ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sag T-11/95

BP Chemicals Ltd

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Intervention — regler om sprog — vedlagte dokumenter affattet på et andet sprog end processproget — anmodning om fravigelse af kravet om oversættelse«

Rettens kendelse (Anden Udvidede Afdeling) af 26. juni 1996 II-601

Sammendrag af kendelse

Retspleje – regler om sprog – formål – skriftlig forhandling – pligt for de andre parter til at fremlægge en oversættelse til det af sagsøgeren valgte processprog af bilagene til deres indlæg – fravigelse – betingelser

(Rettens procesreglement, art. 35)

Det fremgår af artikel 35, stk. 2 og 3, i Rettens procesreglement, at sagsøgeren har ret til at vælge processproget, og at alle de dokumenter, der fremlægges som bilag til de andre parters indlæg, herunder intervenienternes, som udgangspunkt skal oversættes til processproget. Bestemmelserne har bl.a. til formål at beskytte en part, som vil anfægte lovligheden af en forvaltningsakt fra Fællesskabets institutioner, uanset hvilket sprog den pågældende institution har anvendt i denne forbindelse, navnlig under den administrative procedure.

Mens andre hensyn kan gøre sig gældende for så vidt angår den mundtlige forhandling, skal sagsøgerens valg af processprog derfor respekteres nøje under den skriftlige forhandling for Retten. Retten kan kun under helt særlige omstændigheder i medfør af procesreglementets artikel 35, stk. 2, litra b), fravige reglen i artikel 35, stk. 3, andet afsnit, hvorefter ethvert dokument, der er affattet på et andet sprog, skal være vedlagt en oversættelse til processproget.

Der kan ikke ske en sådan fravigelse til fordel for en intervenient, når det ikke på baggrund af de argumenter, denne har fremført til støtte for begæringen herom, kan konkluderes, at der gøres indgreb i den pågældendes rettigheder under den skriftlige forhandling, såfremt reglerne om anvendelse af processproget ikke fraviges.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Retspleje ° frister ° intervention ° foraeldelse ° uforudsigelige omstaendigheder eller force majeure ° begreb

(EF-statutten for Domstolen, art. 42, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 115, stk. 1)

Sammendrag

Fristen for at fremsaette en begaering om intervention, som ved artikel 115, stk. 1, i Rettens procesreglement er fastsat til tre maaneder fra offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende af meddelelsen om indgivelse af staevningen, er ufravigelig, og dens overholdelse udgoer i lighed med, hvad der gaelder generelt for processkrifter, en ufravigelig procesforudsaetning, som det paahviler Retten at paase ex officio.

Betingelsen for at antage, at der foreligger omstaendigheder, som ikke kunne forudses, eller force majeure i den forstand, udtrykket er anvendt i artikel 42, stk. 2, i EF-statutten for Domstolen ° og dermed for at undgaa foraeldelse ° er, at der er indtruffet usaedvanlige omstaendigheder, som den paagaeldende part ikke har nogen indflydelse paa, og som er uundgaaelige, selv om der udvises al den agtpaagivenhed, som maa forventes. Hverken den komplicerede karakter af en institutions interne procedurer eller sendraegtigheden i dens interne kommunikation kan betragtes som saadanne usaedvanlige omstaendigheder. En part kan herved navnlig ikke paaberaabe sig forstyrrelser i dens egne tjenestegrenes funktion.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Annullationssoegsmaal ° akter, der kan vaere genstand for soegsmaal ° begreb ° retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger ° Kommissionens beslutning om at indlede en antidumpingprocedure ° forberedende retsakt

(EF-traktaten, art. 173, Raadets forordning nr. 3283/94)

Sammendrag

Der foreligger retsakter eller beslutninger, der kan goeres til genstand for et annullationssoegsmaal i medfoer af traktatens artikel 173, naar disse retsakter eller beslutninger har retligt bindende virkninger, som kan beroere sagsoegernes interesser gennem en vaesentlig aendring af deres retsstilling. Naar sagen vedroerer retsakter eller beslutninger, hvis tilblivelse omfatter flere stadier, kan de principielt kun anfaegtes, hvis det drejer sig om foranstaltninger, som definitivt fastlaegger institutionens standpunkt som afslutning paa denne procedure, modsat mellemliggende foranstaltninger, der har til formaal at forberede den endelige beslutning.

Kommissionens beslutning om at indlede en antidumpingprocedure kan paa grund af sin beskaffenhed og virkninger ikke anses for en saadan beslutning, der kan anfaegtes under et annullationssoegsmaal.

