Sag C-174/02

Streekgewest Westelijk Noord-Brabant

mod

Staatssecretaris van Financiën

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden)

»Statsstøtte – EF-traktatens artikel 93, stk. 3 (nu artikel 88, stk. 3, EF) – påtænkt støtte – forbud mod gennemførelse af de påtænkte foranstaltninger før Kommissionens endelige beslutning – forbuddets rækkevidde, hvis støtten udgøres af en afgiftsfritagelse – fastlæggelse af de personer, der kan gøre en eventuel tilsidesættelse gældende«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat L.A. Geelhoed fremsat den 4. marts 2004

Domstolens dom (Første Afdeling) af 13. januar 2005

Sammendrag af dom

1. Statsstøtte – påtænkte støtteforanstaltninger – forbud mod gennemførelse forud for Kommissionens endelige beslutning – direkte virkning – personer, der kan gøre en eventuel tilsidesættelse gældende – borger, der er pligtig at betale en afgift, der udgør en integrerende del af en støtteforanstaltning

(EF-traktaten, art. 93, stk. 3 (nu art. 88, stk. 3, EF))

2. Statsstøtte – traktatens bestemmelser – anvendelsesområde – afgifter ledsaget af fritagelser, der bedømmes som støtte – omfattet – betingelse – tvungen forbindelse mellem afgiften og støtten

(EF-traktaten, art. 92 (efter ændring nu art. 87 EF) og art. 93 (nu art.88 EF))

1. En borger kan ikke alene have interesse i for de nationale retter at gøre den direkte virkning af forbuddet mod gennemførelse i traktatens artikel 93, stk. 3, sidste punktum (nu artikel 88, stk. 3, sidste punktum, EF), gældende med henblik på at få fjernet de negative virkninger af den konkurrencefordrejning, der følger af ydelse af en ulovlig støtte, men også med henblik på at få tilbagebetalt en afgift opkrævet i strid med denne bestemmelse. I det sidstnævnte tilfælde er spørgsmålet, om borgeren er blevet berørt af den konkurrencefordrejning, der følger af støtteforanstaltningen, ikke relevant ved bedømmelsen af hans søgsmålsinteresse. Der skal alene tages hensyn til den omstændighed, at borgeren er pligtig at betale en afgift, der udgør en integrerende del af en støtteforanstaltning, der er gennemført i strid med forbuddet i traktatens artikel 93, stk. 3, sidste punktum.

(jf. præmis 19)

2. Afgifter omfattes ikke af anvendelsesområdet for traktatens bestemmelser om statsstøtte, medmindre de udgør den måde, hvorved en støtteforanstaltning finansieres, således at afgifterne er en integrerende del af denne foranstaltning.

For at det kan antages, at en afgift eller en del af en afgift udgør en integrerende del af en støtteforanstaltning, skal der nødvendigvis bestå en tvungen forbindelse mellem afgiften og støtten i henhold til den relevante nationale lovgivning, således at afgiftsprovenuet nødvendigvis anvendes til at finansiere støtten. Såfremt der er en sådan forbindelse, har afgiftsprovenuet direkte indvirkning på støttens størrelse og dermed på bedømmelsen af denne støttes forenelighed med fællesmarkedet.

Den omstændighed, at støtten er ydet i form af en afgiftsfritagelse, eller at det indtægtstab, der skyldes denne fritagelse, af budgetmæssige årsager i medlemsstaten kompenseres af en afgiftsforhøjelse, er ikke i sig selv tilstrækkelig til, at den ovenfor nævnte forbindelse opstår.

(jf. præmis 25, 26 og 29 samt domskonkl.)