ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Praejudicielle spoergsmaal ° Domstolens kompetence ° graenser ° fiktiv tvist eller anmodning om fortolkning af faellesskabsretlige bestemmelser, der aabenbart ikke finder anvendelse i hovedsagen

(EF-traktaten, art. 177)

2. Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgift ° det faelles mervaerdiafgiftssystem ° fradrag for indgaaende afgift ° afgiftspligtige personers forpligtelser ° besiddelse af en faktura ° faktura ° begreb ° medlemsstaternes mulighed for at anerkende andre dokumenter end den originale faktura som faktura

(Raadets direktiv 77/388, art. 18, stk. 1, litra a), og art. 22, stk. 3)

Sammendrag

1. I det omfang de praejudicielle spoergsmaal, der er blevet forelagt, angaar fortolkningen af en faellesskabsretlig bestemmelse, er Domstolen forpligtet til at traeffe afgoerelse uden principielt at skulle goere sig overvejelser med hensyn til de omstaendigheder, der har givet de nationale retsinstanser anledning til at forelaegge Domstolen de paagaeldende spoergsmaal, og hvorunder de vil anvende den faellesskabsretlige bestemmelse, som de har anmodet Domstolen om at fortolke.

Forholdet ville kun vaere et andet, saafremt enten proceduren efter artikel 177 er misbrugt, og i realiteten ivaerksat med henblik paa paa grundlag af en kunstig tvist at formaa Domstolen til at traeffe afgoerelse, eller saafremt det er aabenbart, at den faellesskabsretlige bestemmelse, som Domstolen anmodes om at fortolke, ikke kan finde anvendelse.

2. For saa vidt angaar momspligtiges ret til i skyldig afgift at foretage fradrag af indgaaende afgift, giver artikel 18, stk. 1, litra a), og artikel 22, stk. 3, i Raadets sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter medlemsstaterne ° der har befoejelse til at fastsaette regler vedroerende kontrol med udoevelsen af fradragsretten, navnlig vedroerende den maade, hvorpaa den afgiftspligtige kan dokumentere sin ret ° adgang til at fortolke "faktura" saaledes, at det ikke blot betyder den originale faktura, men ligeledes ethvert andet tilsvarende dokument, som opfylder de af medlemsstaterne fastsatte kriterier, ligesom medlemsstaterne kan kraeve, at den originale faktura fremlaegges som bevis for fradragsret, og at de kan tillade, at beviset for, at den transaktion, der er genstand for ansoegningen om fradrag, faktisk har fundet sted, foeres paa anden maade, saafremt den afgiftspligtige ikke laengere er i besiddelse af originalen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fri bevaegelighed for personer ° etableringsfrihed ° selskaber ° direktiv 77/91 ° kapitalaendring i et aktieselskab ° fortegningsret for aktionaererne foreskrevet i tilfaelde af kapitalforhoejelser mod kontantindskud ° national lovgivning, som indroemmer fortegningsret i tilfaelde af kapitalforhoejelser mod apportindskud ° lovlig

(Raadets direktiv 77/91, art. 29, stk. 1 og 4)

Sammendrag

Raadets andet direktiv 77/91 om samordning af de garantier, der kraeves i medlemsstaterne af de i artikel 58, stk. 2, i traktaten naevnte selskaber til beskyttelse af saavel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, for saa vidt angaar stiftelsen af aktieselskabet samt bevarelse af og aendringer i dets kapital, med det formaal at goere disse garantier lige byrdefulde, og saerlig direktivets artikel 29, stk. 1 og 4, er ikke til hinder for, at en medlemsstats nationale ret tillaegger aktionaererne en fortegningsret ved kapitalforhoejelser mod apportindskud og underkaster lovligheden af en beslutning om ophaevelse af fortegningsretten en indholdsmaessig kontrol, der sikrer en hoejere grad af beskyttelse af aktionaererne end den, der er fastsat ved direktivets artikel 29, stk. 4, for saa vidt angaar kontantindskud.

