ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Annullationssoegsmaal ° akter der kan vaere genstand for soegsmaal ° begreb ° akter der fremkalder retsvirkninger ° Kommissionens indgaaelse af international aftale

(EOEF-traktaten, art. 173, stk. 1)

2. Internationale aftaler ° Faellesskabets aftaler ° indgaaelse ° handleevne for Faellesskabet, ikke for dets institutioner

(EOEF-traktaten, art. 210 og 228)

3. Internationale aftaler ° Faellesskabets aftaler ° indgaaelse ° traktatens artikel 228 ° kompetencefordeling ° tildeling af bestemte befoejelser til forskellige institutioner ° principielt Raadets befoejelse ° Kommissionens befoejelse ° karakter af undtagelse ° udvidende fortolkning ° uantageligt

(EOEF-traktaten, art. 228; Euratom-traktaten, art. 101, stk. 3)

4. Internationale aftaler ° Faellesskabets aftaler ° indgaaelse ° Kommissionen inkompetent til at indgaa en aftale med en tredjestat om anvendelse af konkurrenceregler

(EOEF-traktaten, art. 89 og 228; Raadets forordning nr. 17 og nr. 4064/89)

Sammendrag

1. Det er en betingelse for at realitetsbehandle en sag i henhold til EOEF-traktatens artikel 173, stk. 1, at den anfaegtede retsakt hidroerer fra en institution og har retsvirkninger. Naar det fremgaar af selve ordlyden til den aftale, som Faellesskabet har indgaaet med en tredjestat, at denne tilsigter at have retsvirkninger, kan den retsakt, hvorved Kommissionen har tilkendegivet at indgaa aftalen, goeres til genstand for et annullationssoegsmaal. Faellesskabsinstitutionernes udoevelse af deres befoejelser paa det internationale omraade maa saaledes ikke unddrages den domstolskontrol, som er foreskrevet i traktatens artikel 173.

2. Ifoelge traktatens artikel 210 har alene Faellesskabet ° som ved denne traktatbestemmelse er tillagt status som juridisk person ° og ikke institutionerne evne til at forpligte sig ved indgaaelse af aftaler med en tredjestat eller en international organisation.

3. Bestemmelsen i traktatens artikel 228 om indgaaelse af traktater udgoer en generel, selvstaendig retsregel med samme raekkevidde som en forfatningsbestemmelse, for saa vidt den tillaegger faellesskabsinstitutionerne bestemte befoejelser.

Den omstaendighed, at reglen i artikel 228, stk. 1, hvorefter Raadet har kompetence til at afslutte internationale aftaler, er udstyret med en undtagelse, hvorefter Raadets kompetence skal udoeves med forbehold af den kompetence, som er tillagt Kommissionen, giver ikke Kommissionen stoette for ° under henvisning til praksis eller ved en analogi fra Euratom-traktatens artikel 101, stk. 3 ° at goere krav paa befoejelser, som den ikke har faaet tillagt ved traktaten.

4. Selv om Kommissionen ifoelge traktatens artikel 89 samt forordning nr. 17 og nr. 4064/89 indadtil har kompetence til at traeffe individuelle beslutninger om anvendelse af konkurrencereglerne, har den ikke af denne grund kompetence til at indgaa en international aftale med en tredjestat inden for dette omraade. Dens interne kompetence kan saaledes ikke aendre ved den fordeling af kompetencen mellem Faellesskabets institutioner med hensyn til at indgaa internationale aftaler, som er naermere fastlagt i traktatens artikel 228.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Fri bevaegelighed for personer ° etableringsfrihed ° fri udveksling af tjenesteydelser ° fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb ° udbud af koncessionen paa et system til automatisering af lotto-spillet, som kun institutioner, der kontrolleres af det offentlige, kan deltage i ° udbuddet vedroerer ikke virksomhed forbundet med udoevelse af offentlig myndighed ° ikke tilladt

(EOEF-traktaten, art. 52, art. 55, stk. 1, og art. 59; Raadets direktiv 77/62, art. 17-25)

