ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fri bevægelighed for personer — etableringsfrihed — fri udveksling af tjenesteydelser — tandlæger — samordning af nationale bestemmelser — direktiv 78/687 — national lovgivning, hvorefter læger kan udøve tandlægevirksomhed uden at have gennemført den i henhold til direktivet krævede uddannelse — ulovligt — betegnelse, hvorunder virksomheden udøves — uden betydning — (Rådets direktiv 78/687, art. 1, stk. 1)

Sammendrag

Direktiv 78/687 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som tandlæge, som ændret ved akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, skal fortolkes således, at det er til hinder for en national lovgivning, der generelt tillader læger, som ikke har gennemført den i henhold til direktivets artikel 1 krævede uddannelse, at udøve tandlægevirksomhed, uanset under hvilken betegnelse denne virksomhed udøves.

(jf. præmis 38 og konkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne — ansvarsforsikring for motorkøretøjer — direktiv 84/5 — medlemsstat med flere ordninger for erstatningsansvar — national lovgivning, der for en af disse ordninger fastsætter maksimumsbeløb for dækning, som er lavere end direktivets mindstebeløb — ulovlig — (Rådets direktiv 84/5, art. 1, stk. 2)

Sammendrag

Artikel 1, stk. 2, i andet direktiv 84/5 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer er til hinder for en national lovgivning, som indeholder flere ordninger for erstatningsansvar, der vil kunne anvendes på skader forvoldt ved færdsel med motorkøretøjer og som for en af disse ordninger fastsætter maksimumsbeløb for dækning, som er lavere end de mindstebeløb, der er fastsat i denne artikel.

(jf. præmis 25 og konkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål - sag anlagt i henhold til artikel 33 KS - sag anlagt af en regional myndighed - afvisning

(Art. 33 KS)

2. Annullationssøgsmål - sag anlagt i henhold til artikel 33, stk. 2, KS - restriktive formalitetsbetingelser - begrænsning, der modsvares af en lempelig interventionsordning

(Art. 33, stk. 2, KS; EKSF-statutten for Domstolen, art. 34)

3. Annullationssøgsmål - sag anlagt i henhold til artikel 33, stk. 2, KS - fortolkning contra legem af betingelsen om søgsmålskompetence - afvisning

(Art. 33, stk. 2, KS)

Sammendrag

1. Artikel 33 KS indeholder en udtømmende opregning af de retssubjekter, som kan rejse annullationssøgsmål. Da regionale myndigheder ikke er nævnt i bestemmelsen, kan disse ikke gyldigt rejse et sådant søgsmål.

( jf. præmis 27 )

2. De restriktive formalitetsbetingelser, der følger af artikel 33, stk. 2, KS modsvares af en lempelig interventionsordning. Artikel 34 i EKSF-statutten for Domstolen tillader enhver fysisk eller juridisk person, og således også de regionale myndigheder, at intervenere i en sag, der er anlagt af en medlemsstat med påstand om annullation af en beslutning, der er vedtaget med hjemmel i EKSF-traktaten, hvis vedkommende person godtgør at have en interesse i sagens udfald.

( jf. præmis 32 )

3. Hvis betingelserne for at anlægge en sag ved Fællesskabets retsinstanser skal fortolkes i lyset af princippet om en effektiv domstolsbeskyttelse, kan en sådan fortolkning desuden ikke føre til, at der ses bort fra en betingelse, som udtrykkeligt er fastsat i EKSF-traktaten, såsom betingelsen om søgsmålskompetence i henhold til artikel 33, stk. 2, KS, uden at man derved ville overskride de beføjelser, Fællesskabets retsinstanser er tillagt ved traktaten.

( jf. præmis 34 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Retspleje - intervention - personer med berettiget interesse - territorial enhed, som hævder at være berørt af en støtteordning, som kan tiltrække virksomheder mod en naboregion - tilladelse betinget af direkte og aktuel berørthed for denne enhed

(Domstolens statut, art. 40)

2. Retspleje - intervention - betingelser for tilladelse - indirekte interesse i sagens afgørelse på grund af lighed mellem situationerne - afvisning

(Domstolens statut, art. 40)

Sammendrag

1. Ifølge artikel 40 i Domstolens statut kan påstande, der fremsættes i en begæring om intervention, kun gå ud på at understøtte en af parternes påstande.

