Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - generaladvokatens forslag til afgørelse - nærmere regler for fremsættelsen

2 Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - lige løn - deltidsansatte udelukket fra at blive tilsluttet en erhvervstilknyttet pensionsordning - bestemmelse, der rammer en betydeligt større procentdel af kvinder end mænd - ikke tilladt, medmindre den er begrundet i objektive kriterier - mulighed for at påberåbe sig den direkte virkning af traktatens artikel 119 (traktatens artikel 117-120 er blevet erstattet af artikel 136 EF-143 EF) - tidsmæssig begrænsning - kun beskæftigelsesperioder efter dommen af 8. april 1976 i sag 43/75 kan tages i betragtning - begrænsning som følge af dommen af 17. maj 1990 i sag C-262/88 - ingen begrænsning

(EF-traktaten, art. 119 (EF-traktatens art. 117-120 er blevet erstattet af art. 136 EF-143 EF); protokol nr. 2 ad art. 119)

3 Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - lige løn - traktatens artikel 119 (traktatens artikel 117-120 er blevet erstattet af artikel 136 EF-143 EF) - tidsmæssig begrænsning af retsvirkningerne af dommen af 8. april 1976 i sag 43/75 - ikke til hinder for nationale bestemmelser, der opstiller en ret til at blive tilsluttet en erhvervstilknyttet pensionsordning med tilbagevirkende gyldighed

(EF-traktaten, art. 119 (EF-traktatens art. 117-120 er blevet erstattet af art. 136 EF-143 EF))

4 Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - lige løn - princippet om forbud mod forskelsbehandling og traktatens artikel 119 (traktatens artikel 117-120 er blevet erstattet af artikel 136 EF-143 EF) - ikke til hinder for nationale bestemmelser, der opstiller en ret til at blive tilsluttet en erhvervstilknyttet pensionsordning med tilbagevirkende gyldighed, uanset risikoen for konkurrencefordrejninger - forrang for det sociale formål i traktatens artikel 119

(EF-traktaten, art. 119 (EF-traktatens art. 117-120 er blevet erstattet af art. 136 EF-143 EF))

Sammendrag

1 Fremsættelsen af konklusionen af generaladvokatens forslag til afgørelse i et retsmøde i en anden afdeling end den, der behandler sagen, udgør ikke en tilsidesættelse af de regler, der gælder ved Domstolen, og heller ikke en tilsidesættelse af de rettigheder, parterne i hovedsagen er tillagt. Dommerne i den pågældende afdeling kan således blive bekendt med generaladvokatens forslag til afgørelse i kraft af, at det er indleveret til Domstolens Justitskontor, og offentlighedskravet med hensyn til forslaget overholdes bl.a. ved, at konklusionen er blevet oplæst i offentligt retsmøde, og ved, at forslaget er indleveret til Justitskontoret.

(jf. præmis 20 og 21)

2 En udelukkelse af deltidsansatte fra en erhvervstilknyttet pensionsordning udgør en form for forskelsbehandling, der er forbudt i henhold til traktatens artikel 119 (EF-traktatens artikel 117-120 er blevet erstattet af artikel 136 EF-143 EF), såfremt udelukkelsen i procent rammer langt flere kvinder end mænd og ikke er begrundet i objektive faktorer, som intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.

I så fald er muligheden for at påberåbe sig den direkte virkning af traktatens artikel 119 tidsmæssigt begrænset på den måde, at sådanne arbejdstageres beskæftigelsesperioder kun kan tages i betragtning med virkning fra den 8. april 1976, hvor Defrenne II-dommen (sag 43/75) blev afsagt, for så vidt angår deres ret til at blive tilsluttet en sådan ordning med tilbagevirkende gyldighed og beregningen af de ydelser, de har ret til, undtagen for arbejdstagere eller deres ydelsesberettigede pårørende, der inden denne dato har anlagt søgsmål eller indbragt en dertil svarende klage.

