DOMSTOLENS DOM AF 20. SEPTEMBER 1990. - LUC VAN LANDSCHOOT MOD MERA NV. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: VREDEGERECHT VAN HET KANTON BRASSCHAAT - BELGIEN. - LANDBRUG - MEDANSVARSAFGIFT INDEN FOR KORNSEKTOREN. - SAG C-203/89.



Samling af Afgørelser 1990 side I-03509



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Landbrug - faelles markedsordning - korn - medansvarsafgift - afgiftspaalagte transaktioner - markedsfoering af produkter - begreb - tilbagebetaling af afgift i forbindelse med forarbejdning, udfoert af tredjemand for producentens regning, naar produkterne anvendes paa producentens bedrift - anvendelsesomraade - producenter, der har tilbagekoebt forarbejdede produkter paa basis af korn, de tidligere har solgt til forarbejdningsvirksomheder - ikke omfattet

( Kommissionens forordning nr . 2040/86, art . 1, stk . 2, andet afsnit - som aendret ved forordning nr . 2572/86 - forordning nr . 1432/88, art . 1, stk . 2, og forordning nr . 3779/88, art . 1, stk . 1 )

Sammendrag

Under hensyn til formaalet med medansvarsafgiften inden for kornsektoren, der er at begraense det strukturbestemte overskud paa markedet, er det markedsfoeringen af produkterne, der er afgoerende for, hvilke erhvervsdrivende der boer eller ikke boer vaere omfattet af afgiften . Markedsfoering finder sted det oejeblik, en producent afhaender korn af egen produktion for at saelge det til en forarbejdningsvirksomhed, uanset hvilken, ogsaa selv om samme producent senere tilbagekoeber kornet fra forarbejdningsvirksomheden i form af forarbejdede produkter . Da Kommissionen besluttede at lade den medansvarsafgift, der var erlagt i henhold til forordning nr . 2040/86, som aendret ved forordning nr . 2572/86, tilbagebetale til de producenter, der var blevet udsat for en forskelsbehandling, som fastslaaet ved en af Domstolen afsagt dom, kunne den saaledes lovligt begraense tilbagebetalingen til producenter, der paa deres bedrift havde anvendt korn af egen produktion, som var forarbejdet af tredjemand for deres regning, og ikke lade tilbagebetalingen omfatte producenter, der havde solgt korn af egen produktion til en forarbejdningsvirksomhed og senere, efter forarbejdning, koebt det tilbage med henblik paa at anvende det paa deres bedrift . Af samme grunde kunne tilbagebetalingen af den medansvarsafgift, der var blevet opkraevet i henhold til forordning nr . 1432/88, som oprindeligt affattet, begraenses til producenter, der havde leveret eller stillet korn af egen produktion til raadighed for en forarbejdningsvirksomhed med henblik paa loenforarbejdning, og med henblik paa, efter forarbejdning, at lade det anvende paa deres bedrift .

Dommens præmisser

1 Ved dom af 21 . juni 1989, indgaaet til Domstolen den 30 . juni s.aa ., har fredsdommeren i kanton Brasschaat i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt Domstolen et praejudicielt spoergsmaal vedroerende gyldigheden af Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 3779/88 af 2 . december 1988 om tilbagebetaling af den medansvarsafgift inden for kornsektoren, der er fastsat ved forordning ( EOEF ) nr . 2040/86 og ( EOEF ) nr . 1432/88, for saa vidt angaar en foerste forarbejdning, der foretages for en producents regning ( EFT L 332, s . 17 ).

2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag mellem landmand Luc Van Landschoot og NV Mera, der producerer foderblandinger . Sidstnaevnte koebte 4 925 kg hvede af Van Landschoot til en pris af 44 252 BFR . Fra denne pris fradrog foderstoffirmaet et beloeb paa 0,2522 x 4 925, svarende til 1 242 BFR i medansvarsafgift inden for kornsektoren .

3 Van Landschoot anlagde sag for fredsdommeren i Kanton Brasschaat med paastand om, at NV Mera tilpligtedes at betale ham et beloeb paa 1 242 BFR . Til stoette herfor gjorde han gaeldende, at en raekke faellesskabsbestemmelser om medansvarsafgift var ugyldige .

4 Medansvarsafgiften blev indfoert ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1579/86 af 23 . maj 1986 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 2727/75 om den faelles markedsordning for korn ( EFT L 139, s . 29 ). Gennemfoerelsesbestemmelserne hertil blev fastsat ved Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 2040/86 af 30 . juni 1986 ( EFT L 173, s . 65 ), som aendret ved Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 2572/86 af 12 . august 1986 ( EFT L 229, s . 25 ).

