DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/44

Sag anlagt den 30. september 2008 — STEF mod Kommissionen

(Sag T-428/08)

(2008/C 313/81)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Samband tónskálda og eigenda flutningsréttar (STEF) (Reykjavik, Island) (ved lawyer H. Melkorka Óttarsdóttir)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Artikel 3 i Kommissionens beslutning om en procedure i henhold til artikel 81 og artikel 53 EØS (sag COMP/C2/38.698 — CISAC) annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med sit søgsmål har sagsøgeren i henhold til artikel 230 EF nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 3435 endelig udg. af 16. juli 2008 (sag COMP/C2/36.698 — CISAC) om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS. Nærmere bestemt har sagsøgeren bestridt Kommissionens konklusioner i den anfægtede beslutnings artikel 3, hvori det fastslås, at de territoriale afgrænsninger af de gensidige repræsentationsbemyndigelser, som et forvaltningsselskab gav et andet, udgør samordnet praksis i strid med artikel 81 EF og artikel 53 EØS.

Sagsøgeren har gjort fire anbringender gældende til støtte for sine påstande.

For det første har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har anlagt et fejlagtigt skøn og tilsidesat artikel 81 EF ved at fastslå, at den parallelle territoriale afgrænsning, der følger af de gensidige repræsentationsaftaler, som sagsøgeren og de øvrige CISAC-medlemmer indgik, er resultatet af en samordnet praksis. Sagsøgeren har gjort gældende, at de beviser, som Kommissionen har fremlagt i beslutningen, er utilstrækkelige til at godtgøre, at den parallelle adfærd ikke er resultatet af normale konkurrencemæssige forhold, men udgør en sådan samordnet praksis. Sagsøgeren har yderligere gjort gældende, at tilstedeværelsen af afgrænsningsklausulen i alle dens gensidige aftaler er nødvendig for på effektiv og tilstrækkelig vis at kunne beskytte interesserne hos de ophavsmænd, der repræsenteres af sagsøgeren og de øvrige CISAC-medlemmer.

For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at i modsætning til hvad der konkluderes i den anfægtede beslutning, er den territoriale afgrænsning foretaget af CISAC-selskaber i form af gensidige repræsentationsaftaler ikke konkurrencebegrænsende i henhold til artikel 81, stk. 1 EF, idet det ikke ville være i overensstemmelse med selve et forvaltningsselskabs grundlæggende natur, som er at beskytte dets medlemmers rettigheder og udelukkende arbejde for dets medlemmer, såfremt der blev skabt og opretholdt en konkurrence mellem ophavsretsforvaltningsselskaber.

For det tredje og subsidiært har sagsøgeren gjort gældende, at selv om den territoriale afgrænsning skulle udgøre samordnet praksis i henhold til artikel 81, stk. 1, EF, er betingelserne i artikel 81, stk. 3, EF opfyldt. Sagsøgeren har anført, at den påtalte praksis forbedrer distributionen af musik, sikrer forbrugerne en rimelig andel af fordelene herved, ikke pålægger virksomhederne begrænsninger, som ikke er nødvendige for at opnå disse mål eller giver dem mulighed for at udelukke konkurrencen for en væsentlig del af deres varer. Denne praksis skal således anses for nødvendig og forholdsmæssig i henhold til artikel 81, stk. 3, EF i forhold til det legitime mål at beskytte de rettigheder, der indehaves af selskabernes medlemmer og ophavsmændene.

Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ikke i sin beslutning har anvendt artikel 154, stk. 4, EF, hvori det fastslås, at Fællesskabet i sin indsats i henhold til andre bestemmelser i traktaten skal tage hensyn til de kulturelle aspekter, navnlig med henblik på at respektere og fremme sine kulturers mangfoldighed.