Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fælles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlæggelse af eksportprisen - genberegning - betingelser - institutionernes skøn - retslig prøvelse - grænser

[Rådets forordning nr. 2423/88, art. 2, stk. 8, litra b)]

2. Fælles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - pristilsagn - den erhvervsdrivendes misligholdelse - Kommissionens tilbagetrækning

(Rådets forordning nr. 2423/88)

3. Fælles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlæggelse af eksportprisen - stikprøveudtagning - lovlighed - betingelser - stikprøven skal være repræsentativ

(Rådets forordning nr. 2423/88)

4. Fælles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - skade - institutionernes skøn - retslig prøvelse - grænser

(Rådets forordning nr. 2423/88)

5. Fælles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - fornyet undersøgelse - iværksættelse af en ny undersøgelse - betingelser - tilstrækkelige beviser for dumping og for en heraf følgende skade - skade - begreb

(Rådets forordning nr. 2423/88, art. 4, stk. 1 og 2, og art. 14)

Sammendrag

1. Ifølge artikel 2, stk. 8, litra b), i antidumpinggrundforordningen, nr. 2423/88, skal eksportprisen genberegnes, såfremt »der ingen eksportpris [findes], eller [det] viser [...] sig, at der eksisterer en forretningsforbindelse eller kompensationsaftale mellem eksportør og importør eller en tredjemand, eller hvis den pris, der faktisk er betalt, eller som skal betales for varen, der er solgt til eksport til Fællesskabet, af andre grunde ikke kan anvendes«.

Det fremgår af denne opregning og især af anvendelsen af udtrykkene »viser det sig« og »af andre grunde«, at institutionerne råder over et skøn, når de skal afgøre, om grundforordningens artikel 2, stk. 8, litra b), skal bringes i anvendelse, og at den genberegnede eksportpris ikke alene kan anvendes, når institutionerne får bevis for, at der findes en kompenserende ordning, men også, når en sådan ordning synes at eksistere, eller når den indberettede eksportpris ikke forekommer pålidelig.

I øvrigt indebærer en undersøgelse af spørgsmålet om, hvorvidt de af en eksportør indberettede eksportpriser er pålidelige eller ej, komplicerede økonomiske vurderinger, som institutionerne har vide skønsmæssige beføjelser til at foretage, således at Fællesskabets retsinstanser blot skal foretage en begrænset retslig prøvelse.

( jf. præmis 40 og 42 )

2. Når Kommissionen som led i en antidumpingprocedure har accepteret et pristilsagn fra en erhvervsdrivende, er den omstændighed, at Kommissionen konstaterer, at pristilsagnet faktisk misligholdes, selv om den kun omfatter en mere eller mindre begrænset del af den pågældende erhvervsdrivendes omsætning, tilstrækkelig til at medføre, at Kommissionen trækker tilsagnet tilbage.

( jf. præmis 52 )

3. At bestemme en værdi eller drage en konklusion ud fra en stikprøve er gængs praksis og kan ikke som sådan kritiseres, især ikke på antidumpingområdet, når blot stikprøven er tilstrækkelig repræsentativ.

( jf. præmis 52 )

4. Spørgsmålet, om EF-erhvervsgrenen har lidt skade, og om skaden kan tilskrives dumpingimport, samt spørgsmålet, om import fra andre lande har bidraget til den skade, som er påført EF-erhvervsgrenen, forudsætter en vurdering af komplicerede økonomiske spørgsmål, med hensyn til hvilke institutionerne har et vidt skøn. Den retslige prøvelse af denne vurdering må derfor begrænses til en kontrol af, om formforskrifterne er overholdt, om de faktiske omstændigheder, på grundlag af hvilke det anfægtede valg er foretaget, er materielt rigtige, samt til, om der foreligger en åbenbar fejl i vurderingen af de nævnte faktiske omstændigheder, eller om der er begået magtfordrejning.

( jf. præmis 94 )

5. For så vidt der ikke foreligger særlige bestemmelser vedrørende vurderingen af spørgsmålet om skade i forbindelse med en fornyet undersøgelse, der er blevet iværksat på grundlag af artikel 14 i antidumpinggrundforordningen, nr. 2423/88, må det gælde, at det ved en forordning, hvorved der som afslutning på en sådan procedure træffes bestemmelse om ændring af en bestående antidumpingtold, skal godtgøres, at der foreligger en skade i den i grundforordningens artikel 4, stk. 1, forudsatte betydning.

I den forbindelse er den omstændighed, at EF-producenten af den pågældende vare måtte have øget sin afsætning og sin markedsandel, ikke i sig selv tilstrækkelig til, at han ikke har lidt skade. Ligeledes er den omstændighed, at den markedsandel, som dumpingimporten repræsenterer, er faldet, ikke til hinder for, at det fastslås, at dumpingimporten forvolder betydelig skade, for så vidt dette sker på grundlag af forskellige faktorer, som i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, skal inddrages.

( jf. præmis 97, 103 og 105 )