5 For den nationale domstol gjorde Van Landschoot gaeldende, at forordning nr . 2040/86, som aendret, var ugyldig, idet den var udstedt i strid med det almindelige lighedsprincip, EOEF-Traktatens artikel 40, stk . 3, samt de bestemmelser, Raadet havde udstedt paa dette omraade .

6 Under en derpaa foelgende praejudiciel sag statuerede Domstolen ved dom af 29 . juni 1988, Van Landschoot ( 300/86, Sml . s . 3443 ), at "artikel 1, stk . 2, afsnit 2, i Kommissionens forordning nr . 2040/86 af 30 . juni 1986, som aendret ved Kommissionens forordning nr . 2572/86 af 12 . august 1986, er ugyldig i det omfang, der ifoelge bestemmelsen ikke skal svares medansvarsafgift for den foerste forarbejdning af korn, der foretages paa producentens bedrift paa dennes forarbejdningsanlaeg, forudsat at det forarbejdede produkt anvendes paa samme bedrift, mens afgiftsfritagelsen ikke omfatter den foerste forarbejdning af korn, der foretages uden for producentens bedrift eller paa anlaeg, der ikke udgoer en del af dennes driftsudstyr, selv om det forarbejdede produkt anvendes paa bedriften ".

7 I samme dom statuerede Domstolen, at vedkommende myndigheder, indtil faellesskabslovgiveren har truffet de noedvendige foranstaltninger til at sikre ligebehandling af de erhvervsdrivende "fortsat (( skal )) indroemme afgiftsfritagelse i henhold til den anfaegtede bestemmelse, idet afgiftsfritagelsen udvides til ogsaa at omfatte de erhvervsdrivende, som udsaettes for den her fastslaaede forskelsbehandling ".

8 I mellemtiden var medansvarsafgiftsordningen blevet aendret ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1097/88 af 25 . april 1988 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 2727/75 om den faelles markedsordning for korn ( EFT L 110, s . 7 ). De nye gennemfoerelsesbestemmelser for medansvarsafgiften var blevet fastsat ved Kommissionens forordning nr . 1432/88 af 26 . maj 1988 ( EFT L 131, s . 37 ), hvorved forordning nr . 2040/86 ophaevedes .

9 Paa grundlag af Domstolens dom af 29 . juni 1988 fandt Kommissionen, at forordning nr . 1432/88 medfoerte samme forskelsbehandling som forordning nr . 2040/86, som dommen angik .

10 Kommissionen aendrede derfor forordning nr . 1432/88 ved forordning ( EOEF ) nr . 2324/88 af 26 . juli 1988 ( EFT L 202, s . 39 ). Formaalet hermed var ifoelge en af betragtningerne, at de erhvervsdrivende blev behandlet ens "derved at der ikke afkraeves medansvarsafgift af de producenter, der lader den foerste forarbejdning foretage af tredjemand med henblik paa en senere anvendelse af det forarbejdede produkt paa deres bedrift ". Denne forordning traadte i kraft den 27 . juli 1988 .

11 Kommissionen fandt endvidere, at de producenter, der havde vaeret udsat for den af Domstolen konstaterede forskelsbehandling skulle have tilbagebetalt de medansvarsafgifter, de havde maattet betale i henhold til forordning nr . 2040/86 og, frem til den 26 . juli 1988, i henhold til forordning nr . 1432/88 .

12 Med dette formaal blev Kommissionens forordning nr . 3779/88 af 2 . december 1988 udstedt . Forordningens artikel 1 er saalydende :

"1 . De af medlemsstaterne udpegede kompetente organer tilbagebetaler inden den 30 . juni 1989 paa producenternes anmodning disse de medansvarsafgiftsbeloeb, der er opkraevet :

- for forarbejdning for producentens regning som omhandlet i artikel 1, stk . 2, andet punktum, i forordning ( EOEF ) nr . 2040/86, hvor det fremstillede produkt er blevet anvendt til foderbrug paa producentens bedrift,

- for forarbejdning af korn, som en producent har leveret til eller stillet til raadighed for en virksomhed ( loenforarbejdning ) med henblik paa senere anvendelse paa producentens bedrift, og som i overensstemmelse med artikel 1, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 1432/88 er foretaget frem til den 26 . juli 1988 .

..."

13 Paa grundlag af disse bestemmelser skulle fredsdommeren i kanton Brasschaat, efter Domstolens dom af 29 . juni 1988, paa ny traeffe afgoerelse i sagen mellem Van Landschoot og NV Mera .

