ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 223/16

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. juli 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig

(Sag C-311/07) (1)

(Traktatbrud - direktiv 89/105/EØF - inddragelse af lægemidler til mennesker under de nationale sygesikringsordninger - artikel 6, stk. 1 - liste over lægemidler, der er omfattet af den statslige sygesikringsordning, der opstiller tre kategorier med forskellige forudsætninger for refusion - frist for at træffe afgørelse vedrørende en ansøgning om optagelse af et lægemiddel i de kategorier på listen, som medfører de mest fordelagtige forudsætninger for refusion)

(2008/C 223/25)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Stromsky og B. Schima, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Østrig (ved C. Pesendorfer, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger (EFT L 40, s. 8) — national ordning inden for social sikring, der etablerer en liste over lægemidler, der er omfattet af den statslige sygesikringsordning bestående af tre kategorier med forskellige forudsætninger for refusion — manglende fastsættelse af frist i henhold til artikel 6, stk. 1, i direktiv 89/105/EØF, for at træffe afgørelse vedrørende optagelse af lægemidler i en mere fordelagtig kategori

Konklusion

1) Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 1 i Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger, idet Østrig ikke i overensstemmelse med denne bestemmelse har fastsat en frist for at træffe afgørelser vedrørende ansøgninger om optagelse af lægemidler i det gule eller grønne afsnit i det refusionskodeks, der er fastsat i lov om social sikring (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz), som ændret ved lov af 2003 om ændring af den sociale sikring (Sozialversicherungs-Änderungsgesetz 2003).

2) Republikken Østrig betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 211 af 8.9.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 223/15

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. juli 2008 — Flughafen Köln/Bonn GmbH mod Hauptzollamt Köln (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland))

(Sag C-226/07) (1)

(Direktiv 2003/96/EF - EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet - artikel 14, stk. 1, litra a) - fritagelse for energiprodukter, der anvendes til produktion af elektricitet - mulighed for beskatning af miljøpolitiske hensyn - direkte virkning af fritagelsen)

(2008/C 223/23)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Düsseldorf

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Flughafen Köln/Bonn GmbH

Sagsøgt: Hauptzollamt Köln

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht Düsseldorf — fortolkning af artikel 14, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283, s. 51) — direkte virkning — national lovgivning, hvorefter gasolie, der er anvendt til produktion af elektricitet, ikke er fritaget for afgift på mineralolie

Konklusion

Artikel 14, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet, har, for så vidt som det i denne bestemmelse er fastsat, at energiprodukter, der anvendes til produktion af elektricitet, fritages for den i direktivet foreskrevne beskatning, direkte virkning, således at den kan påberåbes af en borger for de nationale retter — for så vidt angår en periode, hvor den pågældende medlemsstat ikke inden for den fastsatte frist har gennemført direktivet — under en tvist med denne stats toldmyndigheder som den, der foreligger i hovedsagen, med henblik på at udelukke anvendelsen af en national lovgivning, som er uforenelig med denne bestemmelse, og følgelig opnå refusion af en afgift, som er i strid hermed.

(1) EUT C 155 af 7.7.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 223/11

Domstolens dom (Første Afdeling) af 10. juli 2008 — Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București mod Gheorghe Jipa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Dâmbovița — Rumænien)

(Sag C-33/07) (1)

(Unionsborgerskab - artikel 18 EF - direktiv 2004/38/EF - unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område)

(2008/C 223/16)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Tribunal Dâmbovița

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București

Sagsøgt: Gheorghe Jipa

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Dâmbovița — fortolkning af artikel 18 EF og artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (EFT L 158, s. 77)

Konklusion

Artikel 18 EF og artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF er ikke til hinder for en national ordning, der tillader begrænsninger i den ret, som tilkommer en statsborger i en medlemsstat til at rejse til en anden medlemsstat, bl.a. med den begrundelse, at den pågældende tidligere er blevet hjemsendt på grund af »ulovligt ophold«, forudsat dels at den pågældende statsborgers personlige adfærd udgør en reel, umiddelbar og tilstrækkeligt alvorlig trussel mod et grundlæggende samfundshensyn, dels at den påtænkte indskrænkende foranstaltning er egnet til at sikre virkeliggørelsen af det formål, som den forfølger, og ikke går videre end nødvendigt for at nå dette mål. Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, om dette er tilfældet i den sag, som den har fået forelagt.