Den omstaendighed, at bestemmelsen ikke omhandler kapitalforhoejelser mod apportindskud, giver ikke grundlag for at slutte, at faellesskabslovgiver har valgt at begraense tillaeggelsen af en fortegningsret til aktionaererne til kun at gaelde ved kapitalforhoejelser mod kontantindskud, saaledes at det forbydes medlemsstaterne at udvide denne til ligeledes at omfatte kapitalforhoejelser mod apportindskud. Da der i det andet direktiv kun foreskrives en fortegningsret i forbindelse med kapitalforhoejelser mod kontantindskud, mens direktivet ikke indeholder nogen regulering af den komplicerede og i de fleste medlemsstater ukendte situation, der opstaar i forbindelse med udoevelse af fortegningsretten ved kapitalforhoejelser mod apportindskud, giver det tvaertimod medlemsstaterne frihed til at traeffe bestemmelse om en eventuel fortegningsret i den sidstnaevnte situation. Desuden falder en national regel, hvorved princippet om fortegningsret for aktionaererne udvides til at omfatte kapitalforhoejelser mod apportindskud med mulighed for begraensning eller ophaevelse af denne ret paa visse betingelser, ind under et af det andet direktivs formaal, som er at sikre en mere effektiv beskyttelse af aktionaererne.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik ° ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring ° personelt anvendelsesomraade for direktiv 79/7 ° den erhvervsaktive befolkning i direktivets artikel 2' s forstand ° person, som uden vederlag udoever en aktivitet, der bestaar i at passe sin handicappede aegtefaelle, men som hverken er ophoert med sin erhvervsaktivitet eller har afbrudt sin arbejdssoegning for at udoeve denne aktivitet ° ikke omfattet

(Raadets direktiv 79/7, art. 2)

Sammendrag

Artikel 2 i direktiv 79/7 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring, der afgraenser direktivets personelle anvendelsesomraade ved henvisning til den erhvervsaktive befolkning, skal fortolkes saaledes, at den ikke omfatter en person, som uden vederlag udoever en aktivitet, der bestaar i at passe sin handicappede aegtefaelle, uanset hvor omfattende denne aktivitet er, og hvilken kunnen eller sagkundskab det kraever at udfoere den, naar den paagaeldende hverken er ophoert med sin erhvervsaktivitet eller har afbrudt sin arbejdssoegning for at udoeve denne aktivitet.

Hvis der blev anlagt den fortolkning, at begrebet den erhvervsaktive befolkning omfatter familiemedlemmer, som udoever en aktivitet uden nogen form for vederlag til fordel for et andet medlem af familien, med den begrundelse, at denne aktivitet kraever en vis kunnen eller sagkundskab, er af en saerlig art eller af et ikke ringe omfang, eller maatte udfoeres af en tredjemand mod betaling, hvis ikke familiemedlemmet gjorde det, ville det medfoere, at direktivets anvendelsesomraade ville blive udvidet helt ubegraenset, skoent artikel 2 netop har til formaal at afgraense anvendelsesomraadet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug ° faelles markedsordning ° sukker ° udligning af lageromkostninger ° afgift paalagt fabrikanter ° betalingspligtens indtraedelsestidspunkt ° sukkerets afsaetning

[Raadets forordning nr. 1358/77, art. 6, stk. 4, og nr. 1785/81, art. 8, stk. 2, tredje afsnit, litra a)]

2. Landbrug ° faelles markedsordning ° sukker ° basisproduktionsafgift ° tillaegsafgift af kvote B-sukker ° betalingspligtens indtraedelsestidspunkt ° udgangen af hvert enkelt produktionsaar

(Raadets forordning nr. 1785/81, art. 28, stk. 3 og 4)

3. Landbrug ° faelles markedsordning ° sukker ° absorptionsafgift ° betalingspligtens indtraedelsestidspunkt ° udgangen af hvert af produktionsaarene 1986/87 til 1990/91

(Raadets forordning nr. 1785/81, art. 32a, stk. 1, som aendret ved forordning nr. 934/86; Kommissionens forordning nr. 3046/86, art. 1, stk. 1)

4. Landbrug ° faelles markedsordning ° sukker ° saerlig absorptionsafgift ° betalingspligtens indtraedelsestidspunkt ° udgangen af produktionsaaret 1986/87

(Raadets forordning nr. 1914/87, art. 1; Kommissionens forordning nr. 3061/87, art. 1 og 2)

Sammendrag

1. Artikel 8, stk. 2, tredje afsnit, litra a), i forordning nr. 1785/81 om den faelles markedsordning for sukker og artikel 6, stk. 4, i forordning nr. 1358/77 om fastsaettelse af almindelige regler for udligning af lageromkostninger for saa vidt angaar sukker samt om ophaevelse af forordning nr. 750/68 skal fortolkes saaledes, at de noedvendige betingelser for, at der opstaar pligt til betaling af lagerafgiften, er opfyldt paa tidspunktet for sukkerets afsaetning.

