Forenede sager C-400/13 og C-408/13

Sophia Marie Nicole Sanders

mod

David Verhaegen

og

Barbara Huber

mod

Manfred Huber

(anmodninger om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Düsseldorf og Amtsgericht Karlsruhe)

»Præjudiciel forelæggelse — område med frihed, sikkerhed og retfærdighed — samarbejde på det civilretlige område — forordning nr. 4/2009 — artikel 3 — kompetence til at træffe afgørelse i et søgsmål vedrørende underholdspligt over for en person, der er bosat i en anden medlemsstat — national lovgivning, der fastsætter kompetencekoncentration«

Sammendrag – Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 18. december 2014

Retligt samarbejde i civile sager – kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser og samarbejde vedrørende underholdspligt – forordning nr. 4/2009 – kompetence på området for underholdspligt – retten på det sted, hvor den bidragsberettigede har sin sædvanlige bopæl – national lovgivning, der fastsætter en koncentration af de retlige kompetencer på området for grænseoverskridende underholdspligt – lovlig – betingelser – virkeliggørelse af formålet om hensigtsmæssig retspleje, beskyttelse af de bidragsberettigedes interesser og fremme af inddrivelsen af bidrag – den nationale rets afgørelse

[Rådets forordning nr. 4/2009, art. 3, litra b)]

Artikel 3, litra b), i forordning nr. 4/2009 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser og samarbejde vedrørende underholdspligt skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som fastsætter en koncentration af de retlige kompetencer på området for grænseoverskridende underholdspligt til fordel for den ret i første instans, der er kompetent for appelinstansens sæde, medmindre denne regel medvirker til at virkeliggøre formålet om en hensigtsmæssig retspleje og beskytter de bidragsberettigedes interesser, idet den samtidig fremmer den effektive inddrivelse af sådanne bidrag, hvilket det imidlertid tilkommer de forelæggende retter at efterprøve.

Selv om gennemførelsen af de formål, der er omhandlet i artikel 3, litra b), i forordning nr. 4/2009, ikke indebærer, at medlemsstaterne skal oprette kompetente domstole alle steder, er det derimod vigtigt, at den kompetente ret blandt de retter, der er udpeget til at træffe afgørelser på området for underholdspligt, er den ret, som sikrer, at der består en særligt nær tilknytning til det sted, hvor den bidragsberettigede har sin sædvanlige bopæl. En national lovgivning, som udpeger en ret, hvis retskreds ikke behøver at svare til retskredsen for den ret, som er kompetent for nationale tvister med samme genstand, til at være retten på det sted, hvor den bidragsberettigede har sin sædvanlige bopæl som omhandlet i denne forordnings artikel 3, litra b), bidrager imidlertid ikke nødvendigvis til at gennemføre formålet om nærhed, som forfølges med denne bestemmelse.

En sådan national regel kan desuden samtidig bidrage til en effektiv inddrivelse af underholdsbidrag i grænseoverskridende situationer samt til at varetage de bidragsberettigedes interesser og fremme en hensigtsmæssig retspleje. Selv om en kompetencekoncentration medvirker til at udvikle en særlig ekspertise, som kan forbedre effektiviteten af inddrivelsen af underholdsbidrag, mens den samtidig sikrer en hensigtsmæssig retspleje og er i tvistens parters interesse, kan det imidlertid ikke udelukkes, at en sådan regel begrænser den effektive inddrivelse af underholdsbidrag i grænseoverskridende situationer, hvilket forudsætter, at de forelæggende retter foretager en konkret undersøgelse af situationen i den omhandlede medlemsstat.

(jf. præmis 35, 36, 39 og 44-47 samt domskonkl.)

Forenede sager C-400/13 og C-408/13

Sophia Marie Nicole Sanders

mod

David Verhaegen

og

Barbara Huber

mod

Manfred Huber

(anmodninger om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Düsseldorf og Amtsgericht Karlsruhe)

»Præjudiciel forelæggelse — område med frihed, sikkerhed og retfærdighed — samarbejde på det civilretlige område — forordning nr. 4/2009 — artikel 3 — kompetence til at træffe afgørelse i et søgsmål vedrørende underholdspligt over for en person, der er bosat i en anden medlemsstat — national lovgivning, der fastsætter kompetencekoncentration«

Sammendrag – Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 18. december 2014

Retligt samarbejde i civile sager — kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser og samarbejde vedrørende underholdspligt — forordning nr. 4/2009 — kompetence på området for underholdspligt — retten på det sted, hvor den bidragsberettigede har sin sædvanlige bopæl — national lovgivning, der fastsætter en koncentration af de retlige kompetencer på området for grænseoverskridende underholdspligt — lovlig — betingelser — virkeliggørelse af formålet om hensigtsmæssig retspleje, beskyttelse af de bidragsberettigedes interesser og fremme af inddrivelsen af bidrag — den nationale rets afgørelse

[Rådets forordning nr. 4/2009, art. 3, litra b)]

Artikel 3, litra b), i forordning nr. 4/2009 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser og samarbejde vedrørende underholdspligt skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som fastsætter en koncentration af de retlige kompetencer på området for grænseoverskridende underholdspligt til fordel for den ret i første instans, der er kompetent for appelinstansens sæde, medmindre denne regel medvirker til at virkeliggøre formålet om en hensigtsmæssig retspleje og beskytter de bidragsberettigedes interesser, idet den samtidig fremmer den effektive inddrivelse af sådanne bidrag, hvilket det imidlertid tilkommer de forelæggende retter at efterprøve.

Selv om gennemførelsen af de formål, der er omhandlet i artikel 3, litra b), i forordning nr. 4/2009, ikke indebærer, at medlemsstaterne skal oprette kompetente domstole alle steder, er det derimod vigtigt, at den kompetente ret blandt de retter, der er udpeget til at træffe afgørelser på området for underholdspligt, er den ret, som sikrer, at der består en særligt nær tilknytning til det sted, hvor den bidragsberettigede har sin sædvanlige bopæl. En national lovgivning, som udpeger en ret, hvis retskreds ikke behøver at svare til retskredsen for den ret, som er kompetent for nationale tvister med samme genstand, til at være retten på det sted, hvor den bidragsberettigede har sin sædvanlige bopæl som omhandlet i denne forordnings artikel 3, litra b), bidrager imidlertid ikke nødvendigvis til at gennemføre formålet om nærhed, som forfølges med denne bestemmelse.

En sådan national regel kan desuden samtidig bidrage til en effektiv inddrivelse af underholdsbidrag i grænseoverskridende situationer samt til at varetage de bidragsberettigedes interesser og fremme en hensigtsmæssig retspleje. Selv om en kompetencekoncentration medvirker til at udvikle en særlig ekspertise, som kan forbedre effektiviteten af inddrivelsen af underholdsbidrag, mens den samtidig sikrer en hensigtsmæssig retspleje og er i tvistens parters interesse, kan det imidlertid ikke udelukkes, at en sådan regel begrænser den effektive inddrivelse af underholdsbidrag i grænseoverskridende situationer, hvilket forudsætter, at de forelæggende retter foretager en konkret undersøgelse af situationen i den omhandlede medlemsstat.

(jf. præmis 35, 36, 39 og 44-47 samt domskonkl.)