ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/56

Sag anlagt den 5. februar 2010 — Reisenthel mod KHIM — Dynamic Promotion (stabelkasser og kurve)

(Sag T-53/10)

2010/C 100/83

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Peter Reisenthel (Gilching, Tyskland) (ved Rechtsanwältin E. Aliki Busse)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Dynamic Promotion Co. Ltd (Bangkok, Thailand)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 6. november 2009 og 10. december 2009 af Tredje Appelkammer (sag R 621/2009-3) annulleres.

— Subsidiært genindsættes sagsøgeren i tidligere rettigheder.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: EF-design nr. 217955-0001 for »stabelkasser (flettede kurve, tremmekasser) og kurve«

Indehaver af EF-designet: Dynamic Promotion Co. Ltd

Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: Peter Reisenthel

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om, at det omhandlede EF-design erklæres ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af retten til at blive hørt og appelkammerets fejlagtige udøvelse af dets skønsbeføjelse
For det andet foreligger der en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, der er fastsat i artikel 39, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999, sammenholdt med retningslinjerne vedrørende de principper, kriterier og vejledende korrektionssatser, som Kommissionens tjenestegrene anvender til bestemmelse af de finansielle korrektioner, der er fastsat i artikel 39, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (3). For det første på grund af vedtagelsen af en korrektion på 2 % af udgifterne, når oplysningerne fra de spanske myndigheder til Kommissionen dokumenterede, at risikoen for fonden var væsentligt mindre end nævnte procentdel. For det andet på grund af forlængelsen af den periode, der er berørt af korrektionen, ved at inkludere de anmeldte udgifter ikke kun i perioden indtil Kommissionens undersøgelse (17.12.2004), men indtil datoen for det bilaterale møde (4.6.2008).
For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat princippet om god forvaltningsskik og artikel 296 TEUF ved ikke at have hørt sagsøgeren, inden den anfægtede beslutning blev truffet, og ved ikke at have begrundet den anfægtede beslutning tilstrækkeligt.
—

Der gives fuldstændigt afslag på den begæring om ugyldighed af EF-varemærket »L112« (EU 002349728), som støttede ret på det franske varemærke »L.114« (F 1 312 700), og EF-varemærket »L112« registreres for følgende varer: »Klasse 5: Farmaceutiske og veterinærmedicinske præparater samt præparater til sundhedspleje; medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål; diætetiske fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan). Klasse 29: Fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan) « Subsidiært gives der afslag på den begæring om ugyldighed af EF-varemærket »L112« (EU 002349728), som støttede ret på det franske varemærke »L.114« (F 1 312 700), i det omfang EF-varemærket »L112« blev begæret erklæret ugyldigt for varerne »medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål« i klasse 5, og EF-varemærket »L112« registreres for følgende varer: »Klasse 5: Præparater til sundhedspleje; medicinske produkter til indvortes brug; næringstilsætningsmidler til medicinske formål; diætetiske fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan). Klasse 29: Fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan) « Mere subsidiært gives der afslag på den begæring om ugyldighed af EF-varemærket »L112« (EU 002349728), som støttede ret på det franske varemærke »L.114« (F 1 312 700), i det omfang EF-varemærket »L112« blev begæret erklæret ugyldigt for varerne »medicinske produkter til indvortes brug« i klasse 5, og EF-varemærket »L112« registreres for følgende varer: »Klasse 5: Præparater til sundhedspleje; medicinske produkter til indvortes brug; diætetiske fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan). Klasse 29: Fødevarekoncentrater fremstillet på basis af skaldyr (såsom Chitosan) «
DA Den Europæiske Unions Tidende C 179/47

Sag anlagt den 30. april 2010 — Maximuscle Limited mod KHIM — Foreign Supplement Trade Mark Ltd (GAKIC)

(Sag T-198/10)

2010/C 179/83

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Maximuscle Ltd (Hertfordshire, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor N. Phillips og barrister G. Fernando)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Foreign Supplement Trademark Ltd (Oakville, Canada)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 26. januar 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R-1621/2008-1) annulleres, og sagen hjemvises.

— Subsidiært ændres afgørelse truffet den 26. januar 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R-1621/2008-1).

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger for Retten samt de for Harmoniseringskontoret afholdte omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »GAKIC« for varer i klasse 5, 30 og 32.