2. Artikel 28, stk. 3 og 4, i forordning nr. 1785/81 om den faelles markedsordning for sukker skal fortolkes saaledes, at de noedvendige betingelser for, at der opstaar pligt til betaling af basisproduktionsafgiften og tillaegsafgiften af kvote B-sukker, er opfyldt paa tidspunktet for beregningen af sukkerproduktionen ved udgangen af hvert enkelt produktionsaar.

3. Artikel 32a, stk. 1, i forordning nr. 1785/81 om den faelles markedsordning for sukker, som aendret ved forordning nr. 934/86, og artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 3046/86 om gennemfoerelsesbestemmelser for opkraevning af absorptionsafgiften for sukker skal fortolkes saaledes, at de noedvendige betingelser for, at der opstaar pligt til betaling af absorptionsafgiften, er opfyldt paa tidspunktet for beregningen af sukkerproduktionen ved udgangen af hvert af produktionsaarene 1986/87 til 1990/91.

4. Artikel 1 i forordning nr. 1914/87 om indfoersel for produktionsaaret 1986/87 af en saerlig absorptionsafgift for sukker og artikel 1 og 2 i forordning nr. 3061/87 om fastsaettelse af koefficienten til beregning af denne afgift skal fortolkes saaledes, at de noedvendige betingelser for, at der opstaar pligt til betaling af den saerlige absorptionsafgift, er opfyldt paa tidspunktet for beregningen af sukkerproduktionen ved udgangen af produktionsaaret 1986/87.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem - afgiftspligtige - offentligretlige organer - ingen afgiftspligt for virksomhed, der er udoevet i egenskab af offentlig myndighed - begreb - omfatter efter medlemsstaternes valg virksomhed, der er afgiftsfritaget efter sjette direktivs artikel 13, uanset hvorledes den udoeves

(Raadets direktiv 77/388, art. 4, stk. 5, fjerde afsnit)

Sammendrag

Artikel 4, stk. 5, fjerde afsnit, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter skal fortolkes saaledes, at medlemsstaterne kan anse den virksomhed, der er naevnt i direktivets artikel 13, for at vaere udoevet af offentligretlige organer i disses egenskab af offentlige myndigheder, ogsaa selv om virksomheden udoeves paa tilsvarende maade som af en privat erhvervsdrivende. Denne bestemmelse opstiller ingen sondring hvad angaar den form for virksomhed, der er afgiftsfritaget efter direktivets artikel 13, og som medlemsstaterne er berettiget til at anse for virksomhed, der er udoevet i egenskab af offentlig myndighed, naar de udoeves af et offentligretligt organ.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - lovgivning, der finder anvendelse - begreberne loennet beskaeftigelse og selvstaendig beskaeftigelse i artikel 14a og 14c i forordning nr. 1408/71 - bestemmelse efter lovgivningen om social sikring i den medlemsstat, i hvilken beskaeftigelsen udoeves

(Raadets forordning nr. 1408/71, art. 14a og 14c)

Sammendrag

Med henblik paa anvendelsen af artikel 14a og 14c, der er indeholdt i afsnit II - som angaar bestemmelsen af, hvilken lovgivning der skal anvendes - i forordning nr. 1408/71, som aendret og ajourfoert ved forordning nr. 2001/83, skal der ved begreberne henholdsvis »loennet beskaeftigelse« og »selvstaendig beskaeftigelse« forstaas virksomhed, der kvalificeres som saadan ved anvendelsen af lovgivningen om social sikring i den medlemsstat, paa hvis omraade beskaeftigelsen udoeves.

