ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Første anbringende: Der foreligger et åbenbart urigtigt skøn. Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn, idet den i den anfægtede afgørelse har fastslået, at den tyske støtteordning »Generel forbundsordning om kompensation i forbindelse med covid 19« er forenelig med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 2, litra b), TEUF. Den omstændighed, at retten til at indgive ansøgning for virksomheder med flere økonomiske aktivitetsområder er begrænset til virksomheder, der opnår mindst 80 % af deres omsætning med aktiviteter, der er direkte berørt af lockdown, er fastsat vilkårligt, og godkendelsen af støtteordningen er uforholdsmæssig. Tærsklen på 80 % ophæver uden nogen saglig grund årsagssammenhængen mellem nedlukningsforanstaltningerne og de heraf opståede skader til ugunst for virksomheder med flere aktivitetsområder, idet disse virksomheder til trods for, at de er berørt direkte og i betydeligt omfang af de statslige foranstaltninger og de dermed forbundne væsentlige tab, eventuelt slet ikke bliver ydet nogen kompensation. Dette fører til en konkurrencefordrejning både i forholdet til konkurrenter på aktivitetsområder, der er berørt af covid 19, og konkurrenter på aktivitetsområder, der ikke er berørt af covid 19.
C 471/55

Sag anlagt den 24. september 2021 — B&Bartoni mod EUIPO — Hypertherm (Svejseflammer (del af -))

(Sag T-617/21)

(2021/C 471/78)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: B&Bartoni spol. s r.o. (Dolní Cetno, Den Tjekkiske Republik) (ved advokat E. Lachmannová)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Hypertherm, Inc. (Hanover, New Hampshire, De Forenede Stater)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede design: Hypertherm, Inc.

Det omtvistede design: EF-design nr. 1 292 122-0001

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 16. juli 2021 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 2843/2019-3)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende
1.

Første anbringende om, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn, eftersom den undlod helt eller i tilstrækkelig grad at tage hensyn til genakkumulationens potentielle virkning på genudtrykket i forbindelse med anvendelse af herbicider og/eller undlod at kræve, at der blev foretaget en passende vurdering under naturlige forhold med gentagen og/eller kraftig anvendelse af de to herbicider, som den genetisk modificerede sojabønne er tolerant over for.
1.

Første anbringende om, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn, eftersom den undlod helt eller i tilstrækkelig grad at tage hensyn til genakkumulationens potentielle virkning på genudtrykket under tørkeforhold og/eller undlod at kræve, at der blev foretaget en passende vurdering under tørkeforhold.
—

Sagsøgte tilpligtes, i henhold til artikel 9 i Rettens procesreglement, at fremlægge en anonymiseret kopi af referatet af mødet med det paritetiske forfremmelsesudvalg og af referatet af mødet mellem repræsentanterne for det centrale personaleudvalg og generaldirektøren for GD TAXUD.
—

Tilsidesættelse af artikel 20, artikel 41, stk. 1, og artikel 41, stk. 2, litra a) og c), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig af retten til at blive hørt, pligten for forvaltningen til at begrunde sine beslutninger, principperne om god forvaltning, retssikkerhedsprincippet og ligebehandlingsprincippet.
C 462/54

Sag anlagt den 14. september 2021 — Guangdong Camel Apparel mod EUIPO — Worldwide Brands (CAMEL CROWN)

(Sag T-590/21)

(2021/C 462/65)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Guangdong Camel Apparel Co. Ltd (Foshan, Kina) (ved advokaterne C. Bercial Arias og F. Codevelle)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Worldwide Brands, Inc. Zweigniederlassung Deutschland (Köln, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Guangdong Camel Apparel Co. Ltd

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket CAMEL CROWN — registreringsansøgning nr. 17 882 201

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. juni 2021 af Femte Appelkammer ved EUIPO (forenede sager R 159/2020-5 og R 184/2020-5)

Påstande

— Sagsøgeren gives medhold.

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— EUIPO og, i påkommende tilfælde, intervenienten tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagens behandling for Retten.

