DOMSTOLENS DOM AF 7 JUNI 1983. - SA MUSIQUE DIFFUSION FRANCAISE M. FL. MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - KONKURRENCE - PARALLELIMPORT AF HI-FI-UDSTYR. - FORENEDE SAGER 100 TIL 103/80.



Samling af Afgørelser 1983 side 01825

spansk specialudgave side 00447

svensk specialudgave side 00133

finsk specialudgave side 00133



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 . Konkurrence _ administrativ procedure _ Menneskerettighedskonventionens artikel 6 kan ikke anvendes

2.Faellesskabsret _ principper _ overholdelse af kontradiktionsprincippet _ grundlaeggende princip _ anvendelsesomraade _ konkurrence _ administrativ procedure _ princippets raekkevidde

( Raadets forordning nr . 17 , art . 19 , stk . 1 ; Kommissionens forordning nr . 99/63 , art . 4 )

3.Konkurrence _ administrativ procedure _ overholdelse af kontradiktionsprincippet _ meddelelse om klagepunkter _ noedvendigt indhold

( Raadets forordning nr . 17 , art . 19 , stk . 1 ; Kommissionens forordning nr . 99/63 , art . 4 )

4.Konkurrence _ administrativ procedure _ overholdelse af kontradiktionsprincippet _ meddelelse om klagepunkter _ noedvendigt indhold _ angivelse af kriterierne for beregning af den paataenkte boede _ for tidlig angivelse

( Raadets forordning nr . 17 ; Kommissionens forordning nr . 99/63 , art . 4 )

5.Konkurrence _ administrativ procedure _ overholdelse af kontradiktionsprincippet _ virksomhedernes manglende kendskab til dokumenter hvorpaa Kommissionen havde stoettet sine konstateringer _ Kommissionens endelige beslutning stoettet paa indholdet af de omtvistede dokumenter _ tilsidesaettelse af kontradiktionsprincippet _ konstateringer vedroerende klart underordnede omstaendigheder _ gyldigheden af beslutningen i sin helhed _ Domstolens gennemgang af retsgrundlaget for beslutningen _ hensyntagen til indholdet af de omtvistede dokumenter _ ingen hensyntagen

( Raadets forordning nr . 17 , art . 19 , stk . 1 ; Kommissionens forordning nr . 99/63 , art . 4 )

6.Konkurrence _ administrativ procedure _ overholdelse af kontradiktionsprincippet _ Det raadgivende Udvalgs udtalelse vedroerende kartel- og monopolspoergsmaal _ manglende oplysning til de beroerte virksomheder _ lovlighed

( Raadets forordning nr . 17 , art . 10 , stk . 6 )

7.Konkurrence _ aftaler _ aftaler mellem virksomheder _ eneforhandlingskontrakter _ selskab med det formaal at importere og tilrettelaegge salget af produkter i flere medlemsstater _ selskabets centrale position vedoerende tilrettelaeggelse af salget og koordinering af de nationale forhandleres aktiviteter _ selskabets pligt til agtpaagivenhed over for konkurrencereglerne

( EOEF-traktaten , art . 85 , stk . 1 )

8.Konkurrence _ aftaler _ aftaler mellem virksomheder _ paavirkning af handelen mellem medlemsstater _ kriterier _ ubetydelig paavirkning af markedet _ aftale , som ikke er omfattet af forbudet

EOEF-traktaten , art . 85 , stk . 1 )

9.Konkurrence _ aftaler _ aftaler mellem virksomheder _ eneforhandlingsaftaler _ eneforhandlernes adfaerd for at begraense parallelimport _ paavirkning af handelen mellem medlemsstater _ kriterier

( EOEF-traktaten , art . 85 , stk . 1 )

10.Konkurrence _ aftaler _ forbud _ overtraedelse _ berettigelse _ parallelimport _ uberettiget

( EOEF-traktaten , art . 85 , stk . 1 )

11.Konkurrence _ aftaler _ anmeldelse _ virkninger _ boedepaalaeg for ikke-anmeldt overtraedelse _ anbringende stoettet paa mulighed for fritagelse _ kan ikke tages til foelge

( EOEF-traktaten , art . 85 , stk . 3 ; Raadets forordning nr . 17 , art . 4 )

12.Konkurrence _ faellesskabsregler _ overtraedelse _ boede »forsaetlig eller uagtsom« overtraedelse _ virksomheds ansvar for handlinger begaaet af dens styrende organer _ betingelser

( Raadets forordning nr . 17 , art . 15 , stk . 1 og 2 )

13.Konkurrence _ aftaler _ forbud _ overtraedelse _ berettigelse _ begraensninger paalagt af de offentlige myndigheder _ uberettiget

( EOEF-traktaten , art . 85 )

14.Konkurrence _ faellesskabsregler _ overtraedelse _ boeder _ formaal _ fastsaettelse _ kriterier _ overtraedelsens grovhed _ skoensfaktorer

( Raadets forordning nr . 17 , art . 15 , stk . 1 og 2 )

15.Konkurrence _ faellesskabsregler _ overtraedelse _ boeder _ fastsaettelse _ kriterier _ forhoejelse af det generelle boedeniveau _ lovlighed _ betingelser

( Raadets forordning nr . 17 , art . 15 , stk . 1 og 2 )

16.Konkurrence _ faellesskabsregler _ overtraedelse _ boeder _ fastsaettelse _ kriterier _ virksomhedens samlede omsaetning _ omsaetningen af de varer , som er genstand for overtraedelsen _ hensyn til begge omsaetninger _ graenser

( Raadets forordning nr . 17 , art . 15 , stk . 1 og 2 )

17.Konkurrence _ faellesskabsregler _ overtraedelse _ boeder _ enhed af overtraedelser _ begreb _ paalaeg af én boede _ lovlighed

( Raadets forordning nr . 17 , art . 15 )

Sammendrag

1 . Selv om Kommissionen er forpligtet til at overholde de processuelle garantier , som er fastlagt i Faellesskabets konkurrenceregler , kan den ikke af den grund , naar den anvender disse regler , betragtes som en »domstol« , jfr . artikel 6 i Menneskerettighedskonventionen , hvorefter enhver skal vaere berettiget til en retfaerdig rettergang for en uafhaengig og upartisk domstol .

2.Bestemmelserne om de processuelle garantier , jfr . artikel 19 , stk . 1 , i forordning nr . 17 og forordning nr . 99/63 , gennemfoerer det grundlaeggende princip i faellesskabsretten , at der skal indroemmes ret til kontradiktion i enhver _ ogsaa administrativ _ procedure , hvilket blandt andet indebaerer , at den paagaeldende virksomhed under den administrative procedure gives lejlighed til at tage stilling dels til , om de fremfoerte faktiske forhold og andre omstaendigheder faktisk foreligger og hvilken betydning , de da har , dels til de dokumenter , som Kommissionen paaberaaber sig til stoette for , at der foreligger en overtraedelse af traktaten .

3.Meddelelsen om klagepunkter skal klart angive alle de vaesentlige faktiske forhold , som Kommissionen stoetter sig paa i denne fase af proceduren til gennemfoerelse af Faellesskabets konkurrenceregler . Denne angivelse kan vaere summarisk , og den efterfoelgende beslutning skal ikke noedvendigvis vaere en kopi af fremstillingen af klagepunkterne . Kommissionen skal tage hensyn til resultatet af den administrative procedure , hvis det drejer sig om at frafalde klagepunkter , der viser sig ikke at vaere tilstraekkeligt begrundede , eller hvis det drejer sig om , saavel faktisk som retligt , at til- rettelaegge og supplere argumentationen til stoette for de klagepunkter , som den fremfoerer , dog forudsat , at Kommissionen kun fremfoerer de omstaendigheder , som de paagaeldende har haft mulighed for at udtale sig om , og at den under den administrative procedure har fremfoert de oplysninger , der er noedvendige af hensyn til kontradiktionsprincippet .

4.Naar Kommissionen i meddelelsen om klagepunkter udtrykkeligt anfoerer , at den vil undersoege , om de beroerte virksomheder boer paalaegges boeder , og den anfoerer de vaesentligste faktiske og retlige momenter , som kan medfoere boedepaalaeg , herunder den formodede overtraedelse grovhed og varighed samt spoergsmaalet om , hvorvidt den er begaaet »forsaetligt eller uagtsomt« , opfylder den sine forpligtelser til at respektere virksomhedernes ret til at blive hoert , idet den giver dem tilstraekkelige oplysninger til at kunne tage til genmaele , ikke blot for saa vidt angaar konstateringen af , at der foreligger en overtraedelse , men ogsaa for saa vidt angaar boedepaalaegget .

Derimod kan virksomhederne ikke kraeve , at Kommissionen under den administrative procedure angiver de kriterier , som den har til hensigt at laegge til grund ved beregningen af boeden . Kommissionen ville paa utilladelig vis foregribe beslutningen , hvis den gav oplysninger om stoerrelsen af de paataenkte boeder , inden virksomhederne havde haft mulighed for at fremsaette deres bemaerkninger til de i meddelelsen indeholdte klagepunkter .

5.Naar virksomheder , som goeres til genstand for en procedure i medfoer af Faellesskabets konkurrenceregler , inden Kommissionen udsteder den endelige beslutning , intet kendskab har til de dokumenter , som danner grundlag for Kommissionens konstateringer , eller kun har delvist kend skab hertil , kan Kommissionen ikke stoette sin endelige beslutning paa indholdet af disse dokumenter .

I det omfang konstateringerne vedroerer omstaendigheder , som klart er underordnede i forhold til de overtraedelser , som fastslaas i den endelige beslutning , kan denne tilsidesaettelse af retten til at blive hoert ikke beroere gyldigheden af beslutningen i sin helhed . Derimod boer Domstolen ved gennemgangen af retsgrundlaget for beslutningen ikke tage indholdet af disse dokumenter i betragtning .

6.Det fremgaar af artikel 10 , stk . 6 , i forordning nr . 17 , at Det raadgivende Udvalgs udtalelse vedroerende kartel- og monopolspoergsmaal er sidste fase i proceduren til konstatering af overtraedelser af Faellesskabets konkurrenceregler , inden den endelige beslutning udstedes , og at udtalelsen afgives paa grundlag af et foreloebigt forslag til beslutning . Hvis virksomhederne fik lejlighed til at fremkomme med bemaerkninger til udtalelsen og foelgelig til det foreloebige forslag til beslutning , ville den forudgaaende fase af proceduren blive genoptaget , hvilket er i strid med den ordning , som tilsigtes i forordningen . Uanset indholdet af udvalgets udtalelse kan Kommissionen kun stoette sin beslutning paa omstaendigheder , hvortil virksomhederne har haft lejlighed til at fremsaette bemaerkninger . Det forhold , at Det raadgivende Udvalgs udtalelse ikke meddeles virksomhederne , er derfor ikke i strid med kontradiktionsprincippet .

7.Et selskab , som har til formaal at importere og tilrettelaegge salget af produkter i flere medlemsstater , og som med dette formaal for oeje forsoeger at finde en forhandler i hver enkelt af de paagaeldende medlemsstater og tilbyder forhandleren en eneforhandlingskontrakt , ligesom det fordeler de importerede produkter mellem de nationale forhandlere og bestraeber sig paa at koordinere deres salgsaktiviteter blandt andet ved regelmaessige moeder , er i kraft af sin centrale position forpligtet til at udvise saerlig agtpaagivenhed for at undgaa , at en koordinering af den art fremmer en adfaerd , som er i strid med konkurrencereglerne , selv om disse aktiviteter ikke noedvendigvis giver selskabet en afgoerende indflydelse paa hver enkelt forhandlers adfaerd .

8.En aftale paavirker kun handelen mellem medlemsstaterne , saafremt det paa grundlag af en flerhed af objektive , retlige eller faktiske omstaendigheder med tilstraekkelig sandsynlighed kan forudses , at den kan udoeve en direkte eller indirekte , aktuel eller potentiel indflydelse paa handelen mellem medlemsstaterne paa en maade , der kan vaere til skade for virkeliggoerelsen af maalene for et mellemstatsligt enhedsmarked .

En eneforhandlingsaftale , selv med absolut omraadebeskyttelse , er under hensyntagen til de paagaeldendes svage stilling paa markedet for de omhandlede produkter ikke omfattet af forbudet i artikel 85 , naar den kun i ubetydelig grad paavirker markedet .

