Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend - soegsmaal - frister - begyndelsestidspunkt -meddelelse - begreb - bevisbyrden vedroerende meddelelsen

(Tjenestemandsvaegten, art. 91, stk. 3)

2. Retspleje - adcitation - ikke anerkendt

(Procesreglementet, art. 93 og 97)

3. Tjenestemaend - soegsmaal - forudgaaende administrativ klage - samme genstand og aarsag

(Tjenestemandsvaegten, art. 90 og 91)

4. Tjenestemaend - ansaettelse - administrationens skoen - Domstolens proevelsesret - graenser

5. Tjenestemaend - individuel afgoerelse - sen meddelelse - retsvirkninger

(Tjenestemandsvaegten, art. 25, stk. 2)

6. Tjenestemaend - afgoerelse, der indeholder et klagepunkt - udnaevnelse -- begrundelsespligt - formaal - omfang

(Tjenestemandsvaegten, art. 25, stk. 2)

7. Tjenestemaend - afgoerelse, der indeholder et klagepunkt - begrundelsespligt - ikke overholdt - afhjaelpning under en sag for Retten

(Tjenestemandsvaegten, art. 25, stk. 2)

8. Tjenestemaend - soegsmaal - sagsgenstand - paalaeg til administrationen - afvist

(EOEF-Traktaten, art. 176; tjenestemandsvaegten, art. 91)

Sammendrag

1. Bevisbyrden for, hvornaar meddelelsen af en afgoerelse er sket, paahviler den part, som paaberaaber sig, at en sag er anlagt for sent i forhold til de i vedtaegtens artikel 91 fastsatte frister.

2. Retssubjekterne kan kun tage de processkridt, som udtrykkeligt har hjemmel i en retsakt. Foreligger der ingen hjemmel, kan dette ikke afhjaelpes af Retten. Det gaelder navnlig, saafremt retssubjekternes retsbeskyttelse allerede er sikret paa hensigtsmaessig maade.

Da adcitation ikke har hjemmel i en retsakt, kan Retten ikke give tilladelse hertil. Rettighederne hos tredjemand, som ikke er inddraget i en sag for Retten, er sikret ved procesreglementet via muligheden for intervention og tredjemandsindsigelse.

3. En tjenestemand kan for Retten kun nedlaegge paastande, der har samme genstand som klagen, og fremsaette indsigelser, der hviler paa samme grundlag som de paaklagede forhold.

4. Under hensyn til ansaettelsesmyndighedens skoensbefoejelse er Rettens kontrol med afgoerelser i forbindelse med ansaettelse begraenset til at undersoege, om der er indtruffet uregelmaessigheder i sagsbehandlingen, at efterproeve om de faktiske omstaendigheder, administrationen har lagt til grund for afgoerelsen, er materielt rigtige, og endelig at afklare, om den administrative afgoerelse er behaeftet med et aabenbart fejlskoen, en retlig fejl eller magtfordrejning.

5. Det fremgaar af vedtaegtens artikel 25, stk. 1, foerste pkt., at enhver afgoerelse, der traeffes om en bestemt person, straks skal meddeles den paagaeldende tjenestemand skriftligt. At denne meddelelse forsinkes, udgoer dog ikke i sig selv en overtraedelse af den omhandlede bestemmelse, som kan medfoere annullation af den anfaegtede afgoerelse.

6. Pligten til at begrunde enhver afgoerelse, der indebaerer et klagepunkt, jf. vedtaegtens artikel 25, stk. 2, er et vigtigt princip i faellesskabsretten, som kun kan fraviges af tvingende hensyn.

Naar ansaettelsesmyndigheden udnaevner en ansoeger opfoert paa en egnethedsliste udarbejdet efter ansoegernes fortjenester, skal den ikke i forhold til forbigaaede ansoegere, som staar laengere nede paa listen, begrunde sin afgoerelse om ikke at udnaevne disse, naar den foelger listens raekkefoelge. Udvaelgelseskomitéen formodes at have informeret de bestaaede ansoegere om deres plads paa listen og have begrundet denne oplysning tilstraekkeligt.

Er egnethedslisten derimod udarbejdet uden hensyn til ansoegernes fortjenester, f.eks. i alfabetisk orden, og medfoerer udnaevnelsen af en af de paa listen opfoerte ansoegere, at listen straks falder bort, beroerer afgoerelsen de oevrige bestaaede ansoegeres retsstilling direkte og umiddelbart og skal derfor begrundes over for dem. Det ville nemlig vaere fornuftsstridigt, urimeligt og i strid med ordlyden og formaalet med vedtaegtens artikel 25, stk. 2, at de bedste ansoegere, som var opfoert paa en egnethedsliste uden hensyn til fortjenester, kunne forbigaas under ansaettelsesproceduren uden nogen som helst forklaring, som kunne goere dem bekendt med aarsagerne til, at ansaettelsesmyndigheden ikke valgte dem, og saette dem i stand til at bedoemme, om valget var berettiget.

7. I undtagelsestilfaelde kan det under retsforhandlingerne oplyste bevirke, at der ikke laengere er grundlag for et anbringende om, at en afgoerelse ikke er begrundet, saaledes at det ikke laengere kan begrunde en annullation af afgoerelsen.

8. Det tilkommer ikke Retten at give Faellesskabets institutioner paalaeg eller at saette sig i deres sted.