Domstolens Dom af 21. september 1999. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod den Italienske Republik. - Traktatbrud - Manglende gennemførelse af direktiv 93/103/EF. - Sag C-362/98.



Samling af Afgørelser 1999 side I-06299



Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Medlemsstater - forpligtelser - gennemfoerelse af direktiver - manglende gennemfoerelse ubestridt

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

Dommens præmisser

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 9. oktober 1998 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber anlagt sag i medfoer af EF-traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) med paastand om, at det fastslaas, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter EF-traktaten, idet den ikke har vedtaget og/eller ikke givet Kommissionen meddelelse om vedtagelse af de love og administrative bestemmelser, som er noedvendige for at efterkomme Raadets direktiv 93/103/EF af 23. november 1993 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed under arbejdet om bord paa fiskerfartoejer (13. saerdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF) (EFT L 307, s. 1, herefter »direktivet«).

2 Ifoelge direktivets artikel 13, stk. 1, skulle medlemsstaterne senest den 23. november 1995 have sat de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet.

3 Da Kommissionen ikke havde modtaget meddelelse om, at der var vedtaget bestemmelser til at gennemfoere direktivet i italiensk ret, og da Kommissionen ikke raadede over oplysninger, som gav den grundlag for at antage, at Den Italienske Republik havde efterkommet sin forpligtelse hertil, indledte den en traktatbrudsprocedure mod denne stat i henhold til traktatens artikel 169 ved fremsendelse af en aabningsskrivelse den 27. februar 1996.

4 Da Kommissionen ikke modtog noget svar herpaa, tilsendte den Den Italienske Republik en begrundet udtalelse ved skrivelse af 23. december 1996, hvori den opfordrede denne til at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme direktivet inden to maaneder efter udtalelsens meddelelse.

5 Da Kommissionen ikke modtog noget officielt svar paa denne udtalelse, anlagde den naervaerende sag.

6 Den italienske regering har ikke bestridt traktatbruddet i svarskriftet, men har gjort gaeldende, at der blev vedtaget en lov den 24. april 1998, som giver den kompetence til at gennemfoere direktivet, og at denne lov traadte i kraft i maj 1998. Proceduren for direktivets gennemfoerelse er derfor blevet sat i gang og kan afsluttes inden laenge.

7 Da direktivet ikke er blevet gennemfoert inden den fastsatte frist, maa der gives Kommissionen medhold i dens paastand paa dette punkt.

8 Det maa derfor fastslaas, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivets artikel 13, stk. 1, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

9 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom. Da Kommissionen har nedlagt paastand om, at Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger, og Den Italienske Republik har tabt sagen, boer det paalaegges den at betale sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

(Foerste Afdeling)

1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter artikel 13, stk. 1, i Raadets direktiv 93/103/EF af 23. november 1993 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed under arbejdet om bord paa fiskerfartoejer (13. saerdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF), idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.

2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.