2. Tilnaermelse af lovgivningerne ° fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb ° direktiv 77/62 ° anvendelsesomraade ° omfatter visse leverancer, som ikke er salg i den traditionelle form

(Raadets direktiv 77/62 og 88/295, art. 2)

Sammendrag

1. En medlemsstat, som bestemmer, at kun institutioner, hvis kapital overvejende ejes af det offentlige, kan deltage i udbuddet vedroerende koncessionen paa et system til automatisering af lotto-spillet, tilsidesaetter traktatens artikel 52 og 59 om henholdsvis etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser, eftersom det naevnte udbud, som omfatter lokaler, leverancer, installation, vedligeholdelse, drift, datatransmission og alt andet, der er noedvendigt for afholdelsen af spillet, ikke indebaerer, at ansvaret for de forskellige opgaver i forbindelse med spillet overdrages til koncessionaren, hvorfor undtagelsen i artikel 55, stk. 1, vedroerende virksomhed, som er forbundet med udoevelse af offentlig myndighed, ikke kan finde anvendelse. En saadan praksis er ogsaa i strid med artikel 17-25 i direktiv 77/62 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb.

2. Den omstaendighed, at det i et udbud vedroerende levering af et integreret automatiseringssystem til lotto-spillet, som indebaerer levering af visse goder til den offentlige administration, bestemmes, at ejendomsretten til systemet foerst overgaar til den offentlige administration, naar kontraktforholdet med tilslagsmodtageren udloeber, og at dennes honorar er et aarligt vederlag, som er proportionalt med bruttoindtaegterne, bevirker ikke, at udbuddet falder uden for anvendelsesomraadet for direktiv 77/62 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb. Den udvidelse, der er sket af direktivets anvendelsesomraade ved artikel 2 i direktiv 88/295, saa det ogsaa omfatter aftaler som leasing eller leje med eller uden forkoebsret, viser nemlig, at faellesskabslovgiver ogsaa har oensket at bringe levering af varer, som ikke noedvendigvis bliver den offentlige administrations ejendom, og for hvilke der er fastsat et abstrakt vederlag, ind under direktivets anvendelsesomraade.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tilnaermelse af lovgivningerne - kosmetiske midler - direktiv 76/768 - liste over stoffer der ikke maa anvendes - aendringsprocedure - obligatorisk hoering af det videnskabelige udvalg - optagelse ved direktiv 90/121 af stoffet 11 Alpha OHP under tilsidesaettelse af dette formkrav - vaesentlig mangel - relevant bestemmelse ugyldig

(Raadets direktiv 76/768, art. 8, stk. 2; Kommissionens direktiv 90/121, art. 1)

Sammendrag

I henhold til artikel 8, stk. 2, i direktiv 76/768 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler med senere aendringer vedtages de aendringer, der er noedvendige for tilpasning af bilag II-VII til den tekniske udvikling, navnlig bilag II vedroerende stoffer, hvis anvendelse er forbudt, efter hoering af Det Videnskabelige Udvalg for Kosmetologi paa foranledning af Kommissionen eller en medlemsstat. Selv om en sammenligning af de forskellige sproglige versioner af denne bestemmelse ikke giver et klart billede af, om hoeringen af udvalget skal finde sted i alle tilfaelde, foelger det af en gennemgang af udvalgets rolle i den paagaeldende procedure, at denne hoering er obligatorisk i alle tilfaelde, naar den skal sikre, at de foranstaltninger, der traeffes paa faellesskabsniveau, er noedvendige og tilpasset kosmetikdirektivets formaal, som er at beskytte menneskers sundhed.