Anbringende
—

Tilsidesættelse af artikel 20 og artikel 41, stk. 1, og artikel 41, stk. 2, litra a) og c), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig retten til at blive hørt, pligten for forvaltningen til at begrunde sine afgørelser, princippet om god forvaltning, retssikkerhedsprincippet og ligebehandlingsprincippet.
—

EUIPO og intervenienten tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de omkostninger, der opstod for sagsøgeren i forbindelse med sagen for Andet Appelkammer ved EUIPO.
—

Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som sagsøgerens klage R 2486/2020-4 over afgørelse truffet af indsigelsesafdelingen ved EUIPO den 30. oktober 2020 vedrørende EU-varemærkeansøgning nr. 18 051 750 herved blev forkastet, og hver part blev pålagt at bære sine egne omkostninger i forbindelse med indsigelsessagen og klagesagen.
8.

Ottende anbringende om, at ECB’s mulighed for at pålægge udligningsrenter over for sagsøgeren er tidsbegrænset i medfør af artikel 97 i BWG, sammenholdt med artikel 395 i forordning (EU) nr. 575/2013.
2.

Andet anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte en væsentlig formforskrift, idet dens afgørelse om ikke at anse det tjekkiske postvæsens krydssubsidiering for selvstændig statsstøtte ikke er tilstrækkeligt begrundet. — Navnlig undlod Kommissionen at angive en tilstrækkelig begrundelse i den anfægtede afgørelse. Kommissionen tilsidesatte derfor en af sagsøgerens væsentlige proceduremæssige rettigheder, eftersom alle EU-institutioner er forpligtede til at begrunde en foranstaltning for at sikre, at den kan prøves ved retsinstanserne.
1.

Første anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 2, stk. 10, litra i), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 (1) som følge af en justering for den (nominelle) provision til eksportprisen, og mere specifikt — En tilsidesættelse af artikel 2, stk. 10, litra i), i forordning (EU) 2016/1036, for så vidt som justeringen foretaget for provisioner overstiger den faktiske provision, der blev betalt til Çolakoğlu Dış Ticaret AŞ — En tilsidesættelse af artikel 2, stk. 10, litra i), i forordning (EU) 2016/1036, idet Çolakoğlu Dış Ticaret AŞ ikke modtager en avance, og — Et åbenbart urigtigt skøn som følge af, at Çolakoğlu Dış Ticaret AŞ blev behandlet som en agent, der arbejder på provisionsbasis og følgelig en tilsidesættelse af artikel 2, stk. 10, litra i), i forordning (EU) 2016/1036.
—

Den anfægtede afgørelse omgøres således, at — sagsøgerens klage tages til følge — indgiverne af ugyldighedsbegæringerne begæringer om at erklære det anfægtede design ugyldigt forkastes i deres helhed — indgiverne af ugyldighedsbegæringerne tilpligtes af betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagen for appelkammeret og ugyldighedsafdelingen
2.

Andet anbringende om, at sagsøgte tilsidesatte retssikkerhedsprincippet. Sagsøgeren har bestridt, at den administrative skrivelse, som tillod undtagelsesproceduren, hidrørte fra sagsøgtes chef for Corporate, og det er derfor uklart, om denne proces blev iværksat af en kompetent myndighed eller om dette ikke var tilfældet. Endvidere er det ikke godtgjort, at sagsøgtes direktør godkendte den administrative skrivelse. Sagsøgeren har også anført, at selv kriterierne for bedømmelse af tjenestens interesse er klare, uanset om de er blevet vedtaget af en kompetent myndighed eller ej.
C 502/37

Sag anlagt den 15. oktober 2021 — YF mod EFCA

(Sag T-664/21)

(2021/C 502/56)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: YF (ved advokat M. Casado García Hirschfeld)

Sagsøgt: Det Europæiske Fiskerikontrolagentur (EFCA)

Sagsøgerens påstande

— Sagen fremmes til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold.

følgelig:

— Annullation af den anfægtede afgørelse af 18. februar 2021, hvorved sagsøgerens tidsubegrænsede kontrakt som midlertidigt ansat blev opsagt og, om fornødent, annullation af afgørelsen om afslag af 5. juli 2021.

