2

De relevante faktiske omstændigheder, der ligger til grund for tvisten, er i den appellerede doms præmis 23-66 beskrevet således: »23 Sagsøgeren blev ansat som tjenestemand på prøve med virkning fra den 1. september 2005 og blev med virkning fra dette tidspunkt og til den 31. december 2008 tilknyttet et af oversættelseskontorerne i Domstolens generaldirektorat (GD) for »Oversættelse« som juristlingvist. Sagsøgeren blev udnævnt til tjenestemand den 1. juni 2006. 24 I december 2005 blev X ansat som juristlingvist i det samme oversættelseskontor og i den samme gruppe som sagsøgeren i henhold til en ansættelseskontrakt som kontraktansat til varetagelse af hjælpefunktioner. X er ægtefælle til W, der efterfølgende blev udnævnt til assisterende justitssekretær ved Domstolen. 25 Sagsøgeren fik til opgave at revidere visse af de oversættelser, som X udførte. Sagsøgeren konstaterede hurtigt i sin egenskab af revisor, at X’ oversættelser var af ringe kvalitet, og at hun ikke overholdt retningslinjer og frister. 26 Sagsøgeren har anført, at hun og visse af hendes kolleger, herunder hendes teamleder, ved flere lejligheder gjorde kontorchef Y opmærksom på X’ manglende kompetencer. Ifølge sagsøgeren undlod kontorchefen systematisk at tage hensyn til den kritik, der blev fremsat af X’ arbejde, hvilket, fortsat ifølge sagsøgeren, skyldtes, at han længe havde haft et venskabeligt forhold til X. Sagsøgerens arbejdssituation i kontoret var endvidere blevet forværret, efter at hun over for kontorchefen havde oplyst, at X’ indsats var utilstrækkelig. Domstolen har bestridt denne udlægning af de faktiske omstændigheder, herunder navnlig at X skulle have fået særbehandling, og at sagsøgerens overordnede skulle have undladt at handle. 27 I april 2006 indtraf en hændelse, der bekræftede sagsøgerens opfattelse af, at X fik særbehandling i kontoret. Sagsøgeren havde nemlig konstateret, at X havde udført en ufuldstændig oversættelse, og havde derfor anmodet X om at færdiggøre denne, hvorefter X havde sendt det nye dokument til sekretariat med angivelsen »afsluttet opgave«, selv om det fulgte af tjenestens interne regler, at dokumentet skulle sendes tilbage til sagsøgeren med henblik på en ny revision. Sagsøgeren indberettede efterfølgende hændelsen til Y og anmodede om, at der blev iværksat effektive foranstaltninger over for X, hvilket Y nægtede at imødekomme. 28 Sagsøgeren klagede derefter til den direktør, som hendes kontor henhørte under, over den adfærd, som kontorchefen udviste, og som hun opfattede som »upassende og fjendsk«. 29 Ifølge Domstolen forklarede direktøren på et møde, der blev afholdt den 10. december 2006, sagsøgeren grundene til, at X var blevet ansat. Sagsøgeren har hævdet, at direktøren under dette møde endvidere medgav, at X havde et anstrengt forhold til andre ansatte i kontoret, og at hun to gange ikke havde bestået de almindelige udvælgelsesprøver, som Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) havde afholdt med henblik på at ansætte juristlingvister ved Domstolen. Domstolen har bestridt rigtigheden af de udtalelser, som sagsøgeren hævder, at hendes tidligere direktør har fremsat. 30 Den 14. maj 2007 bemærkede sagsøgeren flere oversættelsesfejl i en af Domstolens domme, som X havde oversat. Sagsøgeren underrettede kontorchef Y herom. 31 Den 25. maj 2007 mødte sagsøgeren generaldirektøren for GD for »Oversættelse«, der optrådte som appelbedømmer i forbindelse med bedømmelsesåret 2006. Ifølge sagsøgeren underrettede hun generaldirektøren om de vanskeligheder, som hun stod over for, som følge af, at kontorchef Y gav en af de personer, der indgik i sagsøgerens team, særbehandling, uden dog at nævne X’ navn. Efter sagsøgerens opfattelse udtrykte generaldirektøren umiddelbart forargelse og foreslog at iværksætte en intern undersøgelse for at klarlægge, om den ansøgning til stillingen som juristlingvist, der var indgivet af den person, som hun havde rejst tvivl om, havde været genstand for særbehandling. Da generaldirektøren ifølge sagsøgeren erfarede, at der var tale om X, som var ægtefælle til den assisterende justitssekretær ved Domstolen, foreslog han, at sagsøgeren blev flyttet til et andet generaldirektorat. Domstolen har bestridt rigtigheden af de udtalelser, som sagsøgeren hævder, at generaldirektøren har fremsat. 