ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Miljø – affald – emballage og emballageaffald – direktiv 94/62 – adgang for medlemsstaterne til at fremme genbrugsordninger for emballage – direktivet indeholder ikke præcise kriterier for udformningen af disse ordninger – bedømmelse af nævnte ordninger i forhold til traktatens bestemmelser om de frie varebevægelser

(Art. 28 EF og 30 EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62, art. 5)

2. Frie varebevægelser – kvantitative restriktioner – foranstaltninger med tilsvarende virkning – nationale bestemmelser, hvorved en samlet ordning for indsamling af emballageaffald erstattes af en ordning med pantopkrævning og individuel tilbagetagelse – ulovlig – begrundelse – beskyttelse af miljøet – betingelse – overholdelse af proportionalitetsprincippet

(Art. 28 EF og 30 EF)

Sammendrag

1. Artikel 5 i direktiv 94/62 om emballage og emballageaffald, som giver medlemsstaterne mulighed for i overensstemmelse med traktaten at fremme genbrugsordninger for emballage, der kan genbruges på en miljømæssigt fornuftig måde, formulerer en sådan mulighed i generelle vendinger, uden at de kriterier, som skal tages i betragtning af de medlemsstater, der gør brug af muligheden, er præciseret. Eftersom udformningen af de ordninger, der fremmer genbrugsemballage, ikke er reguleret ved direktivet i forhold til de medlemsstater, der beslutter at anvende denne mulighed, kan sådanne ordninger følgelig bedømmes i forhold til traktatens bestemmelser om de frie varebevægelser.

(jf. præmis 41, 43, 45 og 50)

2. En medlemsstat, der for så vidt angår engangsemballage erstatter en samlet ordning for indsamling af emballage med en ordning med pantopkrævning og individuel tilbagetagelse, som indebærer, at producenterne må ændre visse angivelser på deres emballager, og som medfører yderligere omkostninger for alle producenter og forhandlere, uden at disse gives en tilstrækkelig overgangsfrist til at tilpasse sig til kravene i henhold til den nye ordning før dens ikrafttrædelse, tilsidesætter de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 5 i direktiv 94/62 om emballage og emballageaffald, sammenholdt med artikel 28 EF.

Sådanne nationale bestemmelser, der kan hindre samhandelen inden for Fællesskabet, kan således kun være begrundet i tvingende hensyn til miljøbeskyttelse, såfremt de midler, der bringes i anvendelse, er egnede til at virkeliggøre de tilstræbte mål og ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at virkeliggøre disse mål.

(jf. præmis 59, 62, 68, 75, 78 og 79 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Frie varebevægelser – fællesskabsforsendelse – ekstern fællesskabsforsendelse – overtrædelser eller uregelmæssigheder – medlemsstaternes forpligtelser – manglende overholdelse af fristerne for de procedurer, der skal føre til opkrævning af importafgifterne – traktatbrud

(Rådets forordning nr. 2913/92, art. 218, stk. 3, og art. 221, stk. 1; Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 379, stk. 2)

2. De Europæiske Fællesskabers egne indtægter – konstatering og tilrådighedsstillelse af medlemsstaterne – kreditering af Kommissionens konto – forsinket kreditering – traktatbrud – pligt til at betale morarenter

(Rådets forordning nr. 1552/89, art. 2 og 11, og nr. 2913/92, art. 218, stk. 3, og art. 221, stk. 1)

Sammendrag

1. I forbindelse med ordningen med fællesskabsforsendelse tilsidesætter en medlemsstat – som ikke bogfører toldskyld og andre relevante afgifter og ikke giver underretning til debitor om toldskyldsbeløbet senest tre dage efter fristen fastsat i artikel 218, stk. 3, og artikel 221, stk. 1, i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks – sine forpligtelser i henhold til artikel 379, stk. 2, tredje punktum, i forordning nr. 2454/93 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92, når den hovedforpligtede i forbindelse med en ekstern fællesskabsforsendelse ikke inden for en frist på tre måneder, efter at afgangsstedet havde afsendt underretning om, at forsendelsen ikke var blevet frembudt rettidigt for bestemmelsesstedet, førte bevis for, at forsendelsen var gennemført forskriftsmæssigt.

Det fremgår nemlig af selve ordlyden af den sidstnævnte bestemmelse, at medlemsstaterne er pligtige at indlede opkrævningsproceduren efter udløbet af fristen på tre måneder, der er fastsat deri. Denne fortolkning er også nødvendig for at sikre, at toldmyndighederne omhyggeligt og ensartet gennemfører bestemmelserne om opkrævning af toldskylden af hensyn til interessen i, at Fællesskabernes egne indtægter stilles effektivt og hurtigt til rådighed.

