Forenede sager C-468/01 P – C-472/01 P

Procter & Gamble Company

mod

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

»Appel − EF-varemærker − artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 − tabletter i tredimensional form til vaskemaskine eller opvaskemaskine − absolut registreringshindring − fornødent særpræg«

Sammendrag af dom

1. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – tredimensionale varemærker, der består af varens form – fornødent særpræg – bedømmelseskriterier

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b)]

2. Appel – anbringender − Domstolens prøvelsesret med hensyn til vurderingen af de for Retten fremlagte beviser – udelukket, medmindre de er gengivet forkert − anvendelsen i den foreliggende sag af kriterierne for bedømmelsen af, om EF-varemærker har fornødent særpræg.

(Art. 225 EF; EF-statutten for Domstolen, art. 51)

1. De kriterier, der anvendes ved bedømmelsen af, om tredimensionale varemærker, der består af selve varens form, har fornødent særpræg i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, er de samme som dem, der finder anvendelse på andre varemærkekategorier. Ved anvendelsen af disse kriterier er den relevante kundekreds’ opfattelse imidlertid ikke nødvendigvis den samme, når der er tale om et tredimensionalt varemærke, der består af varens form og farver, som når der er tale om et ord- eller figurmærke, der består af et tegn, som er uafhængigt af fremtrædelsesformen for de varer, det betegner. Gennemsnitsforbrugerne er nemlig ikke vant til at udlede varers oprindelse ud fra deres eller deres emballages form uden noget grafisk eller tekstmæssigt element, og det kan således vise sig vanskeligere at bevise, at varemærket har særpræg, når der er tale om et tredimensionalt varemærke, end når der er tale om et ord- eller figurmærke.

Det følger heraf, at desto mere den form, der søges registreret, ligner den form, som der er størst sandsynlighed for, at den omhandlede vare vil antage, desto mere sandsynligt er det, at den pågældende form mangler fornødent særpræg. Det er kun et varemærke, der afviger betydeligt fra normen eller branchesædvanen og derfor opfylder sin grundlæggende oprindelsesfunktion, som ikke mangler fornødent særpræg i henhold til den nævnte bestemmelse.

(jf. præmis 36 og 37)

2. Det er alene Retten, der har kompetence til at fastlægge sagens faktiske omstændigheder − når bortses fra tilfælde, hvor den faktiske urigtighed af Rettens konstateringer fremgår af de aktstykker, den har fået forelagt − og til at bedømme disse faktiske omstændigheder. Bedømmelsen af de faktiske omstændigheder udgør derfor ikke − medmindre der er tale om en forkert gengivelse af de for Retten fremlagte beviser − et retsspørgsmål, der som sådan er underlagt Domstolens efterprøvelse under en appelsag.

En sådan bedømmelse af faktum omfatter den konkrete anvendelse i den foreliggende sag af kriterierne for bedømmelsen af, om EF-varemærker har fornødent særpræg i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94, og især konstateringen af, at gennemsnitsforbrugerens opmærksomhedsgrad over for formen af og farverne på tabletter til vaskemaskine eller opvaskemaskine ikke er højt, da der er tale om dagligvarer.

(jf. præmis 39 og 53)