— AECP tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et enkelt anbringende, der er opdelt i to led.

1. Første led om anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn.
—

EUIPO og den anden procesdeltager tilpligtes at bære deres egne omkostninger, og EUIPO og den anden procesdeltager tilpligtes at betale sagsøgernes omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen for EUIPO.
Sag anlagt den 15. oktober 2021 — Troy Chemical Company mod Kommissionen

(Sag T-662/21)

(2021/C 490/61)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Troy Chemical Company BV (Delft, Nederlandene) (ved advokaterne D. Abrahams, Ł. Gorywoda og Z. Romata)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Europa-Kommissionens afgørelse C (2021) 5968 final af 5. august 2021, hvorved der blev givet delvist afslag på aktindsigt i de dokumenter, som sagsøgeren havde begæret aktindsigt i, i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001 (1), annulleres i sin helhed.

— Anmodningen om fremskyndet procedure i henhold til artikel 151 og 152 i Rettens procesregelment imødekommes.

— Der træffes andre eller yderligere foranstaltninger, som findes påkrævet

— Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et enkelt anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 — hvilket udgør en tilsidesættelse af både »et væsentligt formkrav« og af »retsstatsprincippet«. Det gøres gældende, at de faktiske omstændigheder i den foreliggende sag ikke begrunder de undtagelser, som Kommissionen har påberåbt sig for at afslå at udlevere redigerede afsnit af de begærede dokumenter, og under alle omstændigheder taler den mere tungtvejende offentlige interesse i gennemsigtighed og åbenhed i lovgivningsprocessen for en fuldstændig udbredelse af de af sagsøgeren begærede dokumenter.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 43).
—

Begrundelsen for opførelsen af sagsøgeren på listerne i bilagene til de anfægtede retsakter opfylder ikke kravene i artikel 296, stk. 2, TEUF. De er vage og ikke tilstrækkeligt præcise. For det første fremgår det ikke klart af begrundelsen, hvilken statsstøtte sagsøgeren skulle have modtaget til at udvikle den særlige økonomiske zone Bremino-Orsha. Begrundelsen vedrørende sagsøgerens opnåelse af »en række finansielle og skattemæssige fordele og andre fordele« er ligeledes upræcis, eftersom den ikke giver mulighed for at forstå, hvilke fordele der menes herved. Allerede antagelsen af, at selskabsdeltagerne i Bremino-Grupp OOO er »[e]jerne af Bremino Orsha«, er ukorrekt, da det er retligt umuligt at være ejer af en økonomisk zone. Desuden er påstanden om, at alle sagsøgerens tre selskabsdeltagere hørte til »inderkredsen af Lukashenkatilknyttede forretningsfolk«, for generel, og den kan ikke udgøre en tilstrækkelig begrundelse for pålæggelsen af sanktioner.
1.

Med det første anbringende gøres gældende, at sagsøgte anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved at afvise sagsøgerens tilbud og herved tilsidesatte artikel 168, stk. 6, forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (2).
—

EUIPO og — for det tilfælde, at den anden part i sagen for appelkammeret indtræder i sagen — den anden part tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
—

Begrundelsen for opførelsen af sagsøgeren på listerne i bilagene til de anfægtede retsakter opfylder ikke kravene i artikel 296, stk. 2, TEUF. De er vage og udetaljerede. Anvendelsen af grunde som »adgang til Lukashenkafamilien« og opnåelse af »lukrative kontrakter til sine virksomheder« samt begrundelsen om, at sagsøgeren har modtaget støtte af Viktar Lukashenka, er for generelle og for upræcise. Påstanden om, at Bremino-Grupp OOO, som sagsøgeren faktisk deltager i, har modtaget såvel ulovlig støtte fra staten til at udvikle den særlige økonomiske zone »Bremino-Orsha« som »en række finansielle og skattemæssige fordele«, er for upræcis til at gøre det muligt at forstå, hvorledes behandlingen af denne økonomiske zone adskiller sig fra behandlingen af de andre frie økonomiske zoner, som findes i Belarus.
4.