Den tidsmæssige begrænsning af virkningerne af traktatens artikel 119, der følger såvel af dommen af 17. maj 1990 (sag C-262/88, Barber) som af protokol nr. 2 ad artikel 119, angår kun de former for forskelsbehandling, som arbejdsgiverne og pensionskasserne med rimelighed kunne betragte som tilladte på grund af de undtagelser på området for erhvervstilknyttede pensioner, der som overgangsforanstaltninger er fastsat i de fællesskabsretlige regler. Med hensyn til retten til at være omfattet af erhvervstilknyttede pensionsordninger har der ikke foreligget nogen omstændighed, som har kunnet give de berørte parter i erhvervslivet grund til at tro, at artikel 119 ikke skulle finde anvendelse, idet det siden dommen af 13. maj 1986 (sag 170/84, Bilka) har været klart, at en forskelsbehandling på grundlag af køn i forbindelse med anerkendelsen af den pågældende ret udgør en overtrædelse af den nævnte bestemmelse.

Eftersom der i Bilka-dommen ikke blev fastsat en tidsmæssig begrænsning, er den eneste tidsmæssige begrænsning den, der følger af Defrenne II-dommen.

(jf. præmis 29, 35-38, 40, 41 og domskonkl. 1 og 2)

3 Den tidsmæssige begrænsning af muligheden for at påberåbe sig den direkte virkning af traktatens artikel 119 (EF-traktatens artikel 117-120 er blevet erstattet af artikel 136 EF-143 EF), der følger af dommen af 8. april 1976 (sag 43/75, Defrenne II), er ikke til hinder for nationale bestemmelser, som opstiller et lighedsprincip, hvorefter deltidsansatte har ret til at blive tilsluttet en erhvervstilknyttet pensionsordning med tilbagevirkende gyldighed og til at få udbetalt en pension i henhold til den pågældende ordning.

Formålet med den nævnte begrænsning var ikke at afskære de berørte arbejdstagere fra at påberåbe sig nationale bestemmelser, hvorved der opstilles et lighedsprincip. Nationale bestemmelser, som sikrer gennemførelsen af princippet om lige løn til mænd og kvinder, bidrager således til at gennemføre traktatens artikel 119. I en sådan situation finder det retssikkerhedsprincip, som kan medføre, at Domstolen undtagelsesvis begrænser muligheden for at påberåbe sig en bestemmelse, den har fortolket, ikke anvendelse, og det er ikke til hinder for anvendelse af nationale bestemmelser, som sikrer et resultat, der er i overensstemmelse med fællesskabsretten.

(jf. præmis 46, 47, 48, 50 og domskonkl. 3)

4 Fællesskabsretten, navnlig princippet om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet og traktatens artikel 119 (EF-traktatens artikel 117-120 er blevet erstattet af artikel 136 EF-143 EF), er ikke til hinder for bestemmelser i en medlemsstat, som opstiller et lighedsprincip, hvorefter deltidsansatte har ret til at blive tilsluttet en erhvervstilknyttet pensionsordning med tilbagevirkende gyldighed og til at få udbetalt en pension i henhold til den pågældende ordning, selv om der kan opstå konkurrencefordrejning mellem erhvervsdrivende i de forskellige medlemsstater til skade for arbejdsgivere, der er etableret i førstnævnte medlemsstat.

For det første kan anvendelsen af nationale regler ikke anses for at være i strid med princippet om forbud mod forskelsbehandling, blot fordi andre medlemsstater anvender mindre strenge bestemmelser.

For det andet er det økonomiske formål, der forfølges med traktatens artikel 119, og hvorefter konkurrencefordrejning mellem virksomheder i forskellige medlemsstater skal ophæves, underordnet i forhold til bestemmelsens sociale formål, som er udtryk for en grundlæggende rettighed for et menneske til ikke at blive udsat for forskelsbehandling på grundlag af køn.

(jf. præmis 52, 56, 57, 59 og domskonkl. 4)