DA Den Europæiske Unions Tidende C 59/5

Sag anlagt den 23. november 2015 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-626/15)

(2016/C 059/04)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Bouquet, E. Paasivirta og C. Hermes, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Rådets afgørelse af 11. september 2015, således som den er indeholdt i formanden for De Faste Repræsentanters Komités konklusion af 11. september 2015, hvormed der gives tilladelse til fremlæggelse af et oplæg på vegne af Unionen og dens medlemsstater om et fremtidigt forslag til Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis om etablering af et beskyttet havområde i Weddellhavet, optaget i kortfattet referat af 23. september 2015 af det 2554. møde i De Faste Repræsentanters Komité (dokument 11837/15, punkt 65, s. 19 og 20, og dokument 11644/1/15/REV) annulleres delvist, for så vidt som Rådet har fastsat, at oplægget skal fremlægges på vegne af Unionen og dens medlemsstater i stedet for på vegne af Unionen alene.

— Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med dette søgsmål har Kommissionen nedlagt påstand om, at Domstolen annullerer Rådets afgørelse af 11. september 2015, for så vidt som Rådet fastsatte, at oplægget til Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis om etablering af et beskyttet havområde i Weddellhavet skulle fremlægges på vegne af Unionen og dens medlemsstater i stedet for på vegne af Unionen alene.

Det er Kommissionens opfattelse, at den anfægtede afgørelse — idet det deri lægges til grund, at kompetencen på området er delt, og at oplægget følgelig skulle vedtages ved konsensus og fremlægges på vegne af Unionen og dens medlemsstater — er ulovlig, da den således — i strid med Unionens enekompetence på området (og Kommissionens beføjelser til at repræsentere Unionen) — forhindrer Kommissionen i at fremlægge dette dokument på vegne af Unionen alene.

Kommissionen har fremført to anbringender til støtte for sit søgsmål om annullation af den anfægtede afgørelse.

For det første har Kommissionen gjort gældende, at Rådet ved at vedtage den anfægtede afgørelse har tilsidesat Unionens enekompetence på området for bevarelse af havets biologiske ressourcer, som fastsat i artikel 3, stk. 1, litra d), TEUF. Det er for det første Kommissionens opfattelse, at Rådet ved den anfægtede afgørelse har underkendt den berørte foranstaltnings retlige sammenhæng, både inden for rammerne af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis og inden for rammerne af EU. For det andet er Kommissionen af den opfattelse, at Rådet har underkendt denne foranstaltnings formål og indhold.

For det andet har Kommissionen subsidiært gjort gældende, at Rådet — selv hvis foranstaltningen ikke skulle anses for at være en foranstaltning til bevarelse af havets biologiske ressourcer som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra d), TEUF — under alle omstændigheder ved vedtagelsen af den anfægtede retsakt har tilsidesat Unionens enekompetence, for så vidt som Unionen har ekstern enekompetence på området, fordi den påtænkte foranstaltning kan berøre EU-reglerne eller ændre deres rækkevidde som omhandlet i artikel 3, stk. 2, TEUF. For det første er det Kommissionens opfattelse, at Rådet har underkendt, at den påtænkte foranstaltning kan berøre eller ændre to sekundærretlige forordninger (forordning (EF) nr. 600/2004 (1) og (EF) nr. 601/2004 (2)). For det andet er Kommissionen af den opfattelse, at Rådet ikke har taget hensyn til berøringen eller ændringen af det principstandpunkt, som Unionen indtog i juni 2014.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 600/2004 af 22.3.2004 om tekniske foranstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (EUT L 97, s. 1).

(2) Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 af 22.3.2004 om kontrolforanstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis, og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 3943/90, (EF) nr. 66/98 og (EF) nr. 1721/1999 (EUT L 97, s. 16).