ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau – medicinske specialiteter [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 67 og 71-73)
5.

EU-varemærker-definition og erhvervelse af et EU-varemærke-relative registreringshindringer-indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et omdømme-beskyttelse af det ældre varemærke med omdømme til at omfatte ikke-lignende varer eller tjenesteydelser-beskyttelse ligeledes i tilfælde af brug af et tegn for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art (Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 5) (jf. præmis 59)
2.

EU-varemærker-definition og erhvervelse af et EU-varemærke-relative registreringshindringer-indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art-risiko for forveksling med det ældre varemærke-vurdering af risikoen for forveksling-fastlæggelse af den relevante kundekreds-kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 26)
5.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – bedømmelse af, om et tegn er egnet til at kunne registreres – udelukkende hensyntagen til de EU-retlige bestemmelser – afgørelser truffet af de nationale myndigheder, som ikke binder Unionens retsinstanser (Rådets forordning nr. 207/2009) (jf. præmis 42)
2.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 24)
6.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – varemærke, der er sammensat af flere bestanddele – den kompetente myndigheds mulighed for at foretage en undersøgelse af hver af varemærkets bestanddele – hensyntagen til den relevante kundekreds’ helhedsindtryk af sammensætningen nødvendig [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 40)
3.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber – begreb – varemærke, der udgøres af et ord eller en neologisme, som består af en sammensætning af bestanddele [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 19 og 20)
6.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – lighed mellem de pågældende varemærker – begrebsmæssige forskelles evne til at opveje visuelle eller fonetiske ligheder – betingelser [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 94)
2.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 22)
3.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber – begreb – neologisme, der er sammensat af bestanddele, der er beskrivende for de omhandlede varers eller tjenesteydelsers egenskaber – omfattet, når kombinationen ikke er usædvanlig [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 18 og 19)
Rettens dom (Femte Afdeling) af 4. maj 2017 –

Kasztantowicz mod EUIPO – Gbb Group (GEOTEK)

(Sag T-97/16)

»EU-varemærker – fortabelsessag – EU-ordmærket GEOTEK – artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 – regel 40, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2868/95 – bevis for reel brug af varemærket – for sent fremlagt – regel 61, stk. 2 og 3, og regel 65, stk. 1, i forordning nr. 2868/95 – meddelelse af den fastsatte frist pr. telefax – der foreligger ikke omstændigheder, som kan rejse tvivl om den af EUIPO fremlagte afsendelsesrapport – artikel 78 i forordning nr. 207/2009 – regel 57 i forordning nr. 2868/95 – anmodning om vidneførsel – EUIPO’s skønsmargin«

1. EU-varemærker – bestemmelser om sagsbehandlingen – fortabelsessag – kendsgerninger og beviser, der ikke er fremlagt inden for den med henblik herpå fastsatte frist – hensyntagen – appelkammerets skønsbeføjelse (Rådets forordning nr. 207/2009, art. 51, stk. 1, litra a), og art. 76, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 2868/95, art. 1, regel 40, stk. 5) (jf. præmis 23-29)

2. EU-varemærker – bestemmelser om sagsbehandlingen – anmeldelse – meddelelse pr. telefax – beregning af frister – modtagelsesdato (Kommissionens forordning nr. 2868/95, art. 1, regel 61, stk. 2, og regel 65, stk. 1) (jf. præmis 38-42)

3. Retslig procedure – klagefrister – fristerne udløbet – uforudseelige omstændigheder eller force majeure – begreb (Statutten for Domstolen, art. 45, stk. 2) (jf. præmis 44)

Angående

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. december 2015 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 3025/2014-5) vedrørende en fortabelsessag mellem Gbb Group og Martin Kasztantowicz.

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
5.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – lighed mellem de pågældende varemærker – mulighed for visuel lighed mellem et figurmærke og et ordmærke [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 37)
5.

EU-varemærker — definition og erhvervelse af et EU-varemærke — absolutte registreringshindringer — et tegn, der er beskrivende — dette indebærer nødvendigvis, at tegnet ikke har fornødent særpræg [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 38)
6.

EU-varemærker — definition og erhvervelse af et EU-varemærke — absolutte registreringshindringer — overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 46)
6.