(1) EUT C 140 af 23.6.2006.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 6/4

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. november 2008 — The Competition Authority mod Beef Industry Development Society Ltd og Barry Brothers (Carrigmore) Meat Ltd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court (Irland))

(Sag C-209/07) (1)

(Konkurrence - artikel 81, stk. 1, EF - begrebet »aftale, som har til formål at begrænse konkurrencen« - aftale om begrænsning af produktionskapaciteten - oksekød)

(2009/C 6/07)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court

Parter i hovedsagen

Sagsøger: The Competition Authority

Sagsøgte: Beef Industry Development Society Ltd og Barry Brothers (Carrigmore) Meat Ltd

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supreme Court — fortolkning af artikel 81, stk. 1, EF — foranstaltninger bestående i begrænsning af eller kontrol med produktionen — spørgsmålet, om en aftale, som bevirker en engangsnedsættelse af den strukturelle kapacitet, er omfattet

Konklusion

En aftale, der har kendetegn som den standardaftale, der er indgået mellem de ti førende forarbejdningsvirksomheder af oksekød i Irland, som er medlem af Beef Industry Development Society Ltd, og hvori der bl.a. er fastsat en nedsættelse af forarbejdningskapaciteten på 25 %, har til formål at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen i artikel 81, stk. 1, EF's forstand.

(1) EUT C 140 af 23.6.2007.
1)

Artikel 291, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 89/97 af 20. januar 1997, skal fortolkes således, at begrebet »den person, der indfører varerne eller lader dem indføre«, der er anført i bestemmelsen, henviser til den person, til hvem varerne er bestemt, og som har til hensigt at anvende dem til det foreskrevne særlige formål, uanset om han selv foretager toldangivelsen eller herved lader sig repræsentere som omhandlet i artikel 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks. Nævnte begreb omfatter ikke denne persons repræsentant over for toldmyndighederne, idet der ses bort fra de tilfælde, hvor den pågældende person anses for at handle i eget navn og for egen regning i henhold til artikel 5, stk. 4, andet afsnit, i forordning nr. 2913/92 og derfor skal betragtes som importør.
2)

Virkningerne af afgørelse 2006/1016 opretholdes for de af Den Europæiske Investeringsbanks finansieringstransaktioner, der aftales, indtil en ny afgørelse, der er vedtaget med rette hjemmel, dvs. både artikel 179 EF og 181 A EF, træder i kraft inden for en frist på tolv måneder fra datoen for denne doms afsigelse.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 327/5

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 6. november 2008 — Kongeriget Nederlandene mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-405/07 P) (1)

(Appel - artikel 95, stk. 5, EF - direktiv 98/69/EF - foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af emissioner fra motorkøretøjer - national undtagelsesbestemmelse, der foregriber nedsættelsen af Fællesskabets grænseværdi for partikelemission fra visse nye dieseldrevne køretøjer - Kommissionens afslag - specificiteten af problemet - forpligtelse til at udvise omhu og begrundelsespligt)

(2008/C 327/08)

Processprog: nederlandsk

Parter

Appellant: Kongeriget Nederlandene (ved D.J.M. de Grave og C.M. Wissels, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Patakia, H. van Vliet og A. Alcover San Pedro, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 27. juni 2007 i sag T-182/06, Kongeriget Nederlandene mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvorved Retten frifandt Kommissionen for påstanden om annullation af Kommissionens beslutning 2006/372/EF af 3. maj 2006 om udkast til nationale bestemmelser om grænseværdier for dieseldrevne køretøjers partikelemission, som Kongeriget Nederlandene har givet meddelelse om i henhold til artikel 95, stk. 5, EF (EUT L 142, s. 16)

Konklusion

1) Dommen af 27. juni 2007 afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans, Kongeriget Nederlandene mod Kommissionen (sag T-182/06), ophæves.

2) Beslutning 2006/372/EF, truffet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber den 3. maj 2006, om udkast til nationale bestemmelser om grænseværdier for dieseldrevne køretøjers partikelemission, som Kongeriget Nederlandene har givet meddelelse om i henhold til artikel 95, stk. 5, EF, annulleres.

