Nøgleord



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser ° kvantitative restriktioner ° foranstaltninger med tilsvarende virkning ° begreb ° hindringer som foelge af nationale bestemmelser, der uden at medfoere forskelsbehandling regulerer bestemte former for salg ° traktatens artikel 30 uanvendelig ° bestemmelser om butikstid ° ligebehandling af indenlandsk fremstillede og indfoerte varer ° kriterier ° bestemmelserne lovlige i forhold til traktatens artikel 52 og direktiv 64/223 ° direktiv 83/189 uanvendeligt

(EF-traktaten, art. 30 og 52; Raadets direktiv 64/223 og 83/189)

Det forhold, at nationale bestemmelser, som begraenser eller forbyder bestemte former for salg, bringes i anvendelse paa varer fra andre medlemsstater, kan ikke antages direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt at hindre samhandelen mellem medlemsstaterne, forudsat at saadanne nationale bestemmelser finder anvendelse paa alle de beroerte erhvervsdrivende, der udoever virksomhed i indlandet, og forudsat, at bestemmelserne, saavel retligt som faktisk, paavirker afsaetningen af indenlandsk fremstillede varer og varer fra andre medlemsstater paa samme maade. Naar disse betingelser er opfyldt, kan en anvendelse af saadanne bestemmelser paa salg af varer fra en anden medlemsstat, som opfylder de af denne stat fastsatte regler, ikke antages at forhindre, at varerne faar adgang til markedet, eller medfoere stoerre ulemper i denne henseende end for indenlandsk fremstillede varer. Saadanne bestemmelser falder derfor uden for anvendelsesomraadet for traktatens artikel 30.

Traktatens artikel 30 skal fortolkes saaledes, at den ikke finder anvendelse paa nationale bestemmelser om butikstid, som omfatter alle erhvervsdrivende, der udoever virksomhed i indlandet, og som, saavel retligt som faktisk, paavirker afsaetningen af indenlandsk fremstillede varer og varer fra andre medlemsstater paa samme maade.

Sidstnaevnte betingelse er opfyldt, naar bestemmelserne ikke findes at have til formaal at regulere samhandelen mellem medlemsstater, og naar de ikke, betragtet under ét, kan medfoere en forskellig behandling af indenlandsk fremstillede og indfoerte varer, for saa vidt angaar deres adgang til markedet. Nationale bestemmelser, som generelt begraenser afsaetningen af en vare og dermed ogsaa indfoerslen af den, kan ikke allerede af den grund antages at begraense muligheden for at faa adgang til markedet i videre omfang for indfoerte varer end for lignende indenlandsk fremstillede varer, og den omstaendighed, at nationale lovbestemmelser generelt kan begraense omsaetningen og saaledes ogsaa omsaetningen af varer fra andre medlemsstater, er ikke i sig selv tilstraekkelig til, at en saadan lovgivning maa betegnes som en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indfoerselsrestriktion. I oevrigt afspejler nationale bestemmelser, som begraenser forretningers aabning om soendagen, visse valg i forbindelse med saerlige socio-kulturelle forhold paa nationalt eller regionalt plan, og det tilkommer medlemsstaterne at traeffe disse valg i overensstemmelse med de krav, der udspringer af faellesskabsretten.

Saadanne bestemmelser er desuden hverken i strid med artikel 52 eller med direktiv 64/223 om gennemfoerelse af etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser for virksomhed inden for engroshandelen. Direktiv 83/189 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, som aendret ved direktiv 88/182, finder ikke anvendelse paa saadanne bestemmelser.