EU-varemærker — definition og erhvervelse af et EU-varemærke — absolutte registreringshindringer — overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 41)
2.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 19)
8.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 76)
1.

Appel–anbringender–Rettens kontrol med Personalerettens bedømmelse af beviserne–udelukket, medmindre de er gengivet forkert–anbringende om urigtig gengivelse af beviserne–nødvendigheden af præcist at angive de urigtigt gengivne beviser og at påvise de fejl i analysen, der har ført til denne urigtige gengivelse (Art. 256 TEUF; Statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 195, stk. 2) (jf. præmis 24 og 25)
2.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 24 og 25)
4.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-absolutte registreringshindringer-varemærker uden fornødent særpræg-konstateringen af varemærkets særpræg afhænger ikke af, at der kan fastslås et bestemt sprogligt eller kunstnerisk kreativitets- eller fantasiniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 49, 50 og 61)
2.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–relative registreringshindringer–indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art–risiko for forveksling med det ældre varemærke–bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 19, 20 og 68)
3.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-absolutte registreringshindringer-overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 41 og 42)
1.

EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – absolutte ugyldighedsgrunde – ansøger i ond tro ved indgivelsen af varemærkeansøgningen – bedømmelseskriterier – hensyntagen til alle de relevante faktorer, der forelå på tidspunktet for indgivelsen af registreringsansøgningen – ansøgerens kendskab til en tredjemands brug af et identisk eller lignende tegn – ansøgerens hensigt – graden af den retlige beskyttelse af de omhandlede tegn – den forretningsmæssige logik, der ligger til grund for registreringen af det omtvistede tegn som EU-varemærke – rækkefølgen af de begivenheder, der har været kendetegnende for indgivelsen af varemærkeansøgningen [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 52, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 42-44)
Artikel 53, stk. 3, i forordning nr. 207/2009 om EU-varemærker bestemmer, at »[EU-varemærket] kan ikke erklæres ugyldigt, såfremt indehaveren af en rettighed som omhandlet i stk. 1 eller 2 udtrykkeligt giver sit samtykke til dette varemærkes registrering, inden der er indgivet begæring om ugyldighed eller fremsat modkrav«.

Artikel 53, stk. 3, i forordning nr. 207/2009 kræver dermed, at indehaveren af en ældre rettighed udtrykkeligt har givet sit samtykke til registreringen af et EU-varemærke, for at han efterfølgende vil være forhindret i at indgive en begæring om, at dette varemærke bliver erklæret ugyldigt.

I en sag, hvor indehaveren af varemærker, som var blevet anfægtet, gjorde gældende, at de parter, som havde begæret, at disse varemærker blev erklæret ugyldige som følge af en risiko for forveksling, havde givet samtykke til registreringen af disse varemærker gennem bl.a. en fredelig sameksistens og en aftale om sameksistens, erindrede Retten om, at indehaveren af en rettigheds samtykke skal være udtrykkeligt, for at et tegn, der kan føre til risiko for forveksling, kan registreres. Retten har heraf udledt dels, at en fredelig sameksistens mellem varemærkerne ikke kan træde i stedet for et udtrykkeligt samtykke som omhandlet i artikel 53, stk. 3, i forordning nr. 207/2009. Hvad angår aftalen om sameksistens anførte Retten dels – efter at have konstateret, at genstanden for aftalen ikke var de anfægtede varemærker, men et andet varemærke – at denne aftale ikke kunne fortolkes således, at den går videre end dens anvendelsesområde uden udtrykkeligt samtykke fra parterne i henhold til artikel 53, stk. 3, i forordning nr. 207/2009.

(jf. præmis 38-40)
Det fremgår af artikel 24, stk. 4, i bilag IX til vedtægten, at det kun er den sanktion, der vedtages i den afgørelse, der afslutter disciplinærsagen, som gør det muligt at fastslå, om de beløb, der er blevet fradraget i lønnen, skal tilbagebetales, idet bedømmelsen af grovheden af de forsømmelser, som lægges den berørte til last, i denne forbindelse er sagen uvedkommende.