Da den manglende hoering af det videnskabelige udvalg vedroerende forbuddet mod stoffet 11 Alpha OHP i tolvte direktiv 90/121 om tilpasning til den tekniske udvikling af bilag II, III, IV, V og VI til direktiv 76/768, saaledes har behaeftet proceduren i forbindelse med vedtagelsen af tolvte direktiv med en vaesentlig mangel, er direktivets artikel 1, for saa vidt 11 Alpha OHP og estere heraf derved optages paa "liste over stoffer, som ikke maa indgaa i kosmetiske midler som bestanddele af disse", i bilag II til direktiv 76/768, ugyldig.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° traktatens artikel 119 ° anvendelse paa private erhvervstilknyttede pensionsordninger ° afgoerelse i dom af 17. maj 1990 i sag C-262/88 ° virkningerne begraenset til ydelser, der vedroerer beskaeftigelsesperioder efter afsigelsen af den naevnte dom ° begraensningen gaelder ogsaa vaerdien af ydelser, der overfoeres, og engangsydelser

(EOEF-traktaten, art. 119)

2. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° loen ° begreb ° arbejdsgiverbidrag indbetalt i forbindelse med erhvervstilknyttede pensionsordninger, der er funderede og ydelsesdefinerede ° ikke omfattet

(EOEF-traktaten, art. 119)

Sammendrag

1. I kraft af dommen af 17. maj 1990 i sag C-262/88, Barber, kan den direkte virkning af traktatens artikel 119 kun paaberaabes til stoette for krav om ligebehandling med hensyn til erhvervstilknyttede pensioner for saa vidt angaar ydelser, der vedroerer beskaeftigelsesperioder efter afsigelsen af dommen i Barber-sagen, medmindre arbejdstagerne eller disses ydelsesberettigede paaroerende ° som anfoert i dommen ° forinden har anlagt sag eller rejst en tilsvarende administrativ klage i henhold til den nationale lovgivning, der finder anvendelse. Denne begraensning gaelder ogsaa for saa vidt angaar fastsaettelsen af vaerdien af ydelser, der overfoeres, og engangsydelser inden for private erhvervstilknyttede pensionsordninger.

2. Den omstaendighed, at der ved afgoerelsen af, hvordan en erhvervstilknyttet pensionsordning, der er funderet og ydelsesdefineret, skal finansieres, tages hensyn til aktuarmaessige faktorer, der er forskellige for de to koen ° bl.a. at kvinder gennemsnitligt lever laengere end maend ° hvoraf foelger, at arbejdsgiveren indbetaler hoejere bidrag for de kvindelige arbejdstagere end for de mandlige, og at de beloeb, mandlige arbejdstagere har krav paa ved overfoersel af optjente rettigheder og konvertering af en del af pensionen til en engangsydelse, er lavere end dem, kvindelige arbejdstagere har krav paa, falder ikke ind under anvendelsesomraadet for traktatens artikel 119.

Selv om baade pensionen, naar den udgoer et bestemt beloeb, som arbejdsgiveren forpligter sig til at udbetale, og arbejdstagernes bidrag til en ordning, der beror paa bidragsbetaling, er omfattet af begrebet loen i artikel 119' s forstand og skal vaere ens for mandlige og kvindelige arbejdstagere, forholder det sig anderledes med hensyn til arbejdsgiverbidragene, som skal sikre, at der er det noedvendige finansielle grundlag for pensionstilsagnene, saaledes at pensionerne kan udbetales engang i fremtiden.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Appel ° intervention ° bibeholdelse under retsforhandlingerne for Domstolen af status som intervenient opnaaet under retsforhandlingerne for Retten

(EOEF-statutten for Domstolen, art. 49)

2. Tjenestemaend ° social sikring ° sygesikring ° udgifter som foelge af sygdom ° maksimumsbeloeb for godtgoerelse ° lovligt

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 72, stk. 1)

3. Appel ° anbringender ° anbringende mod en doms praemis, der ikke er noedvendig som begrundelse for domskonklusionen ° uvirksomt anbringende

Sammendrag

1. Det fremgaar af artikel 49 i EOEF-statutten for Domstolen, at intervenienter under retsforhandlingerne for Retten skal anses for parter i sagen for denne. Foelgelig finder artikel 115, stk. 1, i Domstolens procesreglement, naar Rettens dom appelleres, anvendelse paa dem, saaledes at de ikke er forpligtet til under retsforhandlingerne for Domstolen at fremsaette en ny begaering om intervention i medfoer af procesreglementets artikel 93 og 123.

