Sag T-180/01

Euroagri Srl

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»EUGFL – ophævelse af finansiel støtte – artikel 24 og 25 i forordning (EØF) nr. 4253/88«

Rettens dom (Anden Afdeling) af 28. januar 2004

Sammendrag af dom

1. Institutionernes retsakter – tidsmæssig anvendelse – umiddelbar anvendelse af en ny processuel regel – en materielretlig regels tilbagevirkende kraft – betingelser – bestemmelser på området for fællesskabsstøtte

(Rådets forordning nr. 2052/88 og nr. 4253/88, art. 24, og forordning nr. 4256/88 og nr. 2082/93)

2. Økonomisk og social samhørighed – strukturelle interventioner – fællesskabsstøtte – Kommissionens kontrolbeføjelser – rækkevidde

(Rådets forordning nr. 2052/88 og nr. 4253/88, art. 23, stk. 2)

3. Økonomisk og social samhørighed – strukturelle interventioner – fællesskabsstøtte – oplysnings- og loyalitetsforpligtelser, som påhviler ansøgere til og modtagere af en støtte fra EUGFL’s støtteordning – overholdelse af betingelserne i godkendelsesbeslutningen – overholdelse af oplysningerne i ansøgningen om tilskud

(Rådets forordning nr. 4253/88, art. 24, stk. 2)

4. Økonomisk og social samhørighed – strukturelle interventioner – fællesskabsstøtte – Kommissionens beføjelser med hensyn til kontrol og stikprøvekontrol – mulighed for Kommissionen til at benytte resultaterne af en kontrol foretaget i forbindelse en national straffesag – Kommissionen ikke bundet af sådanne resultater

(Rådets forordning nr. 4253/88, art. 23, stk. 2, og art. 24)

5. Økonomisk og social samhørighed – strukturelle interventioner – fællesskabsstøtte – sammenhængen mellem støtten og den faktiske ydelse, som er uundværlig for gennemførelsen af projektet – bevisbyrde påhviler støttemodtageren

(Rådets forordning nr. 4253/88, art. 24)

6. Økonomisk og social samhørighed – strukturelle interventioner – fællesskabsstøtte – ophævelse af støtte – en klar og utvetydig hjemmel nødvendig herfor

(Rådets forordning nr. 4253/88, art. 24, stk. 2)

1. Processuelle regler antages almindeligvis at finde anvendelse i samtlige tvister, der verserer på ikrafttrædelsestidspunktet, mens det forholder sig anderledes med materielretlige regler. Disse fortolkes normalt således, at de kun omfatter forhold, som ligger forud for ikrafttrædelsen, såfremt det af ordlyden, bestemmelsernes formål eller opbygning klart fremgår, at dette har været meningen. Betingelserne for at yde en fællesskabsstøtte, modtagerens forpligtelser og betingelserne, hvorunder en støtte kan ophæves, hører til de materielle regler. Disse forhold er derfor principielt reguleret af den gældende ordning på tidspunktet for tildeling af støtten. Omvendt er reglerne vedrørende Kommissionens kontrol og medlemsstaternes forpligtelser vedrørende overvågningen af projekterne processuelle regler, der fra deres ikrafttrædelse anvendes i deres nye affattelse.

Ophævelse af fællesskabsstøtte på grund af uregelmæssigheder, der lægges modtageren til last, har karakter af en sanktion, når den ikke er begrænset til tilbagesøgning af de beløb, der uberettiget er blevet udbetalt som følge af disse uregelmæssigheder, og som er pålagt med afskrækkelse som formål. Ophævelse kan således kun ske, hvis den har hjemmel såvel i den ordning, der var gældende på tidspunktet for tildeling af støtten, som den ordning, der var gældende på tidspunktet for støttens ophævelse.

(jf. præmis 36 og 37)

2. I henhold til artikel 23, stk. 2, sidste afsnit, i forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 om samordning mellem de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne for Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, som ændret, påser Kommissionen, at dens kontrol koordineres, således at det undgås, at kontrol af samme forhold gentages inden for samme tidsrum. Denne bestemmelse tilsigter at undgå gentagne kontroller af det samme projekt. Den forpligter således Kommissionen til at organisere sine kontrolaktiviteter i overensstemmelse med principperne for god forvaltning. Bestemmelsen forbyder imidlertid ikke flere kontroller som sådan.

Kommissionen er navnlig berettiget til at gentage kontroller, når der foreligger nye oplysninger, hvoraf fremgår, at det er hensigtsmæssigt at gennemføre grundigere kontroller af visse projekter. Under alle omstændigheder er det naturligt, at en kontrol, der er igangsat på grund af nye oplysninger, som har givet anledning til mistanke om, at der foreligger svig med hensyn til visse projekter, er grundigere og giver resultater, der afviger fra en rutinekontrol, der ikke er foretaget på grundlag af nogen mistanke.

