Resumé af personalesag



Resumé af personalesag

Sammendrag

1. Tjenestemænd – kontraktansatte – ansættelse

(Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 3a og art. 85, stk. 1)

2. Tjenestemænd – kontraktansatte – ansættelse

(Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 3a, art. 82, stk. 6, og art. 85, stk. 1)

3. Tjenestemænd – kontraktansatte – ligebehandling)

(Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 3a, art. 82, stk. 5 og 6, og art. 85, stk. 1)

4. Tjenestemænd – kontraktansatte – indplacering

(Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 3a)

1. Fællesskabslovgiver har ved artikel 85, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte at fastsætte en maksimal grænse på fem år både for indgåelsen og fornyelsen af kontrakter for kontraktansatte, imidlertid ikke forbudt indgåelsen eller fornyelsen af denne type kontrakter i medfør af disse vilkårs artikel 3a, for en kortere periode, såfremt den korteste varighed, der er fastsat i de nævnte vilkårs artikel 85, stk. 1, overholdes. En institution kan imidlertid ikke uden at tilsidesætte denne bestemmelse indføre en almindelig begrænsning – i det foreliggende tilfælde ved vedtagelse af generelle gennemførelsesbestemmelser eller en intern beslutning med almindelig gyldighed – af den maksimale varighed, som gælder ved ansættelsen af kontraktansatte, som fællesskabslovgiveren selv har fastsat.

(jf. præmis 68, 69, 91 og 92)

2. Kommissionen tilsidesatte ikke de øvre eller nedre grænser i artikel 85, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte ved at fastsætte en total og maksimal varighed på tre år for indgåelse eller fornyelse af en kontraktansats ansættelseskontrakt som omhandlet i de nævnte vilkårs artikel 3a, alene i det tilfælde, hvor den nævnte ansatte ikke har bestået en udvælgelsesprøve i henhold til artikel 5 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser vedrørende de procedurer, der regulerer ansættelse og beskæftigelse af kontraktansatte i Kommissionen. Ved anvendelse af den bemyndigelse, som institutionerne har fået tildelt i medfør af artikel 82, stk. 6, i de almindelige gennemførelsesbestemmelser for ansættelsesprocedurerne for kontraktansatte, har Kommissionen nemlig – i artikel 11 og 12 i disse almindelige gennemførelsesbestemmelser – fastsat muligheden for i henhold til artikel 3a eller 3b i disse bestemmelser i en overgangsperiode fra den 1. november 2004 til den 1. maj 2007 at ansætte kontraktansatte, som ikke har bestået en udvælgelsesprocedure i henhold til artikel 5 eller 8 i de samme almindelige gennemførelsesbestemmelser. Kommissionen kan uden at overskride grænserne for sin kompetence i henhold til den nævnte artikel 82, stk. 6, med rette tage hensyn til denne overgangsordning bl.a. med henblik på at fastsætte den længst mulige varighed af kontraktansattes ansættelseskontrakter som omhandlet i vilkårenes artikel 3a, der er indgået i medfør af artikel 12, stk. 1, i de almindelige gennemførelsesbestemmelser.

(jf. præmis 74, 75 og 94)

3. Selv om artikel 85, stk. 1, ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte bestemmer, at ansættelseskontrakten for de i artikel 3a nævnte kontraktansatte højest kan indgås på bestemt tid for en periode på mellem mindst tre måneder og højst fem år, mens artikel 12, stk. 1, i de almindelige gennemførelsesbestemmelser vedrørende de procedurer, der regulerer ansættelse og beskæftigelse af kontraktansatte i Kommissionen, begrænser den godkendte varighed af ansættelseskontrakter, der indgås med kontraktansatte, som ikke har bestået en udvælgelsesprocedure i henhold til artikel 5 eller artikel 8 i de nævnte almindelige gennemførelsesbestemmelser, er denne forskellige behandling begrundet af institutionens ønske om at gøre det muligt for ansatte, der allerede er ansat i Kommissionen uden indledningsvis at være omfattet af »seksårsreglen«, og hvis ansættelseskontrakt er fornyet, at deltage i udvælgelsesprocedurer, som afholdes af De Europæiske Fællesskabers Personaleudvælgelseskontor (EPSO), under forudsætning af, at den samlede varighed af den oprindelige ansættelseskontrakt og den fornyede kontrakt under alle omstændigheder ikke overskrider tre år. Kontraktansatte, som tilbydes deres første ansættelseskontrakt, og kontraktansatte, hvis ansættelseskontrakt er fornyet, befinder sig således ikke i sammenlignelige situationer, hvorfor at de kan være genstand for forskellige behandlinger hvad angår varigheden af deres ansættelseskontrakter.

I øvrigt kan den omstændighed, at artikel 85, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte ved fastlæggelsen af varigheden af de omhandlede ansættelseskontrakter ikke indeholder nogen sondring efter, om de interesserede har bestået en udvælgelsesprøve med henblik på ansættelse som kontraktansat eller ej, ikke påvirke gyldigheden af artikel 12, stk. 1, i de nævnte almindelige gennemførelsesbestemmelser. Eftersom ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte nemlig selv i artikel 82, stk. 5, foreskriver muligheden for at organisere sådanne udvælgelsesprocedurer, befinder de personer, som har bestået en udvælgelsesprøve, sig ikke i en situation, der kan sammenlignes med situationen for personer, som ikke har deltaget i en sådan procedure. Hertil kommer, at Kommissionen råder over en vid skønsbeføjelse ved fastsættelsen af de almindelige gennemførelsesbestemmelser for ansættelsesprocedurerne for kontraktansatte i henhold til artikel 82, stk. 6, i de nævnte vilkår, og navnlig ved anvendelsen af artikel 85, stk. 1, i de nævnte vilkår, hvad angår varigheden af de ansættelseskontrakter, der indgås med kontraktansatte, inden for de grænser, der angives i bestemmelsen.

(jf. præmis 79-81)

4. I henhold til artikel 3a, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte er en kontraktansat ansat »i en institution med henblik på at varetage manuelle eller administrative støttefunktioner« [litra a)], mens denne begrænsning ikke gælder for ansættelsen af en ansat »i fællesskabsinstitutionernes repræsentationer og delegationer« [litra d)]. Det burde være mindre usædvanligt, at en ansat, som er ansat i henhold til de nævnte vilkårs artikel 3b, og som beklæder en stilling i en af institutionernes delegationer, særligt når der er tale om en placering i den højeste tjenestegruppe, udfører særligt vigtige opgaver, end hvis der er tale om en kontraktansat inden for institutionen. Den omstændighed alene, at den omhandlede ansatte er placeret i ansættelsesgruppe IV, er ikke tilstrækkelig til at konkludere, at de opgaver, der skal udføres, er særligt vigtige. I fraværet af andre faktorer må dette spørgsmål undersøges konkret i hvert enkelt tilfælde.

(jf. præmis 87 og 88)