Da det fremgaar af indholdet af forordningens artikel 13, stk. 1, at forordningens afsnit II navnlig angaar arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende, saaledes som disse begreber er fastlagt i forordningens artikel 1, litra a), og naar henses hertil, kraever en logisk og sammenhaengende fortolkning af forordningens personelle anvendelsesomraade og af den heri indfoerte lovkonfliktordning, at begreberne loennet beskaeftigelse og selvstaendig beskaeftigelse i forordningens afsnit II fortolkes paa baggrund af definitionerne i dens artikel 1, litra a). Spoergsmaalet om, hvorvidt en person skal anses for arbejdstager eller selvstaendig erhvervsdrivende i henhold til sidstnaevnte bestemmelse, afhaenger herved af den nationale sociale sikringsordning, som den paagaeldende er tilsluttet, idet det udelukkende er de efter denne ordning gaeldende definitioner - som kan vaere nogle andre end de efter de arbejdsretlige regler gaeldende - der er afgoerende.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Transport - indlandsskibsfart - strukturel sanering - bidrag til ophugningsfond - kommissionsbeslutning, hvorved en begaering om fritagelse afslaas - beslutning, som adressaten ikke har anfaegtet i medfoer af traktatens artikel 173, stk. 4 - tilfaelde, hvor beslutningens gyldighed bestrides for en national ret under en sag til proevelse af de nationale foranstaltninger til dens gennemfoerelse - anbringende herom skal forkastes af den nationale ret

[EF-traktaten, art. 173, stk. 4; Raadets forordning nr. 1101/89, art. 8, stk. 3, litra c)]

2 Praejudicielle spoergsmaal - forelaeggelse for Domstolen - spoergsmaal, der skal saette den nationale ret i stand til at traeffe afgoerelse om gyldigheden af en kommissionsbeslutning, som er udstedt med hjemmel i en forordning - muligheden for, at Domstolen kan forstaa spoergsmaalene saaledes, at de angaar fortolkningen af forordningen - ikke muligt

(EF-traktaten, art. 177; EF-statutten for Domstolen, art. 20)

Sammendrag

3 Den nationale ret er bundet af en beslutning, som Kommissionen har rettet til ejeren af et fartoej, og hvorefter fartoejet ikke er et specialiseret fartoej, der falder ind under en fritagelse for at indbetale et saerligt bidrag til ophugningsfonden i henhold til artikel 8, stk. 3, litra c), i forordning nr. 1101/89 om strukturel sanering inden for indlandsskibsfarten, naar fartoejets ejer har anlagt sag ved retten til proevelse af de nationale myndigheders gennemfoerelse af kommissionsbeslutningen og til stoette for sin paastand bestrider beslutningens lovlighed, og naar fartoejsejeren ikke inden for den gaeldende frist har anlagt sag med paastand om annullation af beslutningen i medfoer af traktatens artikel 173, stk. 4. Hvis man antog den modsatte loesning, ville det svare til at give beslutningens adressat adgang til at omgaa den endelige karakter, der er knyttet til en beslutning efter udloebet af soegsmaalsfristen, som netop skal vaerne om retssikkerheden, saaledes at det undgaas, at faellesskabsretsakter, der affoeder retsvirkninger, kan anfaegtes i ubegraenset tid.

4 Naar en national ret forelaegger praejudicielle spoergsmaal, som direkte eller indirekte udelukkende angaar gyldigheden af en kommissionsbeslutning, der er bindende for retten, kan spoergsmaalene ikke forstaas saaledes, at de angaar afgraensningen af anvendelsesomraadet for den forordning, i medfoer af hvilken Kommissionen har udstedt beslutningen. Det ville vaere uforeneligt med Domstolens opgaver i henhold til traktatens artikel 177 og med dens forpligtelse til at give medlemsstaternes regeringer og andre beroerte parter mulighed for at afgive indlaeg at aendre indholdet af de praejudicielle spoergsmaal, den nationale ret har forelagt, idet det i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen kun er forelaeggelsesbeslutningerne, der meddeles de paagaeldende parter.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - det materielle anvendelsesomraade for direktiv 79/7 - ydelser, der udbetales som foelge af adgangen til foertidspensionering - omfattet - arbejdstagerens mulighed for at gaa paa foertidspension en foelge af, at den virksomhed, hvor han er beskaeftiget, er erklaeret kriseramt - ingen betydning

