Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug – tilnærmelse af lovgivningerne – markedsføring af plantebeskyttelsesmidler – direktiv 91/414 – procedure for optagelse af aktive stoffer i plantebeskyttelsesmidler i dette direktivs bilag I – forordning nr. 3600/92 – anmeldelse vedrørende det samme produkt foretaget af flere virksomheder uafhængigt af hinanden – anmeldelse, som ikke udgør en fælles anmeldelse – forpligtelse for hver enkelt virksomhed til at tilvejebringe en fuldstændig aktmappe for produktet

(Kommissionens forordning nr. 3600/92, art. 6, stk. 1; Rådets direktiv 91/414, bilag I)

2. Landbrug – tilnærmelse af lovgivningerne – markedsføring af plantebeskyttelsesmidler – direktiv 91/414 – procedure for optagelse af aktive stoffer i plantebeskyttelsesmidler i dette direktivs bilag I – forordning nr. 3600/92 – frist for fremlæggelse af aktmappen for de nævnte stoffer – fristforlængelse i særlige tilfælde – fællesskabsinstitutionernes skønsbeføjelse – rækkevidde – domstolsprøvelse – grænser

(Kommissionens forordning nr. 3600/92, art. 7, stk. 4; Rådets direktiv 91/414, bilag I)

3. Landbrug – tilnærmelse af lovgivningerne – markedsføring af plantebeskyttelsesmidler – direktiv 91/414 – formål – beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed og af miljøet – denne beskyttelses forrang frem for selv væsentlige økonomiske og samfundsmæssige tab

(Rådets direktiv 91/414)

4. Fællesskabsret – principper – proportionalitetsprincippet – institutionernes retsakter – forholdsmæssighed – kriterier – fællesskabslovgivers skøn inden for den fælles landbrugspolitiks område – domstolskontrol – grænser

(EF-traktaten, art. 43 (efter ændring nu art. 37 EF))

5. Annullationssøgsmål – anbringender – magtfordrejning – begreb

Sammendrag

1. Forordning nr. 3600/92 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414, fastsætter en procedure for optagelse af aktive stoffer i plantebeskyttelsesmidler i bilag I til dette direktiv, som indledes med en interessetilkendegivelse. I tilfælde af flere anmeldelser vedrørende det samme produkt skal der i henhold til forordning nr. 3600/92 fortrinsvis indgives fælles aktmapper. At der foreligger en fælles anmeldelse, forudsætter imidlertid en aftale mellem parterne. I mangel af en sådan aftale skal anmeldelserne betragtes som individuelle anmeldelser, hvilket medfører et krav om en fuldstændig aktmappe for hver anmelders vedkommende.

I denne henseende indeholder artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 3600/92 præcise regler, hvorefter anmelderen skal sende en fuldstændig aktmappe og et resumé af aktmappen til den rapporterende medlemsstat, og forpligtelsen til at udarbejde resuméet og aktmappen påhviler hver enkelt anmelder. Den omstændighed, at en anmelder træder tilbage fra proceduren, ændrer derfor ikke den anden anmelders forpligtelser.

(jf. præmis 71-73)

2. I artikel 7, stk. 4, i forordning nr. 3600/92 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414, som fastsætter en procedure for optagelse af aktive stoffer i plantebeskyttelsesmidler i bilag I til dette direktiv, er det fastsat, at Kommissionen kun har mulighed for at forlænge fristen for indgivelse af en fuldstændig aktmappe og supplerende oplysninger om de nævnte stoffer i særlige tilfælde, nemlig når den rapporterende medlemsstat og Kommissionen ikke inden den 25. maj 2001 har kunnet identificere de langvarige undersøgelser, som er nødvendige for behandlingen af aktmappen.

Denne beføjelse er omfattet af det vide skøn, som fællesskabsinstitutionerne har på dette område for så vidt angår fastlæggelsen af de mål, der ønskes gennemført, og valget af egnede virkemidler. Fællesskabets retsinstansers prøvelse hvad angår sagens realitet må derfor begrænses til en undersøgelse af, om afgørelsen efter udøvelsen af dette skøn er åbenbart urigtig eller behæftet med magtfordrejning, eller om institutionerne åbenbart har overskredet grænserne for deres skøn.

(jf. præmis 92 og 95)

3. De mål, som forfølges med direktiv 91/414 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, er ikke beskyttelse af markedet eller konkurrencen, men beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed og af miljøet. Dette formål er i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet og stemmer overens med den retspraksis, som har fastslået, at beskyttelsen af sundhed og miljø har forrang for økonomiske interesser. Det mål, der forfølges, nemlig beskyttelsen af menneskers sundhed, kan på grund af sin karakter begrunde selv væsentlige negative økonomiske følger for visse erhvervsdrivende. I denne forbindelse må beskyttelsen af den offentlige sundhed tillægges større vægt end økonomiske overvejelser.

(jf. præmis 133 og 134)

4. Proportionalitetsprincippet, der hører til fællesskabsrettens almindelige grundsætninger, indebærer, at fællesskabsinstitutionernes retsakter ikke må overskride grænserne for, hvad der er egnet og nødvendigt med henblik på at virkeliggøre de lovlige formål, der forfølges med den omhandlede lovgivning, og således at der, når der kan vælges mellem flere egnede foranstaltninger, skal vælges den mindst indgribende foranstaltning, og de forvoldte ulemper må ikke være uforholdsmæssige i forhold til de tilsigtede mål.

På landbrugsområdet, særlig når der er tale om foranstaltninger, som træffes i medfør af EF-traktatens artikel 43 (efter ændring nu artikel 37 EF), er domstolsprøvelsen af proportionalitetsprincippet karakteristisk, idet Domstolen indrømmer fællesskabslovgiver et vidt skøn inden for dette område, der indebærer valg af politisk, økonomisk og social karakter samt komplekse vurderinger. Kun såfremt en foranstaltning på dette område er åbenbart uhensigtsmæssig i forhold til det mål, som vedkommende institutioner forfølger, vil en sådan foranstaltning følgelig kunne kendes ulovlig.

(jf. præmis 135 og 136)

5. Begrebet magtfordrejning har ifølge fast retspraksis et helt præcist indhold inden for fællesskabsretten og sigter til det tilfælde, hvor en administrativ myndighed har anvendt sine beføjelser til et andet formål end det, hvortil den har fået dem tillagt. En beslutning er kun behæftet med magtfordrejning, såfremt det på grundlag af objektive, relevante og samstemmende indicier fremgår, at den må antages at være truffet for at forfølge andre formål end dem, der er angivet.

(jf. præmis 146)