9.Naar et selskab , som har eneforhandlingen paa en medlemsstats omraade , af et meget stort marked for de omhandlede produkter , som imidlertid er staerkt opdelt mellem et meget stort antal maerker , har en procentuel markedsandel , som overstiger de fleste af selskabets konkurrenters , kan det under hensyntagen til selskabets faktiske omsaetning ikke bestrides , at dets adfaerd , som har til formaal et begraense parallelimport og saaledes opdele de nationale markeder , maerkbart kan paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne paa en maade , der kan vaere til skade for virkeliggoerelsen af maalene for et enhedsmarked .

10.Indfoerslen af en vare , der lovligt er i omsaetning i en anden medlemsstat , kan ikke i sig selv anses som stridende mod god markedsfoeringsskik . Parallelimport fra andre medlemsstater kan saaledes ikke i sig selv fremkalde en noedsituation , som kan begrunde en overtraedelse af forbudet efter traktatens artikel 85 , stk . 1 .

11.Anmeldelsen af aftaler er ikke et formkrav , som paalaegges virksomhederne , men en noedvendig betingelse for at opnaa visse fordele . I medfoer af artikel 15 , stk . 5 , litra a ), i forordning nr . 17 kan der ikke paalaegges boede for handlinger , som foretages efter anmeldelsen , for saa vidt de ligger inden for graenserne af den i anmeldelsen beskrevne erhvervsudoevelse . Den fordel , som virksomhederne har ved at anmelde en aftale eller en samordnet praksis , maa imidlertid betragtes som et modstykke til den risiko , som en virksomhed loeber ved selv at anmelde en aftale eller en samordnet praksis . Virksomheden risikerer nemlig ikke blot , at det fastslaas , at den ved aftalen eller den samordnede praksis overtraeder traktatens artikel 85 , stk . 1 , og at stk . 3 ikke kan finde anvendelse paa virksomheden , men ligeledes at den paalaegges en boede for handlinger , som den foretog inden anmeldelsen . En virksomhed , som ikke har villet loebe denne risiko , kan i endnu mindre grad over for boedepaalaegget for en ikke-anmeldt overtraedelse paaberaabe sig den hypotetiske mulighed , at anmeldelse kunne have medfoert fritagelse .

12.Det er ikke en betingelse for at anvende artikel 15 , stk . 1 og 2 , i forordning nr . 17 , hvorefter Kommissionen bemyndiges til at paalaegge virksomheder og sammenslutninger af virksomheder boeder , saafremt de »forsaetligt eller uagtsomt« har gjort sig skyldige i overtraedelser , at der foreligger en handling begaaet af den paagaeldende virksomheds deltagere eller direktoerer , end ikke at de har kendskab til en saadan handling , men derimod at der er begaaet en handling af en person , som er bemyndiget til at handle paa virksomhedens vegne .

13.Eventuelle begraensninger af samhandelen inden for Faellesskabet , som paalaegges af de offentlige myndigheder , kan ikke berettige , at borgerne indleder samordnet praksis med det formaal at begraense konkurrencen .

14.Naar karakteren af en overtraedelse fastslaas med henblik paa at fastsaette boedens stoerrelse , boer Kommissionen ikke blot tage hensyn til saerlige omstaendigheder i det foreliggende tilfaelde , men ogsaa til den sammenhaeng , overtraedelsen indgaar i , og paase , at den trufne forholdsregel er af tilstraekkelig forebyggende karakter , isaer for saa vidt angaar den type overtraedelser , som i saerlig grad kan bringe gennemfoerelsen af Faellesskabets formaal i fare .

Kommissionen er befoejet til at betegne eksport- og importforbud , der har til formaal kunstigt at opretholde prisforskelle mellem de forskellige medlemsstaters markeder , som meget grove overtraedelser . Saadanne forbud bringer frihandelen inden for Faellesskabet , som er et af traktatens grundlaeggende principper , i fare , og de hindrer gennemfoerelsen af et af traktatens formaal , nemlig oprettelsen af et enhedsmarked .

15.Den omstaendighed , at Kommissionen tidligere har paalagt boeder af en bestemt stoerrelsesorden i tilfaelde af visse typer overtraedelser , kan ikke beroeve den muligheden for at forhoeje dette niveau inden for de i forordning nr . 17 angive rammer , hvis det er noedvendigt for at gennemfoere Faellesskabets konkurrencepolitik . For at Faellesskabets konkurrenceregler kan gennemfoeres effektivt , maa Kommissionen tvaertimod til enhver tid have mulighed for at tilpasse boedeniveauet efter konkurrencepolitikkens krav .

16.Naar overtraedelsens grovhed skal fastslaas , skal der tages hensyn til en lang raekke faktorer af forskellig art og betydning alt efter den paagael dende overtraedelse og de saerlige omstaendigheder i forbindelse hermed . Alt efter de enkelte tilfaelde kan der f.eks . vaere tale om antallet og vaerdien af de varer , som overtraedelsen omfatter , samt virksomhedens stoerrelse og dens oekonomiske betydning og som foelge heraf i hvor hoej grad , den kunne paavirke markedet .

Foelgelig er det paa den ene side rimeligt ved fastsaettelse af boeden at tage hensyn dels til virksomhedens samlede omsaetning , som giver et om end omtrentligt og ufuldstaendigt indtryk af virksomhedens stoerrelse og oekonomi , dels til den del af omsaetningen , som vedroerer de varer , som er genstand for overtraedelsen , og som altsaa kan indicere omfanget af overtraedelsen . Det fremgaar paa den anden side heraf , at der ikke skal tillaegges et enkelt af disse momenter urimelig betydning i forhold til de andre skoensfaktorer , og en passende boede kan derfor kun fastsaettes paa grundlag af en enkel beregning med udgangspunkt i den samlede omsaetning . Dette er isaer tilfaeldet , naar de paagaeldende varer kun udgoer en ringe del af omsaetningen .

17.Naar en virksomhed har medvirket i to tilfaelde af samordnet praksis , som begge havde til formaal at hindre parallelimport til et bestemt land af produkter fra en og samme producent , kan Kommissionen antage , at der var tale om en enhed af overtraedelser og foelgelig paalaegge hver enkelt virksomhed én boede .

Dommens præmisser

1 Ved staevninger , indgivet til Domstolens justitskontor den 21 ., 24 . og 25 . marts 1980 , har de fire selskaber Musique Diffusion Française SA , C . Melchers & Co ., Pioneer Electronic ( Europe ) NV og Pioneer High Fidelity ( GB ) Ltd i medfoer af EOEF-traktatens artikel 173 , stk . 2 , anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens beslutning 80/256 af 14 . december 1979 om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85 ( IV/29.595 _ Pioneer hi-fi-udstyr , EFT L 60 , 1980 , s . 21 ).

2 Sagsoegerne indgaar i det europaeiske forhandlingsnet for hi-fi-udstyr fremstillet af Pioneer Electronic Corporation , Tokyo . Stoerstedelen af det Pioneer-udstyr , der saelges i Europa , importeres af datterselskabet Pioneer Electronic ( Europe ) ( herefter benaevnt »Pioneer« ), Antwerpen . Paa tidspunktet for de begivenheder , som ligger til grund for den anfaegtede beslutning , havde tre uafhaengige selskaber eneforhandlingsretten i Frankrig , Forbundsrepublikken Tyskland og Det forenede Kongerige , nemlig henholdsvis Musique Diffusion Française ( herefter »MDF« ), C . Melchers & Co . ( herefter »Melchers« ) og Shriro UK Ltd ( herefter »Shriro« ). Senere er sidstnaevnte selskab omdannet til et datterselskab af Pioneer under firmanavnet Pioneer High Fidelity ( GB ) Ltd ( herefter »Pioneer GB« ).

3 I den anfaegtede beslutning fastslog Kommissionen , at de fire sagsoegende selskaber deltog i en samordnet praksis , som var i strid med EOEF-traktatens artikel 85 , stk . 1 , og som havde til formaal at hindre import af Pioneer-udstyr fra Forbundsrepublikken Tyskland og Det forenede Kongerige til Frankrig for saaledes at opretholde et hoejere prisniveau i sidstnaevnte medlemsstat . Kommissionen fastslog endvidere , at den samordnede praksis ikke var omfattet af artikel 85 , stk . 3 , og paalagde MDF en boede paa 850 000 RE , Pioneer en boede paa 4 350 000 RE , Melchers en boede paa 1 450 000 RE og Pioneer GB en boede paa 300 000 RE .

4 Ifoelge beslutningen bestod den samordnede praksis mellem MDF , Pioneer og Melchers , som hindrede import fra Forbundsrepublikken Tyskland , i , at Melchers naegtede at levere en ordre , som en tysk engrosforhandler Otto Gruoner KG ( herefter »Gruoner« ) havde afgivet den 20 . januar 1976 paa Pioneer-udstyr til en vaerdi af ca . 550 000 DM , som Gruoner skulle levere til en fransk indkoebsgruppe , som B . Iffli , Metz , var administrerende direktoer for . Ifoelge Kommissionen kom den samordnede praksis mellem MDF , Pioneer og Shriro , som hindrede import fra Det forenede Kongerige , blandt andet til udtryk i to breve af 28 . og 29 . januar 1976 , som Shriro ' s direktoer , Todd , havde sendt til den administrerende direktoer for Audiotronic- koncernen ( herefter »Audiotronic« ) og bestyrelsesformanden for Comet Radiovision Services Ltd ( herefter »Comet« ), som var Shriro ' s stoerste kunder , og hvori disse to selskaber opfordredes til ikke laengere at eksportere Pioneer-udstyr .

5 De anbringender , som sagsoegerne har gjort gaeldende mod beslutningen , kan i det vaesentlige opstilles saaledes :

A _ Tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter

a ) Kommissionen udoevede baade paatale- og beslutningsfunktionen .

b)Meddelelsen om klagepunkter omfatter ikke alle de klagepunkter , som indeholdes i beslutningen , ligesom de kriterier , som Kommissionen ville laegge til grund for udmaalingen af boederne , heller ikke naevnes .

c)Trods sagsoegernes henstilling fremlagde Kommissionen ikke rettidigt alle de dokumenter , som laa til grund for beslutningen .

d)Det raadgivende Udvalgs udtalelse blev ikke meddelt sagsoegerne .

B _ Kommissionens forkerte vurdering og betegnelse af de forhold , der ligger til grund for konstateringen af overtraedelse af artikel 85 , stk . 1 , for saa vidt angaar :

a)Melchers ' paastaaede leveringsnaegtelse .

b)Virkningerne af Todd ' s breve .

c)Varigheden af den paastaaede samordnede praksis .

d)Pioneer ' s deltagelse i den samordnede praksis .

e)Sagsoegernes markedsandele paa hi-fi-markedet i Frankrig og i Det forenede Kongerige og som foelge heraf den samordnede praksis ' paavirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne .

C _Manglende hensyntagen til forhold , som udelukker boedepaalaeg

a)Noedvaerge og noedret , for saa vidt angaar MDF .

b)Muligheden for at meddele fritagelse for samordnet praksis , jfr . artikel 85 , stk . 3 .

c)Den omstaendighed , at Melchers ' adfaerd var i overensstemmelse med de til Kommissionen anmeldte kontraktlige forpligtelser .

d)Det anfoerte princip , hvorefter handlinger begaaet af ansatte , som ikke havde modtaget instruktion af selskabsdeltagerne , ikke kan forpligte selskabet .

e)Ved at bemyndige Den franske Republik til at forbyde parallelimport er Kommissionen selv medansvarlig for afskaermningen af det franske marked .

D _Forhold , som kan begrunde nedsaettelse af boederne , er ikke taget i betragtning

a)Vurderingen af overtraedelsernes grovhed med henblik paa at fastsaette boedernes generelle stoerrelse er behaeftet med mangler , og ligebehandlingsprincippet tilsidesaettes , idet boederne er langt hoejere end dem , som blev paalagt andre virksomheder for lignende overtraedelser , som blev begaaet i samme periode .

b)Pioneer handlede ikke forsaetligt .

c)Beregningsgrundlaget er behaeftet med mangler , idet boederne er udmaalt i forhold til virksomhedernes samlede omsaetning , boeden , som blev paalagt Melchers , er hoejere end 10 % af selskabets relevante omsaetning , og den omsaetning , som blev lagt til grund for MDF ' s og Pioneer ' s boeder , ikke vedroerer samme regnskabsaar som for de andre sagsoegere .

d)Vurderingen af varigheden af den samordnede praksis er behaeftet med mangler .

e)Tilsidesaettelse _ for saa vidt angaar MDF og Pioneer _ af det anfoerte princip , hvorefter boeder for flere saerskilte overtraedelser ikke kan sammenlaegges til en boede .

f)Den boede , som blev paalagt Melchers , har karakter af konfiskation , og proportionalitetsprincippet tilsidesaettes , idet den boede , som blev paalagt MDF , overstiger virksomhedens oekonomiske kapacitet .