Ifølge artikel 10 i bilag IX til vedtægten skal den disciplinære sanktion stå i forhold til alvorligheden af den begåede fejl. Imidlertid udgør fradraget i løn ikke en disciplinær sanktion, men udelukkende en midlertidig foranstaltning, som træffes i afventning af afslutningen af disciplinærsagen, og i givet fald en pålæggelse af en disciplinær sanktion. Administrationen kan således ikke foretage et fradrag i løn for at kompensere for et eventuelt misforhold mellem grovheden af de forsømmelser, som et medlem af personalet lægges til last, og den sanktion, som medlemmet pålægges i forbindelse med afslutningen af disciplinærsagen.

(jf. præmis 33)
Når ansættelsesmyndigheden ikke besvarer en ansøgning om bistand som omhandlet i vedtægtens artikel 24 inden for den frist på fire måneder, der er fastsat i vedtægtens artikel 90, stk. 1, kan det antages, at denne myndighed har truffet en stiltiende afgørelse om at afslå ansøgningen om bistand. I denne situation må det nemlig antages, at denne myndighed ikke har fundet, at de oplysninger, der er fremlagt til støtte for ansøgningen om bistand, udgjorde et tilstrækkeligt foreløbigt bevis for, at de påståede omstændigheder, der udløser bistandspligten, faktisk har fundet sted. Konstateringen af, at der foreligger en sådan stiltiende afgørelse om afslag på ansøgningen om bistand, er således tæt forbundet med den omstændighed, at administrationen ikke har vedtaget foranstaltninger som dem, det i medfør af den bistandspligt, der er fastsat i vedtægtens artikel 24, påhviler den at træffe, eftersom administrationen i denne situation stiltiende, men nødvendigvis, har fundet, at dette tilfælde ikke er omfattet af anvendelsesområdet for denne sidstnævnte bestemmelse.

En sådan situation er imidlertid forskellig fra den situation, hvor administrationen som svar på en ansøgning om bistand var af den opfattelse, at den havde modtaget et tilstrækkeligt foreløbigt bevis, der gjorde det nødvendigt at indlede en administrativ undersøgelse for at fastslå, om de påståede omstændigheder faktisk udgjorde psykisk eller seksuel chikane som omhandlet i vedtægtens artikel 12a. I en sådan situation er det nemlig afgørende, at denne undersøgelse afsluttes, således at administrationen på baggrund af undersøgelsesrapportens konklusioner kan træffe en endelig afgørelse i denne forbindelse, som gør det muligt for administrationen enten at henlægge ansøgningen om bistand eller, når de påståede omstændigheder må anses for godtgjort og omfattet af anvendelsesområdet for vedtægtens artikel 12a, bl.a. at indlede en disciplinærsag med henblik på i givet fald at vedtage disciplinære sanktioner over for den påståede chikanør.

(jf. præmis 54, 56 og 57)
7.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – bedømmelse af, om et tegn er egnet til at kunne registreres – udelukkende hensyntagen til de EU-retlige bestemmelser – forudgående registrering af varemærket i visse medlemsstater eller i tredjelande – afgørelser, der ikke binder Unionens retsinstanser (Rådets forordning nr. 207/2009) (jf. præmis 56)
2.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – relativ registreringshindring – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – kundekredsens opmærksomhedsniveau – farmaceutiske præparater [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 21, 22, 28, 67 og 68)
3.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – konstateringen af varemærkets særpræg afhænger ikke af, at der kan fastslås et bestemt sprogligt eller kunstnerisk kreativitets- eller fantasiniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 29-31)
1.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–relative registreringshindringer–indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art–risiko for forveksling med det ældre varemærke–bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 17, 18, 75 og 76)
5.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – absolut registreringshindring – varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber – varemærke, der er sammensat af flere bestanddele – den kompetente myndigheds mulighed for at foretage en undersøgelse af hver af varemærkets bestanddele – hensyntagen til den relevante kundekreds’ helhedsindtryk af sammensætningen nødvendig [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 35)
2.