Det fremgaar af bestemmelserne i grundforordningen om antidumping, nr. 3283/94, at det paahviler Kommissionen at foretage antidumpingundersoegelser og paa grundlag deraf at beslutte enten at afslutte sagen eller at forfoelge den ved at vedtage midlertidige foranstaltninger og fremsaette forslag til Raadet om vedtagelse af endelige foranstaltninger. Det tilkommer Raadet at traeffe endelig afgoerelse, idet Raadet enten kan undlade at traeffe afgoerelse, hvis det ikke er enigt med Kommissionen, eller traeffe en afgoerelse paa grundlag af Kommissionens forslag. Kommissionens rolle er saaledes et led i Raadets beslutningsproces, og Kommissionens beslutning om at indlede en antidumpingprocedure medfoerer ikke automatisk, at der paalaegges antidumpingtold, og tvinger ikke de beroerte virksomheder til hverken at samarbejde under undersoegelsen eller aendre deres markedsfoering, men er en rent forberedende foranstaltning, som ikke umiddelbart og uigenkaldeligt kan paavirke virksomhedernes retsstilling.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Passivitetssoegsmaal ° frister ° udloeb ° paaberaabelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning ° betingelse

(EF-traktaten, art. 175)

Sammendrag

Forudsaetningen for, at en sagsoeger kan paaberaabe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning som begrundelse for ikke at have anlagt et passivitetssoegsmaal inden for den i traktatens artikel 175 fastsatte frist, er, at der hos den paagaeldende foreligger forventninger, som faellesskabsadministrationen har givet anledning til ved afgivelse af praecise loefter. Der er ikke tale om saadanne loefter for saa vidt angaar offentlige udtalelser fra et kommissionsmedlem holdt i generelle vendinger eller gentagen kontakt mellem den paagaeldende og Kommissionen efter fremsendelsen af opfordringen til at handle.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Saerlige rettergangsformer ° betingelser for antagelse til realitetsbehandling ° realitetsbehandling af hovedsagen ° ingen betydning ° graenser

(Euratom-traktaten, art. 157 og 158; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Spoergsmaalet, om hovedsagen kan antages til realitetsbehandling, boer som hovedregel ikke behandles under en sag om foreloebige forholdsregler, idet Rettens afgoerelse i hovedsagen herved kan foregribes. Spoergsmaalet boer foerst behandles i forbindelse med hovedsagen, medmindre det umiddelbart forekommer aabenbart, at denne boer afvises. Saafremt dette er tilfaeldet, f.eks. fordi sagsoegeren har anlagt et annullationssoegsmaal til proevelse af en beslutning, der er rettet til en medlemsstat og ikke umiddelbart kan anses for at beroere sagsoegeren individuelt, kan begaeringen om foreloebige forholdsregler ikke tages til foelge.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Annullationssoegsmaal ° akter, der kan vaere genstand for soegsmaal ° Kommissionens afvisning af at indlede en traktatsbrudsprocedure ° ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 169, og art. 173, stk. 4)

2. Passivitetssoegsmaal ° fysiske eller juridiske personer ° undladelser, der kan vaere genstand for soegsmaal ° undladelse af at indlede en traktatbrudsprocedure ° afvisning

(EF-traktaten, art. 169 og 175)

Sammendrag

1. Et annullationssoegsmaal, som anlaegges af en fysisk eller juridisk person til proevelse af Kommissionens afslag paa at indlede en traktatbrudsprocedure mod en medlemsstat, maa afvises.

Afslaget kan ikke anfaegtes, dels fordi traktatens artikel 169 giver Kommissionen et frit skoen ved afgoerelsen af, om der skal indledes en saadan procedure, dels fordi den henvendelse, afslaget er svar paa, havde til formaal at faa Kommissionen til fremsaette en begrundet udtalelse, som ikke kan goeres til genstand for et annullationssoegsmaal, idet en afgoerelse, der har karakter af et afslag, skal bedoemmes efter arten af den henvendelse, den er svar paa.

2. Et passivitetssoegsmaal, som anlaegges af en fysisk eller juridisk person med paastand om, at det fastslaas, at Kommissionen ved at beslutte ikke at indlede en traktatsbrudsprocedure mod en medlemsstat i strid med traktaten har undladt at traeffe afgoerelse, maa afvises.

Artikel 175 omhandler nemlig passivitet i form af en manglende afgoerelse eller stillingtagen og ikke det forhold, at der traeffes en anden afgoerelse end den, som de beroerte parter havde oensket eller fundet noedvendig. Desuden forudsaetter et passivitetssoegsmaal, at den paagaeldende institution har en pligt til at handle, saaledes at den paastaaede undladelse heraf er i strid med traktaten.