A _Anbringender om tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter

a ) Kumulation af paatale- og beslutningsfunktionen

6 MDF har anfoert , at den anfaegtede beslutning er ulovlig , allerede fordi den blev truffet inden for rammerne af en ordning , hvorefter Kommissionen baade udoever paatale- og beslutningsfunktionen , hvilket er i strid med artikel 6 , stk . 1 , i Menneskerettighedskonventionen .

7 Dette argument er sagen uvedkommende . Som Domstolen har fastslaaet i dommen af 29 . oktober 1980 ( FEDETAB , forenede sager 209-215 og 218/78 , Sml . 1980 , s . 3125 ), kan Kommissionen ikke betragtes som en »domstol« , jfr . artikel 6 i Menneskerettighedskonventionen .

8 Det skal dog tilfoejes , jfr . Domstolens udtalelse i ovennaevnte dom , at Kommissionen under den administrative procedure er forpligtet til at overholde de processuelle garantier , som er fastlagt i faellesskabsretten .

9 Ifoelge artikel 19 , stk . 1 , i Raadets forordning nr . 17 af 6 . februar 1962 ( EFT 1959-1962 , s . 81 ) skal Kommissionen saaledes , inden der traeffes en beslutning , give de deltagende virksomheder og sammenslutninger af virksomheder lejlighed til at udtale sig vedroerende de fremfoerte klagepunkter , og Kommissionen har i sin forordning nr . 99/63 af 25 . juli 1963 om udtalelser i henhold til artikel 19 i Raadets forordning nr . 17 ( EFT 1963-1964 , s . 42 ) indfoert en kontradiktorisk procedure , som omfatter Kommissionens meddelelse om klagepunkter , en mulighed for virksomhederne til at udtale sig skriftligt om denne meddelelse inden for en fastsat frist , og i kommende tilfaelde _ isaer naar Kommissionen agter at paalaegge en boede _ en hoering . I henhold til artikel 4 i Kommissionens forordning kan denne i beslutninger rettet til virksomheder kun tage saadanne klagepunkter i betragtning , om hvilke disse har haft lejlighed til at udtale sig .

10 Som Domstolen har fastslaaet i dommen af 13 . februar 1979 ( Hoffmann-La Roche , sag 85/76 , Sml . 1979 , s . 461 ) gennemfoerer disse bestemmelser det grundlaeggende princip i faellesskabsretten , at der skal indroemmes ret til kontradiktion i enhver _ ogsaa administrativ _ procedure , hvilket blandt andet indebaerer , at den paagaeldende virksomhed under den administrative procedure gives lejlighed til at tage stilling dels til , om de fremfoerte faktiske forhold og andre omstaendigheder faktisk foreligger og hvilken betydning , de da har , dels til de dokumenter , som Kommissionen paaberaaber sig til stoette for , at der foreligger en overtraedelse af traktaten .

11 Det foelger heraf , at selv om MDF ' s hovedanbringende ikke kan tages til foelge , da det stoettes paa et fejlskoen vedroerende karakteren af proceduren for Kommissionen , giver faellesskabsretten tilstraekkelige muligheder til at undersoege de foelgende anbringender om den paastaaede tilsidesaettelse af sagsoegernes ret til at blive hoert og i givet fald tage dem til foelge .

b ) Beslutningens henvisning til visse forhold , som ikke er indeholdt i meddelelsen om klagepunkter

12 Sagsoegerne har for det foerste gjort gaeldende , at Kommissionen i beslutningens artikler 1 og 2 fastslog , at de to tilfaelde af samordnet praksis blev indledt ultimo 1975 , at den samordnede praksis mellem MDF , Pioneer og Melchers ophoerte i februar 1976 og mellem MDF og Shriro ultimo 1977 , mens Kommissionen ifoelge meddelelsen om klagepunkter kun paataenkte at fastslaa , at de to overtraedelser havde fundet sted i perioden »ultimo januar/primo februar 1976« .

13 Kommissionen har anfoert , at det var paa grundlag af de oplysninger , som dels var indeholdt i bemaerkningerne til meddelelsen om klagepunkter , dels afgivet under hoeringen , at den i beslutningen fastslog , at overtraedelserne var af laengere varighed end antaget , da meddelelsen om klagepunkter blev affattet .

14 Som det fremgaar af Domstolens praksis , skal meddelelsen om klagepunkter klart angive alle de vaesentlige faktiske forhold , som Kommissionen stoetter sig paa i denne fase af proceduren . Denne angivelse kan vaere summarisk , og beslutningen skal ikke noedvendigvis vaere en kopi af fremstillingen af klage punkterne . Kommissionen skal tage hensyn til resultatet af den administrative procedure , hvis det drejer sig om at frafalde klagepunkter , der viser sig ikke at vaere tilstraekkeligt begrundede , eller hvis det drejer sig om , saavel faktisk som retligt , at tilrettelaegge og supplere argumentationen til stoette for de klagepunkter , som den fremfoerer , dog forudsat , at Kommissionen kun fremfoerer de omstaendigheder , som de paagaeldende har haft mulighed for at udtale sig om , og at den under den administrative procedure har fremfoert de oplysninger , der er noedvendige af hensyn til kontradiktionsprincippet .

15 Da der ved fastsaettelsen af boeden blandt andet skal tages hensyn til overtraedelsens varighed , jfr . artikel 15 , stk . 2 . sidste stykke , i forordning nr . 17 , fremgaar det af den naevnte praksis , at det er vaesentligt , at Kommissionen , navnlig naar den paataenker at paalaegge en boede , angiver den varighed af overtraedelsen , som den har konstateret paa grundlag af de oplysninger , som den raadede over , da meddelelsen om klagepunkter blev udfaerdiget . Kommissionen kan udvide den angivne periode , hvis det begrundes i de supplerende oplysninger , som fremkommer under den administrative procedure , og saafremt virksomhederne har haft mulighed for at udtale sig herom .

16 I de foreliggende sager er det ubestridt , at Kommissionen ikke har meddelt sagsoegerne , at den paataenkte at gaa ud fra , at overtraedelserne havde varet laengere end anfoert i meddelelsen om klagepunkter , og at virksomhederne ikke havde lejlighed til at fremsaette bemaerkninger angaaende de perioder , som ikke var naevnt i meddelelsen .

17 Herefter maa varigheden af den overtraedelse , som er fastslaaet i den anfaegtede beslutning , begraenses til perioden ultimo januar/primo februar 1976 .

18 Sagsoegerne har for det andet gjort gaeldende , at den anfaegtede beslutning henviser til visse omstaendigheder , som ikke var naevnt i meddelelsen om klagepunkter . Pioneer og Pioneer GB henviser til fremstillingen i de to dokumenter af det moede , som blev afholdt paa Pioneers hovedkontor i Antwerpen den 19 . og 20 . januar . Foerst i beslutningen ( nr . 52 og 62 ) anfoerte Kommissionen , at der ikke findes nogen form for skriftlige optegnelser fra dette moede , og at den heraf udledte , at moedet i det mindste delvis havde til formaal at droefte parallelimport .

19 Hvad angaar Antwerpen-moedet naevnes det allerede i meddelelsen om klagepunkter , at et af hovedformaalene med moedet var at droefte parallelimport til Frankrig , og meddelelsen omfatter alle de oplysninger , som Kommissionen i denne forbindelse modtog fra deltagerne . Det fremgaar yderligere af referatet fra hoeringen , at formaalet med moedet blev droeftet indgaaende ved denne lejlighed . Det foelger heraf , at sagsoegerne havde rig lejlighed til at udtale sig og fremlaegge beviser vedroerende dette spoergsmaal . Dette gaelder ligeledes de oevrige af sagsoegerne naevnte omstaendigheder , hvorfor denne del af anbringendet ikke kan tages til foelge .

20 Endelig har sagsoegerne gjort gaeldende , at Kommissionen tilsidesatte deres ret til at blive hoert ved ikke under den administrative procedure _ in casu i meddelelsen om supplerende klagepunkter _ at angive de kriterier , som den havde til hensigt at laegge til grund ved beregningen af boeden ; dette gjaldt endvidere boedens stoerrelse eller omtrentlige stoerrelse . Denne tilsidesaettelse er saa meget mere alvorlig , som de paalagte boeder er betydelig hoejere end tidligere paalagte boeder , og de er blevet beregnet efter en formel , der tager hensyn til de paagaeldende virksomheders omsaetning . Yderligere har Pioneer gjort gaeldende , at Kommissionen ikke kan paalaegge selskabet en boede af en stoerrelsesorden , der forudsaetter , at overtraedelsen var forsaetlig , naar den ikke i meddelelsen om klagepunkter betegnede Pioneer ' s adfaerd som forsaetlig .

21 Denne del af anbringendet kan heller ikke tages til foelge . I meddelelsen om klagepunkter anfoerte Kommissionen udtrykkeligt , at den ville undersoege , om der burde paalaegges virksomhederne boeder , og den anfoerte ligeledes de vaesentlige faktiske og retlige momenter , som kunne medfoere boedepaalaeg , herunder den formodede overtraedelses grovhed og varighed samt spoergsmaalet om , hvorvidt den var begaaet »forsaetligt eller uagtsomt« . Herved opfyldte Kommissionen sine forpligtelser , for saa vidt angaar dette punkt , idet den gav virksomhederne tilstraekkelige oplysninger til , at de kunne tage til genmaele ikke blot for saa vidt angaar konstateringen af , at der forelaa en overtraedelse , men ogsaa for saa vidt angaar boedepaalaegget . Kommissionen ville paa utilladelig vis foregribe beslutningen , hvis den gav oplysninger om stoerrelsen af de paataenkte boeder , inden virksomhederne havde haft mulighed for at fremsaette deres bemaerkninger til de i meddelelsen indeholdte klagepunkter .

22 Kommissionen var heller ikke forpligtet til i meddelelsen om klagepunkter at angive , at der bestod mulighed for , at den eventuelt ville aendre sin politik , for saa vidt angik boedernes generelle niveau , hvilket skulle afgoeres paa grundlag af generelle betragtninger vedroerende konkurrencepolitikken , som ikke har direkte relation til de saerlige omstaendigheder i de foreliggende sager .

23 For saa vidt angaar omsaetningen , gav Kommissionen ved at anmode virksomhederne om at fremlaegge oplysninger om deres omsaetning i det seneste regnskabsaar endelig virksomhederne lejlighed til at fremsaette bemaerkninger til dette punkt og tilfoeje yderligere oplysninger , som de maatte finde relevante i denne forbindelse .

c ) Manglende fremlaeggelse af dokumenter

24 Pioneer og Pioneer GB har for det foerste anfoert , at Kommissionen trods deres henstillinger ikke rettidigt tilstillede dem de dokumenter , som laa til grund for de af Kommissionen konstaterede forhold , for saa vidt angik virkningerne af de breve , som Todd , Shriro , sendte til lederne af virksomhederne Comet og Audiotronic .

25 Vedroerende dette punkt har Kommissionen i beslutningen ( nr . 50 ) anfoert , at det blev fastslaaet , at Comet som foelge af Shriro ' s intervention ophoerte med at eksportere Pioneer-udstyr for videresalg . Ifoelge beslutningen overtog Audiotronic Comet ' s leverancer til en af kunderne , Euro-Electro , Bruxelles ; Audiotronic modtog betydelige ordrer i marts 1976 , men kunne som foelge af de af Shriro skabte vanskeligheder kun levere en del af ordrerne .

26 Da den periode , som skal tages i betragtning ved fastlaeggelsen af overtraedelsernes varighed , som det naevnes ovenfor , skal begraenses til ultimo januar/primo februar 1976 , og da Kommissionens udtalelser vedroerende paavirkningen af Audiotronic ' s eksport netop vedroerer en senere periode , kan gennemgangen af denne del af anbringendet begraenses til Comet ' s forhold .

27 For saa vidt angaar denne virksomhed , stoettede Kommissionen sig i det vaesentlige dels paa en skriftlig erklaering fra Comet ' s direktoer Mason , dels paa rapporterne fra Kommissionens inspektoerer vedroerende besoegene hos Comet og Euro-Electro samt paa dokumenter vedroerende Comet ' s regnskaber .

28 Den 9 . oktober 1978 gav Kommissionen sagsoegerne underretning om Mason ' s erklaering , men kun delvis . Kommissionen afviste at fremlaegge de relevante punkter i erklaeringen , idet den paaberaabte sig , at de var fortrolige , hvilket dog ikke hindrede Mason selv i , efter anmodning fra sagsoegerne , at tilstille dem en kopi af erklaeringens fulde ordlyd .