3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 269 af 10.11.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 327/5

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 6. november 2008 — Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS mod Ministère de l'ecologie, du développement et de l'aménagement durables (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État, Frankrig)

(Sag C-381/07) (1)

(Forurening af vandmiljøet - direktiv 2006/11/EF - artikel 6 - farlige stoffer - udledninger - forudgående tilladelse - fastsættelse af emissionsnormer - erklæringsordning - fiskeopdræt)

(2008/C 327/07)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS

Sagsøgt: Ministère de l'ecologie, du développement et de l'aménagement durables

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Conseil d'État — fortolkning af artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/11/EF af 15. februar 2006 vedrørende forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø (EUT L 64, s. 52) — krav om en forudgående tilladelse, der fastsætter emissionsnormer, for enhver udledning i vandområder, som kan indeholde et farligt stof — foreneligheden af nationale regler, som erstatter den forudgående tilladelse med en simpel erklæringsordning for fiskeopdræt, der imidlertid er forbundet med en henvisning til de gældende miljøkvalitetskrav og en ret for den kompetente administrative myndighed til at gøre indsigelse mod åbning af driften eller til at pålægge grænseværdier for udledning for det berørte anlæg

Konklusion

Artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/11/EF af 15. februar 2006 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, kan ikke fortolkes således, at den tillader medlemsstaterne — når der i henhold til denne artikel er fastsat programmer til nedbringelse af forureningen af vandressourcerne omfattende miljøkvalitetskrav — for visse anlæg, der ikke anses for særlig forurenende, at indføre en erklæringsordning ledsaget af en henvisning til disse krav og en ret for den administrative myndighed til at gøre indsigelse mod åbning af driften eller til at pålægge grænseværdier for udledning for det berørte anlæg.

(1) EUT C 269 af 10.11.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 327/4

Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. november 2008 — Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet mod Skatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Regeringsrätten, Sverige)

(Sag C-291/07) (1)

(Moms - stedet for afgiftspligtige transaktioner - fiskalt tilknytningsmoment - tjenesteyder etableret i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor aftageren er etableret - afgiftspligtig person - tjenesteydelser, der leveres til en national stiftelse, der både driver økonomisk virksomhed og anden virksomhed)

(2008/C 327/06)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Regeringsrätten

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Kollektivavtalsstiftelsen TRR Trygghetsrådet

Sagsøgt: Skatteverket

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Regeringsrätten — fortolkning af artikel 9, stk. 2, litra e), og artikel 21, stk. 1, litra b), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) samt artikel 56, stk. 1, litra c), og artikel 196 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — national stiftelse, der både driver økonomisk virksomhed og anden virksomhed, og som i forbindelse med virksomhed, der falder uden for direktivets anvendelsesområde, benytter sig af konsulentbistand fra en tjenesteyder, der er etableret i en anden medlemsstat

Konklusion

Artikel 9, stk. 2, litra e), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 1999/59/EF af 17. juni 1999, og artikel 56, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den, der køber konsulentbistand, som præsteres af en afgiftspligtig person, der er etableret i en anden medlemsstat, og som både driver økonomisk virksomhed og virksomhed, der falder uden for disse direktivers anvendelsesområde, skal anses for en afgiftspligtig person, uanset at købet kun sker for sidstnævnte virksomhed.

(1) EUT C 183 af 4.8.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/7

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. oktober 2008 — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV mod deutsche internet versicherung AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-298/07) (1)

(Direktiv 2000/31/EF - artikel 5, stk. 1, litra c) - elektronisk handel - tjenesteyder, som udbyder sine tjenester via internettet - e-post)

(2008/C 313/11)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

Sagsøgt: deutsche internet versicherung AG

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesgerichtshof — fortolkning af artikel 5, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»Direktivet om elektronisk handel«) (EFT L 178, s. 1) — tjenesteyder, der udelukkende tilbyder sine tjenester på internettet, idet han på sin webside alene angiver sin e-mailadresse og stiller en spørgemaske til skriftlige henvendelser til disposition for tjenestemodtagerne — skal en sådan tjenesteyder ligeledes angive sit telefonnummer?

Konklusion

Artikel 5, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»direktivet om elektronisk handel«) skal fortolkes således, at tjenesteyderen har pligt til, forud for indgåelsen af en kontrakt med tjenestemodtagerne, foruden angivelsen af sin e-postadresse at give andre oplysninger, som gør det muligt hurtigt at kontakte tjenesteyderen og kommunikere direkte og konkret med denne. Disse oplysninger skal ikke nødvendigvis bestå i et telefonnummer. De kan bestå i en online-spørgeformular, ved hjælp af hvilken tjenestemodtagerne kan henvende sig over internettet til tjenesteyderen, og som denne kan besvare via e-post, med undtagelse af situationer, hvor tjenestemodtageren, som efter at have taget elektronisk kontakt til tjenesteyderen ikke har adgang til det elektroniske netværk, anmoder sidstnævnte om adgang til en ikke-elektronisk kommunikationsvej.

