Udfald:

Europa-Kommissionens afgørelse af 12. marts 2012 om endelig udfærdigelse af Michael Cwiks nye bedømmelsesrapport for bedømmelsesåret 1995/1997 annulleres. Kommissionen betaler Michael Cwik et beløb på 15000 EUR i erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab. I øvrigt frifindes Kommissionen. Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Michael Cwik afholdte omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemandssager – retlig interesse – sag med påstand om annullation af en bedømmelsesrapport – sag anlagt efter tjenestemandens pensionering – realitetsbehandling betinget af, at der foreligger en særlig omstændighed – sag anlagt til prøvelse af den forsinkede opfyldelse af en dom afsagt af Unionens retsinstanser om annullation af den omtvistede bedømmelsesrapport – opretholdelse af søgsmålsinteressen (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; tjenestemandsvedtægten, art. 43, 90 og 91) Tjenestemandssager – dom om annullation – retsvirkninger – forpligtelse til at træffe foranstaltninger til opfyldelse heraf – annullation af en bedømmelsesrapport – ingen forelæggelse for Det Paritetiske Bedømmelsesudvalg i forbindelse med udarbejdelsen af den nye bedømmelsesrapport angiveligt på grund af vaskeligheder forbundet med at nedsætte nævnte udvalg – overtrædelse af væsentlige formforskrifter – annullation (Art. 266 TEUF; tjenestemandsvedtægten, art. 43) Tjenestemænd – bedømmelse – Det Paritetiske Bedømmelsesudvalg – sammensætning – nødvendigheden af, at medlemmerne har erfaring med interne sager – foreligger ikke (Tjenestemandsvedtægten, art. 43) Tjenestemandssager – dom om annullation – retsvirkninger – forpligtelse til at træffe foranstaltninger til opfyldelse heraf – rimelig frist – udarbejdelse af en ny bedømmelsesrapport – bedømmelseskriterier – overskridelse af frister fastsat i medfør af interne bestemmelser – tilsidesættelse af retten til forsvar – annullation af rapporten (Art. 266 TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 1; tjenestemandsvedtægten, art. 43; Ombudsmandens statut, art. 2, stk. 6)