29 Selv om sagsoegerne paa eget initiativ fik indsigt i hele Mason ' s erklaering umiddelbart inden hoeringen , er det ubestridt , at de , inden Kommissionen udstedte beslutningen , intet kendskab havde til de andre dokumenter , som naevnes ovenfor , eller kun havde delvist kendskab hertil . Foelgelig havde de ikke lejlighed til rettidigt at fremsaette deres bemaerkninger til indholdet og raekkevidden af disse dokumenter eller til at fremskaffe og i paakommende tilfaelde fremlaegge modbeviser . Heraf foelger , at Kommissionen var ubefoejet til at stoette sin beslutning paa indholdet af disse dokumenter .

30 Da de konstateringer , som Kommissionen havde stoettet paa de paagaeldende dokumenter , der ikke var tilgaengelige for sagsoegerne , vedroerte omstaendigheder , som klart var underordnede i forhold til de overtraedelser , som er fastslaaet i beslutningens artikler 1 og 2 , kan denne tilsidesaettelse af retten til at blive hoert ikke beroere gyldigheden af beslutningen i sin helhed . Derimod boer Domstolen ved gennemgangen af retsgrundlaget for beslutningen ikke tage indholdet af disse dokumenter i betragtning .

31 MDF , Pioneer og Pioneer GB har for det andet gjort gaeldende , at de ikke kunne faa indsigt i rapporten fra Mackintosh Consultants Co ., London , som Kommissionen havde anvendt i beslutningens nr . 25 for at fastlaegge hi-fi-markederne i Frankrig , Det forenede Kongerige og Forbundsrepublikken Tyskland . De har navnlig anfoert , at det , for saa vidt angaar deres markedsandele , som angivet af Kommissionen i beslutningen , var af afgoerende betydning for sagsoegernes forsvar , at de havde kendskab til den definition af hi-fi-udstyr , som rapporten lagde til grund for sine konklusioner .

32 I meddelelsen om klagepunkter havde Kommissionen konstateret , at markedsandelen for Pioneer-produkter i 1976 var paa mindst 7-10 % i Frankrig og 8-9 % i Det forenede Kongerige . MDF og Pioneer GB bestred disse tal i deres bemaerkninger til meddelelsen om klagepunkter . Kommissionen anmodede derefter Mackintosh Consultants Co ., London , om at udfaerdige en rapport om hi-fi-markedet i de beroerte medlemsstater . Paa grundlag af rapporten og de to sagsoegeres omsaetning af Pioneer-produkter , ansatte Kommissionen andelen af Pioneer-produkter paa det franske hi-fi-marked til 11,5 % i 1976 og paa det britiske marked til 10,5 % .

33 Kommissionen har imidlertid i beslutningen nr . 25 fastholdt de tal , som var anfoert i meddelelsen om klagepunkter . Den stoettede sig saaledes ikke paa de tal for hi-fi-markederne , som var anslaaet i rapporten . Formaalet med at lade rapporten udfaerdige var udelukkende at kontrollere Kommissionens oprindelige skoen , som blev anfaegtet af sagsoegerne under den administrative procedure . Denne del af anbringendet kan derfor ikke tages til foelge .

d ) Den manglende meddelelse af Det raadgivende Udvalgs udtalelse

34 MDF og Pioneer har gjort gaeldende , at artikel 10 , stk . 6 , i forordning nr . 17 , hvorefter udtalelsen fra Det raadgivende Udvalg ikke offentliggoeres , skal fortolkes saaledes , at det skal vaere muligt at give »direkte beroerte virksomheder« fortrolige oplysninger om udtalelsen . I modsat fald maatte bestemmelsen vaere ugyldig paa grund af tilsidesaettelse af princippet om retten til at blive hoert .

35 Artikel 10 , stk . 6 , i forordning nr . 17 kan ikke fortolkes som anfoert af sagsoegerne . det fremgaar af artiklen , at hoeringen af Det raadgivende Udvalg er sidste fase i proceduren , inden beslutningen udstedes , og at udtalelsen afgives paa grundlag af et foreloebigt forslag til beslutning . Hvis virksomhederne fik lejlighed til at fremkomme med bemaerkninger til udtalelsen og foelgelig til det foreloebige forslag til beslutning , ville den forudgaaende fase af proceduren blive genoptaget , hvilket er i strid med den ordning , som tilsigtes i forordningen .

36 Det forhold , at Det raadgivende Udvalgs udtalelse ikke blev meddelt sagsoegerne , er ikke i strid med kontradiktionsprincippet . Som anfoert ovenfor indebaerer dette princip , at Kommissionen under den administrative procedure skal give de paagaeldende virksomheder indsigt i alle forhold , omstaendigheder eller dokumenter , som den stoetter sig paa , for at goere det muligt for virksomhederne at fremkomme med deres bemaerkninger til rigtigheden og relevansen af de paastaaede forhold og omstaendigheder samt til de dokumenter , som Kommissionen har lagt til grund for sine paastande . Uanset indholdet af udvalgets udtalelse kan Kommissionen kun stoette sin beslutning paa omstaendigheder , hvortil virksomhederne har haft lejlighed til at fremsaette bemaerkninger . Foelgelig kan dette anbringende ikke tages til foelge .

B _ Vurderingen og betegnelsen af de forhold , som ligger til grund for Kommissionens konstatering af overtraedelse af artikel 85 , stk . 1

a ) Melchers ' paastaaede leveringsnaegtelse

37 Det fremgaar af sagen , at forretninger , der var tilsluttet den indkoebsgruppe , som Iffli var direktoer for , i november 1975 kunne tilbyde Pioneer-udstyr fra Belgien til priser , der var 26-31 % lavere end detailpriserne i Frankrig . Blandt andet for at finde en alternativ leverandoer af Pioneer-produkter henvendte Iffli sig til Gruoner gennem Weber , som var direktoer for firmaet Willi Jung , Saarbruecken , som paa det tidspunkt var blevet en filial af Gruoner .

38 Efter en samtale med Iffli den 12 . december 1975 paa Gruoner ' s hovedkontor i Rommelshausen , anmodede selskabets indkoeber , Schreiber , ved telex af 15 . december 1975 blandt andet Melchers om at fremsende prislister . Melchers satte ham i forbindelse med sin lokale repraesentant , som aflagde besoeg hos Gruoner . Paa grundlag af de saaledes indhentede oplysninger , herunder den seneste prisliste fra 1975 , sendte Schreiber den 31 . december 1975 Iffli et tilbud paa blandt andet Pioneer-udstyr til priser , som var indtil 30 % lavere end MDF ' s priser paa det paagaeldende tidspunkt .

39 Den 12 . og 14 . januar 1976 afgav Iffli to ordrer til Weber af en stoerrelsesorden paa cirka 1 million DM . Weber oversendte oejeblikkelig ordrene til Gruoner , men foerst den 20 . januar 1976 _ netop den dag da Weber forsikrede Iffli om , at en del af varerne allerede var undervejs til Rommelshausen _ bestilte Schreiber pr . telex et parti varer hos Melchers , som svarede til Iffli ' s ordre , men af en vaerdi paa kun ca . 550 000 DM . Ifoelge Schreiber ' s forklaring havde han i mellemtiden haft en ny samtale med Melcher ' s lokale repraesentant , og han havde modtaget en ny prisliste , som gjaldt fra oktober 1976 .

40 Den 21 . og 22 . januar 1976 modtog Iffli fra de franske myndigheder de noedvendige importlicenser . Paa de samme datoer kontrollerede Melchers sit lager i forbindelse med Gruoner ' s ordre og tegnede en forsikring hos et forsikringsselskab til daekning af ordren for et beloeb paa 200 000 DM . Den 23 . januar 1976 bekraeftede Melchers ordren i besvarelse af en ny telexmeddelelse fra Schreiber , idet han samtidig opgav navnet paa den speditoer , som skulle levere varerne . Ifoelge Melcher ' s forklaring blev denne telexbekraeftelse afsendt af en fejltagelse .

41 Den 28 . januar 1976 tilstillede Schreiber Weber en telexmeddelelse paa tysk , hvori han oplyste , at en telefonsamtale med Melcher ' s salgsdirektoer havde givet foelgende resultat :

»Pioneer ' s europaeiske hovedkontor i Antwerpen ved allerede , at der er blevet udstedt en importlicens med henblik paa indfoersel af Pioneer-udstyr . Den tyske repraesentant har faaet instrukser om under ingen omstaendigheder at levere varer til Jung . Vi kan kun levere , hvis det garanteres , at varerne ikke eksporteres.«

42 Iffli , som modtog oplysningen fra Weber , indgav en klage til denne og til Gruoner . Ved telexmeddelelse af 6 . februar 1976 meddelte Weber Gruoner , at han kunne bevise , at det Pioneer-udstyr , som var solgt af Melchers , tidligere var blevet importeret til Frankrig , dels gennem en grossist i Bruxelles , dels gennem firmaet EVB , Stuttgart . Schreiber paafoerte originalen af telexmeddelelsen haandskrevne notater , nemlig for saa vidt angaar leveringen via Bruxelles : »Ikke leveret selv , er kendt i Bremen . Men ikke via Tyskland afvises kategorisk af Melchers« . For saa vidt angaar EVB ' s levering , staar der i notaterne : »Korrekt , det var i november 1975 , meget store problemer , derfor tilraades forsigtighed« .

43 Den 11 . februar 1976 blev der i Rommelshausen afholdt et moede mellem Gruoner og lederne af Melcher ' s hi-fi-afdeling . Deltagerne i dette moede har for Domstolen naegtet , at spoergsmaalet om eksport til Frankrig blev behandlet ved denne lejlighed .

44 Schreiber gav i en telexmeddelelse af 18 . februar 1976 under henvisning til »samtalen med Melchers ' ledere« Weber oplysninger , som var identiske med Schreiber ' s notater paa telexmeddelelsen af 6 . februar . Telexmeddelelsen af 18 . februar fortsaetter saaledes :

»3 . Vi er staerkt interesserede i at lade Pioneer-udstyr indgaa i vort sortiment . Vi kan kun foretage tilstraekkeligt store leverancer , hvis vi garanterer Melchers at levere det modtagne udstyr til den tyske detailhandel .

4.Der kan ikke vaere tale om at oeve kommerciel pression , og denne faktor kan desvaerre ikke aendres fra den ene dag til den anden . Naar alt kommer til alt , er det afgoerende for salget i Europa , at prisniveauet opretholdes.«

45 I et memo af 19 . februar 1976 vedroerende moedet i Rommelshausen af 11 . februar praeciserede Schreiber blandt andet , at »efter samtaler med . . . Melchers . . . er alle hindringer for samarbejde mellem os nu fjernet« .

46 Den 20 . februar 1976 underrettede Schreiber ved en telexmeddelelse Iffli om , at de priser , som han havde faaet tilbudt den 31 . december 1975 for blandt andet Pioneer-produkter , ikke laengere gjaldt »paa grund af prisudviklingen« . Saaledes blev Iffli ' s ordre endelig opgivet .

47 I den anfaegtede beslutning udleder Kommissionen heraf , at Iffli ' s ordre ikke blev udfoert , fordi Melchers havde kraevet en garanti fra Gruoner ' s side om , at varerne ikke ville blive eksporteret . Udover ovennaevnte forhold stoetter Kommissionen sig paa en skriftlig erklaering af 18 . maj 1977 , hvori Schreiber bekraeftede de begivenheder , som han omtalte i sine telexmeddelelser til Weber , og erklaerede , at Melcher ' s ledere under Rommelshausen-moedet havde gentaget , at selskabet kun kunne levere til specialforretninger i Tyskland .

48 Melchers har haevdet , at det forhold , at Gruoner ' s ordre ikke blev udfoert , udelukkende skyldes , dels at Melchers ikke havde tilstraekkelig store lagre til at kunne levere de bestilte varer , dels at ordren var afgivet for tidligt , idet samtalerne mellem Schreiber og den lokale repraesentant kun var »indledende droeftelser« , som ikke gjorde det muligt for Melchers , der normalt solgte naesten udelukkende til detailhandlere , at indlede en forretningsforbindelse med Gruoner . Det er disse omstaendigheder , og ikke en tilfaeldig afvisning af at levere varer til eksport , som Melcher ' s ansatte meddelte Schreiber , inden denne sendte sin telexmeddelelse af 28 . januar 1976 til Weber .