En berettiget interesse i afgørelsen af en tvist skal forstås som en direkte og aktuel interesse i, at de påstande, der er nedlagt af den part i hovedsagen, som intervenienten ønsker at støtte, tages til følge.

En territorial enhed, som har fået til opgave at varetage navnlig de økonomiske interesser i en region, og som har indgivet en klage til Kommissionen vedrørende en støtteordning, som en virksomhed har draget fordel af i forbindelse med, at den flyttede til en naboregion, har den fornødne direkte og aktuelle interesse i, at Kommissionens påstande om, at Rettens dom, hvorved påstanden om annullation af beslutningen om, at en del af den omtvistede støtte var uforenelig, stadfæstes, skal tages til følge. Således kan støtteordningen på grund af, at denne geografiske nærhed direkte og aktuelt berører dens økonomiske situation, enten derved, at visse virksomheder vælger at flytte, eller at den skader andre virksomheders konkurrencemæssige situation.

Derimod ville en territorial enhed, der omvendt anmoder om tilladelse til at intervenere til støtte for de parter, som har iværksat appel til prøvelse af nævnte dom, kun kunne udlede en direkte og aktuel interesse af dens geografiske nærhed med den region, mod hvilken den pågældende støtteordning kan tiltrække virksomheder, hvis den kunne påberåbe sig, at den omtalte støtte havde gavnlige virkninger for dens egen økonomi.

( jf. præmis 6 og 7, 9 og 10, 17 )

2. En berettiget interesse i afgørelsen af tvisten, som omhandlet i artikel 40 i Domstolens statut, skal forstås som en direkte og aktuel interesse i, at der gives medhold i selve påstandene, og ikke en interesse i forhold til de påberåbte anbringender. Der skal således sondres mellem de parter, der begærer intervention, og som godtgør at have en direkte interesse i afgørelsen vedrørende selve den retsakt, som påstås annulleret, og dem, som kun godtgør at have en indirekte interesse i tvistens afgørelse på grund af ligheder mellem deres situation og en af parternes.

Ved at gøre gældende, at en dom, som Domstolen skal afsige vedrørende de materielle spørgsmål, som er rejst, vil påvirke den afgørelse, som Retten skal træffe i en sag, der vedrører den territoriale enhed på grund af sådanne ligheder, påberåber den territoriale enhed sig kun en indirekte interesse i tvistens afgørelse. Dens begæring om intervention bør derfor ikke tages til følge.

( jf. præmis 14-16 og 18 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - fælles markedsordning - eksportrestitutioner - betingelser for udbetaling - udførsel fra Fællesskabets geografiske område - begreb

(Kommissionens forordning nr. 2730/79, art. 9, stk. 1)

Sammendrag

$$Artikel 9, stk. 1, i forordning nr. 2730/79, hvorefter udbetalingen af eksportrestitutionen er betinget af, at varen har forladt Fællesskabets geografiske område i uforandret stand, skal fortolkes således, at udtrykket »Fællesskabets geografiske område« henviser til et fysisk begreb, og at betingelsen om, at et produkt, for hvilket der er anmodet om eksportrestitutioner, skal have forladt Fællesskabets geografiske område, ikke er opfyldt ved anbringelse af produktet under toldkontrol eller ved anbringelse på toldoplag.

( jf. præmis 46 og konkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Internationale aftaler - samarbejdsaftalen EØF-Marokko - marokkanske arbejdstagere beskæftiget i en medlemsstat - social sikring - ligebehandling - arbejdsløs marokkansk arbejdstager nægtet tildeling af anciennitetstillæg til forhøjelse af arbejdsløshedsunderstøttelsen som følge af, at der ikke foreligger nogen international overenskomst, hvorefter beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt i en anden medlemsstat, skal tages i betragtning - ulovligt

(Samarbejdsaftalen EØF-Marokko, art. 41, stk. 1)

Sammendrag

$$Artikel 41 i samarbejdsaftalen mellem EØF og Marokko skal fortolkes således, at den er til hinder for, at værtsmedlemsstaten giver en arbejdstager, der er marokkansk statsborger bosiddende på medlemsstatens område, afslag på et anciennitetstillæg, der forhøjer arbejdsløshedsunderstøttelsens grundbeløb, med den eneste begrundelse, at det ikke fremgår af nogen international overenskomst, at beskæftigelsesperioder, som den berørte har tilbagelagt i en anden medlemsstat, skal tages i betragtning, hvorimod arbejdstagere, der er statsborgere i værtsmedlemsstaten, ikke er underlagt en lignende betingelse.