Hvad angår en tjenestemands eller en tidligere tjenestemands interesse i at nedlægge påstand om annullation af en bedømmelsesrapport berører en sådan bedømmelsesrapport principielt kun den i bedømmelsen omhandlede persons interesser indtil det tidspunkt, hvor vedkommendes arbejdsopgaver ophører definitivt, og efter dette ophør har vedkommende ikke længere interesse i at fortsætte et søgsmål anlagt til prøvelse af en bedømmelsesrapport, medmindre der foreligger en særlig omstændighed, som berettiger en personlig og aktuel interesse i at opnå annullation. I tilfælde, hvor en tidligere tjenestemands søgsmål har til formål at anfægte en angiveligt fejlbehæftet opfyldelse af en dom, der er blevet afsagt efter tjenestemandens pensionering, hvorved Unionens retsinstanser annullerede en bedømmelsesrapport, der var blevet anfægtet, mens han stadig var i tjeneste, vil ethvert afslag på at anerkende hans retlige interesse i et søgsmål til annullation af den nye rapport være en tilsidesættelse af hans ret til en korrekt opfyldelse af dommen om annullation og dermed hans ret til en effektiv domstolsbeskyttelse. I det omfang, sagsøgeren har nedlagt påstand om erstatning af det ikke-økonomiske tab, han har lidt som følge af forsinkelsen på seks år og tre måneder for at opnå en ny rapport til opfyldelse af nævnte dom, må det desuden konstateres, at han har oplevet en betragtelig forsinkelse, der kan have medført et tab for ham. På denne baggrund foreligger der en særlig omstændighed, der berettiger en personlig og aktuel interesse i at opnå annullation af den nye rapport. (jf. præmis 59 og 62-64) Henvisning til: Retten i Første Instans: kendelse N mod Kommissionen, T-97/94, EU:T:1998:270, præmis 26, og dom Dionyssopoulou mod Rådet, T-105/03, EU:T:2005:189, præmis 20 Inden for rammerne af den bedømmelsesordning, som Kommissionen har indført, og henset til vigtigheden af enhver bedømt tjenestemands ret til at få sin rapport behandlet af et paritetisk udvalg, der er nedsat hertil, er en tidligere tjenestemands bedømmelsesrapport, som er udarbejdet på baggrund af en dom om annullation afsagt af Unionens retsinstanser, behæftet med en væsentlig formel mangel, der krænker den berørtes rettigheder, og som påvirker dens gyldighed i det tilfælde, hvor Det Paritetiske Bedømmelsesudvalg (DPB) end ikke modtager den berørtes sagsakter med henblik på at træffe afgørelse vedrørende bedømmelsesproceduren og indholdet af den nye rapport, idet Kommissionen ikke har indkaldt medlemmerne. Denne konklusion kan ikke drages i tvivl af den omstændighed, at de medlemmer af DPB, der sad i udvalget i forbindelse med bedømmelsen af den periode, der er omfattet af rapporten, er døde eller gået på pension, at nedsættelsen af et ad hoc DPB ikke er omhandlet i de anvendelige almindelige gennemførelsesbestemmelser, eller at det ikke er muligt at rette henvendelse til det paritetiske evalueringsudvalg, som er det udvalg, der har afløst DPB. For at efterkomme den forpligtelse, som artikel 266 TEUF pålægger den, skal den omhandlede institution således vedtage konkrete foranstaltninger, der kan fjerne den ulovlighed, der har fundet sted i forhold til den berørte person, og institutionen kan ikke påberåbe sig praktiske vanskeligheder, som indebærer, at sagsøgeren hensættes til den retsstilling, han havde før vedtagelsen af den akt, der er blevet annulleret, for at unddrage sig denne forpligtelse. Det er i denne henseende kun subsidiært – når opfyldelsen af en dom om annullation viser sig at være særlig vanskelig – at omsorgspligten pålægger Kommissionen hurtigst muligt at underrette sagsøgeren herom og at indlede en dialog med denne med henblik på at nå frem til en rimelig kompensation for sagsøgerens tab. Denne pligt gør sig så meget desto mere gældende i tilfælde af udarbejdelsen i god og behørig form af en tidligere tjenestemands bedømmelsesrapport for en bedømmelse, der er foretaget næsten 20 år tidligere, idet nævnte rapport ikke skal tages i betragtning med henblik på en eventuel forfremmelse af sagsøgeren eller en genoprettelse af hans karriere, eftersom forfremmelsesprocedurerne i forhold til denne bedømmelse, hvor sagsøgeren kunne have gjort krav på en forfremmelse, for længst er blevet afsluttet. (jf. præmis 74, 77, 79, 80, 84 og 123) Henvisning til: Domstolen: dom Gordon mod Kommissionen, C-198/07 P, EU:C:2008:761, præmis 72 Retten i Første Instans: domme Meskens mod Parlamentet, T-84/91, EU:T:1992:103, præmis 78, og C mod Kommissionen, T-166/04, EU:T:2007:24, præmis 52 Personaleretten: dom Andres m.fl. mod BCE, F-15/05, EU:F:2008:81, præmis 132 og den deri nævnte retspraksis For at Det Paritetiske Bedømmelsesudvalg (DPB) kan afgive sin udtalelse vedrørende en bedømmelse på et velinformeret grundlag, er det ikke nødvendigt, at udvalgets medlemmer har erfaring på baggrund af et stort antal interne sager, navnlig for at kunne vurdere procedurens billighed og objektivitet. Med henblik på at vurdere en bedømmelsesprocedures billighed og objektivitet skal DPB undersøge den bedømmelsesprocedure, der er fulgt for at udarbejde den omhandlede rapport, og sammenligne denne med de procedurer, der er fulgt ved udarbejdelsen af andre bedømmelsesrapporter, uden at det er nødvendigt, at disse sidstnævnte har været genstand for en indsigelse for DPB. Det vil desuden begrænse alle bedømte tjenestemænds ret til at anmode DPB om at gribe ind, såfremt det kræves, at DPB kun må udtale sig, såfremt der er blevet rejst adskillige indsigelser for udvalget. (jf. præmis 87) Den institution, hvorfra en af Unionens retsinstanser annulleret retsakt hidrører, har pligt til at gennemføre de til annullationsdommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger inden for en rimelig frist. En institution tilsidesætter derfor artikel 266 TEUF og begår en fejl, der kan påføre Unionen et erstatningsansvar, når den undlader at vedtage konkrete foranstaltninger med henblik på at opfylde dommen inden for en rimelig frist, såfremt der ikke foreligger særlige vanskeligheder ved fortolkningen af annullationsdommen eller praktiske vanskeligheder. Hvad angår en dom om annullation af en bedømmelsesrapport for en tidligere tjenestemand ved Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til vedtægtens artikel 43, der er vedtaget af Kommissionen, præcise og relativt korte frister for hvert enkelt trin i proceduren. Selv om det i denne forbindelse er korrekt, at enhver overskridelse af disse frister i princippet skal foreholdes administrationen, forholder det sig ikke desto mindre således, at overskridelser, der følger af særlige omstændigheder eller af sagsøgerens tilbageholdende adfærd, ikke kan tilregnes administrationen. Hvad angår de påståede forsinkelser som følge af indgivelsen af klager til Ombudsmanden er Kommissionen ikke forpligtet til at afvente udkommet af disse klager. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, i afgørelse 94/262 vedrørende Ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udøvelsen af hans hverv fører indbringelse af klager for Ombudsmanden ikke til en afbrydelse af forældelsesfristerne for rekurs. Dette kan således heller ikke føre til en afbrydelse af en bedømmelsesprocedure. Tilsidesættelse af princippet om overholdelse af en rimelig frist kan ikke i almindelighed begrunde, at den afgørelse, der er truffet efter en administrativ procedure, annulleres, og det er kun, når den urimeligt lange tid, der er forløbet, kan påvirke selve indholdet af den afgørelse, der er truffet efter den administrative procedure, at den manglende overholdelse af princippet om en rimelig frist påvirker gyldigheden af den administrative procedure. Dette vil netop være tilfældet, når den urimeligt lange tid, der er forløbet, har påvirket de berørte personers mulighed for at forsvare sig effektivt. Den manglende overholdelse af de frister, der er fastsat i de almindelige gennemførelsesbestemmelser, når den berørte anmoder om, at sagen forelægges DPB i forbindelse med udarbejdelsen af en bedømmelsesrapport til opfyldelse af en annullationsdom, påvirker vedkommendes mulighed for at gøre sine vedtægtsbestemte rettigheder og retten til at få den nye rapport behandlet i henhold til de regler, som institutionen selv har pålagt sig, gældende. (jf. præmis 94, 98, 107, 111 og 112) Henvisning til: Retten i Første Instans: dom Huygens mod Kommissionen, T-281/01, EU:T:2004:207, præmis 67 Personaleretten: domme C og F mod Kommissionen, F-44/06 og F-94/06, EU:F:2007:66, præmis 60 og 63-67, og AE mod Kommissionen, F-79/09, EU:F:2010:99, præmis 100

RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS DOM (Anden Afdeling)

8. december 2014

Michael Cwik

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag — tjenestemænd — bedømmelse — bedømmelsesrapport — bedømmelsesåret 1995/1997 — opfyldelse af en dom afsagt af Retten i Første Instans — påstand om annullation af bedømmelsesrapporten — ingen forelæggelse for Det Paritetiske Bedømmelsesudvalg — forsinkelse ved udfærdigelsen af bedømmelsesrapporten — erstatningssøgsmål«

Angående

:

Søgsmål anlagt i medfør af artikel 270 TEUF, der finder anvendelse på Euratomtraktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Michael Cwik har nedlagt påstand dels om annullation af afgørelsen truffet af Europa-Kommissionen den 12. marts 2012 om udfærdigelse af den endelige bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. juli 1995 til den 30. juni 1997 til opfyldelse af dom Cwik mod Kommissionen (T-155/03, T-157/03 og T-331/03, EU:T:2005:447, herefter »Cwik-dommen«) og, om fornødent, af afgørelsen af 4. oktober 2012 om afslag på hans klage over afgørelsen af 12. marts 2012, dels om, at det pålægges Kommissionen at betale en erstatning for det økonomiske og ikke-økonomiske tab, han hævder at have lidt.

Udfald

:

Europa-Kommissionens afgørelse af 12. marts 2012 om endelig udfærdigelse af Michael Cwiks nye bedømmelsesrapport for bedømmelsesåret 1995/1997 annulleres. Kommissionen betaler Michael Cwik et beløb på 15000 EUR i erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab. I øvrigt frifindes Kommissionen. Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Michael Cwik afholdte omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemandssager – retlig interesse – sag med påstand om annullation af en bedømmelsesrapport – sag anlagt efter tjenestemandens pensionering – realitetsbehandling betinget af, at der foreligger en særlig omstændighed – sag anlagt til prøvelse af den forsinkede opfyldelse af en dom afsagt af Unionens retsinstanser om annullation af den omtvistede bedømmelsesrapport – opretholdelse af søgsmålsinteressen (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; tjenestemandsvedtægten, art. 43, 90 og 91) Tjenestemandssager – dom om annullation – retsvirkninger – forpligtelse til at træffe foranstaltninger til opfyldelse heraf – annullation af en bedømmelsesrapport – ingen forelæggelse for Det Paritetiske Bedømmelsesudvalg i forbindelse med udarbejdelsen af den nye bedømmelsesrapport angiveligt på grund af vaskeligheder forbundet med at nedsætte nævnte udvalg – overtrædelse af væsentlige formforskrifter – annullation (Art. 266 TEUF; tjenestemandsvedtægten, art. 43) Tjenestemænd – bedømmelse – Det Paritetiske Bedømmelsesudvalg – sammensætning – nødvendigheden af, at medlemmerne har erfaring med interne sager – foreligger ikke (Tjenestemandsvedtægten, art. 43) Tjenestemandssager – dom om annullation – retsvirkninger – forpligtelse til at træffe foranstaltninger til opfyldelse heraf – rimelig frist – udarbejdelse af en ny bedømmelsesrapport – bedømmelseskriterier – overskridelse af frister fastsat i medfør af interne bestemmelser – tilsidesættelse af retten til forsvar – annullation af rapporten (Art. 266 TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 1; tjenestemandsvedtægten, art. 43; Ombudsmandens statut, art. 2, stk. 6)