49 Stadig ifoelge Melchers var grunden til , at varerne ikke blev leveret , efter at der ved Rommelshausen-moedet den 11 . februar 1976 endelig var indledt et samarbejde mellem de to virksomheder , at Gruoner havde mistet enhver interesse i at opfylde den kontrakt , som var indgaaet med Iffli . Schreiber havde nemlig opdaget , at han havde begaaet en fejl ved beregningen af de priser , som han tilboed Iffli den 31 . december 1975 . Foruden de forskellige rabatter , som var angivet af den lokale repraesentant , fradrog han 11 % tysk moms fra priserne , skoent nettopriserne var uden moms .

50 I denne forbindelse stoetter Melchers sig blandt andet paa en haandskreven matematisk formel , som Schreiber havde anfoert paa en prisliste for andre produkter end Pioneer-udstyr , som Melchers ' advokater havde fundet under et besoeg hos Gruoner , samt paa en skriftlig erklaering af 5 . september 1980 , hvori Schreiber erkender at have opfundet historien om Melchers leveringsnaegtelse for at daekke over sine regnefejl . Denne erklaering blev i det vaesentlige bekraeftet af Schreiber , da han som vidne afgav forklaring for Domstolen .

51 Stillet over for de af parterne modstridende opfattelser og Schreiber ' s selvmodsigende erklaeringer , skal Domstolen undersoege , om de andre bevismidler kan underbygge en af disse opfattelser .

52 Hvad angaar Kommissionens opfattelse bemaerkes det , at Schreiber i sin telexmeddelelse af 28 . januar 1976 til Weber anfoerte : »Pioneer ' s europaeiske hovedkontor i Antwerpen ved allerede , at der er blevet udstedt en importlicens med henblik paa indfoersel af Pioneer-udstyr« . Det er ubestridt , at MDF underrettede Pioneer om de licenser , som blev udstedt til Iffli den 21 . og 22 . januar 1976 , og at Pioneer videregav denne oplysning til Melchers . Under disse omstaendigheder forekommer den forklaring , som Schreiber gav i sin erklaering af 5 . september 1980 , og hvorefter det var Iffli , som underrettede ham om udstedelsen af licenser , ikke overbevisende .

53 I denne forbindelse skal ligeledes anfoeres de noejagtige oplysninger om tidligere eksport til Frankrig , som Schreiber paafoerte telexmeddelelsen af 6 . februar 1976 fra Weber , og som han videregav til denne i en telexmeddelelse af 18 . februar . Rigtigheden af disse er uomtvistet , og de kan kun hidroere fra ansatte hos Melchers .

54 Det er saaledes ubestridt , at eksporten til Frankrig blev behandlet under droeftelserne mellem Schreiber og Melchers ' ansatte , og det kan udledes af arten af sidstnaevntes oplysninger , at der forelaa en leveringsnaegtelse , for saa vidt angaar eksport af varer til Frankrig .

55 Hvad angaar sagsoegernes opfattelse , stemmer beskrivelsen af droeftelserne mellem Schreiber og den lokale repraesentant , hvorefter der kun var tale om indledende forhandlinger , ikke med Schreiber ' s notater fra de to samtaler . De haandskrevne notater , hvis indhold Schreiber har uddybet for Domstolen , indeholder en detaljeret beskrivelse af salgs- og leveringsbetingelserne , herunder de forskellige rabatter og bonusordninger , som blev tilbudt detailhandlere af forskellig stoerrelse , og endog til den eneste grossist , som tidligere fik leverancer fra Melchers . Det er muligt , at Gruoner i sin egenskab af stoerre grossist havde haabet at opnaa mere ved lange forhandlinger , men det er uforstaaeligt , at Melchers ikke var indstillet paa at levere de bestilte varer til betingelser , som paa det paagaeldende tidspunkt ifoelge Melchers var normale . Bortset fra betalingsfristen ses det i oevrigt kun vanskeligt , at der bestaar nogen forskel mellem de betingelser , som fremgaar af de haandskrevne notater vedroerende den sidste samtale med den lokale repraesentant , og de betingelser , som blev anfoert i memoet af 19 . februar 1976 vedroerende Rommelshausen-moedet .

56 Det af Melchers anfoerte leveringsproblem bekraeftes derimod af de notater , som Melchers ' lagerforvalter paafoerte telexmeddelelsen af 20 . januar 1976 . Det fremgaar heraf , at visse af de bestilte modeller ikke var paa lager , at der ikke var et tilstraekkeligt stort lager af andre modeller , og at der under alle omstaendigheder var tale om en meget betydelig ordre i forhold til lagerbeholdningerne paa det paagaeldende tidspunkt , nemlig lige efter julesalget . Da det imidlertid er ubestridt , at Melchers uden at goere for stort indgreb i lagerbeholdningerne omgaaende kunne levere en meget stor del af de bestilte varer , og da Melchers havde sendt Gruoner en telexmeddelelse , som denne med rette kunne betragte som accept uden forbehold , er det uforstaaeligt , at Melchers ikke afgav tilbud om dellevering , og ikke forhoerte sig hos Pioneer om muligheden for at skaffe resten af de bestilte varer . Lagersituationen kan saaledes ikke accepteres som en tilstraekkelig forklaring for ikke at udfoere ordren .

57 For saa vidt angaar den paastaaede fejl vedroerende momsen , er det for de fleste modellers vedkommende rigtigt , at de rabatter , der i Schreiber ' s haandskrevne notater er angivet ved en fast procentsats , ikke er en tilstraekkelig forklaring paa de lave priser , som Schreiber tilboed Iffli den 31 . december 1975 , skoent det ved anvendelse af den af Melchers angivne formel er muligt at naa noejagtigt til de tilbudte priser ved at indsaette visse af disse procentsatser . Som fremhaevet af Kommissionen angav de prislister , som laa til grund for Schreiber ' s beregninger , imidlertid klart , at priserne var uden moms ; den metode , der anvendes i formlen , er ikke den , som skal anvendes for at fratraekke en momssats paa 11 % , og den paastaaede fejl blev i alt fald ikke begaaet , for saa vidt angaar priserne for hoejttalerne . Under vidneafhoeringen for Domstolen har Schreiber endvidere vaeret ude af stand til at forklare , hvorledes han kunne begaa en saadan fejl , ligesom han ikke kunne rekonstruere sine beregninger . Selv om der saaledes stadig ikke foreligger nogen forklaring paa den noejagtige stoerrelse af de fleste af de priser , Iffli fik tilbudt , kan den af Melchers fremfoerte forklaring saaledes ikke laegges til grund .

58 Endelig kan der ikke ses bort fra begivenhedernes tidsmaessige raekkefoelge eller fra den omstaendighed , at de faldt sammen med begivenhederne i forbindelse med parallelimport fra Det forenede Kongerige . Gruoner ' s ordre blev nemlig behandlet fuldstaendig normalt af Melchers indtil det tidspunkt , da det med rimelighed kan antages , at sidstnaevnte modtog oplysningen om udstedelse af licenser til Iffli . Dette tidspunkt ligger inden for den uge , der fulgte efter Melchers ' deltagelse i moedet den 19 . og 20 . januar 1976 paa Pioneer ' s hovedkontor i Antwerpen . Under dette moede klagede MDF over parallelimport til Frankrig , og som et resultat af moedet opfordrede Shriro ' s direktoer ved breve af 28 . og 29 . januar 1976 sine stoerste kunder til at standse eksporten .

59 Den telexmeddelelse , Schreiber sendte Weber den 18 . februar 1976 , synes yderligere at vaere snaevert forbundet _ saavel indholdsmaessigt som tidsmaessigt _ med Rommelshausen-moedet af 11 . februar og med Schreiber ' s memo af 19 . februar vedroerende dette moede . Det samme gaelder telexmeddelelsen af 20 . februar , hvori Schreiber endelig trak tilbuddet til Iffli tilbage . Endelig er den levende interesse for at etablere et samarbejde med Melchers , som telexmeddelelsen af 18 . februar er udtryk for , i overensstemmelse med den senere udvikling af forbindelserne mellem de to selskaber og tilstraekkelig til at forklare , at Gruoner ikke insisterede , for saa vidt angaar varerne til Iffli . Selv om dette tidsforloeb ikke i sig selv er afgoerende , stoetter det dog Kommissionens opfattelse .

60 Det kan udledes af ovenstaaende betragtninger , at Kommissionen har foert tilstraekkeligt bevis for , at Melchers naegtede at udfoere Gruoner ' s ordre paa grund af varernes bestemmelsessted , uden at det er noedvendigt at afgoere problemet vedroerende trovaerdigheden af Schreiber ' s susccessive forklaringer , eller problemet om dennes paastaaede adfaerd vedroerende forretningerne omfattende hi-fi-udstyr af andre maerker , og som ifoelge sagsoegerne svarede til adfaerden i denne sag .

b ) Virkningerne af Todd ' s breve

61 Pioneer og Pioneer GB har bestridt den anfaegtede beslutnings konstateringer angaaende virkningerne af de to breve , som Shriro ' s direktoer , Todd , sendte henholdsvis den 28 . og den 29 . januar 1976 til den administrerende direktoer for Audiotronic og bestyrelsesformanden for Comet . De har fremhaevet , at brevene kun havde en ganske ubetydelig virkning .

62 I denne forbindelse skal det foerst understreges , at det er ubestridt , at brevene blev fremsendt efter en stadig mere indtraengende opfordring fra MDF ' s indehaver , Setton , som selv havde indgivet proeveordrer til Audiotronic og Comet , som han fremlagde resultatet af under Antwerpen-moedet den 19 . og 20 . januar 1976 . Brevene indeholder en utvetydig opfordring til at standse eksporten af Pioneer-udstyr . De blev sendt til de to stoerste kunder , som tilsammen varetog ca . 45 % af salget af Pioneer-udstyr fra Shriro . Herefter kan de to breve i sig selv betragtes som bevis for en samordnet praksis mellem MDF og Shriro med det formaal at begraense den frie konkurrence inden for faellessmarkedet . Med forbehold af MDF ' s og Shriro ' s stilling paa de omhandlede markeder , hvilket spoergsmaal behandles nedenfor under punkt e ., kan denne adfaerd ligeledes paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne . Det anbringende , som sagsoegerne har fremfoert , vedroerer alstaa ikke en overtraedelse af traktatens artikel 85 , stk . 1 , men alene virkningen af overtraedelsen og som foelge heraf overtraedelsens grovhed .

63 For saa vidt angaar Audiotronic , har Kommissionen erkendt , at brevet til denne virksomhed ikke umiddelbart havde nogen virkning . Ifoelge den anfaegtede beslutnings nr . 50 overtog Audiotronic derimod tilmed Comet ' s leverancer til Euro-Electro , Bruxelles , da Comet ophoerte med at eksportere Pioneer-udstyr . Ifoelge Kommissionen havde den samordnede praksis foerst virkninger for Audiotronic efter marts 1976 . Da allerede anbringenderne om procedurefejl indebaerer , at der kun skal tages hensyn til perioden ultimo januar/primo februar 1976 , er disse argumenter imidlertid irrelevante .

64 For saa vidt angaar Comet , har Kommissionen i det vaesentlige haevdet i beslutningens nr . 41 , 50 , 82 og 98 , at virksomheden eksporterede stoerre maengder Pioneer-udstyr inden modtagelsen af Todd ' s brev , men at eksporten herefter ophoerte , hvorimod andre maerker fortsat blev eksporteret .

65 Kommisionens paastande stoettes paa en skriftlig erklaering af 3 . juni 1977 fra Comet ' s direktoer , Mason , samt paa rapporterne fra Kommissionens inspektoerer angaaende besoegene hos Comet og Euro-Electro og dokumenter vedroerende Comet ' s regnskaber . Af disse dokumenter havde sagsoegerne inden udstedelsen af den anfaegtede beslutning kun kendskab til Mason ' s erklaering . Som naevnt ovenfor under A punkt c ), skal der saaledes ikke tages hensyn til oplysningerne i de andre dokumenter .

66 Mason oplyste under punkt 3 i sin erklaering , at Comet omkring 1974 paabegyndte en eksport til de andre medlemsstater hovedsagelig af hi-fi-udstyr . Indtil december 1975 omfattede denne eksport dog kun ubetydelige maengder Pioneer-udstyr . For saa vidt angaar perioden 19 . december 1975-16 . januar 1976 , hvor den sidste forsendelse fandt sted , har Comet derimod solgt Pioneer-udstyr til Euro-Electro , Bruxelles , for et samlet beloeb paa mere end 33 000 UKL . Med hensyn til perioden forud for modtagelsen af Todd ' s brev stoetter erklaeringen saaledes Kommissionens paastande .