(Raadets direktiv 79/7, art. 3, stk. 1)

2 Socialpolitik - ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring - direktiv 79/7 - undtagelse for saa vidt angaar eventuelle foelger for andre ydelser af fastsaettelsen af en pensionsalder, der er forskellig for maend og kvinder - raekkevidde - begraenset til forskelsbehandling, som noedvendigvis og objektivt er knyttet til forskellen i pensionsalderen - forskelsbehandling med hensyn til godskrivning af yderligere pensionsbidrag i tilfaelde af foertidspensionering - lovligt

[Raadets direktiv 79/7, art. 7, stk. 1, litra a)]

Sammendrag

3 Ydelser, der udbetales som foelge af adgangen til foertidspensionering, er direkte og faktisk forbundet med risikoen alderdom, jf. artikel 3, stk. 1, i direktiv 79/7, og er derfor omfattet af direktivets anvendelsesomraade. Den omstaendighed, at adgangen til foertidspensionering er en umiddelbar foelge af krisesituationen for den virksomhed, hvor den beroerte arbejdstager senest var beskaeftiget, kan ikke i sig selv antages at medfoere, at saadanne ydelser maa sidestilles med ydelser ved afskedigelse, idet ydelserne er direkte reguleret ved lov og obligatoriske for visse almindelige kategorier af arbejdstagere.

4 Saafremt en medlemsstat i medfoer af artikel 7, stk. 1, litra a), i direktiv 79/7 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring har fastsat en pensionsalder, der er forskellig for de to koen, kan medlemsstaten efter bestemmelsen ogsaa fastsaette, at arbejdstagere i en virksomhed, der er erklaeret kriseramt, har ret til godskrivning af yderligere pensionsbidrag i hoejst fem aar regnet fra det tidspunkt, hvor de gaar paa foertidspension, og indtil de naar den alder, som giver ret til alderspension, dvs. 55 aar for kvinder og 60 aar for maend, idet den koensbetingede forskel med hensyn til beregningen af foertidspensionen noedvendigvis og objektivt er forbundet med fastsaettelsen af en forskellig pensionsalder for maend og kvinder.

En saadan forskelsbehandling, der er objektivt forbundet med fastsaettelsen af en pensionsalder, der er forskellig for maend og kvinder, i henhold til en foertidspensionsordning, hvorved det soeges undgaaet, at en arbejdstager, der forlader arbejdsmarkedet inden at have naaet den ved lov fastsatte pensionsalder, stilles ringere, paa den maade, at han godskrives fiktive bidrag for perioden mellem det tidspunkt, hvor han faktisk ophoerer med at vaere beskaeftiget, og den paagaeldende pensionsalder, er et led i sammenhaengen mellem alderspensionsordningen og foertidspensionsordningen og er noedvendig for at opretholde denne sammenhaeng, idet der i modsat fald maatte antages at indtraede andre former for forskelsbehandling.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Internationale aftaler - associeringsaftalen EOEF-Tyrkiet - fri bevaegelighed for personer - arbejdstagere - tyrkisk statsborger, der i mere end fire aar har haft beskaeftigelse i en medlemsstat og derefter frivilligt har opgivet beskaeftigelsen - opholdsret med henblik paa at soege beskaeftigelse - betingelse - opholdets varighed - fastsaettes inden for rimelige graenser ved retsforskrifter eller i mangel heraf af den nationale ret

(Associeringsraadet EOEF-Tyrkiets afgoerelse nr. 1/80, art. 6, stk. 1, tredje led)