(jf. præmis 57-59)

3. Støtteordninger i henhold til de fællesskabsretlige bestemmelser er navnlig baseret på, at støttemodtageren opfylder en række forpligtelser, der skaber en ret for støttemodtageren til at oppebære den pågældende støtte. Opfylder støttemodtageren ikke samtlige disse forpligtelser, kan Kommissionen i henhold til artikel 24, stk. 2, i forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 om samordning af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige finansielle instrumenter tage sine forpligtelser efter beslutning om tilkendelse af støtte op til fornyet overvejelse.

Ligeledes er ansøgere til og modtagere af støtte forpligtet til at sikre sig, at de giver Kommissionen tilstrækkeligt præcise oplysninger, idet systemet med kontrol og bevis, som er indført med henblik på at undersøge, om betingelserne for ydet støtte er opfyldt, i modsat fald ikke kan fungere hensigtsmæssigt. Således vil mangelen på tilstrækkeligt præcise oplysninger føre til, at projekter, som ikke opfylder de fastlagte betingelser, får tildelt støtte. Dermed udgør den oplysnings- og loyalitetsforpligtelse, som påhviler ansøgere til og modtagere af støtte, en del af EUGFL’s støttesystem og er afgørende for dets funktion. En tilsidesættelse af disse forpligtelser må følgelig anses for at være en uregelmæssighed som omhandlet i artikel 24 i forordning nr. 4253/88, som ændret.

I øvrigt er ydelse af støtte betinget af, at modtageren ikke alene overholder de betingelser, som er fastsat af Kommissionen i godkendelsesbeslutningen, men også betingelserne i den ansøgning om tilskud, som er genstand for godkendelsesbeslutningen. En ansøger om fællesskabsstøtte har nemlig ansøgt om en støtte til et specifikt projekt, som vedkommende har beskrevet detaljeret i ansøgningen. Denne beskrivelse har spillet en afgørende rolle for beslutningen om tildeling af støtte.

Det påhviler støttemodtageren at dokumentere rigtigheden af oplysningerne i ansøgningen om støtte. Som ophavsmand til ansøgningen er denne bedst i stand hertil, og han skal godtgøre, at opnåelse af offentlige midler er berettiget.

Hvis det efterfølgende viser sig, at oplysningerne i ansøgningen om støtte ikke svarede til virkeligheden, indeholder beslutningen om tildeling af støtte en faktisk fejl, og den skal derfor anses for ulovlig. En sådan ulovlighed kan, såfremt administrationen hverken tilsidesætter retssikkerhedsprincippet eller princippet om den berettigede forventning, begrunde, at beslutningen om tildeling af støtte tilbagekaldes med tilbagevirkende kraft.

(jf. præmis 82-85, 87, 92 og 112)

4. Selv om Kommissionen lovligt kan benytte resultaterne af en kontrol gennemført af nationale myndigheder som grundlag for at afgøre, om det kan anses for bevist, at der foreligger uregelmæssigheder, som kan begrunde en sanktion i medfør af artikel 24, stk. 2, i forordning nr. 4253/88 om gennemførelse af forordning nr. 2052/88 om samordning mellem de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, indebærer denne mulighed imidlertid ikke, at Kommissionen er bundet af resultaterne af sådanne nationale undersøgelser. Undersøgelser foretaget i forbindelse med en national straffesag har nemlig et andet formål, og det kan ikke af den omstændighed, at undersøgelsen munder ud i den konklusion, at der ikke udvist en adfærd, som udgør en lovovertrædelse i national strafferetlig forstand, udledes, at der ikke foreligger uregelmæssigheder som anført i nævnte artikel 24, som kan give anledning til, at der i henhold til denne bestemmelse træffes foranstaltninger af administrativ art.

(jf. præmis 94)

5. Anvendelsen af artikel 24 i forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 om samordning mellem de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter kan ikke udelukkes med den begrundelse, at sanktionerne efter denne bestemmelse kun finder anvendelse, såfremt den finansierede aktion ikke er blevet gennemført eller kun er blevet delvis gennemført. Det er altså ikke tilstrækkeligt, at støttemodtageren påviser, at projektet materielt set er gennemført korrekt i overensstemmelse med Kommissionens godkendelse i beslutningen om tildeling af støtte. Støttemodtageren skal ligeledes være i stand til at godtgøre, at alle elementer af fællesskabsbidraget svarer til den faktiske ydelse, som var uundværlig i forbindelse med projektets gennemførelse.

(jf. præmis 95)

6. Ophævelse af fællesskabsstøtte på grund af en uregelmæssighed har karakter af en sanktion, når den fører til tilbagesøgning af beløb, der overstiger dem, som uberettiget er opnået som følge af denne uregelmæssighed. Sanktionen kan således kun pålægges på grundlag af en klar og utvetydig hjemmel.

(jf. præmis 188)