67 Mason udtalte under punkt 5 foelgende :

»Den 30 . januar 1976 modtog selskabet et brev fra den administrerende direktoer for Shriro ( UK ) Ltd stilet til bestyrelsesformanden . Selskabet oenskede at opretholde et godt samarbejde med Shriro og fortsat modtage tilfredsstillende leverancer . Der fremsendtes derfor et brev til Shriro med henblik paa at naa til et forlig . Som foelge af denne brevveksling blev spoergsmaalet gennemgaaet med Shriro , men der blev intet sagt ud over , hvad der anfoertes i brevet af 30 . januar 1976 . . . Siden januar 1976 modtog selskabet forskellige forespoergsler paa Pioneer-udstyr fra udlandet , men paa grund af de faelles virkninger af begraensningen af den kredit , der ydes vores kunder , og den eksisterende fortjenstmargen , har vi indtil nu kun i begraenset omfang kunnet efterkomme disse forespoergsler , skoent selskabet klart understregede over for Shriro ( UK ) Ltd , at det burde have mulighed for at handle uden begraensninger i overensstemmelse med faellesskabsretten.«

68 Sagsoegerne har anfoert , at skoent denne erklaering rent faktisk bekraefter , at der ikke efter modtagelsen af Todd ' s breve gennemfoertes stoerre eksport af Pioneer-udstyr , indicere den paa den anden side samtidig , at dette ikke skyldtes brevet , men omstaendigheder af kommerciel art .

69 Det bemaerkes , at Comet paa det paagaeldende tidspunkt absolut ikke understregede , at selskabet ikke kunne handle frit , men derimod svarede paa Todd ' s brev , at det »ikke bevidst vil eksportere Pioneer-produkter til handelskunder uden for Det forenede Kongerige« . Det fremgaar heraf , at sidste saetning i Mason ' s erklaering vedroerer en periode , som under alle omstaendigheder ligger senere end ultimo januar/primo februar 1976 .

70 Det skal saaledes vedroerende dette punkt fastslaas , at Kommissionen var befoejet til at konstatere , at Comet havde eksporteret store maengder Pioneer-udstyr inden modtagelsen af Todd ' s brev , men at eksporten herefter ophoerte .

c ) Varigheden af den samordnede praksis

71 Som foelge af ovennaevnte bemaerkninger vedroerende den periode , der skal laegges til grund ved vurderingen af overtraedelsernes varighed , er det ufornoedent at gennemgaa det anbringende , som ikke vedroerer den relevante periode .

d ) Pioneer ' s deltagelse i den samordnede praksis

72 I den anfaegtede beslutning fastslog Kommissionen , at Pioneer deltog i den samordnede praksis mellem Melchers og MDF saavel som i den samordnede praksis mellem sidstnaevnte og Shriro . Denne konstatering stoettedes blandt andet paa Pioneer ' s almindelige stilling i forhold til de indenlandske forhandlere , forloebet og resultatet af moedet i Antwerpen den 19 . og 20 . januar 1976 samt det forhold , at Pioneer tilstillede Melchers MDF ' s klage og oplysninger vedroerende parallelimporten .

73 Pioneer har bestridt denne beskrivelse af selskabets adfaerd . Pioneer har anfoert , at selskabet paa ingen maade befandt sig i en situation , der gjorde det muligt at kontrollere Shriro ' s og Melchers ' adfaerd . Antwerpen-moedet havde ikke til formaal at droefte parallelimport . Ved denne lejlighed som ved flere andre noejedes Pioneer ' s repraesentanter med at lytte til Setton ' s klager over MDF og raadede ham til at nedsaette priserne . Meddelelsen om oplysninger vedroerende parallelimport udgoer en del af de oplysninger , som normalt udveksles mellem leverandoer og forhandler vedroerende markedssituationen .

74 Det bemaerkes , at Pioneer , som er et 100 % datterselskab af moderselskabet i Japan , har til formaal at importere Pioneer-udstyr til Europa og tilrettelaegge salget . Med dette formaal for oeje forsoeger selskabet at finde en forhandler i hver enkelt af de paagaeldende medlemsstater , det tilbyder forhandleren en eneforhandlingskontrakt , ligesom det fordeler de importerede produkter mellem de nationale forhandlere og bestraeber sig paa at koordinere deres salgaktiviteter blandt andet ved regelmaessige moeder .

75 Selv om disse aktiviteter ikke noedvendigvis giver Pioneer en afgoerende indflydelse paa hver enkelt forhandlers adfaerd , var selskabet dog ikke desto mindre paa grund af sin centrale position forpligtet til at udvise saerlig agtpaagivenhed for at undgaa , at en koordinering af denne art fremmede en adfaerd , som var i strid med konkurrencereglerne .

76 For saa vidt angaar Melchers ' adfaerd , er det ubestridt , at Pioneer tilstillede denne forhandler ikke blot Setton ' s klager , men ogsaa oplysningerne om de importlicenser , som Iffli havde modtaget fra de franske myndigheder . Under disse omstaendigheder forekommer en saadan orientering som en stiltiende opfordring til Melchers om at forsoege at afsloere kilden til saadanne former for indfoersler og bringe dem til ophoer .

77 For saa vidt angaar Antwerpen-moedet , foreligger der intet skriftligt herom , bortset fra brevene fra Todd , Shriro , til selskabets to stoerste kunder , og deltagerne i moedet var ude af stand til at give en enslydende fremstilling af formaalet .

78 I brevene af 28 . og 29 . januar 1976 forklarede Todd sine to kunder , at han var indkaldt til Antwerpen for at undersoege en fransk forhandlers klage over parallelimport ; han gjorde rede for , at han blev underrettet om resultaterne af MDF ' s proebekoeb hos de to kunder , og han beklagede , at de havde stillet ham i en uheldig situation over for Pioneer ( »have caused my principals to look on me with a certain amount of disfavour« ). Selv om denne formulering _ som haevdet af Todd under den administrative procedure _ kan vaere udtryk for en vis overdrivelse for at goere indtryk paa kunderne , er den i overensstemmelse med andre faktorer , som viser , at parallelimport blev droeftet indgaaende under moedet .

79 Det er saaledes ubestridt , at Setton rent faktisk under moedet havde fremlagt resultaterne af tre proevekoeb foretaget af virksomheder , som han kontrollerede , hos Shriro ' s britiske kunder , og at han kraftigt understregede , at det var noedvendigt at standse parallelimporten til Frankrig . Yderligere er det ubestridt , at Todd ' s breve til sine kunder var en direkte foelge af moedet og ikke af senere kontakt med Setton . Herefter maa Pioneer , som havde indkaldt til og ledte moedet _ paa grund af selskabets stilling over for de nationale forhandlere som beskrevet ovenfor _ vaere ansvarlig for et saadant resultat .

80 Domstolen skal derfor udtale , at Kommissionen med foeje har fastslaaet , at Pioneer i begge tilfaelde havde deltaget i den samordnede praksis .

e ) Sagsoegernes markedsandele og paavirkningen af samhandelen mellem medlemsstaterne

81 I beslutningen ( nr . 3 ) fastslog Kommissionen , at Pioneer ' s samlede salg af hi-fi-produkter til selskabets forhandlere i de tre paagaeldende medlemsstater i regnskabsaaret 1975/76 androg ca . 735 millioner BFR . Kommissionen anfoerte yderligere ( nr . 25 ), at omsaetningen af Pioneer-produkter i 1976 androg 77 millioner FF for MDF , 7,3 millioner UKL for Shriro og 19 millioner DM for Melchers . Paa grundlag af et skoen over hi-fi-markedet i de tre medlemsstater fastslog Kommissionen , at markedsandelen for Pioneer-produkter i 1976 var paa mindst 7-10 % i Frankrig , 8-9 % i Det forenede Kongerige og naesten 2 % i Forbundsrepublikken Tyskland . Kommissionen fastslog ( nr . 75 og 82 ), at disse markedsandele var tilstraekkelig store til , at virksomhedernes adfaerd principielt maerkbart kunne paavirke handelen mellem medlemsstaterne .

82 MDF og Pioneer GB har anfaegtet disse tal . Dels omfatter den af Kommissionen anfoerte omsaetning andre produkter end Pioneer hi-fi-udstyr ; dels definerer Kommissionen hi-fi-markedet alt for snaevert . De to sagsoegere skoenner , at deres markedsandel i 1976 androg 3,38 % i Frankrig og 3,18 % i Det forenede Kongerige . De har anfoert , at disse markedsandele ikke er tilstraekkelig store til at antage , at deres adfaerd kunne paavirke handelen mellem medlemsstaterne , jfr . traktatens artikel 85 , stk . 1 .

83 Det er ubestridt , at der ikke findes nogen anerkendt generel definition paa begrebet hi-fi-produkter , og at de forskellige markedsundersoegelser , som parterne stoetter sig paa , varierer betydeligt i denne henseende . Tilsyneladende er der ingen af undersoegelserne , som er i fuld overensstemmelse med de typer produkter , som parterne sigtede til , da de angav de to virksomheders omsaetning . En gennemgang af disse meget tekniske og vanskelige spoergsmaal vedroerende fakta kan dog vise sig unoedvendig , hvis de af parterne opgivne markedsandele allerede er tilstraekkelige til at vaere omfattet af artikel 85 , stk . 1 .

84 Det bemaerkes _ som allerede udtalt af Domstolen , blandt andet i dom af 9 . juli 1969 ( Voelk mod Vervaecke , sag 5/69 , Sml . 1969 , s . 69 ) _ at en aftale kun paavirker handelen mellem medlemsstaterne , saafremt det paa grundlag af en flerhed af objektive , retlige eller faktiske omstaendigheder med tilstraekkelig sandsynlighed kan forudses , at den kan udoeve en direkte eller indirekte , aktuel eller potentiel indflydelse paa handelen mellem medlemsstaterne paa en maade , der kan vaere til skade for virkeliggoerelsen af maalene for et mellemstatsligt enhedsmarked . Samme kriterium skal anvendes paa den her omhandlede samordnede praksis .

85 I samme dom udtalte Domstolen endvidere , at en eneforhandlingsaftale , selv med absolut omraadebeskyttelse , under hensyn til de paagaeldendes svage stilling paa markedet for de omhendlede produkter , ikke er omfattet af forbudet i artikel 85 .

86 Sagsoegerne i denne sag indtog ikke en saadan stilling . De undersoegelser , som MDF og Pioneer GB fremlagde , viste , at der i Frankrig og Det forenede Kongerige er et meget stort marked for hi-fi-udstyr , men at det var delt mellem et meget stort antal maerker , saaledes at de af sagsoegerne angivne procentuelle markedsandele oversteg de fleste af deres konkurrenters . Hvis man kun betragter de importerede maerker , var de to sagsoegere tilsyneladende endog nogle af de stoerste leverandoerer paa de to markeder . Under disse omstaendigheder og under hensyntagen til virksomhedernes faktiske omsaetning kan det ikke bestrides , at disse virksomheders adfaerd , som havde til formaal at begraense parallelimport og saaledes opdele de nationale markeder , maerkbart kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne paa en maade , der kunne vaere til skade for virkeliggoerelsen af maalene for et enhedsmarked .

87 Domstolen skal derfor udtale , at det var med foeje , at Kommissionen fastslog , at sagsoegernes adfaerd kunne paavirke handelen mellem medlemsstaterne maerkbart .

C _ Anbringender stoettet paa den manglende hensyntagen til forhold , som udelukker boedepaalaeg

a ) Noedvaerge og noedret

88 MDF har anfoert , at selv om selskabet havde begaaet en overtraedelse , var denne berettiget ifoelge reglerne om noedret . Selskabet befandt sig i en situation , hvor noedvaerge var berettiget paa grund af den illoyale konkurrence , som parallelimportoererne paafoerte det .

89 For saa vidt angaar anbringendet om noedvaerge bemaerkes _ som Domstolen allerede har udtalt i dommene af 25 . november 1971 ( Béguelin , sag 22/71 , Sml . 1971 , s . 257 ) og af 22 . januar 1981 ( Dansk Supermarked , sag 58/80 , Sml . 1981 , s . 181 ) _ at indfoerelsen af en vare , der lovligt er i omsaetning i en anden medelmsstat , ikke i sig selv kan anses som stridende mod god markedsfoeringsskik . Parallelimport fra andre medlemsstater kan saaledes ikke i sig selv fremkalde en noedsituation .

90 Uden at det findes noedvendigt at gennemgaa eventuelle foelger af en noedsituation , skal det i denne forbindelse blot bemaerkes , at sagsoegerne ikke har godtgjort , at de befandt sig i en saadan situation . MDF har ikke bevist , at selskabets eksistens var truet , at de paastaaede oekonomiske vanskeligheder skyldtes parallelimport , og saa meget mindre at selskabet kun kunne overleve ved at overtraede artikel 85 , stk . 1 .