Bestemmelsen, der har direkte virkning, således at de borgere, der er omfattet af den, kan påberåbe sig den ved de nationale domstole, indeholder et princip om udelukkelse af enhver forskelsbehandling på grund af nationalitet på området for social sikring af vandrende marokkanske arbejdstagere og medlemmer af deres familie, der bor hos dem, i forhold til statsborgere i de medlemsstater, hvor de er eller har været beskæftiget. Dette princip indebærer, at de personer, som henhører under bestemmelsens anvendelsesområde, kan gøre krav på sociale sikringsydelser under de samme betingelser som værtsmedlemsstatens statsborgere, og den nationale lovgivning kan ikke pålægge dem supplerende eller strengere betingelser end dem, der finder anvendelse på medlemsstatens egne statsborgere. Det må derfor anses for uforeneligt med dette princip, såfremt det ikke alene kræves af de personer, der er omfattet af samarbejdsaftalens artikel 41, stk. 1, at de skal opfylde betingelsen om at være statsborgere i den pågældende medlemsstat, men også skal opfylde enhver anden betingelse, som landets egne statsborgere ikke skal opfylde, såsom et i en national lovgivning omhandlet anciennitetstillæg, der forhøjer arbejdsløshedsunderstøttelsens grundbeløb, som lader spørgsmålet om, hvorvidt beskæftigelse i udlandet skal tages i betragtning, afhænge af, om der foreligger en international overenskomst udelukkende for udenlandske arbejdstagere og statsløse.

( jf. præmis 22, 30-33, 41 og konkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Særlige rettergangsformer - udsættelse af gennemførelsen - foreløbige forholdsregler - betingelser - »fumus boni juris« - alvorligt og uopretteligt tab - miljøskade - ordning for begrænsning af vejtransittrafik gennem Østrig

(Art. 242 EF og 243 EF; protokol nr. 9 til tiltrædelsesakten af 1994; Rådets forordning nr. 3298/94)

Sammendrag

$$Selv om det er korrekt, at en miljøskade som den, der er forbundet med trafikintensiteten på visse vejstrækninger, har en uoprettelig karakter, da skaden ikke kan fjernes med tilbagevirkende kraft, kan Domstolen dog i en sag om foreløbige forholdsregler inden for rammerne af den ordning for begrænsning af vejtransittrafikken gennem Østrig, der er indført ved protokol nr. 9 til tiltrædelsesakten af 1994 og forordning nr. 3298/94, først - begrundet i den uopsættelighed, som begrunder dens behandling af sagen - fastslå, at der foreligger en sådan skade, for at begrænse de transitmuligheder, som er blevet åbnet ved en kommissionsbeslutning, fra det tidspunkt, hvor de negative konsekvenser af denne transittrafik overstiger det niveau, der blev anset for acceptabelt, da protokollen blev vedtaget.

Følgelig forekommer det ikke, når det ikke efter den første undersøgelse er åbenbart, at en sådan overskridelse foreligger, at være begrundet at anordne udsættelse af gennemførelsen eller vedtage foreløbige foranstaltninger, da de på det nærmeste endelige virkninger af en foranstaltning, der begrænser den omhandlede transittrafik, skal afvejes i forhold til den direkte og betydelige indvirkning, som en sådan foranstaltning vil have på aktiviteterne for de virksomheder, der opererer på det omhandlede marked, og mere generelt på det indre markeds rette funktion.

