Idet den mulighed for en person, som anser sig for krænket, for at anlægge søgsmål for retten i den medlemsstat, hvor centrum for denne persons interesser er, med henblik på den samlede påståede skade, begrundes i interessen for en forsvarlig retspleje og ikke for specifikt at beskytte den, der anlægger sag, er den omstændighed, at denne sidstnævnte er en fysisk eller en juridisk person, for det andet heller ikke afgørende.

Selv hvis det kunne have en indvirkning på muligheden for at afhjælpe det påståede tab, berører skadens økonomiske eller ikke-økonomiske art ikke fastlæggelsen af centrum for interesser som det sted, hvor den reelle virkning af en offentliggørelse på internettet og dens skadelige eller ikke skadelige art bedst kan bedømmes af en ret.

Artikel 7, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at en juridisk person, hvis personlige rettigheder hævdes at være blevet krænket ved offentliggørelse af urigtige oplysninger om vedkommende på internettet og ved undladelse af at fjerne kommentarer om vedkommende, kan indgive et søgsmål med henblik på berigtigelse af disse oplysninger og fjernelse af disse kommentarer og opnåelse af fuld erstatning for det lidte tab for retterne i den medlemsstat, hvori centrum for dennes interesser befinder sig.

Når den pågældende juridiske person udøver størstedelen af sine aktiviteter i en anden medlemsstat end den, hvori denne har sit vedtægtsmæssige hjemsted, kan denne person sagsøge den formodede gerningsmand til krænkelsen i den anden medlemsstat i henhold til stedet for skadens indtræden. For så vidt angår en juridisk person, der driver en økonomisk virksomhed, såsom sagsøgeren i hovedsagen, skal dennes centrum for interesser forstås som det sted, hvor virksomhedens kommercielle omdømme er bedst fastslået, og skal derfor være baseret på det sted, hvor den juridiske person udøver dennes væsentligste økonomiske aktivitet. Selv om en juridisk persons centrum for interesser kan være sammenfaldende med dennes vedtægtsmæssige hjemsted, når denne udøver hele sin aktivitet eller væsentligste aktivitet i den medlemsstat, hvori dette hjemsted er, og det omdømme, som denne som følge heraf har der, er vigtigere end i enhver anden medlemsstat, er det nævnte hjemsteds beliggenhed imidlertid ikke i sig selv et afgørende kriterium i forbindelse med en sådan analyse.

Det skal endvidere præciseres, at i det tilfælde, hvor en overvægt af den pågældende juridiske persons erhvervsaktiviteter i en medlemsstat ikke fremgår af de forhold, som retten på tidspunktet for vurderingen af dens kompetence skal bedømme, hvormed centrum for interesser for den juridiske person, der hævder at være offer for en krænkelse af sine personlige rettigheder, ikke kan identificeres, vil denne person ikke kunne nyde godt af retten i medfør af artikel 7, nr. 2), i forordning nr. 1215/2012 til at sagsøge den formodede gerningsmand til denne skade med henblik på at opnå fuld erstatning i henhold til stedet for skadens indtræden.

(jf. præmis 41, 43 og 44 samt domskonkl. 1)