Fjerde anbringende: Den samlede vurdering var udelukkende baseret på anvendelsen. Den samlede vurdering skal foretages på grundlag af andre kriterier, som fører til det resultat, at Mesh Lounge — når der ses bort fra dens tarifering under andre mulige positioner — skal tariferes under pos. 3926 9097 90 i den kombinerede nomenklatur. Mesh Lounge kan ikke anses for at være campingudstyr. Som alternativ er tarifering under pos. 9503 0095 90 (andet legetøj af plast) i den kombinerede nomenklatur en mulighed, såfremt Mesh Lounge kan anses for at ligne en luftmadras.
—

Kommissionens afgørelse af 5. august 2021 [C(2021)5963 final] i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001, hvormed sagsøgerens genfremsatte begæring af 6. maj 2021 om udvidet adgang til dokumentet »Briefing for the EU RCF co-chair for the Regulatory Cooperation Forum meeting on 3-4 February 2020« [Ares(2021)1264866] blev afslået, annulleres, for så vidt som afslaget var støttet på den begrundelse for afslag, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, litra a), tredje led, i forordning (EF) nr. 1049/2001.
—

Det gøres i denne henseende gældende, at afgørelsen er behæftet med en fejl, for så vidt som sagsøgeren ikke fik lejlighed til i fuldt omfang at udøve sin ret til kontradiktion, navnlig for den anvisningsberettigede med ansvar for vedtagelsen af afgørelsen.
—

Agenturet tilpligtes fuldt ud at erstatte de tab, som sagsøgerne har lidt som en direkte konsekvens af agenturets ulovlige adfærd, idet disse beløber sig til et økonomisk tab på 96 212,55 EUR i september 2021 med tillæg af renter til betaling sker, og et ikke-økonomisk tab på 40 000 EUR med tillæg af renter til betaling sker, jf. ovenfor, eller at betale en delvis erstatning som fastsat af Retten.
1.

Første anbringende om tilsidesættelse af målsætningerne om et højt miljøbeskyttelsesniveau og bæredygtig udvikling. Sagsøgeren har gjort gældende, at artikel 17, 18 og 19 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1139 af 7. juli 2021 om oprettelse af Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond og om ændring af forordning (EU) 2017/1004 (herefter »EHFAF-forordningen«) genindfører tilskud, som er skadelige for havmiljøet, hvilket er i strid med målsætningerne om et højt miljøbeskyttelsesniveau og bæredygtig udvikling, som er blevet genbekræftet af EU-retsakterne.
1.

Første anbringende om, at afgørelsen om forlængelse er ulovlig, for så vidt som den er resultatet af den omstruktureringsproces, der blev iværksat af ENISA, og som angiveligt ikke er blevet gennemført i tjenestens interesse — tilsidesættelse af vedtægtens artikel 7, stk. 1, tilsidesættelse af princippet om gennemsigtighed og af princippet om forbud mod forskelsbehandling, og tilsidesættelse af artikel 18, stk. 1, og artikel 20, stk. 2, litra a), i bestyrelsens afgørelse MB/2018/14. — Omstruktureringsprocessen er behæftet med manglende klarhed og gennemsigtighed, tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, anlæggelsen af et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesættelse af princip 6 i afgørelse MB/2020/5. — Omstruktureringsprocesen er behæftet med manglende begrundelse. — Omstruktureringsprocessen er sket i strid med bilag 1 i Meddelelse fra Administrationen. — Omstruktureringsprocessen er sket i strid med princip 7 og 8 i afgørelse MB/2020/5, princippet om god forvaltning, artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder og omsorgspligten.
1.

Første anbringende om, at afgørelsen truffet af Executive Director Office (EDO) og afgørelsen truffet af Corporate Support Services (CSS) er ulovlige, for så vidt som de følger af afgørelsen af 5. august 2020 vedrørende offentliggørelse af to stillingsopslag til stillingerne som Head of Unit for EDO og Head of Unit for CSS, som også er ulovlig.
—

EUIPO og den anden part i sagen tilpligtes at betale de omkostninger, der er opstået for sagsøgeren, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen for appelkammeret.
2.