(jf. præmis 69 og 94 samt domskonkl.)

2. Under ordningen for fællesskabsforsendelse indebærer forsinket underretning om størrelsen af importafgifterne til debitor for en toldskyld fra en medlemsstats side, i strid med artikel 218, stk. 3, og artikel 221, stk. 1, i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, nødvendigvis en forsinket konstatering af Fællesskabernes ret vedrørende de egne indtægter efter betydningen i artikel 2 i forordning nr. 1552/89 om gennemførelse af afgørelse 88/376 om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter – og enhver forsinkelse af krediteringen af de egne indtægter medfører efter artikel 11 i nævnte forordning, at den pågældende medlemsstat skal betale en rente for hele forsinkelsesperioden. De pågældende renter kan kræves betalt uanset grunden til den forsinkede kreditering af Kommissionens konto.

(jf. præmis 85, 91 og 94 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser – kompetence i sager om forbrugerkontrakter – begrebet »forbrugerkontrakt« – aftale om køb af gode til delvis privat, delvis erhvervsmæssig brug – udelukket undtagen i tilfælde af marginalt erhvervsmæssigt brug – den nationale rets afgørelse – kriterier

(Konventionen af 27.9.1968, art. 13- 15)

Sammendrag

Kompetencereglerne i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse, ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse og ved konventionen af 29. november 1996 om Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse, skal fortolkes på følgende måde:

– En person, der har indgået en kontrakt vedrørende en vare med henblik på brug, der delvis vedrører hans erhvervsmæssige virksomhed, og som delvis ligger uden for denne virksomhed, kan ikke gøre den beskyttelse, der følger af de specielle kompetenceregler i konventionens artikel 13-15, gældende, medmindre den erhvervsmæssige virksomhed er så marginal, at den kun spiller en ubetydelig rolle i forbindelse med den transaktion, som kontrakten samlet set vedrører; den omstændighed, at der er tale om overvejende privat brug, er herved uden betydning.

– Det tilkommer den ret, som sagen er blevet indbragt for, at afgøre, om den pågældende kontrakt blev indgået for i en ikke ubetydelig grad at opfylde behov vedrørende den pågældendes erhvervsmæssige virksomhed, eller om den erhvervsmæssige brug tværtimod kun spillede en ubetydelig rolle.

– Den nævnte ret skal tage hensyn til samtlige relevante faktiske omstændigheder, der objektivt kan udledes af sagens akter; derimod skal der ikke tages hensyn til omstændigheder eller forhold, som var kendelige for medkontrahenten i forbindelse med kontraktens indgåelse, medmindre den person, der gør gældende at være forbruger, har udvist en sådan adfærd, at hans medkontrahent med føje har kunnet få det indtryk, at der var tale om erhvervsmæssige formål.

(jf. præmis 54 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Appel – anbringender – anbringende mod en doms præmisser, der ikke er nødvendig som begrundelse for domskonklusionen – anbringende uden betydning

2. Landbrug – fælles markedsordning – mælk og mejeriprodukter – tillægsafgift på mælk – tildeling af afgiftsfrie referencemængder – producent, som har indstillet leverancerne i henhold til præmieordningen for ikke-markedsføring eller omstilling, og som dernæst har overdraget sin bedrift – national forvaltningspraksis, som gør det muligt for ham at bevare sin specifikke referencemængde ved overdragelse af bedriften – princippet om beskyttelse af den berettigede forventning – tilsidesættelse – foreligger ikke

(Rådets forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 764/89)

3. Appel – anbringender – præmisser til en dom udtryk for en tilsidesættelse af fællesskabsretten – domskonklusion berettiget af andre grunde – forkastelse

Sammendrag

1. I forbindelse med en appel skal anbringender vedrørende for så vidt overflødige præmisser i en dom fra Retten uden videre forkastes, da de ikke kan føre til dommens ophævelse.

(jf. præmis 60)

2. I forbindelse med tildeling af referencemængder, der er fritaget for tillægsafgift på mælk i henhold til forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 764/89, kan en mælkeproducent kun forvente, at der anvendes en national forvaltningspraksis, som gør det muligt for ham at beholde den specifikke referencemængde efter overdragelsen af hans oprindelige bedrift i det tilfælde, hvor de fællesskabsbestemmelser, der finder anvendelse, har forudset en sådan mulighed for de kompetente nationale myndigheder, eller hvis Fællesskabet selv tidligere har skabt en situation, som gav grundlag for en sådan berettiget forventning. Forelæggelsen af en national forvaltningspraksis kan ikke i sig selv give producenter en berettiget forventning om, at Fællesskabet vil behandle dem i overensstemmelse med denne praksis.

