DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2010 :170 1KENDELSE AFSAGT A F PERSONALERETTENS PR ÆSIDENT
15. december 2010
Forenede sager F-95/10 R og F-105/10 R
Eber hard Bömcke
mod
Den Europæiske I nvesteringsbank (EIB)
»Personalesag — Den Europæiske Investeringsbanks pe rsonale — særlige rettergangsformer — 
personalerepræsentanter — afskedigelse uden ansøgning — fumus boni juris — foreligger ikke«
Angående:Søgsmål anlagt dels i h enhold til artikel 41 i r eglementet for EIB’s ansatte, dels i h enhold 
til artikel 278 TEUF og 157 EA, såvel som ar tikel 279 T EUF, som finder anvendelse på 
Euratom-traktaten i h enhold til denne traktats artikel 106A , hvorved Eberhard B ömcke 
har n edlagt påstand o m, for det første, at gennemførelsen af EI B’s afgørelse af 
22. september 2010 , hvorved det fastslås, at hans mandat som pe rsonalerepræsentant er 
udløbet, id et han har været fraværende i me re end fire på hinanden følgende måneder, 
udsættes, og for det andet, at gennemførelsen af EIB’s afgørelse af 12. oktober 2010 , 
hvorved det bekræftes, at hans mandat som pe rsonalerepræsentant er udløbet, udsættes, 
samt at Personaleudvalgets valg af en ny repræsentant i stedet for ham, der skal afholdes 
fra den 1. december til den 8. december 2010 , udsættes.
Udfald: Begæringerne om foreløbige forholdsregler i d e forenede sager F-95/10 R og F-105/10 R 
tages ikke t il følge. Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
Samm endrag
1. Særlige rettergangsformer — udsættelse af gennemførelse — foreløbige forholdsregler — betingelser — 
»fumus boni juris« — uopsættelighed — kumulativ karakter — afvejning af samtlige interesser i 
sagen — rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse — skønsbeføjelse for domm eren i s ager 
om f oreløbige forholdsregler
(Art. 278 T EUF og 279 T EUF; Pe rsonalerettens procesreglement, art. 102, stk. 2)
2. Tjenestemænd — sygeorlov — genoptagelse af arbejdet før tid — lovlig
1. Inden for ra mme rne af en begæring om foreløbige forholdsregler er de omstændigheder, der 
medfører uopsættelighed, og som gør, at begæringen umiddelbart forekomme r berettiget (fumus boni 
juris), kumulative, således at der ikke ka n anordnes foreløbige forholdsregler, når en af dem i kke e r 
opfyldt. Den retsinstans, der skal træffe afgørelse om foreløbige forholdsregler, skal i g ivet fald også 
foretage en interesseafvejning.
2 ECLI:EU:F:2010 :170SAMM ENDR AG—FORENEDESAGERF-95/10ROG F-105/10R
BÖMCKEMODEIB
Den retsinstans, der skal træffe afgørelse om foreløbige forholdsregler, råd er desuden, inden for 
ramme rne af denne helhedsundersøgelse, over et vidt skøn og ka n frit under hensyn til sagens 
særegenheder afgøre, hvorledes de forskellige betingelser skal efterprøves samt rækkefølgen for denne 
undersøgelse, når ingen bestemme lse pålægger den at anvende et forud fastsat skem a for vurderingen 
af nødvendigheden af at træffe foreløbig afgørelse.
(jf. præmis 45 o g 46)
Henvisning til:
Retten: 10. september 1999 , sag T-173/99 R, Elkaïm o g M azuel mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 155, og II, 
s. 811, præmis 18; 9. august 2001 , sag T-120/01 R, De Nicola m od EI B, S ml. Pers. I-A, s. 171, og II, s. 783, 
præmis 12 o g 13
Personaleretten: 31. maj 2006 , sag F-38/06 R, Bianchi mod ETF, Sml. Pers. I-A-1, s. 27, og II-A-1, s. 93, præmis 20 
og 22
2. Det er ikke f orbudt for en ansat, der er blevet bevilget sygeorlov, at genoptage sit arbejde før det 
tidspunkt, h vor den p ågældendes uarbejdsdygtighed forventes at ophøre, og som f remgår a f 
lægeerklæringen ve drørende den pågældendes uarbejdsdygtighed, såfremt den ansatte selv me ner at 
være i stand til at genoptage arbejdet. Selv om fremlæggelse af en lægeerklæring skaber en formodning 
om, at den ansatte er og fortsat vil være sygemeldt under hele den pe riode, som e r anført i 
lægeerklæringen, er en sådan formodning ikke u afviselig, og den berørte ansatte har altid m ulighed for 
at godtgøre, at han har genoptaget sit arbejde før det tidspunkt, h vor uarbejdsdygtigheden forventes at 
ophøre ifølge lægeerklæringen.
Det er imidlertid i t jenestens interesse, at den ansattes ad ministrative s ituation e r utvetydig. Den 
omstændighed, at en ansat genoptager sit arbejde før tid, udgør nemlig en ny omstændighed for 
arbejdsgiveren, og d et ka n a f hensyn til tilrettelæggelsen a f tjenestens ar bejde indebære, at 
arbejdsgiveren må iværksætte visse foranstaltninger i forhold til at organisere arbejdet.
Henset til tjenestens interesse og det heraf følgende kra v om, at den ansattes administrative situation 
skal være utvetydig, synes det ikke u rimeligt, at arbejdsgiveren, såfremt en ansat hæ vder, at han har 
genoptaget arbejdet før det tidspunkt, h vor hans uarbejdsdygtighed forventes at ophøre ifølge den 
lægeerklæring, han har fremlagt, ikke v il anfægte lægeerklæringens bevisværdi, såfremt den berørte 
ansattes adfærd ikke u tvetydigt viser, at han har genoptaget arbejdet.
Det kan i d enne henseende ikke a utomatisk udledes af den blotte omstændighed, at en ansat møder til 
tiden på arbejdspladsen, at han har genoptaget arbejdet og ikke l ængere har sygeorlov, som det fremgår 
af den lægeerklæring, han har fremlagt.
En institution ka n således me d rette påberåbe sig kra vet om, at den ansattes ad ministrative situation 
skal være utvetydig, me d henblik på i g ivet fald at kræve, at en ansat, som ø nsker at genoptage sit 
arbejde før tid, udtrykkeligt skal underrette sin ar bejdsgiver herom. Institutionen ka n endvidere me d 
føje påberåbe sig samme kra v me d henblik på at kræve, at den ansatte, såfremt den pågældende på ny 
bliver uarbejdsdygtig efter at have g enoptaget sit arbejde, fremlægger en ny lægeerklæring til sin 
arbejdsgiver som begrundelse for fraværet.
(jf. præmis 54-58)