Det fremgaar imidlertid af traktatens artikel 169, at Kommissionen ikke er forpligtet til at indlede en procedure i henhold til denne bestemmelse, men derimod i denne henseende raader over en skoensbefoejelse, der udelukker private fra at kraeve, at den indtager en naermere bestemt stilling.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Saerlige rettergangsformer ° betingelser for antagelse til realitetsbehandling ° realitetsbehandling af hovedsagen ° ingen betydning ° graenser

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1)

2. Saerlige rettergangsformer ° udsaettelse af gennemfoerelsen ° betingelser herfor ° alvorligt og uopretteligt tab ° oekonomisk tab

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

1. Spoergsmaalet, om hovedsagen kan antages til realitetsbehandling, maa i princippet ikke behandles under behandlingen af en sag om foreloebige forholdsregler, men skal udskydes til behandlingen af hovedsagen, undtagen hvis det er aabenbart, at denne maa afvises. Saafremt der under behandlingen af sagen om foreloebige forholdsregler tages stilling til, om hovedsagen kan antages til realitetsbehandling ° hvor dette ikke umiddelbart er helt udelukket ° vil det nemlig vaere ensbetydende med at foregribe afgoerelsen vedroerende sagens realitet.

2. Spoergsmaalet om, hvorvidt en foreloebig forholdsregel er uopsaettelig, skal vurderes ud fra, om det er noedvendigt at traeffe en foreloebig afgoerelse for at undgaa, at der paafoeres den part, der har indgivet begaering, et alvorligt og uopretteligt tab. Det er denne part, som det paahviler at godtgoere, at det vil paafoere vedkommende et alvorligt og uopretteligt tab, saafremt man afventer afgoerelsen i hovedsagen, hvilket betyder, at den paagaeldende skal godtgoere, at risikoen for det tab, han haevder at vaere udsat for, er tilstraekkeligt aktuel, og at han afskaeres fra at paaberaabe sig et tab, som kun er af uvis karakter og uberegneligt.

Et rent oekonomisk tab kan kun i ganske usaedvanlige tilfaelde anses for uopretteligt eller blot vanskeligt opretteligt, naar det senere kan erstattes oekonomisk.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Saerlige rettergangsformer ° udsaettelse af gennemfoerelsen ° udsaettelse af gennemfoerelsen af en beslutning om paalaeggelse af en boede ° betingelser ° graenser ° saerlige omstaendigheder

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Det tilkommer kun den ret, der traeffer afgoerelse vedroerende en begaering om foreloebige forholdsregler at anordne en udsaettelse af forpligtelsen for den sagsoegende virksomhed til at stille bankgaranti for betaling af en boede, der paalagt virksomheden, saafremt der foreligger saerlige omstaendigheder.

Med hensyn til risikoen for, at opkraevningen af boeden eller etableringen af en bankgaranti medfoerer, at det sagsoegende selskab oploeses ved rettens foranstaltning, er dette ikke tilstraekkeligt til at godtgoere, at der foreligger uopsaettelighed, naar virksomheden er omfattet af en ordning for gaeldssanering af virksomheder i vanskeligheder, og virksomheden ikke kan erklaeres konkurs, saa laenge gaeldssaneringssagen behandles. Selv om oploesning ikke maatte vaere udelukket, vil Kommissionens foranstaltninger i henhold til traktatens artikel 192 med henblik paa inddrivelse af boeden ikke i sig selv kunne medfoere et saadant resultat, naar henses til virksomhedens meget betydelige gaeldsforpligtelser, hvoraf Kommissionens krav kun udgoer en ubetydelig andel, og til de oevrige fordringshaveres rettigheder.

Hvad dernaest angaar afvejningen af de i sagen omhandlede interesser noedvendiggoer en oekonomisk situation, som den sagsoegeren befinder sig i, med en betydelig gaeldsaettelse, at der kraeves sikkerhedsstillelse af hensyn til Faellesskabets oekonomiske interesser.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Retspleje - sagsomkostninger - fastsættelse - udgifter, der kan kræves erstattet - udgifter afholdt under den administrative procedure i en konkurrencesag - udgifter afholdt efter den mundtlige forhandling - ikke omfattet

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b)]

2. Retspleje - sagsomkostninger - fastsættelse - omstændigheder, der skal tages i betragtning

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b)]

Sammendrag

1. De udgifter, der kan kræves erstattet, er dels begrænset til de udgifter, der er afholdt med henblik på sagens behandling ved Fællesskabets retsinstanser, dels til udgifter, som var nødvendige i denne forbindelse.