( jf. præmis 92-94, 96 og 97 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Præjudicielle spørgsmål - formaliteten - spørgsmål forelagt uden tilstrækkelige oplysninger om den faktiske og retlige baggrund - spørgsmål forelagt i en sammenhæng, der udelukker et hensigtsmæssigt svar

(Art. 234 EF; EF-statutten for Domstolen, art. 20)

Sammendrag

$$For at opnå en fortolkning af fællesskabsretten, som den nationale ret kan bruge, er det påkrævet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstændigheder og de regler, som de forelagte spørgsmål hænger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spørgsmål. Det er desuden nødvendigt, at den nationale ret i det mindste i et vist omfang angiver begrundelsen for udvælgelsen af de fællesskabsbestemmelser, som den ønsker fortolket, og angiver den forbindelse, som efter rettens opfattelse består mellem disse bestemmelser og den nationale lovgivning, der finder anvendelse i sagen. De i forelæggelsesbeslutningerne givne oplysninger tjener i den forbindelse ikke blot til at sætte Domstolen i stand til at give hensigtsmæssige svar, men også til at give medlemsstaternes regeringer samt andre interesserede parter mulighed for at afgive indlæg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen. Det påhviler Domstolen at overvåge, at denne mulighed bevares, når henses til, at det i henhold til ovennævnte bestemmelse kun er forelæggelsesbeslutningerne, der meddeles de pågældende parter.

( jf. præmis 14-16 )
Nøgleord



Nøgleord

Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser - protokollen vedrørende Domstolens fortolkning af konventionen - spørgsmålet om, hvilke nationale domstole der har beføjelse til at anmode Domstolen om at træffe præjudiciel afgørelse - luxembourgsk Tribunal de paix, der træffer afgørelse i første instans - ikke omfattet - åbenbart, at Domstolen ikke har kompetence til at træffe afgørelse om de forelagte præjudicielle spørgsmål

(Protokollen af 3.6.1971, art. 2)
Nøgleord



Nøgleord

1. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser - protokollen vedrørende Domstolens fortolkning af konventionen - spørgsmålet om, hvilke nationale domstole der har beføjelse til at anmode Domstolen om at træffe præjudiciel afgørelse - fransk tribunal de commerce, der træffer afgørelse i første instans - ikke omfattet - åbenbart, at Domstolen ikke har kompetence til at træffe afgørelse om de forelagte præjudicielle spørgsmål

(Protokollen af 3.6.1971, art. 2)

2. Præjudicielle spørgsmål - Domstolens kompetence - forordning nr. 44/2001 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser - spørgsmålet om, hvilke nationale domstole der har beføjelse til at anmode Domstolen om at træffe præjudiciel afgørelse - nationale retter, hvis afgørelser ifølge nationale retsregler ikke kan appelleres

[Art. 61, litra c), EF og art. 68, stk. 1, EF; Rådets forordning nr. 44/2001)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – forskellige varemærkekategorier – fornødent særpræg – bedømmelse i henhold til de samme kriterier – den relevante kundekreds’ opfattelse – opfattelse kan være forskellig

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

Selv om kriterierne for bedømmelsen af fornødent særpræg i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker er de samme for de forskellige varemærkekategorier, kan det ved anvendelsen af disse kriterier forekomme, at den relevante kundekreds’ opfattelse ikke nødvendigvis er den samme for enhver af disse kategorier, og at det således kan vise sig vanskeligere at godtgøre varemærkets fornødne særpræg inden for visse kategorier i forhold til andre kategorier.

(jf. præmis 23)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug – fælles markedsordning – eksportrestitutioner – urigtig angivelse vedrørende en del af udførslen – revision af angivelsen – bevarelse af retten til restitution – det angivne produkt svarer ikke til det faktisk udførte produkt – bestemmelse af restitutionssatsen – lighed mellem det angivne produkt og det udførte produkt – uden betydning

[Rådets forordning nr. 2913/92, art. 78, stk. 3, og Kommissionens forordning nr. 3665/87, art. 3, stk. 5, litra a), og art. 11]

Sammendrag

Hvad angår eksportrestitutioner, som der er ansøgt om før den 1. april 1995, skal artikel 78, stk. 3, i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks og artikel 3, stk. 5, litra a), i forordning nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter fortolkes således, at der i det mindste består et krav på eksportrestitution i henhold til den sats, der finder anvendelse på det faktisk udførte produkt, når det i forbindelse med en toldkontrol konstateres, at den angivne og udførte forsendelse ikke udelukkende består af den angivne vare, men i et vist omfang indeholder en anden vare, for hvilken der gælder en lavere restitutionssats, og toldmyndighederne har foretaget en revision af angivelsen i overensstemmelse med EF-toldkodeksens artikel 78, stk. 3.

Det er ikke relevant for afgørelsen, hvorvidt den ukorrekt angivne vare er en vare, der ligner den, der faktisk er angivet.

