Rettens dom (Første Afdeling) af 14. marts 2017 –

Bank Tejarat mod Rådet

(Sag T-346/15)

»Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger over for Iran med henblik på at forhindre nuklear spredning – indefrysning af midler – fornyet opførelse af sagsøgeren på listerne – begrundelsespligt – åbenbart urigtigt skøn – retskraft – magtfordrejning – grundlæggende rettigheder«

1. Annullationssøgsmål–dom om annullation–retsvirkninger–delvis annullation af en forordning og en afgørelse, hvorved en bestemt enhed opføres på listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger over for Iran–pligt til at træffe en ny afgørelse–rækkevidde–afgørelse, der ikke nødvendigvis skal gentage de samme begrundelser som i den annullerede retsakt (Art. 266 TEUF) (jf. præmis 23-25)

2. Annullationssøgsmål–dom om annullation–retsvirkninger–forpligtelse til at vedtage gennemførelsesforanstaltninger–rækkevidde–hensyntagen til såvel begrundelsen som domskonklusionen (Art. 266 TEUF) (jf. præmis 35)

3. EU-ret–principper–ret til forsvar–ret til en effektiv domstolsbeskyttelse–restriktive foranstaltninger over for Iran–indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning–pligt til at meddele de individuelle og specifikke grunde til de trufne afgørelser–rækkevidde (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Rådets forordning nr. 267/2012 og 2015/549; Rådets afgørelse 2015/556/FUSP) (jf. præmis 43)

4. Institutionernes retsakter–begrundelse–forpligtelse–rækkevidde–restriktive foranstaltninger over for Iran–indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning–mindstekrav (Art. 296 TEUF; Rådets forordning nr. 267/2012 og 2015/549; Rådets afgørelse 2015/556/FUSP) (jf. præmis 53-55)

5. Annullationssøgsmål–anbringender–manglende eller utilstrækkelig begrundelse–anbringende forskelligt fra anbringendet vedrørende retsaktens materielle lovlighed (Art. 263 TEUF og 296 TEUF) (jf. præmis 56)

6. Den Europæiske Union–domstolskontrol af lovligheden af institutionernes retsakter–restriktive foranstaltninger over for Iran–foranstaltninger truffet inden for rammerne af kampen mod nuklear spredning–kontrollens rækkevidde (Art. 275, stk. 2, TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Rådets afgørelse 2015/556/FUSP) (jf. præmis 81 og 82)

7. Retslig procedure–bevis–dokumentation–bevisværdi–unionens retsinstansers bedømmelse–kriterier (Domstolens procesreglement, art. 64; Rettens procesreglement, art. 85) (jf. præmis 84)

8. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik–restriktive foranstaltninger over for Iran–indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning–støtte til Irans regering–begreb (Rådets forordning nr. 267/2012; Rådets afgørelse 2010/413/FUSP og 2015/556/FUSP) (jf. præmis 122 og 123)

9. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik–restriktive foranstaltninger over for Iran–indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning–forbud mod køb af varer og teknologier med henblik på anvendelse heraf i Iran–begreb–køb af nøgleudstyr og teknologi til de centrale sektorer i olie- og gasindustrien i Iran–omfattet (Rådets forordning nr. 267/2012, art. 8, stk. 1, og art. 23, stk. 2) (jf. præmis 131)

10. Annullationssøgsmål–anbringender–magtfordrejning–begreb (Art. 263 TEUF) (jf. præmis 138)

11. EU-ret–principper–princippet om god forvaltningsskik–diligenspligt–rækkevidde (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41) (jf. præmis 139)

12. Den Europæiske Union–fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik–restriktive foranstaltninger over for Iran–indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning–karakteren af disse foranstaltninger–foranstaltninger udelukkende af bevarende karakter–ingen strafferetlig karakter (Art. 29 TEU og art. 215, stk. 2, TEUF; Rådets forordning nr. 267/2012) (jf. præmis 142 og 143)

13. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik–restriktive foranstaltninger over for Iran–indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning–krænkelse af retten til ejendom og omdømme–urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder–foreligger ikke (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 17; Rådets forordning nr. 267/2012; Rådets afgørelse 2010/413/FUSP, 2012/35/FUSP og 2015/556/FUSP) (jf. præmis 148-150, 154-156 og 160)

Angående

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Rådets afgørelse (FUSP) 2015/556 af 7. april 2015 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2015, L 92, s. 101) og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/549 af 7. april 2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2015, L 92, s. 12), for så vidt som disse vedrører sagsøgeren.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.