Artikel 91 i Rettens procesreglement vedrører kun sagens behandling ved Retten og ikke den forudgående procedure. Det følger heraf, at der i forbindelse med en begæring om fastsættelse af sagsomkostningerne ikke kan gives medhold i en påstand om erstatning af udgifter til den administrative procedure ved Kommissionen i en konkurrencesag.

Ligeledes kan der ikke gives medhold i et krav om erstatning af udgifter vedrørende perioden efter den mundtlige forhandling, når der ikke er fremkommet noget processkrift siden da. Udgifter afholdt efter dette tidspunkt kan ikke anses for direkte forbundet med forsvaret for Fællesskabets retsinstanser og kan derfor ikke anses for at være nødvendige udgifter til sagens behandling i procesreglementets artikel 91's forstand.

( jf. præmis 28-31 )

2. Fællesskabets retsinstanser er ikke kompetente til at fastsætte de beløb, som parterne skal udrede i salærer til deres egne advokater, hvorimod de kan fastsætte den del af disse beløb, der kan søges godtgjort hos den part, som idømmes sagens omkostninger. Når Fællesskabets retsinstanser tager stilling til en begæring om fastsættelse af sagsomkostninger, skal den derfor ikke tage hensyn til en national tarif for advokaters salærer eller til en eventuel aftale herom mellem den pågældende part og dennes befuldmægtigede eller advokater. Da der ikke findes fællesskabsbestemmelser om fastsættelse af salærer, er Fællesskabets retsinstanser frit stillet ved deres vurdering af de foreliggende oplysninger, idet de dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens betydning i fællesskabsretlig henseende og de med sagen forbundne vanskeligheder, såvel som til den arbejdsbyrde, som de pågældende befuldmægtigede eller advokater har haft i forbindelse med retsforhandlingerne, samt til parternes økonomiske interesse i sagen.

Sagens betydning i fællesskabsretlig henseende - på grund af nye retlige spørgsmål, som den har rejst, og dens vanskelige faktiske omstændigheder - kan berettige dels høje salærer, dels, at den ene part er repræsenteret ved flere advokater.

( jf. præmis 32, 33 og 37 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - sagsomkostninger - udmåling - genstand

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b), og art. 92, stk. 1]

2 Retspleje - sagsomkostninger - udmåling - forhold, der skal tages i betragtning

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b), og art. 92, stk. 1]

3 Retspleje - sagsomkostninger - udmåling - omkostninger, der kan kræves erstattet - intervenient

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b), og art. 92, stk. 1]

Sammendrag

1 Fællesskabets retsinstanser er inden for rammerne af en sag om udmåling af sagsomkostninger ikke kompetente til at fastsætte de beløb, som parterne skal udrede i honorarer til deres egne advokater, hvorimod de kan fastsætte den del af disse beløb, der kan søges godtgjort hos den part, som idømmes sagens omkostninger.

(jf. præmis 21)

2 Da der ikke i fællesskabsretten findes bestemmelser om fastsættelse af sådanne honorarer, er Fællesskabets retsinstanser frit stillet ved deres vurdering af de foreliggende oplysninger, idet de dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens betydning efter fællesskabsretten og dens sværhedsgrad, såvel som til den arbejdsbyrde, som de pågældende befuldmægtigede og rådgivere har båret i forbindelse med sagen, samt til parternes økonomiske interesse i sagen, og der skal herved ikke tages hensyn til en national tarif for advokaters salærer eller til en eventuel aftale herom mellem den pågældende part og dennes befuldmægtigede eller advokater.

(jf. præmis 22)

3 Der skal inden for rammerne af en begæring om udmåling af sagsomkostninger, der er indgivet af en intervenient, tages hensyn til, at da en intervention i sagens natur er underordnet i forhold til den pågældende egentlige parts rolle, kan en intervention, bortset fra i ganske usædvanlige tilfælde, ikke være forbundet med så store opgaver som dem, der påhviler den egentlige part.

Når den egentlige part imidlertid er en institution, hvis sag er blevet varetaget af dens juridiske tjeneste bistået af en advokat, og det beløb, som denne institution har krævet i sagsomkostninger, alene omfatter advokatsalær uden hensyntagen til de arbejdstimer, som institutionens befuldmægtigede har anvendt på sagen, er dette beløb hverken tilstrækkeligt repræsentativt for den arbejdsbyrde eller de vanskeligheder, som sagen har stillet institutionen over for. Det kan derfor ikke anvendes som reference med henblik på at fastsætte det beløb, i forhold til hvilket det skal bedømmes, hvilken del af intervenientens advokatsalær der udgør nødvendige omkostninger.

