Der kan derimod ikke under denne procedure tages stilling til, om Fællesskabet folkeretligt kan tiltræde en konvention, som er udarbejdet i Den Internationale Arbejdsorganisations regi, og Domstolen kan ikke vurdere de hindringer, som på grund af visse bestemmelser i denne organisations statut kan opstå for Fællesskabet ved udøvelsen af dets kompetence.

Der kan under en procedure efter EØF-traktatens artikel 228 og Euratomtraktatens artikel 103 tages stilling til ethvert spørgsmål, som kan have betydning for, om en påtænkt aftale er forenelig med traktatens bestemmelser, herunder spørgsmålet om, hvorvidt indgåelsen af en sådan aftale henhører under Fællesskabets kompetence.

Såfremt Fællesskabet i henhold til betingelserne for at deltage i en international konvention ikke som sådant kan tiltræde denne, men det område, konventionen vedrører, henhører under Fællesskabets eksterne kompetence, vil denne i givet fald kunne udøves gennem medlemsstaterne, som skal handle solidarisk i Fællesskabets interesse.

Fællesskabets kompetence kan være eksklusiv, hvilket udelukker, at medlemsstaterne sideløbende med Fællesskabet kan have en kompetence. Dette kan ikke alene fremgå af traktatens bestemmelser, men kan også afhænge af rækkevidden af de foranstaltninger, som Fællesskabets institutioner har truffet med henblik på anvendelsen af disse bestemmelser, og som kan berøve medlemsstaterne en kompetence, de tidligere kunne udøve midlertidigt. Det er uden betydning, om disse foranstaltninger er truffet som led i en fælles politik. På alle de områder, som svarer til traktatens mål, pålægges det således i artikel 5 medlemsstaterne at lette Fællesskabet gennemførelsen af dets opgaver og at afholde sig fra at træffe foranstaltninger, der er egnede til at bringe virkeliggørelsen af traktatens målsætning i fare, hvilket netop ville være tilfældet, hvis medlemsstaterne kunne påtage sig internationale forpligtelser indeholdende bestemmelser, der vedrører samme område som de af Fællesskabets fastsatte forskrifter.

Kompetencen til at indgå internationale forpligtelser kan dels fremgå udtrykkeligt af traktaten, men også udledes forudsætningsvis af bestemmelserne heri. Såfremt der med henblik på virkeliggørelse af et bestemt mål ved fællesskabsretten er tillagt Fællesskabets institutioner kompetence internt, har Fællesskabet således kompetence til at påtage sig de nødvendige internationale forpligtelser til virkeliggørelse af dette mål, også selv om der ikke findes nogen udtrykkelig bestemmelse herom.

Kompetencen til at tiltræde Den Internationale Arbejdsorganisations konvention nr. 170 vedrørende sikkerhed i forbindelse med anvendelse af kemikalier på arbejdspladsen tilkommer medlemsstaterne og Fællesskabet i forening.

Det område, konventionen dækker, henhører således under traktatens »sociale bestemmelser«, der udgør kapitel 1 i afsnit III om socialpolitikken. Det forhold, at konventionen indeholder bestemmelser på et område, hvor Fællesskabet internt har kompetence til at fastsætte regler, medfører ikke, at denne kompetence er eksklusiv, idet der efter traktatens artikel 118 A kun kan udstedes direktiver med henblik på fastsættelse af minimumsforskrifter, således at medlemsstaterne kan anvende konventionens bestemmelser. Såfremt disse er strengere, vil medlemsstaterne kunne anvende dem i henhold til den adgang, de har til at gå længere end direktivernes bestemmelser, og såfremt det modsatte er tilfældet, er det ligeledes muligt, idet konventionens bestemmelser også er minimumsforskrifter. Det samme gælder med hensyn til de direktiver, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 100, idet der også heri fastsættes minimumsforskrifter.

Derimod vedrører visse af konventionens bestemmelser, der ikke er i strid med de eksisterende direktiver, et område, nemlig klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer, hvor det under hensyn til udviklingen i Fællesskabets regelfastsættelse, der ikke er begrænset til fastsættelse af minimumsforskrifter, må antages, at medlemsstaterne ikke længere kan påtage sig internationale forpligtelser uden om de fælles institutioner.

Hvad endelig angår de generelle principper for gennemførelsen af konventionen, navnlig om høring af de mest repræsentative arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer, gælder, at når de materielle bestemmelser i konvention nr. 170 henhører under Fællesskabets kompetenceområde, er Fællesskabet også kompetent til at indgå forpligtelser med henblik på gennemførelse af disse bestemmelser, selv om socialpolitikken på nuværende tidspunkt ganske vist i overvejende grad henhører under medlemsstaternes kompetence.