2. Idet artikel 72, stk. 1, i vedtaegten bestemmer, at tjenestemanden, hans aegtefaelle og personer, over for hvem han har forsoergerpligt, er daekket mod risikoen for sygdom med indtil 80% af de afholdte udgifter paa grundlag af en ordning, der er vedtaget ved aftale mellem Faellesskabets institutioner, og at dette maksimum dog forhoejes til 85% for visse ydelser, fastsaetter bestemmelsen maksimumssatsen for den godtgoerelse, som de personer, der er omfattet af den faelles sygesikringsordning, har ret til. I oevrigt overlader denne bestemmelse det til institutionerne ved aftale at fastsaette maksimumsbeloebene for godtgoerelser inden for rammerne af den naevnte ordning uden at paalaegge dem minimumssatser.

3. Et anbringende, som under en appel rettes mod en overfloedig praemis i en dom fra Retten, hvis konklusion i tilstraekkeligt omfang er begrundet i andre praemisser, maa forkastes.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Landbrug ° faelles markedsordning ° maelk og mejeriprodukter ° tillaegsafgift paa maelk ° valg af formel B ° individuel referencemaengde for en producent, der skifter opkoeber i loebet af produktionsaaret ° naermere bestemmelser om fordelingen mellem de successive opkoebere

(Raadets forordning nr. 857/84, art. 7, stk. 2)

Sammendrag

Artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 857/84 om almindelige regler for anvendelsen af tillaegsafgift paa maelk og mejeriprodukter skal fortolkes saaledes, at naar der skiftes opkoeber i loebet af produktionsaaret, skal den individuelle referencemaengde for producenten, som er tildelt af den foerste opkoeber for det loebende produktionsaar, ved anvendelse af formel B, fordeles mellem de successive opkoebere paa en saadan maade, at den for den foerste opkoebers vedkommende svarer til de maengder, han faktisk har faaet leveret, mens producenten var tilsluttet, og for den anden opkoebers vedkommende til producentens aarlige referencemaengde fratrukket de maengder, som er leveret den foerste opkoeber. Der foreligger derfor kun en overskridelse af den individuelle referencemaengde, saafremt producenten, uanset om han har vaeret tilsluttet den ene eller den anden opkoeber, har haft en stoerre produktion end den individuelle referencemaengde, som han har faaet tildelt for det loebende produktionsaar. Denne fordelingsmaade goer det muligt at forene princippet om frit valg af kontrahent, der er et led i retten til fri erhvervsudoevelse, hvilken ret faellesskabsretten skal sikre som en af dens almindelige grundsaetninger, med udligningsreglen, hvorefter der under formel B kun kan finde udligning sted mellem producenter, der er knyttet til samme opkoeber.
DOMSTOLENS DOM AF 10. DECEMBER 1991. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD KONGERIGET BELGIEN. - TRAKTATBRUD - MANGLENDE OPFYLDELSE AF DOM AFSAGT AF DOMSTOLEN. - SAG C-19/91.



Samling af Afgørelser 1991 side I-05937

Pub.RJ side Pub somm



Sammendrag

Afgørelse



Nøgleord

++++

1. Medlemsstater - forpligtelser - traktatbrud - begrundelse - uantagelig

(EOEF-Traktaten, art. 169)

2. Traktatbrudssag - dom for traktatbrud - frist for dommens opfyldelse

(EOEF-Traktaten, art. 171)

Sammendrag

1. Ifoelge Domstolens faste praksis kan en medlemsstat ikke paaberaabe sig bestemmelser, fremgangsmaader eller forhold i sin nationale retsorden til stoette for, at forpligtelser i henhold til faellesskabsretten ikke overholdes.

2. Den umiddelbare og ensartede anvendelse af faellesskabsretten kraever, at foranstaltninger til opfyldelse af en dom, der fastslaar, at en medlemsstat har begaaet et traktatbrud, ivaerksaettes med oejeblikkelig virkning og gennemfoeres hurtigst muligt (jf. dom af 13.7.1988, sag 169/87, Kommissionen mod Frankrig, Sml. s. 4093).

Afgørelse

1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktatens artikel 171, idet det ikke har truffet foranstaltninger med henblik paa at opfylde Domstolens dom af 24. maj 1988.