EU-varemærker-definition og erhvervelse af et EU-varemærke-absolutte registreringshindringer-varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber-vurdering af, om et tegn er beskrivende-kriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 18)
3.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-tegn, der kan udgøre et varemærke-farver eller farvekombinationer-betingelse-fornødent særpræg-hensyntagen til den almene interesse i ikke utilbørligt at begrænse rådigheden over farver [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 28-32)
3.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-absolutte registreringshindringer-varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber-vurdering af, om et tegn er beskrivende-kriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 22 og 23)
6.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – bedømmelseskriterier – to varemærkers sameksistens på et bestemt marked [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 66 og 67)
5.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-relative registreringshindringer-indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art-risiko for forveksling med det ældre varemærke-risikoen for, at der antages at være en forbindelse-ældre varemærker, som har sådanne karakteristika, der gør det muligt at anse dem for at udgøre en del af samme »serie« eller »familie«-betingelser [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 68 og 74-76)
1)

Dommen afsagt af Retten for EU-Personalesager (enedommer) den 21. juli 2016, CC mod Parlamentet (F-9/12 RENV), ophæves, for så vidt som Personaleretten for det første beregnede CC’s fortabelse af en mulighed for at blive ansat som tjenestemand på prøve ved Rådet for Den Europæiske Union med udeladelse af perioden mellem den 16. februar 2006 og den 31. august 2007 og for det andet beregnede CC’s fortabelse af en mulighed for at blive ansat som tjenestemand på prøve ved de øvrige institutioner og ved Den Europæiske Unions organer på grundlag af en metode, der var forskellig fra den metode, som Personaleretten havde anvendt hvad angik Rådet.
Rettens dom (Første Afdeling) af 5. juli 2017 – Gamet mod EUIPO – »Metal-Bud II« Robert Gubała (Dørhåndtag)

(Sag T-306/16)

»EF-design - ugyldighedssag - registreret EF-design, der gengiver et dørhåndtag - tidligere design - ugyldighedsgrund - manglende individuel karakter - designerens grad af frihed - andet helhedsindtryk foreligger ikke - artikel 6 og artikel 25, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 6/2002 - beviser indgivet til støtte for indsigelsen efter udløbet af den fastsatte frist - fremlæggelse af beviser for første gang for appelkammeret - appelkammerets skønsbeføjelse - artikel 63 i forordning nr. 6/2002«

1. EF-design-bestemmelser om sagsbehandlingen-prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder-kendsgerninger og beviser, der ikke er fremlagt i tide-hensyntagen-kontorets skønsbeføjelse (Rådets forordning nr. 6/2002, art. 63, stk. 2) (jf. præmis 14-17)

2. EF-design-bestemmelser om sagsbehandlingen-prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder-sager vedrørende ugyldighed-prøvelsen begrænset til de påberåbte anbringender (Rådets forordning nr. 6/2002, art. 63, stk. 1) (jf. præmis 31)

3. EF-design-ugyldighedsgrunde-manglende individuel karakter-design, der ikke giver den informerede bruger et anderledes helhedsindtryk end det, det tidligere design giver-helhedsvurdering af alle det tidligere designs bestanddele [Rådets forordning nr. 6/2002, art. 6, stk. 1, og art. 25, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 38 og 39)

4. EF-design-ugyldighedsgrunde-manglende individuel karakter-informeret bruger-begreb [Rådets forordning nr. 6/2002, art. 6, stk. 1, og art. 25, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 40)

5. EF-design-ugyldighedsgrunde-manglende individuel karakter-design, der ikke giver den informerede bruger et anderledes helhedsindtryk end det, det tidligere design giver-gengivelse af et dørhåndtag [Rådets forordning nr. 6/2002, art. 6, stk. 1, og art. 25, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 41, 47, 49, 50 og 55)

6. EF-design-ugyldighedsgrunde-manglende individuel karakter-design, der ikke giver den informerede bruger et anderledes helhedsindtryk end det, det tidligere design giver-bedømmelseskriterier-designerens frihed [Rådets forordning nr. 6/2002, art. 6, stk. 2, og art. 25, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 43 og 44)

Angående

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 17. marts 2016 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 2040/2014-3) vedrørende en ugyldighedssag mellem Firma produkcyjno-handlowa »Metal-Bud II« Robert Gubała og Gamet.

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
3.

Institutionernes retsakter–begrundelse–forpligtelse–rækkevidde–restriktive foranstaltninger over for Syrien–indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer med tilknytning til det syriske regime–afgørelse truffet under omstændigheder, som er den pågældende bekendt, og som gør det muligt for vedkommende at forstå, hvilke konsekvenser den trufne foranstaltning har for denne–kortfattet begrundelse tilladt (Art. 296 TEUF; Rådets forordning nr. 2016/850) (jf. præmis 56-61 og 65)