RETTENS DOM (Tredje Afdeling)

15. februar 1996

Sag T-125/95

Hassan Belhanbel

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — udvælgelsesprøve — udvælgelseskomiteens afgørelse om, at en ansøger ikke havde bestået den mundtlige prøve — begrundelsespligtens omfang«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-115

Angående:

Påstand om annulation af den af udvælgelseskomiteen for udvælgelsesprøven KOM/B/765 trufne afgørelse om at give sagsøgeren et lavere pointtal ved den mundtlige prøve end det som minimum krævede og om ikke at opføre ham på reservelisten.

Udfald:

Frifindelse.

Resumé af dom

Sagsøgeren havde været midlertidigt ansat i Kommissionen fra den 1. januar 1990 til den 31. december 1994. Efter at have deltaget i den almindelige udvælgelsesprøve KOM/B/765 fik han meddelelse om, at han ikke havde bestået den mundtlige prøve, således at han ikke kunne blive opført på listen over de ansøgere, der havde bestået udvælgelsesprøven. Kommissionen gav endvidere sagsøgeren meddelelse om det pointtal, han havde opnået ved prøverne.

Sagsøgeren tilskrev herefter formanden for udvælgelseskomiteen og anmodede ham om at give oplysning om de kriterier eller den begrundelse, der havde været afgørende for udvælgelseskomiteen. Det var først efter, at sagsøgeren havde fremsat denne anmodning på ny, og efter at han havde anlagt sag, at han fik meddelelse om, at det var fremgået af en undersøgelse af spørgsmålet, at der ikke i hans tilfælde var begået nogen materiel fejl, og at hans kundskaber for så vidt angår den mundtlige prøve var blevet anset for utilstrækkelige, navnlig i forhold til de øvrige ansøgeres kundskaber.

Realiteten

Anbringendet om, at der var sket en tilsidesættelse af begrundelsespligten

Retten bemærkede, at forpligtelsen i henhold til vedtægtens artikel 25 til at begrunde enhver individuel bebyrdende afgørelse dels har til formål at gøre det muligt for retsinstansen at foretage en prøvelse af lovligheden af afgørelsen, dels skal give den pågældende de nødvendige oplysninger til at bedømme, om afgørelsen er rigtig (præmis 21).

Henvisning til: Retten, 14. juli 1995, sag T-291/94, Pimley-Smith mod Kommissionen, Sml. Pers. II, s. 637, præmis 60.

Retten bemærkede herefter, at der må sondres mellem afgørelser fra en udvælgelseskomité, hvorefter en ansøger ikke får adgang til prøverne, og afgørelser fra en udvælgelseskomite, hvorefter en ansøger ikke har bestået prøverne. Hvad nærmere angår sidstnævnte former for afgørelser, fremgår det af retspraksis, at udvælgelseskomitéen har et vidt skøn ved bedømmelsen af resultaterne af prøver i forbindelse med en udvælgelsesprøve, og at Fællesskabets retsinstanser kun kan prøve skønsmæssige afgørelser for så vidt angår spørgsmålet om åbenbar tilsidesættelse af de regler, der er gældende for komitéens arbejde. Endvidere måtte det anses for en tilstrækkelig begrundelse af den af udvælgelseskomiteen anlagte bedømmelse, når ansøgeren får meddelelse om de pointtal, den pågældende har opnået ved de forskellige prøver. Anmoder en ansøger udtrykkeligt herom, har vedkommende dog krav på at få nærmere oplysninger om andre spørgsmål end den bedømmelse, der er blevet anlagt af hans eller hendes præstation, som f.eks. oplysninger om procedurens forløb (præmis 22).

Henvisning til: Pimley-Smith mod Kommissionen, a.st.. præmis 63-67.

Retten fandt på grundlag af sagsøgerens skrivelse som helhed, at der herved var tale om en anmodning om yderligere oplysninger vedrørende den bedømmelse, der var blevet anlagt af sagsøgerens præstation. Det måtte fastslås, at sagsøgeren ikke, inden han anlagde sag, havde fremsat nogen anmodning, som kunne indebære en forpligtelse for udvælgelseskomiteen til yderligere at begrunde sin afgørelse, hvorefter sagsøgeren ikke havde bestået den mundtlige prøve (præmis 23 og 24).

Selv om man antog, at der i forbindelse med indbringelsen afet søgsmål for Retten endnu kunne fremsættes en sådan anmodning, gjaldt det under alle omstændigheder, at stævningen heller ikke indeholdt nogen anmodning om, at sagsøgeren fik oplysning om de generelle kriterier, som udvælgelseskomiteen havde opstillet med henblik på bedømmelsen af ansøgernes præstationer. Sagsøgeren havde udelukkende udtrykkeligt henvist til den i den pågældende skrivelse indeholdte anmodning, hvorfor det i stævningen anførte ikke kunne opfattes således, at der var tale om en supplerende anmodning i forhold til den allerede fremsatte (præmis 25).

Sagsøgeren havde fremsat det argument, at de generelle kriterier, der blev anvendt ved bedømmelsen af ansøgernes præstationer under den mundtlige prøve, på sagsøgerens forlangende skulle have været meddelt ham, idet sagsøgeren havde fremført dette argument for første gang i replikken og havde fastholdt det under den mundtlige forhandling, men der kunne ikke gives sagsøgeren medhold heri. Der kunne således ikke lægges vægt på dette argument, da sagsøgeren ikke rettidigt havde fremsat en anmodning om at få disse generelle kriterier oplyst. Anbringendet måtte herefter forkastes (præmis 26 og 27).

Anbringendet om, at der var blevet anlagt et åbenbart fejlagtigt skøn

Retten bemærkede, at udvælgelseskomiteen råder over et vidt skøn for så vidt angår bedømmelsen af resultaterne af prøverne i forbindelse med en udvælgelsesprøve, og at rigtigheden af de således anlagte skøn kun kan efterprøves af Retten i det omfang, der måtte være spørgsmål om en åbenbar tilsidesættelse af de regler, der er gældende for komitéens arbejde. Sagsøgeren havde herved ikke hævdet, at der var sket en sådan tilsidesættelse. Anbringendet måtte herefter forkastes (præmis 32).

Under alle omstændigheder gjaldt det, at det hverken på grundlag af sagsøgerens point ved de skriftlige prøver, på grundlag af bedømmelserne om sagsøgeren i de bedømmelsesrapporter, som var blevet udfærdiget om ham, eller ved det anførte om overensstemmelse mellem sagsøgerens arbejdsopgaver som midlertidigt ansat i Kommissionen og arbejdsopgaverne i forbindelse med den stilling, der skulle besættes, kunne anses for tilstrækkeligt godtgjort, at der var blevet anlagt et åbenbart fejlagtigt skøn ved bedømmelsen af sagsøgerens præstation under den mundtlige prøve (præmis 33).

Henvisning til: Retten, 1. december 1994, sag T-46/93, Michaël-ChioumodKommissionen, Sml. Pers. II, s. 929, præmis 50.

Konklusion:

Kommissionen frifindes.