Andet anbringende om, at Kommissionen ikke har begrundet anvendelsen af undtagelserne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1049/2001 og derfor har tilsidesat forordning (EF) nr. 1049/2001 ved ikke at have foretaget en streng fortolkning og anvendelse af artikel 4, stk. 2, første led, og artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001.
—

ECB tilpligtes at betale sagsøgeren følgende: — erstatning på 200 000 EUR for at have tilsidesat EMRK’s artikel 8 ved ikke at respektere sagsøgerens privatliv med hensyn til værdighed og faglig integritet — erstatning på 130 000 EUR for at have tilsidesat EMRK’s artikel 8 ved ikke at respektere sagsøgerens privatliv med hensyn til hendes ret til sundhed — erstatning på 20 000 EUR for ikke-økonomisk tab for at have gjort brug af den fejlbehæftede undersøgelsesrapport og den ophævede dom i sag F-43/10 ved at fremsende disse dokumenter til [fortrolig] — erstatning for tab af indkomst med et beløb, som skal opgøres på grundlag af udfaldet af den verserende sag T-500/16 — erstatning på 20 000 EUR for ikke-økonomisk tab for at have destrueret sagsakterne vedrørende undersøgelsen — erstatning på 52 000 EUR for ikke-økonomisk tab som følge af den forsinkede bedømmelse af sagsøgeren i forbindelse med den årlige procedure for revision af vederlag og bonus for 2007, hvilket omfatter perioden fra 2007 til 2021 — erstatning på 150 000 EUR for ikke-økonomisk og økonomisk tab som følge af den manglende bedømmelse og den manglende afgørelse med hensyn til proceduren for revision af vederlag og bonus — erstatning på 700 000 EUR for tab af muligheder som følge af, at der ikke kan gennemføres en ny undersøgelse (ikke-økonomisk og økonomisk tab).
3.

Tredje anbringende om misligholdelse af de kontraktvilkår, der binder sagsøgeren og Den Fælles Afviklingsinstans, som gør sidstnævnte kontraktligt ansvarlig. Sagsøgeren er således af den opfattelse, at Den Fælles Afviklingsinstans’ afslag på at tilbagebetale beløb svarende til kontant sikkerhedsstillelse vedrørende uigenkaldelige betalingsforpligtelser for perioden 2016-2021 udgør en misligholdelse af denne kontrakt. Sagsøgeren har ligeledes påberåbt sig et subsidiært anbringende for 2016-2021- kontrakterne. Sagsøgeren har i denne henseende gjort gældende, at Den Fælles Afviklingsinstans’ afslag på at tilbagebetale beløb svarende til kontant sikkerhedsstillelse vedrørende uigenkaldelige betalingsforpligtelser for perioden 2015-2021 udgør en ugrundet berigelse for Den Fælles Afviklingsinstans.
C 513/35

Sag anlagt den 25. oktober 2021 — LW Capital mod Kommission

(Sag T-690/21)

(2021/C 513/49)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: LW Capital (München, Tyskland) (ved advokat C. Ziegler)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgeren påstande

— Kommissionens afgørelse af 3. juni 2021 om statsstøtte SA.56826 (2020/N) — Tyskland — Ændring af den tyske lov om kraftvarmeproduktion 2020 (herefter »KWKG«), samt statsstøtte SA.53308 (2019/N) Tyskland — Ændring af støtte til eksisterende kraftvarmeanlæg 2019 (KWKG’s § 13) (EUT 2021, C 306, s. 1 og 2) annulleres delvis for så vidt, som der heri ikke tilkendegives betænkeligheder vedrørende (i) fremme af kraftvarmeproduktion af elektricitet i nye, moderniserede og renoverede højeffektive kraftvarmeanlæg og (ii) fremme af kraftvarmeproduktion af elektricitet i eksisterende, gasfyrede højeffektive kraftvarmeanlæg i fjernvarmesektoren.