Indehaveren af det EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Foreign Supplement Trademark Ltd (Oakville, Canada)

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Maximuscle Ltd

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om ugyldighed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen og som følge heraf afslag på begæringen om ugyldighed af det omhandlede registrerede EF-varemærke

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret: i) gentog Annullationsafdelingens fejl og med urette anså, at sagen vedrørte artikel 7, stk. 1, litra d), ii) med urette anså det for relevant, at glycin-alpha-ketoisocapronsyre, som GAKIC er den forkortede form af, er en patenteret forbindelse i De Forenede Stater, iii) undlod at tage hensyn til forhold efter registreringsdatoen med den begrundelse, at de ikke havde nogen bevisværdi, iv) undlod at tage hensyn til beviser med den begrundelse, at de vedrørte en internetside med tilknytning til sagsøgeren, v) gjorde sig skyldig i selvmodsigelser henset til, at GAKIC er en forkortelse af glycin-alpha-ketoisocapronsyre, vi) fejlbedømte beviser og undlod at tillægge beviset for, at »GAKIC« er den naturlige forkortelse for glycin [(G)]-alpha [(A)]-ketoisocapron [(KIC)]syre, tilstrækkelig betydning og vii) med urette konkluderede, at det gav et varemærke særpræg at være skrevet med store bogstaver »GAKIC«.
—

Den bøde, der blev pålagt sagsøgeren, udgjorde en tilsidesættelse af retningslinjerne for bødeberegningen fra 2006 og heraf følgende principper. Da Kommissionen fastsatte bøden, tog den ikke tilstrækkeligt højde for den omstændighed, at sagsøgeren i modsætning til de andre virksomheder ikke havde deltaget i væsentlige kartelovertrædelser, og at sagsøgeren havde udvist konkurrencedygtig adfærd på det pågældende marked gennem hele perioden. Grovheden af sagsøgerens overtrædelse blev vurderet forkert ved med urette at tillægge virksomheden konkurrencestridig adfærd. Endvidere undlod Kommissionen at undersøge den faktiske rolle, som Faci spillede, at tage sagsøgerens begrænsede størrelse, begrænsede markedsposition og manglende evne til at skade konkurrencen i forhold til de andre virksomheder i betragtning, og at korrigere dette med henvisning til punkt 37 i retningslinjerne for bødeberegningen fra 2006 med henblik på lovlig anvendelse heraf.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/48

Sag anlagt den 1. februar 2010 — Internationaler Hilfsfonds mod Kommissionen

(Sag T-36/10)

2010/C 100/73

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Internationaler Hilfsfonds e.V. (Rosbach, Tyskland) (ved Rechtsanwalt H. Kaltenecker)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning af 9. oktober 2009 og af 1. december 2009 annulleres, for så vidt som sagsøgeren blev nægtet aktindsigt i dokumenter, som endnu ikke var gjort offentligt tilgængelige.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgerens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning af 9. oktober 2009, hvorved der blev givet delvist afslag på anmodningen om aktindsigt i de ikke offentligt tilgængelige dokumenter om LIEN 97-2011-aftalen, og Kommissionens skrivelse af 1. december 2009, hvorved det blev meddelt sagsøgeren, at det ikke var muligt at træffe en beslutning vedrørende den anden anmodning om aktindsigt i dokumenter om LIEN 97-2011-aftalen inden for den fastsatte frist.

Sagsøgeren gør derudover i det væsentlige gældende, at det var med urette, at Kommissionen afviste sagsøgerens anmodning om i aktindsigt i de anmodede dokumenter med henvisning til undtagelserne i artikel 4, stk. 3 og 4 i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1). I denne forbindelse gør sagsøgeren endvidere gældende, at der er en mere tungtvejende offentlig interesse i, at de dokumenter, der endnu ikke er blevet gjort tilgængelige, gøres offentligt tilgængelige.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
For det første bliver det anført, at en korrekt anvendelse af artikel 25 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) ville bevirke, at Akzo-sagen (2) ikke indebar, at fristen blev stillet i bero, og at Kommissionens beføjelse til at pålægge bøder var forældet for begge overtrædelser i henhold til bestemmelsen om tiårig»dobbelt forældelsesfrist«. Sagsøgeren påstår, at Kommissionen begik en retlig fejl ved at fastslå, at forældelsesfristen blev stillet i bero så længe Akzo-sagen verserede for Retten, og med urette konkluderede, at den frist på ti år, der er fastsat i ovennævnte forordnings artikel 25, stk. 5, kunne forlænges i den foreliggende sag.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/67

