Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. De Europaeiske Faellesskabers egne indtaegter ° efteropkraevning af import- eller eksportafgifter ° "fejl, som de kompetente myndigheder selv har begaaet" ° "fejl, som debitor ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget" ° debitor har "overholdt samtlige bestemmelser i de gaeldende forskrifter" ° begreber

(Raadets forordning nr. 1697/79, art. 5, stk. 2)

2. De Europaeiske Faellesskabers egne indtaegter ° godtgoerelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter ° "saerligt forhold" ° forhold, der ikke tyder paa "urigtigheder eller aabenlys forsoemmelse" fra den berettigedes side ° begreber

(Raadets forordning nr. 1430/79, art. 13)

Sammendrag

1. Artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1697/79, der opstiller tre betingelser for, hvornaar de kompetente myndigheder kan undlade at foretage efteropkraevning af import- eller eksportafgifter, skal fortolkes i lyset af foelgende betragtninger.

En fejlagtig tariferingsoplysning, der afgives til en anden erhvervsdrivende end debitor af toldmyndighederne i en anden stat end den, hvis myndigheder er kompetente til at foretage efteropkraevning, er ikke "en fejl, som de kompetente myndigheder selv har begaaet". Der er derimod i denne bestemmelses forstand tale om en fejl fra de myndigheders side, der er kompetente til at foretage efteropkraevning, naar disse myndigheder trods antallet og omfanget af debitors indfoersler ikke har anfaegtet de paagaeldende varers tarifering, selv om det ville fremgaa af en sammenligning mellem den angivne toldposition og den udtrykkelige varebeskrivelse i henhold til specifikationerne i nomenklaturen, at der forelaa en fejlagtig tarifering.

Ved vurderingen af, om der foreligger en fejl, "som debitor ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget", maa der bl.a. tages hensyn til fejlens karakter, den erhvervsdrivendes erfaring og den agtpaagivenhed, han har udvist. I denne forbindelse fremhaeves foelgende forhold:

° Det er et vigtigt holdepunkt for, at det foreliggende problem var indviklet, hvis det paa grund af forskelle i medlemsstaterne med hensyn til tariferingen af en vare var noedvendigt at udstede en forordning, der endeligt fastlaegger, hvilken position varen skal tariferes under.

° Selv en erfaren erhvervsdrivende kan anse sine toldangivelser for rigtige, naar han med hensyn til tariferingen af de paagaeldende varer henholder sig til en tariferingsoplysning afgivet af toldmyndighederne i en anden medlemsstat end den stat, hvis myndigheder er kompetente til at foretage efteropkraevning, til et selskab i samme koncern som debitor, og naar den tarifering, der er angivet i toldangivelsen, i laengere tid ikke er blevet anfaegtet af de kompetente myndigheder.

° Den erhvervsdrivende maa anses for at have udvist den fornoedne agtpaagivenhed, naar han paa grund af en tariferingsoplysning, der er afgivet til et selskab i samme koncern som debitor, slet ikke var i tvivl om, at tariferingen af den paagaeldende vare var korrekt.

° Det paahviler den nationale ret ud fra denne fortolkning at fastslaa, om de kriterier, som skal indgaa i vurderingen af, om debitor burde have opdaget den fejl, der foerte til, at afgifterne ikke blev opkraevet, konkret er opfyldt.

Kravet om, at debitor i forbindelse med toldangivelsen skal have "overholdt samtlige bestemmelser i de gaeldende forskrifter", maa anses for opfyldt, saafremt den erhvervsdrivende i god tro har henfoert den paagaeldende vare under en forkert toldposition, naar denne er angivet klart og tydeligt med en beskrivelse af de paagaeldende varer, saaledes at de kompetente toldmyndigheder straks og utvetydigt burde have fastslaaet den manglende overensstemmelse med den rigtige toldposition.

2. Artikel 13 i forordning nr. 1430/79, der giver de kompetente myndigheder adgang til at indroemme godtgoerelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter under saerlige forhold, hvorunder der ikke kan antages at foreligge urigtigheder eller aabenlys forsoemmelse fra debitors side, skal fortolkes i lyset af foelgende betragtninger.

Der kan vaere tale om saerlige forhold i denne bestemmelses forstand, naar en erhvervsdrivende henholder sig til en fejlagtig oplysning, som er afgivet til et selskab i samme koncern som debitor af en kompetente toldmyndighed i en anden medlemsstat end den, hvis myndigheder er kompetente til at foretage efteropkraevning.

Det tilkommer den nationale ret at afgoere, om de oevrige betingelser for at anvende artikel 13 er opfyldt, dvs. at der ikke foreligger aabenlys forsoemmelse eller urigtigheder, og at procedurereglerne er iagttaget. I den forbindelse praeciseres, at betingelsen i artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1697/79 om, at fejlen skulle kunne opdages, svarer til betingelsen i artikel 13 i forordning nr. 1430/79 om urigtigheder eller aabenlys forsoemmelse, saaledes at betingelserne ifoelge denne bestemmelse i forordning nr. 1430/79 skal vurderes paa baggrund af betingelserne i artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1697/79.