14 For den nationale ret blev det af Van Landschoot oplyst, at han foerst solgte 4 925 kg hvede til NV Mera . Derefter koebte han hos foderfirmaet 13 072 kg blandfoder til hoens . Blandfoderet bestod for 35%' s vedkommende, dvs . 4 575 kg, af hvede og skulle anvendes som foder paa hans egen bedrift . Han har gjort gaeldende, at der ikke efter en saadan forarbejdning skulle svares en medansvarsafgift paa 0,2522 x 4 575, dvs . 1 154 BFR .

15 Ifoelge sagsoegeren i hovedsagen skal Domstolens dom forstaas saaledes, at korn, der leveres af en producent til en forarbejdningsvirksomhed og senere, efter forarbejdningen, anvendes af samme producent paa hans bedrift, skal vaere fritaget for afgift, uden at det er noedvendigt at sondre mellem, om kornet blev solgt til forarbejdningsvirksomheden og senere koebt tilbage herfra af producenten i form af foder, eller om kornet blev leveret med henblik paa forarbejdning i form af loenforarbejdning .

16 Den nationale ret har imidlertid fundet, at Kommissionen i forordning nr . 3779/88 har fortolket dommen mere restriktivt, idet den kun har givet mulighed for at faa afgiften tilbagebetalt i tilfaelde, hvor kornet af en producent var blevet leveret med henblik paa forarbejdning i form af loenforarbejdning .

17 Paa denne baggrund har fredsdommeren i Kanton Brasschaat besluttet paa ny at udsaette sagen, indtil Domstolens afgoerelse af foelgende praejudicielle spoergsmaal foreligger :

"Er Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 3779/88 af 2 . december 1988 gyldig, for saa vidt den begraenser muligheden for tilbagebetaling af medansvarsafgiften til den foerste forarbejdning af korn, som en producent leverer eller stiller til raadighed for en virksomhed ( loenforarbejdning ), under udelukkelse af korn, som saelges til den paagaeldende virksomhed, ogsaa selv om producenten senere koeber kornet tilbage i form af foder med henblik paa senere at anvende det i sin egen landbrugsbedrift?"

18 Vedroerende de faktiske omstaendigheder i hovedsagen, retsforhandlingernes forloeb og de skriftlige indlaeg, der er indgivet til Domstolen, henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

19 Under hensyn til formuleringen af det praejudicielle spoergsmaal bemaerkes indledningsvis, at den nationale ret indirekte henviser til artikel 1, stk . 1, andet led, i forordning nr . 3779/88 . Dette led vedroerer tilbagebetaling af medansvarsafgift, der er erlagt i henhold til forordning nr . 1432/88, hvorimod tilbagebetaling af afgifter, der i lighed med den, der er genstand for tvisten i hovedsagen, er blevet betalt i henhold til forordning nr . 2040/88, omhandles i foerste led .

20 Det praejudicielle spoergsmaal maa foelgelig forstaas saaledes, at det vedroerer gyldigheden af artikel 1, stk . 1, i forordning nr . 3779/88 i sin helhed .

21 Med henblik paa besvarelsen af dette spoergsmaal bemaerkes, at der ved forordning nr . 2040/86, som aendret - hvis gyldighed Domstolen tog stilling til i dommen af 29 . juni 1988 - blev paalagt medansvarsafgift paa den "foerste forarbejdning" af kornet, herunder forarbejdning af korn, der blev leveret til en virksomhed eller stillet til dennes raadighed af en producent med henblik paa senere anvendelse paa producentens bedrift . I medfoer af forordningens artikel 1, stk . 2, andet afsnit, var den foerste forarbejdning, der blev foretaget af producenter, som forarbejdede korn paa egen bedrift ved hjaelp af anlaeg paa bedriften, fritaget for afgift, saafremt produktet anvendtes paa samme bedrift .

22 Som anfoert af Domstolen i dommen af 29 . juni 1988 er formaalet med faellesskabsreglerne om medansvarsafgift at begraense det strukturbestemte overskud paa kornmarkedet, og dette formaal berettiger, at der kun opkraeves afgift af de forarbejdede kornprodukter, der bringes paa markedet, idet de maengder korn, der forbruges i et lukket kredsloeb, ikke bidrager til saadanne overskud .

23 Paa denne baggrund fandt Domstolen i den naevnte dom, at en forskellig behandling af de erhvervsdrivende, der udfoerer forarbejdningen, var begrundet, idet der er forskel paa, om de forarbejdede produkter bringes paa markedet eller anvendes paa den erhvervsdrivendes bedrift . Domstolen antog saaledes, at det principielt var tilladt at behandle industrielle forarbejdningsvirksomheder og andre, som forarbejder korn paa egen bedrift, forskelligt, idet de foerstnaevnte som hovedregel forarbejder kornet med henblik paa salg .