Sag anlagt den 23. februar 2010 — Chestnut Medical Technologies mod KHIM (PIPELINE)

(Sag T-87/10)

2010/C 100/98

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Chestnut Medical Technologies, Inc. (Menlo Park, De Forenede Stater) (ved lawyers R. Kunz-Hallstein og H. Kunz-Hallstein)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 10. december 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 968/2009-2) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »PIPELINE« for varer i klasse 10

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen om EF-varemærke

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret fejlagtigt fandt, at det omhandlede EF-varemærke er beskrivende, tilsidesættelse af artikel 75 i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret tilsidesatte sin forpligtelse til at begrunde sin afgørelse ved ikke at tage sagsøgerens argumenter i betragtning.
—

Der foreligger en tilsidesættelse af artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 (1) ved anvendelse af ekstrapoleringsmetoden i den anfægtede afgørelse, henset til at nævnte artikel ikke fastsætter en mulighed for i de samlede aktioner inden for spanske operative programmer, der finansieres af EFRU, at ekstrapolere misbrug, der er konstateret i forbindelse med konkrete aktioner. Den af Kommissionen anvendte korrektion i den anfægtede afgørelse har ikke juridisk belæg, henset til at Kommissionens retningslinjer af 15. oktober 1997 om finansielle nettokorrektioner i forbindelse med anvendelse af artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88, ikke har nogen retsvirkning i medlemsstaterne, hvilket er i overensstemmelse med Domstolens dom af 6. april 2000 i sagen C-443/97, Kongeriget Spanien mod Kommissionen (2), og henset til at artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 kun omhandler nedsættelse af støtte, hvor en undersøgelse bekræfter, at der foreligger et misbrug, et princip der bryder med anvendelsen af korrektioner ved ekstrapolation.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/63

Appel iværksat den 17. februar 2010 af Apostolov til prøvelse af kendelse afsagt den 15. december 2009 af Personaleretten i sag F-8/09, Apostolov mod Kommissionen

(Sag T-73/10 P)

2010/C 100/93

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Svetoslav Apostolov (Saarwellingen, Tyskland) (ved lawyer D. Schneider-Addae-Mensah)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellantens påstande

— Kendelse afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 15. december 2009 i sag F-8/09 ophæves.

— Europa-Kommissionens afgørelse i skrivelse af 23. oktober 2008 annulleres.

— Europa-Kommissionen og dens særtjenester, navnlig Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO), tilpligtes at anse appellantens svar på spørgsmål 9, 30 og 32 i kompetenceprøven af 14. december 2007 for korrekte.

— Subsidiært tillades det appellanten at gennemføre kompetenceprøven på ny.

— Subsidiært i forhold til den anden, tredje og fjerde påstand hjemvises den foreliggende sag til Personaleretten.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale omkostningerne i appelsagen og sagen ved Personaleretten.

Anbringender og væsentligste argumenter

Med dette søgsmål har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af kendelse afsagt af Personaleretten den 15. december 2009 i sag F-8/09, Apostolov mod Kommissionen, hvorved Personaleretten afviste appellantens søgsmål anlagt til annullation af Kommissionens beslutning af 21. oktober 2008, hvorved Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) gav afslag på appellantens klage over beslutning af 25. april 2008, der oplyste ham om, at de point han havde opnået i udvælgelsesprøven afholdt i forbindelse med indkaldelse af interessetilkendegivelser til EPSO/CAST27/4/07, ikke var tilstrækkelige til at opføre ham i databasen over egnede ansøgere.

Til støtte for sit søgsmål har appellanten principalt gjort gældende, at der opstod forvirring vedrørende søgsmålsfristen, og at der som følge heraf var tale om en undskyldelig fejl, der medfører, at appellantens søgsmål anlagt ved Personaleretten den 9. juli 2009 skal antages til realitetsbehandling.