(jf. præmis 69)

3. Selv om præmisserne til en dom afsagt af Retten er udtryk for en fejlagtig anvendelse af fællesskabsretten, må appellen forkastes, hvis det fremgår, at domskonklusionen er berettiget af andre grunde.

(jf. præmis 95)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fri bevægelighed for personer – etableringsfrihed – selskaber – direktiv 84/253 – autorisation af personer, der skal foretage lovpligtig revision af regnskaber – overgangsbestemmelser – autorisation af visse typer professionelle erhvervsudøvere uden en faglig kvalifikationseksamen (artikel 15) – betingelser – frist for udøvelse af en sådan mulighed for autorisation

(Rådets direktiv 84/253, art. 15)

2. Fri bevægelighed for personer – etableringsfrihed – selskaber – direktiv 84/253 – autorisation af personer, der skal foretage lovpligtig revision af regnskaber – autorisation af personer, som har opnået en del af eller samtlige deres kvalifikationer i en anden medlemsstat (artikel 11) – betingelser

(Rådets direktiv 84/253, art. 11)

Sammendrag

1. Artikel 15 i ottende direktiv 84/253 på grundlag af EØF-traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om autorisation af personer, der skal foretage lovpligtig revision af regnskaber, tillader alle medlemsstaterne at autorisere personer, der opfylder betingelserne i denne artikel, dvs. dem, der i den pågældende medlemsstat er berettiget til at foretage lovpligtig revision af de i artikel 1, stk. 1, omhandlede dokumenter, og som udførte revision indtil et år efter datoen for anvendelse af de nationale bestemmelser, der gennemfører ottende direktiv, uden at kræve, at de først består en faglig kvalifikationseksamen, og uden at det er nødvendigt at undersøge, i hvilket omfang den nationale ordning, der var gældende før vedtagelsen af ottende direktiv, fastsatte en forpligtelse for en bestemt kategori af erhvervsdrivende til at aflægge en eksamen.

Nævnte artikel 15 er imidlertid til hinder for, at en medlemsstat benytter den mulighed, der er fastsat heri, efter fristen på et år, der begynder at løbe fra datoen for anvendelse af de nationale bestemmelser, der gennemfører direktivet, hvilken dato under alle omstændigheder ikke kan være efter den 1. januar 1990.

(jf. præmis 35, 37, 44, 52 og 53 samt domskonkl. 1)

2. Artikel 11 i ottende direktiv 84/253 på grundlag af EØF-traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om autorisation af personer, der skal foretage lovpligtig revision af regnskaber, tillader, at en værtsmedlemsstat med henblik på udøvelse af virksomhed med lovpligtig revision af regnskaber autoriserer erhvervsdrivende, der allerede er autoriseret i en anden medlemsstat, uden at pålægge dem en faglig kvalifikationseksamen, såfremt værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder i overensstemmelse med direktivet finder deres kvalifikationer ligeværdige med dem, der kræves i den nationale lovgivning i denne stat.

Når der ikke foreligger specifikke bestemmelser, der regulerer undersøgelsen af ligeværdigheden, tilkommer det de kompetente myndigheder at foretage denne undersøgelse under iagttagelse af de forpligtelser, som traktatens bestemmelser og navnlig bestemmelserne vedrørende etableringsfriheden pålægger medlemsstaterne.

(jf. præmis 62 og 67 samt domskonkl. 2)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Institutionernes retsakter – formodning om gyldighed – nullitet – begreb

(Art. 249 EF)

2. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivning – punktafgifter – direktiv 92/83 – alkohol og alkoholholdige drikkevarer – anvendelse af reducerede punktafgifter for visse produkter – tilsidesættelse af fællesskabsretten foreligger ikke

(Rådets direktiv 92/83, art. 23)

Sammendrag

1. Der gælder i princippet for Fællesskabets institutioners retsakter en formodning om lovlighed, og de afføder derfor retsvirkninger, så længe de ikke er blevet trukket tilbage, annulleret under et annullationssøgsmål eller erklæret ugyldige som følge af en præjudiciel forelæggelse eller en ulovlighedsindsigelse.