(jf. præmis 23 og 25)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - tilnaermelse af lovgivningerne om veterinaerpolitimaessige bestemmelser - veterinaerkontrol med varer hidroerende fra tredjelande - absolut forbud mod indfoersel af fiskerivarer hidroerende fra hele Japan - tilsidesaettelse af retssikkerhedsprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, proportionalitetsprincippet eller ligebehandlingsprincippet - mangelfuld begrundelse - magtfordrejning - foreligger ikke

(Kommissionens beslutning 95/119)

Sammendrag

Kommissionens beslutning 95/119 om visse beskyttelsesforanstaltninger over for fiskerivarer med oprindelse i Japan udgoer ikke, for saa vidt som der derved efter en af Kommissionen udsendt ekspertgruppes konstatering af alvorlige mangler i henseende til hygiejne og kontrol ved produktions- og oplagringsforholdene for fiskerivarer indfoeres et absolut forbud mod indfoersel af partier af saadanne varer hidroerende fra hele det japanske omraade, en tilsidesaettelse af retssikkerhedsprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, proportionalitetsprincippet eller ligebehandlingsprincippet, og er heller ikke behaeftet med utilstraekkelig begrundelse eller magtfordrejning.

Specielt hvad angaar retssikkerhedsprincippet har beslutningen ikke tilbagevirkende gyldighed, idet den ikke vedroerer indfoersel til Faellesskabet, der har fundet sted foer dens ikrafttraeden. Den omstaendighed, at beslutningen ogsaa finder anvendelse paa varer, der er under transport til Faellesskabet paa tidspunktet for beslutningens offentliggoerelse, og som den derfor faktisk faar virkning for, medfoerer ikke, at den ikke har karakter af en beslutning, der finder anvendelse »ex nunc«, dvs. paa enhver vare, der indfoeres fra og med dagen for dens offentliggoerelse.

Hvad proportionalitetsprincippet angaar var Kommissionen ikke forpligtet til at indfoere saerlige regler for de erhvervsdrivende, der havde varer under transport, idet paa den ene side veterinaerkontrol ved indfoersel, der er mindre effektiv og mindre paalidelig, ogsaa skal gennemfoeres, naar de gaeldende hygiejne- og sundhedskrav oprindelig er opfyldt, mens paa den anden side betydningen af det tilstraebte maal, nemlig beskyttelse af den offentlige sundhed, kan begrunde restriktioner, der har negative foelger for visse erhvervsdrivende. Da den foranstaltning, der blev truffet, ikke var mere restriktiv for handelen end noedvendigt for at opnaa det sundheds- og plantebeskyttelsesniveau, der blev fundet passende, og da Kommissionen har baseret sig paa paalidelige undersoegelsesresultater fra eksperter, udgoer beslutningen endvidere ikke en tilsidesaettelse af de anvendelige bestemmelser i GATT.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - frister - begyndelsestidspunkt - retsakter, der ikke er meddelt sagsoegeren - forpligtelse til at anmode om den paagaeldende retsakt i dens fulde ordlyd inden for en rimelig frist, efter at sagsoegeren er blevet bekendt med dens eksistens

(EF-traktaten, art. 173, stk. 5)

Sammendrag

Med henblik paa anlaeggelse af sager i medfoer af traktatens artikel 173 paahviler det den, der er blevet bekendt med eksistensen af en retsakt, som beroerer ham, men ikke er blevet meddelt ham, og som den paagaeldende vil paastaa annulleret, at anmode om retsakten i dens fulde ordlyd inden for en rimelig frist. Naar sagsoegeren fremsaetter en anmodning mere end fire maaneder efter, at han har faaet kendskab til retsaktens eksistens, maa anmodningen anses for at vaere fremsat laenge efter udloebet af en rimelig frist, og den sag, der anlaegges paa grundlag heraf, er aabenbart anlagt for sent.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - akter, der kan vaere genstand for soegsmaal - skrivelse fra Kommissionen, hvori den afslaar en anmodning om nedsaettelse af en boede, som er paalagt ved en beslutning i henhold til konkurrencereglerne, og uddyber begrundelsen for boedens stoerrelse - bekraeftende beslutning - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 173)

Sammendrag

En virksomhed, som har anlagt sag til proevelse af en beslutning, hvorved den paalaegges en boede for overtraedelse af de faellesskabsretlige konkurrenceregler, kan ikke anfaegte en skrivelse, hvorved Kommissionen afslaar virksomhedens anmodning om, at boeden nedsaettes, og uddyber begrundelsen for boedens stoerrelse. En saadan skrivelse bekraefter alene beslutningen om at paalaegge boeden og aendrer ikke virksomhedens retsstilling, saaledes som denne er fastlagt ved vedtagelsen af beslutningen.