Appellanten har endvidere gjort gældende, at EPSO har foretaget en åbenbart urigtig bedømmelse af visse af de svar, som appellantens afgav inden for rammerne af udvælgelsesprøven afholdt i forbindelse med indkaldelse af interessetilkendegivelser til EPSO/CAST27/4/07. Appellanten har endvidere gjort gældende, at EPSO havde valgt en fuldstændig forkert procedure at teste ansøgerne på i forhold til at sikre sig en korrekt udvælgelsesprocedure.
For det tredje har sagsøgerne gjort gældende, at Kommissionen begik åbenbare fejl ved beregningen af den bøde, der er pålagt sagsøgerne, ved for de pålagte bøder fejlagtigt at tage udgangspunkt i for det første den periode, der lå forud for, at der forelå et joint venture og, for det andet, med henblik på en afskrækkende virkning, i den omsætning, som blev opnået af Akcros-joint venturet, frem for den omsætning, som sagsøgerne opnåede. Ifølge sagsøgerne bør bøderne nedsættes med 50 %.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/57

Sag anlagt den 9. februar 2010 — Geemarc Telecom mod KHIM — Audioline (AMPLIDECT)

(Sag T-59/10)

2010/C 100/84

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Geemarc Telecom International Ltd (Wanchai, Hong Kong) (ved solicitor G. Farrington)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Audioline GmbH (Neuss, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 20. november 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 913/2009-2) annulleres.

— Harmoniseringskontoret og Audioline GmbH tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »AMPLIDECT« for varer i klasse 9 og 16

Indehaver af EF-varemærket: Geemarc Telecom International Ltd

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Audioline GmbH

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om ugyldighed

Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen, hvorfor det registrerede EF-varemærke, der var begæret erklæret ugyldigt, blev annulleret

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret: i) undlod at tage i betragtning, at Audioline GmbH ikke havde fremlagt beviser for, at det registrerede EF-varemærke, der var begæret erklæret ugyldigt, manglede fornødent særpræg, og ii) undlod at tage i betragtning, at det registrerede EF-varemærke, der var begæret erklæret ugyldigt, har opnået en forhøjet grad af særpræg på grund af omfanget af brugen heraf, og idet appelkammeret ikke begrænsede sig til at prøve parternes beviser og argumenter, fremført inden for den af appelkammeret fastsatte tidsfrist.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/55

Appel iværksat den 2. februar 2010 af Herbert Meister til prøvelse af kendelse afsagt den 30. november 2009 af Personaleretten i sag F-17/09, Meister mod KHIM

(Sag T-48/10 P)

2010/C 100/81

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Herbert Meister (Muchamiel, Spanien) (ved Rechtsanwalt H.-J. Zimmermann)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellantens påstande

— Ophævelse af kendelse afsagt af Personaleretten den 30. november 2009 i sag F-17/09, Meister mod KHIM.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellen er iværksat til prøvelse af kendelse afsagt af Personaleretten den 30. november 2009 i sag F-17/09, Meister mod KHIM, hvorved Herbert Meisters søgsmål blev afvist.

Appellanten har til støtte for sin appel gjort gældende, at søgsmålet for Personaleretten var nødvendigt, eftersom sagens faktiske omstændigheder var direkte knyttet til tvisten i de tidligere forende sager F-138/06 og F-37/08, i hvilke der endnu ikke var truffet afgørelse, da sagen blev anlagt. Appellanten har gjort gældende, at i mangel på en mundtlig forhandling var afvisningen af sag F-17/09 a limine i strid med garantierne om retten til at blive hørt i EMRK’s artikel 6. Under henvisning til, at afgørelsen i sag F-37/08 blev appelleret, kritiseres Personaleretten desuden for ikke have efterkommet appellantens begæring om udsættelse af sagen. Endelig kritiseres det, at Personaleretten vurderede sagens omstændigheder mangelfuldt og fejlagtigt.
For det første er der foretaget en ulovlig anvendelse af artikel 39 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (1), henset til, at det misbrug, der har givet anledning til den finansielle korrektion, der er vedtaget af Kommissionen, er ikke-eksisterende, idet de spanske myndigheder forud for tildelingen af støtten konsekvent foretog passende kontroller for at opfylde alle betingelserne for støtteberettigelse som fastsat i artikel 26 og 28 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 (2). Endvidere — i modsætning til det af Kommissionen anførte i den anfægtede afgørelse — skulle den kontrolplan, der blev vedtaget af de spanske myndigheder efter inspektionsbesøget, ikke efterfølgende afhjælpe den manglende udførelse af kontroller, men alene undersøge effektiviteten heraf.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/64