32 Sagsøgeren har anført, at hun advarede sine overordnede om den særbehandling, som hendes kontorchef gav X, i en e-mail af 23. november 2007, i en skrivelse, der var udfærdiget i forbindelse med bedømmelsesåret 2007, og endelig i en e-mail til bl.a. Domstolens justitssekretær af 11. november 2008. 33 I mellemtiden besluttede kontorchef Y den 10. juli 2008 at overflytte sagsøgeren til et andet team inden for kontoret med den begrundelse, at hun havde et vanskeligt forhold til sin teamleder. Ifølge sagsøgeren kunne rigtigheden af denne begrundelse imidlertid betvivles, dels fordi den nævnte teamleder stod over for at skulle overflyttes til Rådet for Den Europæiske Union, dels fordi denne teamleder angiveligt ikke var klar over, at den pågældendes forhold til X kunne kvalificeres som konfliktfyldt, før han selv drøftede situationen med kontorchefen. Sagsøgeren klagede imidlertid ikke over afgørelsen om at overflytte hende til et andet team. 34 I begyndelsen af september 2008 anmodede sagsøgeren om bistand fra en af de rådgivere på området for psykisk chikane, som er omhandlet i [meddelelse af 20. november 2006 fra Domstolens justitssekretær om respekten for den enkeltes værdighed]. 35 I november 2008 modtog sagsøgeren et forslag om, at hendes arbejdsdokumenter fremover ville blive fremsendt i elektronisk og ikke fysisk form. 36 Da sagsøgeren følte, at hun var blevet presset til det yderste som følge af den psykiske chikane, som hun hævder, at hendes kontorchef udsatte hende for, sendte hun den 9. december 2008 en e-mail til samtlige ansatte i hendes team, idet den franske version af denne e-mail, som sagsøgeren har fremlagt, har følgende ordlyd: »Kære kolleger. Jeg vil fra i morgen heller ikke længere udgøre en del af teamet, og der er tale om en velovervejet beslutning, som dog nok kræver en forklaring af hensyn til de af jer, der ikke er klar over, hvad sagen drejer sig om, således at ingen skal føle sig stødt. Som de fleste af jer har bemærket, har kontorchefen nemlig over for mig udvist en særdeles fjendtlig og endda direkte uhøflig adfærd, og jeg udviser en høj grad af diskretion ved at kvalificere (hans adfærd) på denne måde, idet jeg gør opmærksom på, at hans manglende evne til at adskille sociale og arbejdsmæssige relationer har haft en meget negativ indvirkning på kontorets drift og revisorernes arbejdsforhold, idet sidstnævnte i forbindelse med deres arbejde har skullet samarbejde med en person, som kontorchefen har et langvarigt bekendtskab til, og som i næsten to år har været ansat på kontrakt som midlertidigt ansat ved vores tjenestegren. Jeg er ikke den eneste, der har oplevet gener som følge af denne situation, men jeg er åbenbart den eneste, der klart har turdet sige, hvad jeg mener, herunder navnlig at der er tale om et udtryk for mangel på respekt over for de andre personer, der arbejder i vores kontor, fordi den omstændighed, at en bekendt får en privilegeret stilling, desværre sker på bekostning af de andre personer, der har fået ansættelse hos os efter at have bestået en udvælgelsesprøve hos EPSO eller på grund af deres egen viden og kompetencer, uden at have en venskabelig, familiemæssig eller anden tilknytning til personer ved Domstolen. Det siger sig selv, at jeg har været og fortsat er udsat for en voldsom hævngerrighed, som har påvirket mine arbejdsforhold. Jeg er imidlertid af den opfattelse, at værdier såsom ærlighed, anstændighed og værdighed er langt mere vigtige end f.eks. et halvt forfremmelsespoint. Der findes ingen stillinger, som giver den person, der varetager stillingen, ret til at udsætte andre for en urimelig og arrogant adfærd, og navnlig ikke af sådanne rent personlige grunde, som hver enkelt af jer, der har kendskab til de