91 Foelgelig kan anbringenderne ikke tages til foelge .

b ) Traktatens artikel 85 , stk . 3

92 MDF har anfoert , at realitetsbetingelserne for fritagelse i medfoer af artikel 85 , stk . 3 , var opfyldt , og at selskabet derfor havde kunnet opnaa fritagelse ved anmeldelse . Overtraedelsen bestod saaledes i en tilsidesaettelse ikke af et af traktatens grundlaeggende formaal , men kun af en formforskrift , idet selskabet havde tilsidesat anmeldelsespligten og kravet om indhentelse af en formel fritagelse .

93 Anbringendet kan ikke tages til foelge . Anmeldelsen er ikke et formkrav , som paalaegges virksomhederne , men en noedvendig betingelse for at opnaa visse fordele . I medfoer af artikel 15 , stk . 5 , litra a ), i forordningen nr . 17 kan der ikke paalaegges boede for handlinger , som foretages efter anmeldelsen , for saa vidt de ligger inden for graenserne af den i anmeldelsen beskrevene erhvervsudoevelse . Den fordel , som virksomhederne har ved at anmelde en aftale eller en samordnet praksis , maa imidlertid betragtes som et modstykke til den risiko , som en virksomhed loeber ved selv at anmelde en aftale eller en samordnet praksis . Virksomheden risikerer nemlig ikke blot , at det fastslaas , at den ved aftalen eller den samordnede praksis overtraeder artikel 85 , stk . 1 , og at stk . 3 ikke kan finde anvendelse paa virksomheden , men ligeledes at den paalaegges en boede for handlinger , som den foretog inden anmeldelsen . En virksomhed , som ikke har villet loebe denne risiko , kan i endnu mindre grad over for boedepaalaegget for en ikke-anmeldt overtraedelse paaberaabe sig den hypotetiske mulighed , at en anmeldelse kunne have medfoert fritagelse .

c ) Melchers ' adfaerd i relation til de til Kommissionen anmeldte kontraktlige forpligtelser

94 Melchers har anfoert , at Kommissionen ved at paalaegge selskabet en boede overtraeder artikel 15 , stk . 5 , i forordning nr . 17 , idet den straffer en adfaerd , som er i overensstemmelse med forhandlerkontrakten med Pioneer , som blev anmeldt til Kommissionen . Melchers kunne ikke levere de af Gruoner bestilte varer uden at tilsidesaette den kontraktlige forpligtelse til at paase , at det tyske marked fortsat blev behoerigt forsynet .

95 Dette anbringende kan ikke tages til foelge , idet der blot skal henvises til Domstolens udtalelse ovenfor under B , punkt a ), om Melchers- lagerbeholdninger paa det paagaeldende tidspunkt og selskabets manglende indsats for at skaffe de noedvendige varer .

d ) Manglende instrukser fra selskabsdeltagernes side

96 Ifoelge Melchers kan der kun paalaegges en virksomhed en boede , hvis det er godtgjort , at overtraedelsen skyldes virksomheden selv , dvs . i den foreliggende sag Melchers ' komplementarer . Kommissionen har imdlertid ikke bevist , at komplementarerne forsaetligt begik den paastaaede overtraedelse , eller at de handlede uagtsomt .

97 Det skal i denne forbindelse understreges , at Kommissionen ifoelge artikel 15 , stk . 1 og 2 , i forordning nr . 17 bemyndiges til at paalaegges virksomheder og sammenslutninger af virksomheder boeder , saafremt de »forsaetligt eller uagtsomt« har gjort sig skyldige i overtraedelser . Det er ikke en betingelse for at anvende denne bestemmelse , at der foreligger en handling begaaet af den paagaeldende virksomheds selskabsdeltagere eller direktoerer , end ikke at de har kendskab til en saadan handling , men derimod at der er begaaet en handling af en person , som er bemyndiget til at handle paa virksomhedens vegne .

98 Sagsoegeren har ikke godtgjort , at cheferne for Melchers ' hi-fi-afdeling overskred den befoejelse , som selskabsdeltagerne gav dem ved at ansaette dem i deres stillinger . For saa vidt angaar den lokale repraesentant , har ansoegeren endog haevdet , at denne altid i samarbejdet med Gruoner handlede efter de naevnte chefers direkte instrukser . Dette anbringende kan saaledes ikke tages til foelge .

e ) Kommissionens eventuelle medansvar i de foreliggende sager

99 Melchers har gjort gaeldende , at Kommissionen i medfoer af traktatens artikel 115 bemyndigede Den franske Republik til at undtage visse hi-fi-produkter med oprindelse i Japan og bragt i fri omsaetning i andre medlemsstater fra faellesskabsbehandling . Denne omstaendighed udgoer en skoensfaktor , som begrunder , at boeden annulleres eller i det mindste nedsaettes betydeligt .

100 Det er med foeje , at Kommissionen i denne forbindelse har fastslaaet , at eventuelle begraensninger , som paalaegges af de offentlige myndigheder , ikke kan berettige , at borgerne indleder samordnet praksis med det formaal at begraense konkurrencen . Foelgelig kan anbringendet ikke tages til foelge .

D _ Anbringender om boedernes stoerrelse

a ) Boedernes generelle niveau

101 Sagsoegerne har gjort gaeldende , at Kommissionen ved fastsaettelsen af boederne overtraadte artikel 15 , stk . 2 , sidste afsnit , i forordning nr . 17 , hvorefter der ved fastsaettelsen af boedens stoerrelse skal tages hensyn til baade overtraedelsens grovhed og dens varighed . Ifoelge sagsoegerne har Kommissionen hverken stoettet sig paa grovheden eller varigheden af deres adfaerd . Kommissionen benyttede disse sager til at indfoere en ny politik med det formaal at forhoeje boedernes generelle niveau , for saa vidt angaar visse overtraedelser af faellesskabsretten , uden at denne aendring er begrundet i de paagaeldende overtraedelsers art eller i sagernes saerlige omstaendigheder . Udmaalingen af saa hoeje boeder i de foreliggende sager skyldes saaledes udelukkende , at Kommissionen behandlede dem paa et tidspunkt , da den skiftede politik , hvilket ikke blot er i strid med forordningen , men i virkeligheden foerer til en vilkaarlig afgoerelse .

102 Yderligere er den saaledes beskrevne metode klart diskriminerende . De faktiske omstaendigheder i de foreliggende sager var samtidige med omstaendighederne i andre sager , hvori Kommissionen udstedte en beslutning forud for den her omhandlede , idet den fastsatte betydelig lavere boeder .

103 Kommissionen har anerkendt , at de foreliggende sager er de foerste , hvor boedeniveauet er betydelig hoejere end tidligere . Inden udstedelsen af den omtvistede beslutning havde den ikke paalagt boeder af en stoerrelsesorden paa over 2 % af virksomhedernes samlede omsaetning , end ikke i tilfaelde af grove overtraedelser . I de verserende sager andrager boederne imidlertid i det vaesentlige mellem 2 og 4 % af omsaetningen .

104 Et saadant niveau kan imidlertid ifoelge Kommissionen fuldt ud begrundes i overtraedelsernes art . Efter 20 aars faelles konkurrencepolitik var det ifoelge Kommissionen noedvendigt af forhoeje boedeniveauet betragteligt , i det mindste for den type overtraedelser , som for laengst er defineret , og som de paagaeldende havde kendskab til , som f.eks . eksport- og importforbud . Netop disse overtraedelser er saerlig grove , da de fratager forbrugerne alle fordele ved fjernelsen af toldrestriktioner samt kvantitative restriktioner ; overtraedelserne haemmer integreringen af medlemsstaternes oekonomiske systemer og bringer forhandlerne og detailhandlerne i et underordnelsesforhold til producenterne . De stoerste boeder er nemlig saerlig paakraevede , naar overtraedelsen , som i det foreliggende tilfaelde , har til hovedformaal at opretholde et hoejere detailprisniveau . Kommissionen har anfoert , at mange virksomheder opretholder en adfaerd , som de ved er i strid med faellesskabsretten , fordi den fortjeneste , som de opnaar ved den ulovlige adfaerd , er stoerre end de hidtil paalagte boeder . En saadan indstilling kan kun modvirkes ved at paalaegge stoerre boeder end hidtil .

105 Det bemaerkes , at Kommissionens kompetence til at paalaegge de virksomheder boeder , som forsaetligt eller uagtsomt overtraeder traktatens artikel 85 , stk . 1 , eller artikel 86 , er et af de midler , som Kommissionen har faaet tildelt , for at den kan udfoere sin tilsynsopgave ifoelge faellesskabsretten . Denne opgave indebaerer ikke blot , at individuelle overtraedelser skal efterforskes og forfoelges , men ogsaa en pligt til at foere en generel politik med det formaal , at der paa konkurrenceomraadet anvendes de i traktaten fastlagte principper , og at virksomhedernes adfaerd paavirkes i denne retning .

106 Foelgelig boer Kommissionen , naar karakteren af en overtraedelse fastslaas med henblik paa at fastsaette boedens stoerrelse , ikke blot tage hensyn til saerlige omstaendigheder i det foreliggende tilfaelde , men ogsaa til den sammenhaeng , overtraedelsen indgaar i , og paase , at den trufne forholdsregel er af tilstraekkelig forebyggende karakter , isaer for saa vidt angaar den type overtraedelser , som i saerlig grad kan bringe gennemfoerelsen af Faellesskabets formaal i fare .

107 Ud fra dette synspunkt var Kommissionen befoejet til at betegne eksport- og importforbud , der havde til formaal kunstigt at opretholde prisforskelle mellem de forskellige medlemsstaters markeder , som meget grove overtraedelser . Saadanne forbud bringer frihandelen inden for Faellesskabet , som er et af traktatens grundlaeggende principper , i fare , og de hindrer gennemfoerelsen af et af traktatens formaal , nemlig oprettelsen af et enhedsmarked .

108 Kommissionen kunne derfor frit tage hensyn til det forhold , at denne form for adfaerd stadig _ skoent dens ulovlighed allerede blev fastslaaet i begyndelsen af den faelles konkurrencepolitik _ er forholdsvis hyppig paa grund af den fortjenste , som visse virksomheder kan opnaa herved , og foelgelig skoenne , at det var noedvendigt at paalaegge stoerre boeder for saaledes at forstaerke deres forebyggende virkning .

109 Den omstaendighed , at Kommissionen tidligere har paalagt boeder af en bestemt stoerrelsesorden i tilfaelde af visse typer overtraedelser , kan af samme grund ikke beroeve den muligheden for at forhoeje dette niveau inden for de i forordning nr . 17 angivne rammer , hvis det er noedvendigt for at gennemfoere Faellesskabets konkurrencepolitik . For at Faellesskabets konkurrenceregler kan gennemfoeres effektivt , maa Kommissionen tvaertimod til enhver tid have mulighed for at tilpasse boedeniveauet efter konkurrencepolitikkens krav .

110 Dette anbringende kan derfor ikke tages til foelge .

b ) Anbringendet om at Pioneer ikke handlede forsaetligt

111 Pioneer har gjort gaeldende , at selskabet ikke handlede forsaetligt , da det ikke kunne vide , at dets adfaerd var ulovlig .

112 Paa grundlag af Domstolens vurdering under B , punkt d ), ovenfor , af bevismidlerne vedroerende Pioneer ' s adfaerd , skal det fastslaas , at selskabet maa have vaeret fuldt vidende om , at en saadan adfaerd kunne begraense den frie konkurrence . En saadan viden er tilstraekkelig til , at det kan antages , at selskabet handlede forsaetligt . Anbringendet kan derfor ikke tages til foelge .

c ) Omsaetningen som beregningsgrundlag for boederne

113 Melchers har anfoert , at det er ulovligt at fastsaette boederne i forhold til virksomhedernes omsaetning , hvilket er det beregningsgrundlag , Kommissionen har anvendt i de foreliggende sager . Omsaetningen giver i virkeligheden ingen oplysninger om virksomhedens rentabilitet eller om dens evne til at betale en boede .

114 Melchers saavel som MDF og Pioneer har anfoert , at boedens stoerrelse under ingen omstaendigheder _ som det er sket i de foreliggende sager _ kan fastsaettes paa grundlag af en virksomheds samlede omsaetning , naar de varer , som overtraedelsen vedroerer , kun udgoer en del af den samlede omsaetning .

115 Pioneer har udledt heraf , at den boede , som selskabet blev paalagt , boer nedsaettes , da den omsaetning , som Kommissionen har lagt til grund , ligeledes vedroerte selskabets salg af hi-fi-udstyr i lande , som ikke var omfattet af overtraedelsen .