Sag anlagt den 24. februar 2010 — Tempus Vade mod KHIM — Palacios Serrano

(Sag T-81/10)

2010/C 100/95

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Tempus Vade, S.L. (Madrid, Spanien) (ved abogado A. Gómez López)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Palacios Serrano (Alcobendas, Spanien)

Sagsøgerens påstande

— Det fastslås, at afgørelse truffet den 7. januar 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 944/2006-1), hvormed afgørelse truffet den 28. maj 2008 af Indsigelsesafdelingen ved Harmoniseringskontoret i indsigelsessag nr. B 1009607 blev annulleret, er i strid med Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker, og EF-varemærke nr. 5 016 704 AIR FORCE registreres i klasse 14.

— Registrering af EF-varemærke nr. 5 016 704 AIR FORCE i klasse 14 afvises i medfør af registreringshindringen i artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i EF-varemærkeforordningen.

— Harmoniseringskontoret og i givet fald intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Juan Palacios Serrano

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »AIR FORCE« (ansøgning nr. 5 016 704) for varer i klasse 14

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Tempus Vade

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-ordmærket »TIME FORCE« (ansøgning nr. 395 657) for varer i klasse 14, 18 og 25; fire andre EF-figurmærker, der indeholder ordbestanddelene »TIME FORCE«: ansøgning nr. 398 776 for varer i klasse 14, 18 og 25; ansøgning nr. 3 112 133 for varer i klasse 3, 8, 9, 14, 18, 25, 34, 35 og 37, og ansøgning nr. 1 998 375 og nr. 2 533 667 for varer i klasse 14.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge i sin helhed.

Appelkammerets afgørelse: Den anfægtede afgørelse ophæves og indsigelsen forkastes.

Søgsmålsgrunde: Fejlagtig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009 om EF-varemærker.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 113/49

Appel iværksat den 10. februar 2010 af Brigitte Zangerl-Posselt til prøvelse af dom afsagt den 30. november 2009 af Personaleretten i sag F-83/07, Zangerl-Posselt mod Kommissionen

(Sag T-62/10 P)

2010/C 113/80

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Brigitte Zangerl-Posselt (Merzig, Tyskland) (ved Rechtsanwalt S. Paulmann)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellantens påstande

— Den appellerede dom ophæves.

— Retten træffer selv afgørelse i sagen og annullerer i overensstemmelse med appellantens påstand i første instans den afgørelse — der i mellemtiden er blevet bekræftet ved afslaget af 13. december 2007 på appellantens klage — som udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/AST/27/06 traf den 25. juli 2007 om ikke at give hende adgang til udvælgelsesprøvens praktiske og mundtlige prøver.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellen er iværksat til prøvelse af Personalerettens dom af 30. november 2009 i sag F-83/07, Zangerl-Posselt mod Kommissionen, hvorved Europa-Kommissionen blev frifundet i appellantens søgsmål.

Appellanten gør gældende, at Personaleretten foretog en urigtig retsanvendelse ved prøvelsen af betingelserne for at få adgang til den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AST/27/06. Herved gøres det bl.a. gældende, at Personaleretten ved bedømmelsen af, om appellanten er i besiddelse af et eksamensbevis som omhandlet i meddelelsen om udvælgelsesprøven, har lagt afgørende vægt på den franske version af tjenestemandsvedtægtens artikel 5, stk. 3, litra a), nr. ii).

Desuden er Personalerettens bemærkninger, hvorved den forsøgte at afkræfte appellantens argumenter, behæftet med flere retlige fejl. I denne forbindelse anføres bl.a., at Personaleretten dels drog konklusioner, der ikke har støtte i sagens akter, dels foretog en urigtig gengivelse af beviserne.

Appellanten gør ligeledes gældende, at det ganske vist blev fastslået, at der forelå en indirekte forskelsbehandling på grund af alder, men at denne forskelsbehandling blev anset for berettiget med en utilstrækkelig og urigtig begrundelse.