Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tilnaermelse af lovgivningerne ° fremgangsmaaderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation ° direktiv 90/531 ° fastlaeggelse af, hvilke teletjenester der falder uden for direktivets anvendelsesomraade ° befoejelse, der tilkommer ordregiverne ° en medlemsstats ukorrekte gennemfoerelse ° pligt for medlemsstaten til at erstatte en ordregivers tab ° foreligger ikke

(Raadets direktiv 90/531, art. 8, stk. 1)

2. Tilnaermelse af lovgivningerne ° fremgangsmaaderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation ° direktiv 90/531 ° anvendelsesomraade ° undtagelse for kontrakter, der indgaas af ordregivere, som tilbyder deres tjenester under konkurrencevilkaar ° faktisk og retlig bedoemmelse ° kriterier

(Raadets direktiv 90/531, art. 8, stk. 1)

3. Faellesskabsret ° en medlemsstats overtraedelse ° gennemfoerelse af et direktiv ° pligt til at erstatte tab, som er forvoldt borgerne ° betingelser

Sammendrag

1. En medlemsstat kan ikke ved gennemfoerelsen af direktiv 90/531/EOEF om fremgangsmaaderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation fastlaegge, hvilke teletjenester der falder uden for direktivets anvendelsesomraade i henhold til artikel 8, stk. 1, idet denne befoejelse tilkommer ordregiverne selv.

En medlemsstat, der ved gennemfoerelsen af direktivet i national ret selv har fastlagt, hvilke tjenester fra en ordregiver der er undtaget fra direktivet i henhold til artikel 8, har ikke efter faellesskabsretten pligt til at betale erstatning til ordregiveren for den skade, som denne maatte have lidt som foelge af den saaledes begaaede fejl.

Alle de betingelser, der skal vaere opfyldt, for at en medlemsstat ifalder erstatningsansvar for det tab, der er forvoldt borgerne ved en overtraedelse af faellesskabsretten i forbindelse med regelfastsaettelse paa et omraade, hvor den har en skoensbefoejelse, saasom ved gennemfoerelsen af et direktiv, er nemlig ikke opfyldt i det foreliggende tilfaelde. Der foreligger ikke en tilstraekkelig kvalificeret overtraedelse af faellesskabsretten, idet den fejlagtigt gennemfoerte artikel 8, stk. 1, er upraecis, og da den fortolkning, som den paagaeldende medlemsstat i god tro anlagde, ganske vist var forkert, men ikke aabenbart var i strid med direktivets ordlyd og dets formaal.

2. Afgoerelsen af, om den betingelse, der er indeholdt i artikel 8, stk. 1, i direktiv 90/531 om fremgangsmaaderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation ° hvorefter bestemte kontrakter, der indgaas af ordregivere, som leverer tjenester paa de paagaeldende omraader, falder uden for direktivets anvendelsesomraade, hvis "andre virksomheder frit kan yde den samme tjeneste i samme geografiske omraade og paa vilkaar, som i det vaesentlige er identiske" ° er opfyldt, skal traeffes efter en retlig og faktisk bedoemmelse, idet der bl.a. skal tages hensyn til alle de paagaeldende tjenesters saerlige kendetegn, eventuelle substituerende tjenester, prisvilkaarene, ordregiverens dominerende stilling paa markedet og eventuelle lovbestemte begraensninger.

3. Saafremt en overtraedelse af faellesskabsretten maa tilregnes en medlemsstat, der handler paa et omraade, hvor den har en vid skoensbefoejelse, naar der skal traeffes valg af normativ karakter, anerkender faellesskabsretten en ret til erstatning for borgere, som har lidt et tab, saafremt tre betingelser er opfyldt, nemlig at den bestemmelse, der er overtraadt, har til formaal at tillaegge borgerne rettigheder, at overtraedelsen er tilstraekkelig kvalificeret, og at der er en direkte aarsagsforbindelse mellem statens overtraedelse af sin forpligtelse og de skadelidtes tab.

Disse betingelser skal anvendes paa den situation, at en medlemsstat har gennemfoert et EF-direktiv ukorrekt i national ret. Der boer opstilles restriktive betingelser for, at medlemsstaten kan ifalde ansvar i denne situation, ud fra de samme betragtninger som dem, der ifoelge Domstolens praksis begrunder restriktive betingelser for, at institutionerne eller medlemsstaterne kan ifalde ansvar uden for kontraktforhold, naar de udsteder generelle retsakter paa omraader, der henhoerer under faellesskabsretten, og hvor de har en vid skoensbefoejelse, idet det navnlig skal sikres, at udoevelsen af denne virksomhed ikke hindres ved udsigten til erstatningskrav, hver gang det i almenhedens interesse kraeves, at institutionerne eller medlemsstaterne traeffer foranstaltninger, som kan skade borgernes interesser.