24 Heraf foelger, i betragtning af medansvarsafgiftens formaal, at det er markedsfoeringen af produkterne eller den omstaendighed, at produkterne ikke markedsfoeres, der er afgoerende for, hvilke erhvervsdrivende, der boer eller ikke boer vaere omfattet af afgiften .

25 I denne henseende bemaerkes, at markedsfoering finder sted i det oejeblik, en producent afhaender korn af egen produktion, for at saelge det til en forarbejdningsvirksomhed, uanset hvilken, og ogsaa selv om samme producent senere tilbagekoeber kornet fra forarbejdningsvirksomheden i form af forarbejdede produkter .

26 Ved anvendelse af dette kriterium fandt Domstolen i dommen af 29 . juni 1988 dels, at der ikke kunne ydes fritagelse for medansvarsafgiften med hensyn til den foerste forarbejdning, der ganske vist var sket paa bedriften, men af korn, som var blevet koebt af tredjemand, og som paa denne maade var indgaaet i det oekonomiske kredsloeb, og dels, i modsaetning hertil, at den foerste forarbejdning af korn, der var foretaget af en industriel forarbejdningsvirksomhed, i lighed med den foerste forarbejdning paa bedriften, burde fritages for afgiften i tilfaelde, hvor det forarbejdede produkt ikke blev bragt paa markedet i den netop anfoerte betydning .

27 Ud fra samme kriterium maa det ligeledes antages, at producenternes forhold er forskellige, og at de dermed kan behandles forskelligt, alt efter om de saelger korn til en forarbejdningsvirksomhed - ogsaa selv om de har til hensigt hos denne at koebe foderblandinger paa basis af kornet til daekning af bedriftens behov - eller om de alene for egen regning lader kornet forarbejde af en forarbejdningsvirksomhed . I foerstnaevnte tilfaelde bringes produkterne paa markedet, mens dette ikke er tilfaeldet i det andet tilfaelde .

28 Paa denne baggrund kunne Kommissionen, da den besluttede at lade den medansvarsafgift, der var erlagt af producenter, som var blevet udsat for den forskelsbehandling, der blev fastslaaet ved dommen af 29 . juni 1988, tilbagebetale, lovligt begraense tilbagebetalingen til producenter, der paa deres bedrift havde anvendt korn af egen produktion, som var forarbejdet for deres egen regning, og ikke lade tilbagebetalingen omfatte producenter, der havde solgt korn af egen produktion til en forarbejdningsvirksomhed og senere, efter forarbejdning, koebt det tilbage med henblik paa at anvende det paa deres bedrift .

29 Herefter boer det statueres, at der intet er frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 1, stk . 1, foerste led, i den omtvistede forordning .

30 Resultatet maa blive det samme med hensyn til gyldigheden af andet led . I denne forbindelse bemaerkes blot, som ogsaa Kommissionen har anfoert, at forordning ( EOEF ) nr . 1432/88 af 26 . maj 1988, inden den ved forordning nr . 2324/88 af 26 . juli 1988 foretagne aendring, var ulovlig i samme udstraekning som forordning ( EOEF ) nr . 2040/86, og at den foelgelig kunne udsaettes for samme kritik, som den Domstolen ved dommen af 29 . juni 1988 rettede mod sidstnaevnte forordning .

31 Med samme begrundelse som ovenfor anfoert foelger heraf, at tilbagebetalingen af de medansvarsafgifter, der var blevet opkraevet i henhold til forordning nr . 1432/88, som oprindelig affattet, kunne begraenses til producenter, der havde leveret eller stillet korn af egen produktion til raadighed for en forarbejdningsvirksomhed med henblik paa loenforarbejdning, og med henblik paa, efter forarbejdning, at lade det anvende paa deres bedrift .

32 Af det anfoerte fremgaar, at den nationale domstols spoergsmaal maa besvares med, at gennemgangen af det forelagte spoergsmaal intet har frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 1, stk . 1, i Kommissionens forordning nr . 3779/88 af 2 . december 1988 om tilbagebetaling af den medansvarsafgift inden for kornsektoren, der er fastsat ved forordning nr . 2040/86 og nr . 1432/88, for saa vidt angaar en foerste forarbejdning, der foretages for en producents regning .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

33 De udgifter, der er afholdt af den italienske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN

vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af fredsdommeren i kanton Brasschaat ved dom af 21 . juni 1989, for ret :

Gennemgangen af det forelagte spoergsmaal har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 1, stk . 1, i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 3779/88 af 2 . december 1988 om tilbagebetaling af den medansvarsafgift inden for kornsektoren, der er fastsat ved forordning ( EOEF ) nr . 2040/86 og ( EOEF ) nr . 1432/88, for saa vidt angaar en foerste forarbejdning, der foretages for en producents regning .