forhold, der har præget vores kontor i perioden fra december 2005 til juni 2007, selv har kunnet konstatere. Til de af jer, der gentagne gange har sagt, at det er umuligt at bekæmpe personer, der har relationerne i orden, og at forholdene her på stedet ikke bliver anderledes, er den gode nyhed tværtimod, at der allerede er sket store forandringer, og at der snart vil ske endnu større forandringer. Det bedste bevis på dette er, at der i vores kontor nu er blevet ansat personer, som har bestået EPSO’s udvælgelsesprøver, eller personer, hvorom der ikke består den mindste tvivl om, at de er blevet ansat på grundlag af deres egne værdier, og ikke eksempelvis afhængigt af, hvem de kender, og hvor længe bekendtskabet har varet. Til de af jer, der endnu ikke har mistet appetitten, vil jeg blot sige »velbekomme!« […] P.S. Jeg vil godt takke de af jer, der har stemt på mig i forbindelse med valget til [personaleudvalget] (næsten 350 stemmer; det er et rigtig godt resultat) og også sige tak for de e-mails og andre støttetilkendegivelser, som jeg har modtaget. Det er konstruktivt at erfare, at en så stor gruppe af personer også er af den opfattelse, at der bør ske store forandringer ikke blot i vores kontor, men også inden for [i]nstitutionen. Mulighederne for at nå dette resultat er nu langt større end tidligere.« 37 Ved e-mail af samme dato til den direktør, der netop havde fået ansvaret for kontoret, og med kopi til generaldirektøren for GD for »Oversættelse«, anmodede sagsøgeren om en samtale med henblik på at drøfte den psykiske chikane, som hun hævdede at være udsat for. 38 Den 10. december 2008 sendte sagsøgeren endnu en e-mail […] til kontorchef Y samt til samtlige ansatte i kontoret, idet den franske oversættelse af denne e-mail, som sagsøgeren har fremlagt, har følgende ordlyd: »Goddag Deres overordnede har længe haft et fuldstændigt kendskab til sagen, og [generaldirektøren] var af den opfattelse, at den omstændighed, at De har ansat en af Deres bekendte, bør gøres til genstand for en intern undersøgelse ved Domstolen. Det er i øjeblikket ved at blive undersøgt, hvorfor en sådan undersøgelse ikke er blevet foretaget inden for en rimelig frist, og hvem der er ansvarlig for denne undladelse. De kan ikke ændre på de faktiske omstændigheder ved at fremsætte trusler mod mig, og [den direktør, der netop har fået ansvaret for kontoret,] har allerede besluttet at afsætte den fornødne tid til at gennemføre en samtale vedrørende den upassende adfærd, som De har udvist i forbindelse med udøvelsen af Deres funktioner, idet den tidligere direktør […] meget længe har set bort fra dette problem, men dette synes nu at ville ændre sig for fremtiden.« 1. Afgørelsen om omplacering af 18. december 2008 39 Fremsendelsen af de to e-mails af 9. og 10. december 2008 til samtlige ansatte i det kontor, som sagsøgeren var tilknyttet, havde for det første den konsekvens, at Domstolens justitssekretær i sin egenskab af ansættelsesmyndighed traf en afgørelse den 18. december 2008, hvorved han i henhold til artikel 7, stk. 1, i vedtægten [for tjenestemænd i Den Europæiske Union] besluttede at forflytte sagsøgeren, idet han overflyttede hendes stilling til biblioteksdirektoratet med virkning fra den 1. januar 2009 […]. I den skrivelse, hvorved der blev givet meddelelse om afgørelsen, anførte Domstolens generaldirektør for Personale og Økonomi, at afgørelsen »er begrundet i hensynet om at sikre, at det kontor[, De er tilknyttet], kan fungere hensigtsmæssigt, hvilket De har bragt i fare ved at fremsende e-mails, der indeholder alvorlige anklager mod Deres overordnede, og som De har sendt til samtlige ansatte i kontoret den 9. og den 10. december 2008«. 40 Den 2. april 2009 indgav sagsøgeren en klage i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten [for tjenestemænd i Den Europæiske Union], hvorved hun krævede annullation af afgørelsen af 18. december 2008 og erstatning af den ikkeøkonomiske skade, som hun havde opgjort til 30000 EUR. […] 42 Ved afgørelse af 30. juni 2009, som blev meddelt den 13. juli 2009, afslog klageudvalget klagen af 2. april 2009. 