DA Den Europæiske Unions Tidende C 20/17

Sag anlagt den 4. december 2006 — Total mod Kommissionen

(Sag T-344/06)

(2007/C 20/24)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Total SA (Courbevoie, Frankrig) (ved avocats A. Gosset Grainville, L. Godfroid og A. Lamothe)

Sagsøgt: Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning af 13. september 2006 i sag COMP/F/38.456 annulleres i henhold til artikel 230 EF, for så vidt som den vedrører TOTAL SA i artikel 1(m), 2 (m), 3 og 4

— Subsidiært annulleres artikel 1(m) og 2 (m), og den bøde, som TOTAL SA er blevet pålagt at betale ved den nævnte beslutning, nedsættes tilsvarende

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 4090 endelig udg. af 13. september 2006 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (meddelt under COMP/F-1/38.456 — Asfalt — Nederlandene), om et kompleks af aftaler og samordnet praksis, der har til formål at fastsætte bruttopriser, en fælles minimumsrabat for de vejbygningsvirksomheder, der er medlemmer af kartellet, og en mindre maksimumsrabat, der anvendes på andre vejbygningsvirksomheder, for salg og køb af vejasfalt i Nederlandene. Subsidiært har sagsøgeren nedlagt påstand om ophævelse eller i hvert fald væsentlig nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved den anfægtede beslutning.

Principalt gøres fem anbringender gældende til støtte for søgsmålet.

Sagsøgeren gør for det første gældende, at Kommissionen har tilsidesat reglerne om moderselskabers ansvar for deres datterselskabers praksis. Sagsøgeren har anført, at det er med urette, at Kommissionen har tilregnet sagsøgeren den omtvistede overtrædelse, der er begået af sagsøgerens datterselskab TOTAL Nederland NV, og følgelig har holdt sagsøgeren solidarisk ansvarlig for disse overtrædelser. Sagsøgeren har anført, at Kommissionen har begået en retsvildfarelse ved at antage, at den omstændighed, at sagsøgeren besidder 100 % af kapitalen i sit datterselskab, var tilstrækkelig til stadig at udøve bestemmende indflydelse på dette. Sagsøgeren gør ligeledes gældende, at Kommissionen har begået en retsvildfarelse ved ikke seriøst at have undersøgt samtlige omstændigheder, der kunne gøre det muligt at fastslå, hvilke enheder der eventuelt var ansvarlige for den praksis, der blev udøvet i Total-koncernen.

For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat bevisreglerne, idet den har undladt at godtgøre, at sagsøgeren har udøvet bestemmende indflydelse på sit datterselskabs, TOTAL Nederland SA's, forretningspolitik på det pågældende marked, og idet den ikke har taget de omstændigheder i betragtning, som TOTAL SA havde forelagt den for at give den mulighed for at vurdere den af overtrædelsen berørte virksomheds betydning inden for Total-koncernen.

Sagsøgeren mener desuden, at Kommissionen har tilsidesat forbuddet mod vilkårlighed ved at anføre i den anfægtede beslutning, at den havde et skøn ved afgørelsen af, hvilke enheder i en virksomhed den anså for ansvarlige for en overtrædelse.

Sagsøgeren har endelig anført, at Kommissionen har tilsidesat princippet om god forvaltningsskik ved at undlade at rette begæringer om oplysninger til TOTAL SA i undersøgelsesfasen.

Subsidiært har sagsøgeren påberåbt sig to anbringender til støtte for påstanden om annullation, eller i hvert fald nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved den anfægtede beslutning. Efter sagsøgerens opfattelse har Kommissionen tilsidesat reglerne om fastsættelse af bøder. Sagsøgeren har gjort gældende, at såfremt de faktiske forhold skulle tilregnes TOTAL SA, er den dato, som Kommissionen har taget som udgangspunkt for sagsøgerens deltagelse i overtrædelsen, ikke korrekt, og at Kommissionen ikke retligt tilstrækkeligt har begrundet sin beslutning på dette punkt. Sagsøgeren har desuden anført, at Kommissionen ikke har overholdt proportionalitetsprincippet, da den har anvendt en afskrækkelsesmultiplikator på 1,5, som er baseret på Total-koncernens omsætning på verdensplan for referenceperioden, skønt intet klagepunkt er gjort gældende mod sagsøgeren for nogen del af denne periode.