116 Ifoelge Melchers burde Kommissionen have taget i betragtning , at alene henved 10 % af selskabets omsaetning vedroerte hi-fi-udstyr , mens denne varegruppe for de andre sagsoegere repraesenterede den samlede omsaetning . Melchers har tilfoejet , at ved at fastsaette den oeverste graense for de boeder , som kan paalaegges , til 10 % af omsaetningen , henviser artikel 15 , stk . 2 , i forordning nr . 17 til omsaetningen i den sektor , hvor overtraedelsen blev begaaet . Da Kommissionen ikke har taget hensyn til denne beregningsmaade , blev Melchers paalagt en boede , som udgoer 18 % af omsaetningen paa hi-fi-markedet , og herved overskrides den graense , som er fastsat i den naevnte bestemmelse .

117 Heroverfor har Kommissionen anfoert , at det kun er en virksomheds samlede omsaetning , som kan indicere stoerrelsen af den boede , som virksomheden maksimalt kan betale . Foelgelig boer den oeverste graense ifoelge artikel 15 , stk . 2 , i forordning nr . 17 ifoelge Kommissionen forstaas saaledes , at denne omsaetning skal tages som udgangspunkt . I alle andre tilfaelde , hvor omsaetningen skal laegges til grund ved udmaalingen af en boede , er det ifoelge Kommissionen ligeledes den samlede omsaetning , der skal tages i betragtning , og ikke kun den del af omsaetningen , som vedroerer overtraedelsen . Kommissionen har imidlertid fremhaevet , at der ved fastsaettelsen af en boede skal tages hensyn til en lang raekke kriterier , som ikke kan angives i maalelige stoerrelser , og at det derfor ikke er muligt generelt at anvende en matematisk formel .

118 Ifoelge artikel 15 , stk . 2 , i forordning nr . 17 kan Kommissionen paalaegge boeder paa mindst et tusind og hoejst en million RE , idet sidstnaevnte beloeb dog kan forhoejes til 10 % af omsaetningen i det sidste regnskabsaar i hver af de virksomheder , som har medvirket ved overtraedelsen . Ved fastsaettelsen af beloebets stoerrelse inden for disse graenser , skal der ifoelge bestemmelsen tages hensyn til overtraedelsens grovhed og dens varighed .

119 Den eneste udtrykkelige henvisning til virksomhedens omsaetning vedroerer saaledes den oevre graense for en boede paa over en million RE . Denne graense har her til formaal , at boederne ikke er urimelige i forhold til virksomhedens stoerrelse , og da det faktisk kun er den samlede omsaetning , som kan give en omtrentlig forestilling herom , skal den anfoerte procentsats , som haevdet af Kommissionen , forstaas saaledes , at den vedroerer den samlede omsaetning . Foelgelig har Kommissionen ikke overskredet den oevre graense efter forordningens artikel 15 .

120 Naar overtraeelsens grovhed fastslaas , skal der tages hensyn til en lang raekke faktorer af forskellig art og betydning alt efter den paagaeldende overtraedelse og de saerlige omstaendigheder i forbindelse hermed . Alt efter de enkelte tilfaelde kan der f.eks . vaere tale om antallet og vaerdien af de varer , som overtraedelsen omfatter , samt virksomhedens stoerrelse og dens oekonomiske betydning og som foelge heraf i hvor hoej grad , den kunne paavirke markedet .

121 Foelgelig er det paa den ene side rimeligt ved fastsaettelse af boeden at tage hensyn dels til virksomhedens samlede omsaetning , som giver et om end omtrentligt og ufuldstaendigt indtryk af virksomhedens stoerrelse og oekonomi , dels til den del af omsaetningen , som vedroerer de varer , som er genstand for overtraedelsen , og som altsaa kan indicere omfanget af overtraedelsen . Det fremgaar paa den anden side heraf , at der ikke skal tillaegges et enkelt af disse momenter urimelig betydning i forhold til de andre skoensfaktorer , og en passende boede kan derfor kun fastsaettes paa grundlag af en enkel beregning med udgangspunkt i den samlede omsaetning . Dette er isaer tilfaeldet , naar de paagaeldende varer kun udgoer en ringe del af omsaetningen . Domstolen boer tage hensyn til disse betragtninger ved inden for rammerne af dens fulde proevelsesret at foretage et skoen over de omhandlede overtraedelsers grovhed .

122 I det omfang der , med henblik paa fastlaeggelsen af forholdet mellem de boeder , som skal paalaegges virksomheder , som har medvirket i samme overtraedelse , skal tages udgangspunkt i omsaetningen , er det noedvendigt at afgraense den periode , som laegges til grund , saaledes , at de fremkomne tal er saa sammenlignelige som muligt . De anbringender , som MDF og Pioneer har fremfoert i denne forbindelse , kan ikke paavirke Domstolens samlede skoen vaesentligt . Det findes derfor ufornoedent yderligere at behandle disse anbringender .

d ) Varigheden af den samordnede praksis

123 Ifoelge MDF og Pioneer kan den samordnede praksis foerst antages at vaere indledt den 19 . og 20 . januar 1976 ved Antwerpen-moedet . Pioneer og Melchers har anfoert , at den samordnede praksis mellem MDF , Pioneer og Melchers ophoerte den 27 . januar 1976 , da sidstnaevnte virksomheds ansatte meddelte Schreiber , at varerne ikke ville blive leveret . Sagsoegerne har endelig gjort gaeldende , at der ikke foreligger bevis for , at den samordnede praksis mellem MDF , Pioneer og Shriro varede to aar . Da overtraedelsens varighed er en af de faktorer , der skal laegges til grund ved udmaalingen af en boede , skal boederne af denne grund saaledes nedsaettes betydeligt .

124 Efter at varigheden af de konstaterede overtraedelser er afgraenset til perioden ultimo januar/primo februar 1976 , og under hensyntagen til , hvad der er fastslaaet vedroerende Melchers leveringsnaegtelse , er det ufornoedent at tage stilling til disse anbringender . Varigheden af den samordnede praksis , som fastslaaet af Domstolen , indgaar i dens samlede skoen inden for rammerne af Domstolens fulde proevelsesret .

e ) Et boedepaalaeg for to tilfaelde af samordnet praksis

125 Ifoelge MDF kan det antages , at Kommissionen fandt , at de to tilfaelde af samordnet praksis , som MDF havde deltaget i , udgjorde to saerskilte overtraedelser . Ved at sammenlaegge boederne beregnet paa grundlag af hver af disse overtraedelser til én boede , har Kommissionen tilsidesat det almindelige retsprincip vedroerende sammenstoed af overtraedelser .

126 Pioneer har anfoert , at Kommissionen tilsidesatte kontradiktionsprincippet ved at paalaegge selskabet én boede for to overtraedelser . Da der ikke er paalagt en saerlig boede for hver enkelt overtraedelse , kan det ikke fastslaas , hvorledes Kommissionen har vurderet den enkelte overtraedelses grovhed , og om der for den enkelte overtraedelse blev anvendt rimelige kriterier .

127 I denne forbindelse skal det blot fastslaas , at Kommissionen har haevdet , at den fandt , at der i MDF ' s og Pioneer ' s tilfaelde var tale om en enhed af overtraedelser , og hvorfor den paalagde hver enkelt virksomhed én boede . Der er intet grundlag for at antage , at Kommissionen ikke har fulgt denne fremgangsmaade , som er berettiget i det foreliggende tilfaelde , hvor MDF og Pioneer medvirkede i to tilfaelde af samordnet praksis , som begge havde til formaal at hindre parallelimport til et bestemt land af produkter fra en og samme producent . Disse anbringender kan derfor ikke tages til foelge , og Domstolen finder det ufornoedent at udtale sig om , hvorvidt der eventuelt findes faellesskabsretlige principper vedroerende sammenlaegning af boeder , som paalaegges for flere saerskilte overtraedelser .

E _ Sammenfatning

Annullationspaastanden

128 Som naevnt ovenfor under A , punkt b ), boer varigheden af de fastslaaede overtraedelser begraenses til perioden ultimo januar/primo februar 1976 . Foelgelig boer beslutningen annulleres , for saa vidt det heri fastslaas , at varigheden af den samordnede praksis overskrider denne periode . I oevrigt kan annullationspaastanden ikke tages til foelge .

Paastanden om boedenedsaettelse

129 Ved fastsaettelsen af boedernes stoerrelse boer der tages hensyn til den saaledes fastlagte varighed og alle de momenter , der indgaar i vurderingen af overtraedelsernes grovhed , saasom de enkelte virksomheders adfaerd og rolle ved gennemfoerelsen af den samordnede praksis , den fortjeneste virksomhederne har opnaaet ved denne praksis , deres stoerrelse og vaerdien af de omhandlede varer samt den risiko , som overtraedelser af den art indebaerer for gennemfoerelsen af Faellesskabets maal .

130 For saa vidt angaar de momenter , som indgik i Kommissionens vurdering ved fastsaettelsen af boederne , skal der for samtlige beroerte virksomheder isaer tages hensyn til overtraedelsernes kortere varighed som foelge af den delvise annullation af den omtvistede beslutning samt til de betragtninger , som er anfoert ovenfor under D , punkt c ), vedroerende forholdet mellem virksomhe dernes samlede omsaetning og de andre faktorer , som skal tages i betragtning ved vurderingen af overtraedelsernes grovhed .

131 Paa grundlag af disse betragtninger og under hensyntagen til de saerlige omstaendigheder , der gaelder for de enkelte virksomheder , vil boederne vaere at fastsaette som anfoert nedenfor .

132 For saa vidt angaar Pioneer , skal der bl.a . tages hensyn til den centrale stilling , som virksomheden indtager i distributionsnettet for de omhandlede produkter , og som gjorde det muligt for virksomheden at optraede som mellemled , idet virksomheden udoevede en betydelig indflydelse paa de indenlandske forhandleres adfaerd . For denne virksomheds vedkommende boer boeden fastsaettes til 2 000 000 RE , svarende til 80 679 000 BFR .

133 MDF , som var initiativtager til de to tilfaelde af samordnet praksis , som isaer gavnede denne virksomhed , boer paalaegges en boede paa 600 000 RE , svarende til 3 488 892 FF .

134 Efter den delvise annullation af den omtvistede beslutning bestaar der ingen forskel mellem varigheden af de to tilfaelde af samordnet praksis , hvori henholdsvis Melchers og Shriro ( nu Pioneer GB ) deltog . Ved fastlaeggelsen af forholdet mellem de boeder , som skal paalaegges disse to virksomheder , skal der derfor isaer tages hensyn til det forhold , at det udelukkende afhang af Pioneer , om Shriro kunne fortsaette sine aktiviteter , mens Melchers paa grund af virksomhedens forskellige aktiviteter , hvoraf salget af Pioneer-produkter kun udgjorde en ringe del , lettere kunne modstaa det pres , det var udsat for . Idet der ligeledes tages hensyn til alle andre omstaendigheder i disse sager , boer Melchers ' boede fastsaettes til 400 00 RE , svarende til 992 184 DM , og Pioneer GB ' s boede til 200 000 RE , svarende til 129 950 UKL .

135 I betragtning af den ovenfor fastsatte boedenedsaettelse og den omstaendighed , at virksomhederne siden udstedelsen af den anfaegtede beslutning havde kunnet raade over de paagaeldende beloeb uden at skulle stille sikkerhed eller betale renter , boer der ikke gives MDF og Melchers medhold i deres anbrin gender om de vanskeligheder , som betalingen af boederne indebaerer . Dette gaelder ligeledes MDF ' s paastand om betaling af boeden i flere rater . Det tilkommer Kommissionen om fornoedent og under hensyntagen til virksomhedernes nuvaerende oekonomiske situation at traeffe afgoerelse om , hvorvidt der boer gives henstand eller tillades betaling i flere rater .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

136 I henhold til procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at afholde sagens omkostninger , saafremt der er nedlagt paatand herom . I henhold til artiklens stykke 3 kan Domstolen imidlertid ophaeve sagens omkostninger helt eller delvis , hvis hver af parterne henholdsvis taber eller vinder paa et eller flere punkter , eller hvor der foreligger ganske saerlige grunde .

137 Da hver af parterne har tabt paa flere punkter , boer sagens omkostninger ophaeves .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1 . Kommissionens beslutning 80/256 af 14 . december 1979 om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85 ( IV/29.595 _ Pioneer hi-fi-udstyr ) annulleres , for saa vidt den fastslaar , at den samordnede praksis fandt sted ud over perioden ultimo januar/primo februar 1976 .

2.De boeder , som er paalagt sagsoegerne , fastsaettes saaledes :