Sag C-25/15

Sag indledt

mod

István Balogh

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Budapest Környéki Törvényszék)

»Præjudiciel forelæggelse — retligt samarbejde i straffesager — ret til tolkning og oversættelse — direktiv 2010/64/EU — anvendelsesområde — begrebet »straffesag« — procedure indført i en medlemsstat med det formål at anerkende afgørelser i straffesager truffet af en ret i en anden medlemsstat og at indføre den straffedom, som nævnte ret har afsagt, i strafferegistret — udgifter forbundet med oversættelsen af nævnte afgørelse — rammeafgørelse 2009/315/RIA — afgørelse 2009/316/RIA«

Sammendrag – Domstolens dom (Femte Afdeling) af 9. juni 2016

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 28)

En sag, hvori de kompetente myndigheder i en medlemsstat (domsstaten) dels i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i rammeafgørelse 2009/315 om tilrettelæggelsen og indholdet af udvekslinger af oplysninger fra strafferegistre mellem medlemsstaterne informerer de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat (den medlemsstat, hvori den pågældende person er statsborger) ved hjælp af ECRIS, som blev indført ved afgørelse 2009/316 om indførelse af det europæiske informationssystem vedrørende strafferegistre (ECRIS), om en straffedom afsagt af en ret i den første medlemsstat over en statsborger fra den anden medlemsstat med henblik på, at denne sidstnævnte opbevarer de således overførte oplysninger i overensstemmelse med rammeafgørelsens artikel 5, stk. 1, dels til myndighederne i den medlemsstat, hvori den pågældende person er statsborger, på disse myndigheders anmodning fremsender den dom, som nævnte ret har afsagt, med henblik på dommens anerkendelse i medlemsstaten og indførelse af dommen i medlemsstatens strafferegister, henhører under rammeafgørelse 2009/315 og afgørelse 2009/316. (jf. præmis 29-31)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 35)

Artikel 1, stk. 1, i direktiv 2010/64 om retten til tolke- og oversætterbistand i straffesager skal fortolkes således, at direktivet ikke finder anvendelse på en særlig national procedure, som består i, at en ret anerkender en endelig retsafgørelse truffet af en ret i en anden medlemsstat, hvorved en person er blevet dømt for en strafbar handling. For det første fastlægger dette direktiv således regler vedrørende rettighederne til tolke- og til oversætterbistand i straffesager og sager i forbindelse med fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre. I medfør af direktivets artikel 1, stk. 2, finder disse rettigheder anvendelse på en mistænkt eller tiltalt person, indtil der falder endelig dom, hvilket betyder den endelige afgørelse af spørgsmålet om, hvorvidt den pågældende har begået den strafbare handling, herunder i givet fald strafudmåling og afgørelse af en eventuel anke. En særlig national procedure, der har til formål at anerkende en endelig retsafgørelse truffet af en ret i en anden medlemsstat, finder pr. definition sted efter den endelige afgørelse af spørgsmålet om, hvorvidt den mistænkte eller tiltalte har begået den strafbare handling og i givet fald domfældelsen af den pågældende. Som det bl.a. fremgår af artikel 3, stk. 1 og 2, i direktiv 2010/64 samt af 14., 17. og 22. betragtning hertil, har direktivet for det andet til formål at sikre, at mistænkte eller tiltalte, der ikke taler eller forstår processproget, har ret til tolke- og oversætterbistand, idet fremme af udøvelsen af denne ret sikrer, at disse personer er i stand til at udøve retten til forsvar, og dermed garanterer en retfærdig rettergang. Når den omhandlede person allerede har modtaget en oversættelse af den dom, der er blevet afsagt over den pågældende, er en ny oversættelse af nævnte dom med henblik på anerkendelse af denne dom i den medlemsstat, hvori den pågældende person er statsborger, ikke nødvendig for at beskytte den pågældendes ret til forsvar eller ret til en effektiv domstolsbeskyttelse og er derfor ikke begrundet henset til de formål, der forfølges med direktiv 2010/64. (jf. præmis 36-40 og 56 samt domskonkl.)