Som en undtagelse fra dette princip bør retsakter, der er behæftet med en mangel, hvis grovhed er så åbenlys, at den ikke kan tolereres af Fællesskabets retsorden, anses for ikke at have affødt nogen som helst, end ikke foreløbig, retsvirkning, dvs. at de juridisk bør anses for nulliteter. Denne undtagelse skal sikre en ligevægt mellem to grundlæggende, men undertiden modstridende krav, som en retsorden skal opfylde, nemlig stabiliteten i retsforhold og overholdelsen af lovens bogstav.

De konsekvenser, som er forbundet med konstateringen af, at en retsakt fra Fællesskabets institutioner er en nullitet, er så alvorlige, at det af retssikkerhedsmæssige grunde må kræves, at denne konstatering forbeholdes fuldstændig ekstreme tilfælde.

(jf. præmis 18-20)

2. Artikel 23 i direktiv 92/83 – om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer – tillader anvendelse af reducerede takster for visse produkttyper. Det følger heraf, at en medlemsstat ikke tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten blot ved at opretholde en national ordning, der er vedtaget på grundlag af denne bestemmelse og i overensstemmelse hermed, hvilket afføder retsvirkninger, for hvilke der gælder en formodning om lovlighed.

(jf. præmis 23-25)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fri bevægelighed for personer – arbejdstagere – ligebehandling – udøvelse af fagforeningsrettigheder – national lovgivning om udelukkelse af arbejdstagere, der er statsborgere i en anden af Den Europæiske Unions eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes medlemsstater fra valgbarhed til faglige interesseorganisationer – ulovlig – begrundet i en eventuel deltagelse i udøvelsen af offentlig myndighed – foreligger ikke

(Art. 39 EF; EØS-aftalen, art. 28; Rådets forordning nr. 1612/68, art. 8)

2. Internationale aftaler – Fællesskabets associerings- eller samarbejdsaftaler – fri bevægelighed for personer – arbejdstagere – ligebehandling – udøvelse af fagforeningsrettigheder – national lovgivning om udelukkelse af arbejdstagere, der er statsborgere i et tredjeland, som har indgået en aftale med Fællesskabet, fra valgbarhed til faglige interesseorganisationer eller til samarbejdsudvalg – ulovlig

Sammendrag

1. En medlemsstat, som afskærer arbejdstagere, der er statsborgere i andre af Den Europæiske Unions eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes medlemsstater, fra at være valgbare til organer, der repræsenterer og varetager arbejdstagernes interesser, såsom faglige interesseorganisationer, tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til artikel 39 EF og artikel 8 i forordning nr. 1612/68 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, som ændret ved forordning nr. 2434/92, samt artikel 28 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

En sådan lovgivning er i strid med det grundlæggende princip om forbud mod enhver forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, hvorpå de nævnte bestemmelser hviler.

Denne lovgivning kan hverken begrundes i de pågældende organers retlige form, som defineret i national ret, eller i, at visse af deres organers funktioner kan indebære deltagelse i udøvelse af offentlig myndighed.

(jf. præmis 30, 33, 40 og 56 samt domskonkl.)

2. En medlemsstat, som afskærer arbejdstagere, der stammer fra tredjelande, som har indgået aftaler med Fællesskabet, hvori der til fordel for arbejdstagere, der stammer fra disse lande og lovligt udøver et erhverv i en medlemsstat, er fastsat forbud mod forskelsbehandling, for så vidt angår arbejdsvilkår, fra at være valgbare til organer, der repræsenterer og varetager arbejdstagernes interesser, såsom faglige interesseorganisationer og samarbejdsudvalg, tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til bestemmelserne i disse aftaler.

Det i de pågældende aftaler udtrykte princip om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet indebærer, at alle arbejdstagere, uanset om de er indenlandske statsborgere eller statsborgere i et af de pågældende tredjelande, har ret til identiske arbejdsvilkår og kan bl.a. generelt deltage i valgene til disse organer. En forskelsbehandling på grundlag af nationalitet er i strid med dette grundlæggende princip.