Sammendrag

Artikel 6, stk. 1, tredje led, i Associeringsraadet EOEF-Tyrkiets afgoerelse nr. 1/80 skal fortolkes saaledes, at en tyrkisk arbejdstager, som har haft lovlig beskaeftigelse i mere end fire aar i en medlemsstat, som frivilligt beslutter at opgive sin beskaeftigelse for i samme medlemsstat at soege ny beskaeftigelse, og som ikke straks har kunnet indtraede i et nyt ansaettelsesforhold, i denne stat inden for en rimelig frist har en opholdsret med henblik paa der at soege ny loennet beskaeftigelse, for saa vidt han fortsat er tilknyttet medlemsstatens lovlige arbejdsmarked, idet han i givet fald overholder de i denne stat gaeldende retsforskrifter, f.eks. ved at lade sig registrere som arbejdssoegende og ved at stille sig til raadighed for arbejdsformidlingen. Det tilkommer den paagaeldende medlemsstat og, i mangel af retsforskrifter herom, den nationale ret, der behandler sagen, at fastsaette en saadan rimelig frist, der imidlertid skal vaere tilstraekkelig til, at arbejdstagerens reelle chancer for at finde ny beskaeftigelse ikke bringes i fare.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tjenestemaend - soegsmaal - frister - ufravigelighed - ny frist paa grund af en afgoerelse fra en retsinstans i en medlemsstat - udelukket

(EF-traktaten, art. 179, tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91)

Sammendrag

Klage- og soegsmaalsfristerne i vedtaegtens artikel 90 og 91 er praeceptive og kan ikke fraviges af parterne eller Domstolen, da de har til formaal at tilvejebringe klarhed og retssikkerhed.

Traktatens artikel 179 og vedtaegtens artikel 90 og 91 skal derfor fortolkes saaledes, at fristerne for de retsmidler, som i disse bestemmelser er fastsat til at anfaegte en afgoerelse truffet af ansaettelsesmyndigheden i en af faellesskabsinstitutionerne, ikke kan begynde at loebe paa ny, fordi en ret i en medlemsstat traeffer en afgoerelse, hvori det fastslaas, at en forvaltningsakt udstedt af denne stat, som kan have haft indflydelse paa den afgoerelse fra den paagaeldende institution, der oenskes proevet, er ulovlig.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Faellesskabsret - principper - ligebehandling - forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet - vejtransport - bekaempelse af overtraedelser af bestemmelser paa det sociale omraade - nationale gennemfoerelsesbestemmelser, hvorefter den sigtede kan vaelge, at der rejses straffesag i stedet for oejeblikkelig betaling af et pengebeloeb - forpligtelse, der kun paahviler ikke-hjemmehoerende personer, til at stille en sikkerhed, der kraeves saerskilt for hver enkelt overtraedelse, idet koeretoejet ellers kan tilbageholdes - ikke tilladt

(EF-traktaten, art. 6; Raadets forordning nr. 3820/85 og nr. 3821/85)

Sammendrag

Traktatens artikel 6 er til hinder for nationale bestemmelser, der er udstedt til gennemfoerelse af forordning nr. 3820/85 om harmonisering af visse bestemmelser paa det sociale omraade inden for vejtransport og af forordning nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport, og hvorefter kun ikke-hjemmehoerende personer, som i tilfaelde af overtraedelse vaelger ikke oejeblikkeligt at betale det fastsatte boedebeloeb, men at der rejses en normal straffesag imod dem, er undergivet en forpligtelse - som er sanktioneret med tilbageholdelse af koeretoejet - til for hver overtraedelse at stille et bestemt beloeb som sikkerhed, der skal daekke den eventuelle boede samt sagsomkostninger, og som er hoejere end det beloeb, der er fastsat ved oejeblikkelig betaling.

Selv om det, naar der ikke findes en retsakt, der sikrer fuldbyrdelse af retsafgoerelser i straffesager i forholdet mellem medlemsstaterne, er objektivt begrundet at behandle hjemmehoerende og ikke-hjemmehoerende lovovertraedere forskelligt, hvorved de sidstnaevntes forpligtelse til at betale et beloeb som sikkerhed er egnet til at forhindre, at de kan unddrage sig en effektiv sanktion, maa de sanktioner, som en medlemsstat har valgt for overtraedelse af en faellesskabsforordning, ikke overskride graenserne for, hvad der er noedvendigt for at virkeliggoere dens maal. Dette er imidlertid tilfaeldet, saafremt en ikke-hjemmehoerende sigtet person, naar en raekke overtraedelser er fastslaaet samtidig og optaget i en og samme rapport, afkraeves det beloeb, der skal indbetales som sikkerhed, saerskilt for hver enkelt overtraedelse, der er rejst sigtelse for - idet hans koeretoej ellers tilbageholdes - selv om alle overtraedelserne behandles under en enkelt sag mod ham.