2. Afgørelsen om den disciplinære sanktion af 10. juli 2009 43 Den anden konsekvens, der fulgte af fremsendelsen af de nævnte e-mails af 9. og 10. december 2008, bestod i, at GD for »Oversættelse« den 19. december 2008 fremsendte en skrivelse til Domstolens justitssekretær i sin egenskab af ansættelsesmyndighed, hvorved GD for »Oversættelse« anmodede om, at der blev indledt en disciplinærsag mod sagsøgeren (herefter »skrivelsen i sagen«) […] 44 Ved notat af 12. januar 2009 fremsendte Domstolens justitssekretær skrivelsen i sagen til sagsøgeren, idet der som bilag til denne skrivelse var vedlagt en oversættelse til fransk af de to e-mails af 9. og 10. december 2008. Domstolens justitssekretær indkaldte samtidig i medfør af artikel 3 i bilag IX til vedtægten [for tjenestemænd i Den Europæiske Union] sagsøgeren til en høring. Denne høring fandt sted den 28. januar 2009 under tilstedeværelse af direktøren for direktoratet for menneskelige ressourcer og administration under Domstolens GD for »Personale og Økonomi«, som havde til opgave at udfærdige et referat af høringen. Sagsøgeren anmodede under høringen om at få mulighed for at fremsætte supplerende skriftlige bemærkninger til de indledende bemærkninger, som hun ville afgive, når referatet af høringen var blevet udfærdiget, hvilket blev imødekommet. 45 Den 3. februar 2009 modtog sagsøgeren et udkast til referatet af høringen den 28. januar 2009, og den 9. februar 2009 fremsendte sagsøgeren sine første bemærkninger til ansættelsesmyndighedens udkast. 46 Den 27. februar 2009 fremsendte sagsøgeren supplerende bemærkninger, idet hun anførte, at den procedure, der var indledt mod hende, var behæftet med uregelmæssigheder. 47 Den 12. marts 2009 modtog sagsøgeren med henblik på underskrift den endelige version af høringsreferatet. Sagsøgeren returnerede dokumentet uden underskrift, idet hun anførte, at det ikke gengav alle de bemærkninger, som hun havde fremsat. 48 Ved notat af 1. april 2009 underrettede Domstolens justitssekretær sagsøgeren om, at han, henset til den krænkende karakter af indholdet af de e-mails, som sagsøgeren havde fremsendt den 9. og den 10. december 2008, havde besluttet at indlede en disciplinærsag i henhold til artikel 11 i bilag IX til vedtægten [for tjenestemænd i Den Europæiske Union] »med henblik på at pålægge en sanktion i form af en skriftlig advarsel eller irettesættelse uden at forelægge sagen for disciplinærrådet«. Det fremgik endvidere, at der inden stillingtagen til, hvorledes sagsøgerens adfærd skulle kvalificeres, og hvilken sanktion der i givet fald skulle pålægges, ville blive afholdt en anden høring i henhold til den nævnte artikel 11. 49 Domstolens justitssekretær foretog den anden høring af sagsøgeren den 8. maj 2009 […] […] 54 [D]en 10. juli 2009 traf Domstolens justitssekretær i sin egenskab af ansættelsesmyndighed afgørelse om at pålægge sagsøgeren en sanktion i form af en skriftlig advarsel med den begrundelse, at hun havde »skadet den anseelse, der var forbundet med hendes funktion, i strid med artikel 12 i vedtægten [for tjenestemænd i Den Europæiske Union], ved at have fremsendt sine e-mails af 9. og 10. december 2008 til samtlige ansatte i [det kontor, som hun var tilknyttet]« (herefter »sanktionen af 10. juli 2009«). […] 59 Ved skrivelse af 10. november 2009 indgav sagsøgeren en klage i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten [for tjenestemænd i Den Europæiske Union] over sanktionen af 10. juli 2009 […] […] 61 Ved skrivelse af 22. januar 2010 […] blev sagsøgeren indkaldt til en høring for klageudvalget, der skulle finde sted den 9. februar 2010. […] 65 Ved skrivelse af 19. februar 2010 til [klageudvalget anførte] sagsøgeren, at klageudvalget efter hendes opfattelse ikke havde kompetence til at tage stilling til hendes klage. 66 Ved afgørelse af 10. marts 2010, som blev meddelt den 15. marts 2010, afslog klageudvalget klagen over sanktionen af 10. juli 2009«.