(jf. præmis 48, 49 og 56 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fællesskabsret – fortolkning – flersprogede bestemmelser – ensartet fortolkning – uoverensstemmelser mellem de sproglige versioner – den almindelige opbygning af og formålet med den pågældende ordning er referencegrundlag

2. Miljø – vurdering af visse projekters indvirkninger på miljøet – direktiv 85/337 – anvendelsesområde – anlæg af et ekstra spor ved siden af et eksisterende jernbanespor, som indebærer en ny linjeføring af spor – omfattet

(Rådets direktiv 85/337, bilag I, punkt 7,og bilag II, punkt 12)

3. Traktatbrudssøgsmål – objektiv karakter – hensyntagen til en urigtig fortolkning af en fællesskabsbestemmelse – udelukket

(Art. 226 EF)

4. Miljø – vurdering af visse projekters indvirkninger på miljøet – direktiv 85/337 – anvendelighed – relevant kriterium

(Rådets direktiv 85/337)

Sammendrag

1. Nødvendigheden af en ensartet fortolkning af fællesskabsretten kræver, at en bestemmelse, når der er uoverensstemmelse mellem de sproglige versioner, skal fortolkes på baggrund af den almindelige opbygning af og formålet med den ordning, som den er led i.

(jf. præmis 45)

2. Et projekt såsom anlæg af et ekstra spor ved siden af et eksisterende jernbanespor kan have væsentlige indvirkninger på miljøet i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, da det kan have en varig indvirkning på f.eks. fauna og flora, jordbundens sammensætning og landskabet, samt være en væsentlig støjbelastning, hvorfor projektet bør være omfattet af dette direktivs anvendelsesområde. Et projekt af denne art kan derfor ikke anses for kun at være en ændring af et tidligere projekt i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i bilag II, punkt 12, til direktiv 85/337, men er omfattet af punkt 7 i bilag I til direktivet, hvori de projekter, hvis indvirkning på miljøet skal vurderes, er anført.

Denne konklusion gælder så meget desto mere, som gennemførelsen af det omtvistede projekt indebærer en ny linjeføring af spor, også selv om dette kun udgør en del af dette projekt. Et sådant anlægsprojekt kan nemlig have betydelige indvirkninger på miljøet i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i direktiv 85/337.

(jf. præmis 48-50)

3. Traktatbrudssager i medfør af artikel 226 EF er undergivet objektive regler, og det forhold, at et traktatbrud skyldes, at en medlemsstat har anlagt en urigtig fortolkning af de pågældende fællesskabsbestemmelser, kan ikke afskære Domstolen fra at fastslå, at der foreligger et traktatbrud.

(jf. præmis 58)

4. Det relevante kriterium for anvendelsen af direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet er baseret på, om et bestemt projekt »vil kunne« påvirke miljøet. Det påhviler under disse omstændigheder ikke Kommissionen at fastslå de konkrete negative virkninger, som et projekt faktisk kan have på miljøet.

(jf. præmis 59)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik – information og høring af arbejdstagerne i fællesskabsvirksomheder – direktiv 94/45 – uomgængeligt nødvendige oplysninger for at indlede forhandlinger med henblik på at indføre et europæisk samarbejdsudvalg – anmodning til en virksomhed i koncernen uden rådighed over disse oplysninger – pligt for koncernens centrale ledelse eller for den ledelse, der anses for den centrale efter betydningen i direktivets artikel 4, stk. 2, til at meddele de nævnte oplysninger

(Rådets direktiv 94/45, art. 4, stk. 1 og 2, samt art. 2, andet afsnit, og art. 11)

Sammendrag

Artikel 4, stk. 1, og artikel 11 i direktiv 94/45 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne skal fortolkes således, at medlemsstaterne har pligt til at pålægge en virksomhed etableret på deres område, med status som den centrale ledelse for en fællesskabskoncern efter betydningen i direktivets artikel 2, stk. 1, litra e), og artikel 3, stk. 1, eller den ledelse, der anses for den centrale efter betydningen i direktivets artikel 4, stk. 2, andet afsnit, at den til en anden virksomhed i samme koncern, etableret i en anden medlemsstat, skal give de oplysninger, som der hos denne er indgivet anmodning om af virksomhedens arbejdstagerrepræsentanter, når de pågældende oplysninger ikke findes hos denne anden virksomhed, og når de er uomgængeligt nødvendige for at indlede forhandlinger med henblik på at indføre et europæisk samarbejdsudvalg.

(jf. præmis 67 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne – kvaliteten af badevand – direktiv 76/160 – medlemsstaternes gennemførelse – resultatforpligtelse

(Rådets direktiv 76/160, art. 4, stk. 1)

Sammendrag

Artikel 4, stk. 1, i direktiv 76/160 om kvaliteten af badevand pålægger medlemsstaterne en forpligtelse til at nå det resultat, at badevandskvaliteten overholder de bindende værdier i direktivet. Bortset fra de i direktivet fastsatte undtagelser giver direktivet ikke medlemsstaterne ret til at gøre særlige omstændigheder gældende som begrundelse for ikke at overholde denne forpligtelse.

(jf. præmis 34)