Sag C-233/03 P(R)





Linea GIG Srl in liquidazione

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber





«Appel – særlige rettergangsformer – konkurrence – betaling af bøde – bankgaranti – interesseafvejning»

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 24. juli 2003

Sammendrag af kendelse

1. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelsen – foreløbige forholdsregler – betingelser – fumus boni juris – alvorligt og uopretteligt tab – afvejning af samtlige interesser i sagen – Fællesskabets retsinstansers skøn

(Art. 242 EF og 243 EF; Domstolens procesreglement, art. 83, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelsen – udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde ikke straks inddrives – betingelser – ganske særlige omstændigheder – rettens beføjelse til at foretage en interesseafvejning – den sagsøgende virksomhed under likvidation – risiko for uigenkaldeligt at skade Fællesskabets interesser

(Art. 242 EF)

3. Appel – anbringender – fejlagtig bedømmelse af faktiske omstændigheder – afvisning – anvendelse på appeller af en kendelse om foreløbige forholdsregler – anfægtelse af interesseafvejningen kun mulig i tilfælde af forkert gengivelse af de faktiske omstændigheder

(Art. 225 EF; Domstolens statut, art. 57 og 58)

1.

Fællesskabets retsinstanser kan i sager om foreløbige forholdsregler udsætte gennemførelsen og foreskrive foreløbige forholdsregler, såfremt det er godtgjort, at de umiddelbart er berettigede af faktiske og retlige grunde (fumus boni juris), og såfremt der foreligger uopsættelighed, dvs. at det for at undgå et alvorligt og uopretteligt tab for sagsøgeren er nødvendigt at foreskrive dem og tillægge dem retsvirkninger før afgørelsen i hovedsagen. Fællesskabets retsinstanser kan endvidere i sager om foreløbige forholdsregler i givet fald foretage en interesseafvejning.

I forbindelse med den samlede vurdering, som Fællesskabets retsinstanser skal foretage, råder disse over et vidt skøn og kan frit under hensyn til sagens særegenheder afgøre, hvorledes disse forskellige betingelser skal efterprøves samt rækkefølgen for denne undersøgelse, når ingen fællesskabsretlig bestemmelse pålægger dem at anvende et forud fastsat skema for vurderingen af nødvendigheden af at træffe foreløbig afgørelse.

(jf. præmis 26 og 27)

2.

Selv om det er nødvendigt, at der foreligger ganske særlige omstændigheder for, at Fællesskabets retsinstanser kan udsætte gennemførelsen af en kommissionsbeslutning, hvorefter denne som betingelse for, at en bøde ikke straks bliver inddrevet, stiller krav om, at der stilles en bankgaranti, medfører dette forhold ikke nødvendigvis, at der gives den nævnte udsættelse. Vurderingen af, om der foreligger ganske særlige omstændigheder, skal således foretages på tidspunktet for undersøgelsen af, om der foreligger uopsættelighed, således at den omstændighed, at Fællesskabets retsinstanser har konstateret, at en udsættelse er nødvendig for at undgå et alvorligt og uopretteligt tab for den, der begærer udsættelsen, ikke udelukker en undersøgelse af de virkninger, en eventuel udsættelse kan have for alle andre parter i sagen. Henset til særegenhederne i hver enkelt sag bør Fællesskabets retsinstanser således være i stand til at afgøre, om det er hensigtsmæssigt at foretage en afvejning af de foreliggende interesser.

I den forbindelse kan en interesseafvejning vise sig at være særdeles hensigtsmæssig, når sagsøgeren er under likvidation. En udsættelse i en sådan situation af gennemførelsen af den beslutning, hvori bøden blev pålagt, kan nemlig have konsekvenser, der er skadelige for Fællesskabets interesser, og uigenkaldeligt berøre disse.

(jf. præmis 29-31)

3.

Bestemmelserne i artikel 225 EF og artikel 58 i Domstolens statut, som begrænser appeller til retsspørgsmål og ikke omfatter en vurdering af de faktiske omstændigheder, finder ligeledes anvendelse på appelsager iværksat i henhold til artikel 57, andet afsnit, i nævnte statut til prøvelse af Rettens afgørelser i sager om foreløbige forholdsregler. Det følger heraf, at den af Retten foretagne interesseafvejning ikke kan anfægtes i forbindelse med en appel i henhold til sidstnævnte artikel, medmindre de faktiske omstændigheder er gengivet forkert.