2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
DOMSTOLENS DOM AF 13. JANUAR 1993. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD DEN FRANSKE REPUBLIK. - TRAKTATBRUD - MANGLENDE GENNEMFOERELSE AF ET DIREKTIV. - SAG C-293/91.



Samling af Afgørelser 1993 side I-00001



Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Medlemsstater ° forpligtelser ° gennemfoerelse af direktiver ° traktatbrud ikke bestridt

(EOEF-traktaten, art. 169)

Dommens præmisser

1 Ved staevning indgivet til Domstolens Justitskontor den 21. november 1991 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i henhold til EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 85/374/EOEF af 25. juli 1985 om tilnaermelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar (EFT L 210, s. 29), idet den ikke har givet underretning om de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, med hvilke den mener at have opfyldt sine forpligtelser i henhold til naevnte direktiv, eller idet den ikke har truffet de foranstaltninger, der er noedvendige for at efterkomme direktivet.

2 Den franske regering bestrider ikke, at den endnu ikke havde gennemfoert det ovennaevnte direktiv til intern ret ved udloebet af den frist, som var fastsat i den begrundede udtalelse.

3 Under disse omstaendigheder maa det fastslaas, at der foreligger traktatbrud som paastaaet af Kommissionen.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

4 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den part, som taber sagen, at betale sagens omkostninger. Da Den Franske Republik har tabt sagen, doemmes den til at betale sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 85/374/EOEF af 25. juli 1985 om tilnaermelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar (EFT L 210, s. 29) og i henhold til traktaten, idet den ikke har givet underretning om de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, med hvilke den mener at have opfyldt sine forpligtelser i henhold til naevnte direktiv, eller idet den ikke har truffet de foranstaltninger, der er noedvendige for at efterkomme direktivet.

2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Landbrug ° monetaere udligningsbeloeb ° ydelse ° udfoersel fra en medlemsstat til en anden medlemsstat af cheddar-ost af New Zealandsk oprindelse ° omfattet ° undtagelser ° ind- og udfoersel foretaget udelukkende med henblik paa retsstridigt at profitere af ordningen

(Raadets forordning nr. 1371/81 og 900/84)

Sammendrag

Forordning nr. 900/84 om fastsaettelse af monetaere udligningsbeloeb samt af visse koefficienter og kurser for anvendelse heraf og forordning nr. 1371/81 om forskrifter for den administrative anvendelse af monetaere udligningsbeloeb skal fortolkes saaledes, at der kan ydes positive monetaere udligningsbeloeb ved udfoersel af New Zealandsk chedder-ost fra en medlemsstat til en anden medlemsstat, naar varen er blevet indfoert i den foerste medlemsstat, uden at der hverken er anvendt negative monetaere udligningsbeloeb eller, efter aendringen af arrangementet med samordnede regler for New Zealand og Faellesskabet, uden en mindsteprisordning, medmindre det er godtgjort, at formaalet med ind- og udfoerslen alene var retsstridigt at profitere af ovennaevnte ordning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Social sikring af vandrende arbejdstageres og selvstaendige erhvervsdrivende ° invalideforsikring ° ydelser ° ydelser beregnet i henhold til artikel 46 i forordning nr. 1408/71 ° begreb ° regulering ° fornyet beregning ° begraenset til de i faellesskabsbestemmelserne angivne tilfaelde

(Raadets forordning nr. 1408/71, art. 40, 46 og 51)

Sammendrag

En invaliditetsydelse, som en medlemsstat tilkender en vandrende arbejdstager, skal anses for at vaere fastsat i henhold til artikel 46 i forordning nr. 1408/71, selv om beloebet, beregnet efter de nationale retsregler, herunder antikumulationsreglerne, er det samme som det, der fremkommer efter artikel 46 i denne forordning, herunder antikumulationsreglen i artikel 46, stk. 3.