Hvad angår restitutioner, som der er ansøgt om fra og med den 1. april 1995, finder artikel 11 i forordning nr. 3665/87, som affattet ved forordning nr. 2945/94, anvendelse i et sådant tilfælde.

(jf. præmis 37 og domskonkl. 1)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik – ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring – direktiv 79/7 – undtagelse tilladt ved fastsættelsen af den lovpligtige pensionsalder – rækkevidde – begrænset til forskelsbehandling, som nødvendigvis og objektivt set står i forbindelse med forskellen i pensionsalder – forskellig beregningsmetode for arbejdsophørspensioner – nedsættelse af beløbet ved førtidig pensionering – lovlig

[Rådets direktiv 79/7, art. 4, stk. 1, og 7, stk. 1, litra a)]

Sammendrag

Artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring, sammenholdt med samme direktivs artikel 7, stk. 1, litra a), skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for, at en medlemsstat – når der i den pågældende medlemsstats nationale lovgivning fortsat er fastsat en forskellig pensionsalder for mandlige, selvstændige erhvervsdrivende og kvindelige, selvstændige erhvervsdrivende – kan beregne arbejdsophørspensionen forskelligt under hensyntagen til den erhvervsdrivendes køn og for mandlige erhvervsdrivende, som kun har ret til en førtidig arbejdsophørspension i fem år forud for den normale pensionsalder, kan nedsætte pensionen med 5% pr. førtidspensionsår.

(jf. præmis 47 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser — harmonisering af lovgivningerne — omsætningsafgifter — det fælles merværdiafgiftssystem — levering af goder, der med urette er faktureret under fritagelse af afgiften — efterfølgende opkrævning hos den afgiftspligtige, der har foretaget leveringen — ingen tilsidesættelse af princippet om fiskal neutralitet — indbetaling til statskassen af afgift af det senere salg af goderne til den endelige forbruger — uden betydning — (Rådets direktiv 67/227 og 77/388)

Sammendrag

Princippet om det fælles merværdiafgiftssystems fiskale neutralitet er ikke til hinder for, at en medlemsstat efterfølgende opkræver merværdiafgift af en afgiftspligtig, der med urette har faktureret en levering af goder under fritagelse for denne afgift. Det er i den forbindelse uden betydning, om merværdiafgiften af det senere salg af de pågældende goder til den endelige forbruger er blevet indbetalt til statskassen.

(jf. præmis 31 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug — fælles markedsordning — frugt og grøntsager — producentorganisationer — bidragspligt for ikke-tilsluttede producenter af økologiske produkter — princippet om forbud mod forskelsbehandling — producenter, som befinder sig i en objektivt forskellig situation fra den, de tilsluttede producenter befinder sig i — de nationale domstoles bedømmelse — (Rådets forordning nr. 1035/72, art. 15b, stk. 1 og 8)

Sammendrag

Artikel 15b, stk. 1 og 8, i forordning nr. 1035/72 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager, som ændret ved forordning nr. 3284/83, skal fortolkes således:

– En medlemsstat, som har anvendt den nævnte bestemmelses stk. 1 og gjort visse regler om produktion og markedsføring, der er fastsat af en producentorganisation, bindende for producenter, der er etableret i denne organisations område, men som ikke tilhører organisationen, kan ikke uden at tilsidesætte princippet om forbud mod forskelsbehandling anvende samme bestemmelses stk. 8 og pålægge de ikke-tilsluttede producenter helt eller delvist at betale de bidrag, de tilsluttede producenter betaler, uden at undersøge, om de ikke-tilsluttede producenter, der ligesom de økologiske producenter, tilhører en lovreguleret sektor, befinder sig i en situation, som er objektivt forskellig fra den, de tilsluttede producenter befinder sig i.

– De ikke-tilsluttede producenter befinder sig i en situation, der er objektivt forskellig fra den, de tilsluttede producenter befinder sig i, såfremt de af producentorganisationen fastsatte regler ikke eller kun delvist finder anvendelse på de ikke-tilsluttede producenters produkter, og de af organisationens iværksatte foranstaltninger slet ikke eller kun delvist er til fordel for de ikke-tilsluttede producenters produkter.

– Det tilkommer de nationale domstole at bedømme de faktiske omstændigheder i den foreliggende sag.

(jf. præmis 30 og konkl.)