(1) EUT C 223 af 22.9.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/6

Domstolens dom (Store Afdeling) af 21. oktober 2008 — Alfonso Luigi Marra mod Eduardo De Gregorio (sag C-200/07) og Antonio Clemente (sag C-201/07) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien)

(Forenede sager C-200/07 og C-201/07) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - Europa-Parlamentet - flyveblad med injurierende udtalelser fra et af Europa-Parlamentets medlemmer - påstand om erstatning af ikke-økonomisk skade - immunitet for Europa-Parlamentets medlemmer)

(2008/C 313/09)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte suprema di cassazione

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Alfonso Luigi Marra

Sagsøgte: Eduardo De Gregorio (sag C-200/07) og Antonio Clemente (sag C-201/07)

Sagens genstand

Anmodninger om præjudiciel afgørelse — Corte suprema di cassazione — fortolkning af artikel 9 i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier (EUT 1967, 152, s. 13) og immuniteter og artikel 6, stk. 2, i Europa-Parlamentets forretningsorden (EUT 2005 L 44, s. 1) — påstand om erstatning for ikke-økonomisk tab som følge af et medlem af Europa-Parlamentets injurierende udtalelser — den civile retsinstans' kompetence til i tilfælde af Europa-Parlamentets manglende stillingtagen at træffe afgørelse, om der foreligger immunitet

Konklusion

Fællesskabsbestemmelserne vedrørende immuniteter for medlemmer af Europa-Parlamentet skal fortolkes således, at i erstatningssager, som er anlagt mod et medlem af Europa-Parlamentet for meningstilkendegivelser, som denne har afgivet,

— er den nationale ret, som skal træffe afgørelse i en sådan sag, når den ikke er blevet oplyst om, at det pågældende medlem af Europa-Parlamentet har fremsat en anmodning om beskyttelse af sin immunitet i henhold til artikel 9 i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter af 8. april 1965, ikke forpligtet til at anmode Europa-Parlamentet om at udtale sig om, hvorvidt betingelserne for immuniteten er opfyldt

— er den nationale ret, når den er oplyst om, at det pågældende medlem af Europa-Parlamentet har fremsat en anmodning til dette om beskyttelse af sin immunitet i henhold til artikel 6, stk. 3, i Europa-Parlamentets forretningsorden, forpligtet til at udsætte sagen og anmode Europa-Parlamentet om at afgive sin udtalelse snarest muligt

— er den nationale ret, når den finder, at det pågældende medlem af Europa-Parlamentet har immunitet i henhold til artikel 9 i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter, forpligtet til afvise den sag, som er anlagt mod denne.

(1) EUT C 229 af 17.9.2005.
1)

Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed og Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48, idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme disse direktiver for så vidt angår flyveledererhvervet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/8

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. oktober 2008 — Svenska staten ved Tillsynsmyndigheten i konkurser mod Anders Holmqvist (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Lunds tingsrätt — Sverige)

(Sag C-310/07) (1)

(Tilnærmelse af lovgivningerne - beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens - direktiv 80/987/EØF - artikel 8a - aktiviteter i flere medlemsstater)

(2008/C 313/12)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Lunds tingsrätt

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Svenska staten ved Tillsynsmyndigheten i konkurser

Sagsøgt: Anders Holmqvist

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Lunds tingsrätt — fortolkning af artikel 8a i Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens (EFT L 283, s. 23), som senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/74/EF af 23. september 2002 (EFT L 270, s. 10) — løngaranti for en arbejdsgiver, der er beskæftiget i en vejtransportvirksomhed, hvis hjemsted og eneste driftssted er beliggende i en medlemsstat, og som udfører vareleverancer mellem oprindelsesmedlemsstaten og andre medlemsstater

Konklusion

Artikel 8a i Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/74/EF af 23. september 2002, skal fortolkes således, at det ikke er nødvendigt for at kunne anse en virksomhed, etableret i en medlemsstat, for at have aktiviteter på en anden medlemsstats område, at virksomheden har en filial eller et fast driftssted i denne anden stat. Virksomheden skal dog i sidstnævnte stat have en fast, økonomisk tilstedeværelse, som er karakteriseret ved, at der er menneskelige ressourcer til stede, som gør det muligt for virksomheden at udføre aktiviteter dér. Hvad angår en transportvirksomhed, der er etableret i en medlemsstat, er den blotte omstændighed, at en arbejdstager, ansat af virksomheden i denne stat, leverer varer til og fra denne og en anden medlemsstat, ikke tilstrækkelig til, at det kan fastslås, at nævnte virksomhed har en fast, økonomisk tilstedeværelse i en anden medlemsstat.

(1) EUT C 211 af 8.9.2007.