Heraf foelger, at en saadan ydelse med henblik paa regulering er underordnet artikel 51 i naevnte forordning, hvorefter der alene kan foretages en fornyet beregning i tilfaelde af aendring i reglerne for fastsaettelse af beregning af ydelser, og ikke i henhold til nationale retsregler, saafremt disse bestemmer, at der skal ske en fornyet beregning af den nationale ydelse under hensyn til aendringer i den af en anden medlemsstat betalt ydelse, som navnlig skyldes udsving i de gennemsnitlige vekselkurser eller den almindelige oekonomiske og sociale udvikling i denne stat.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Fri udveksling af tjenesteydelser ° princip om forbud mod forskelsbehandling ° anvendelse af en national bestemmelse, hvorefter udlaendinge, der optraeder som sagsoegere, skal stille sikkerhed for sagsomkostninger, paa en statsborger fra en anden medlemsstat, der udoever erhverv inden for rammerne af den fri udveksling af tjenesteydelser ° ulovligt

(EOEF-traktaten, art. 59 og 50)

2. Faellesskabsret ° principper ° ligebehandling ° forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet ° national behandling af en statsborger fra en anden medlemsstat betinget af, at der er indgaaet en aftale om gensidighed ° ulovligt

3. Faellesskabsret ° virkninger i national ret ° sondring mellem forskellige omraader ° ulovligt ° anvendelse af reglerne om fri udveksling af tjenesteydelser paa en person, der er statsborger i en anden medlemsstat, og som under udoevelsen af sit erhverv indtraeder i en arveretlig tvist

Sammendrag

1. Det i traktatens artikel 59 fastsatte princip om ligebehandling finder anvendelse i alle tilfaelde, hvor en person som led i udoevelsen af sit erhverv, normalt mod betaling, tilbyder tjenesteydelser i en anden medlemsstat end den, hvor han er etableret, uanset hvor modtagerne af tjenesteydelserne er hjemmehoerende.

Den omstaendighed, at en medlemsstat forlanger, at en statsborger fra en anden medlemsstat, der som eksekutor testamenti anlaegger sag ved en indenlandsk domstol, skal stille sikkerhed for sagsomkostninger, er udtryk for en i henhold til artikel 59 og 60 forbudt forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet.

2. Det i faellesskabsretten indeholdte krav om ligebehandling maa ikke goeres betinget af, at der mellem medlemsstaterne er indgaaet internationale konventioner, der hviler paa et gensidighedsprincip.

3. Faellesskabsretten kan ikke have forskellig virkning alt efter, hvilke omraader af national ret den kan indvirke paa. Den omstaendighed, at en tvist materielretligt henhoerer under arveretten, kan ikke bevirke, at den i faellesskabsretten fastslaaede ret til fri udveksling af tjenesteydelser ikke kan finde anvendelse over for en person, der er betroet sagen som led i udoevelsen af sit erhverv.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Faellesskabsret ° fortolkning ° metoder ° fortolkning af en gennemfoerelsesforordning under hensyntagen til grundforordningen

2. Faelles handelspolitik ° midler mod dumping ° forordning om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse kuglelejer og koniske rullelejer med oprindelse i Japan ° materielt anvendelsesomraade ° kugleboesninger ° ikke omfattet

(Raadets forordning nr. 2176/84, art. 7 og 12, og nr. 1739/85, art. 1, stk. 1)

Sammendrag

1. Naar en bestemmelse i den afledte faellesskabsret kraever en fortolkning, skal den saa vidt muligt fortolkes saaledes, at den bringes i overensstemmelse med traktaten. En gennemfoerelsesforordning skal ligeledes saa vidt muligt fortolkes i overensstemmelse med grundforordningen.

2. Artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 1739/85 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse kuglelejer og koniske rullelejer med oprindelse i Japan skal fortolkes saaledes, at bestemmelsen ikke omfatter kugleboesninger. En saadan fortolkning indebaerer, at bestemmelsen ikke er ugyldig, saaledes som det ville have vaeret tilfaeldet, hvis den i strid med artikel 7 og 12 i grundforordningen om antidumping, forordning nr. 2176/84, hvorefter antidumpingtold kun kan anvendes paa varer, med hensyn til hvilke der er konstateret dumping under undersoegelsen, havde omfattet de naevnte varer, selv om disse ikke var blevet taget i betragtning under antidumpingproceduren.