— Kommissionen tilpligtes at bære sine egne sagsomkostninger og at betale sagsøgerens sagsomkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har påberåbt sig et enkelt anbringende til støtte for søgsmålet.

Sagsøgeren har med det påberåbte anbringende anfægtet den anfægtede afgørelse med henvisning til en »tilsidesættelse af traktaterne eller af en retsforskrift, der skal anvendes ved gennemførelsen af dem« som omhandlet i artikel 263, stk. 4, TEUF sammenholdt med artikel 2 TEUF. Den nævnte tilsidesættelse består i, at Kommissionen burde have haft betænkeligheder med hensyn til om, hvorvidt den af Tyskland foreslåede støtteordning i KWG 2020 er forenelig med det indre marked, og den var derfor forpligtet til at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i artikel 108, stk. 2, TEUF. Eftersom Kommissionen ikke har gjort dette, har den tilsidesat sagsøgerens proceduremæssige rettigheder.

Sagsøgeren har gjort en tilsidesættelse af de proceduremæssige rettigheder i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF, sammenholdt med en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF og en tilsidesættelse af princippet om ikkeforskelsbehandling, proportionalitetsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og en urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder gældende.
1.

Det første anbringende vedrører en tilsidesættelse af de gældende regler på forligsområdet. Sagsøgerne har i denne forbindelse gjort gældende, at Kommissionen med vedtagelsen af den anfægtede afgørelse, hvorved sagsøgerne opfordres til på ny at indlede en forligsprocedure på visse betingelser, tilsidesatte de gældende regler på forligsområdet. De gældende regler giver nemlig for det første ikke Kommissionen mulighed for at genåbne en forligsprocedure på dette tidspunkt i sagsbehandlingen, og for det andet at gøre dette ved at pålægge sagsøgerne at give afkald på enhver drøftelse af de faktiske forhold, som de foreholdes.
5.

Femte anbringende om, at den anfægtede afgørelse har forbindelse til og er baseret på den disciplinære sanktion, som sagsøgeren blev pålagt for mere end 15 år siden. Intet retssystem og ingen EU-retsakt tillader, at administrative forseelser/tjenesteforseelser anses for at være relevante, når der er gået 15 år.
—

EUIPO og Tipp24 tilpligtes at bære deres egne omkostninger og betale de af European Lotto and Betting Ltd afholdte omkostninger.
—

Appelkammeret undlod at betragte de to varemærker som individuelle enheder under hensyntagen til deres dominerende og særprægede bestanddele.
4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling, gennemsigtighed og dokumentationspligt, begrundelsesmangler og overskridelse af skønnet — Der blev indkaldt to ulige kategorier af ansøgere til samtalen; dem, der blev betegnet som »udmærket« og dem, der blev betegnet som »meget gode«. Derudover blev der ikke senere taget hensyn til den første karakter — der var blevet givet efter bedømmelsen af den skriftlige ansøgning — idet det for opstillingen af listen over de 6 ansøgere, som udvælgelsesudvalget havde foreslået administrationsrådet til valg, kun var den karakter, der var opnået ved samtalen, der var afgørende. — Kriterierne for indkaldelsen til samtalen blev ændret efterfølgende i forhold til stillingsopslaget. Dette skete på et tidspunkt, hvor administrationsrådets sekretariat havde kendskab til de enkelte ansøgeres kompetencer og viden. — De afgørende etaper i proceduren er ikke blevet dokumenteret. Der mangler enhver dokumentation med hensyn til samtalens forløb. — Der mangler en begrundelse for gradueringen med to karakterer (fra »udmærket« til »meget god«) i samtalen, der udgør en nedskrivning af de resultater, der blev opnået i den første fase af udvælgelsesprøven.
2.

Andet anbringende om, at sagsøgte tilsidesatte vedtægtens artikel 43 og tilsidesatte sin Guidance for Reporting Officers (bedømmelsesvejledning). Det gøres endvidere gældende, at sagsøgte anlagde åbenbart urigtige skøn og udøvede magtmisbrug. Sagsøgeren har også anført, at sagsøgte tilsidesatte sin omsorgspligt og sin pligt til god forvaltning.