2

De faktiske omstændigheder, som ligger til grund for tvisten, er i den appellerede doms præmis 13-29 beskrevet således: »13 [Appellanten] tiltrådte sin stilling ved [EUIPO] den 16. juli 2001 og fik fra den 16. juli 2002 tildelt en kontrakt som midlertidigt ansat på grundlag af de dagældende AØA’s artikel 2, litra a), for en periode, der oprindeligt var fastsat til fire år, dvs. indtil den 15. juli 2006. [udelades] 15 Efter at [appellanten] havde deltaget i en af de interne udvælgelsesprøver på området for »industriel ejendomsret«, og henset til hans placering, fik han tilbudt og accepterede med virkning fra den 1. juni 2005 et tillæg til sin midlertidige kontrakt. Den nævnte kontrakts artikel 4 og 5 blev således ændret, idet [appellantens] kontrakt således blev til en »kontrakt […] indgået på ubestemt tid med en opsigelsesklausul« i overensstemmelse med den nye artikel 4. 16 Artikel 5 i den således ændrede kontrakt som midlertidigt ansat fastsatte følgende: »Denne kontakt opsiges på de betingelser, der er fastsat i [AØA’s] artikel 47, såfremt den ansatte[s navn] ikke opføres på reservelisten for den kommende almindelige udvælgelsesprøve for dennes ansættelsesgruppe med en specialisering i industriel ejendomsret organiseret af [Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor]. Denne kontrakt opsiges ligeledes, såfremt den ansatte ikke accepterer et tilbud om ansættelse som tjenestemand i sin ansættelsesgruppe, som [EUIPO] tilbyder efter offentliggørelsen af reservelisten for den nævnte udvælgelsesprøve. [EUIPO] bevarer i øvrigt retten til at opsige denne kontrakt af alle de andre grunde, der er fastsat i [AØA’s] artikel 47-50 i overensstemmelse med de betingelser, der er nævnt i disse artikler. Såfremt betingelserne for opsigelse er opfyldt, ophører denne kontrakt fuldt ud med et varsel som omhandlet i [AØA’s] artikel 47, litra c), nr. i).« [udelades] 18 Den 19. december 2007 meddelte direktøren for afdelingen for menneskelige ressourcer ved [EUIPO] [appellanten], at de almindelige udvælgelsesprøver OHIM/AD/02/07 og OHIM/AST/02/07 var omfattet af dem, som var omhandlet i den opsigelsesklausul, der var fastsat i artikel 5 i [appellantens] midlertidige kontrakt som ændret den 1. juni 2005. 19 [Appellanten] deltog i den almindelige udvælgelsesprøve OHIM/AST/02/07, men [hans navn] blev ikke opført på reservelisten. Hans kontrakt blev opsagt ved en afgørelse af 12. marts 2009 med virkning fra den 15. september 2009 om aftenen (herefter »afgørelsen af 12. marts 2009«). 20 Den 12. marts 2009 påklagede [appellanten] afgørelsen af 12. marts 2009. Da hans klage var blevet afslået, anfægtede han den nævnte afgørelse inden for rammerne af et kollektivt søgsmål iværksat med 13 andre midlertidigt ansatte og tidligere midlertidigt ansatte ved [EUIPO], som blev registreret på Rettens Justitskontor under referencen F-102/09. 21 Det kollektive søgsmål, som blev registreret under referencen F-102/09, gav anledning til dom af 15. september 2011, Bennet m.fl. mod KHIM (F-102/09, EU:F:2011:138, herefter »Bennett II-dommen«). I denne dom fastslog Retten dels, at [appellantens] kontrakt – på trods af ordlyden af dennes artikel 4 som ændret med virkning fra den 1. juni 2005 – ikke kunne kvalificeres som en tidsubegrænset kontrakt, hvilken kontraktform karakteriseres ved ansættelsessikkerhed (Bennett II-dommen, præmis 86), dels, at den ændring, der blev indført den 1. juni 2005 i [appellantens] kontrakt som midlertidigt ansat ved tilføjelsen af en opsigelsesklausul, skulle undersøges som en første forlængelse af dennes tidsbegrænsede kontrakt som omhandlet i AØA’s artikel 2, litra a) (Bennet II-dommen, præmis 120). Ved samme dom frifandt Retten EUIPO for så vidt angik [appellanten] og annullerede således ikke afgørelsen af 12. marts 2009. 22 Forud herfor, i forbindelse med et andet kollektivt søgsmål registreret på Rettens Justitskontor under referencen F-19/08, som [appellanten] ligeledes havde deltaget i, og som gav anledning til dom af 2. juli 2009, Bennet m.fl. mod KHIM (F-19/08, EU:F:2009:75, herefter »Bennet I-dommen«), havde Retten – efter at have fastslået, at udvælgelsesprøverne OHIM/AD/02/07 og OHIM/AST/02/07 var blevet organiseret med henblik på ansættelse af henholdsvis blot fire assistenter og en enkelt fuldmægtig – i den nævnte doms præmis 116 udtalt følgende: »[V]ed at tilbyde 31 ansatte, som havde deltaget i og bestået interne udvælgelsesprøver, en kontrakt som midlertidigt ansat på ubestemt tid med en opsigelsesklausul, som kun finder anvendelse i tilfælde af, at de pågældende ikke opføres på en reserveliste opstillet efter afholdelsen af en almindelig udvælgelsesprøve med specialisering i industriel ejendomsret, hvis organisering var blevet meddelt af præsidenten selv for 2007 eller 2008, havde [EUIPO] klart forpligtet sig til at beholde de berørte permanent på betingelse af, at de blev opført på en sådan reserveliste. Under disse omstændigheder havde [EUIPO] ved at begrænse antallet af stillinger, der skulle besættes, til samlet set 5, mens de berørte var [31], og ved at begrænse antallet af beståede ansøgere opført på de efter afholdelsen af [udvælgelsesprøve OHIM/AD/02/07 og OHIM/AST/02/07] – hvilke prøver oven i købet var almindelige – udfærdigede lister til præcis det antal stillinger, der skulle besættes, fuldstændigt og objektivt set begrænset sagsøgernes chancer under ét for ikke at blive omfattet af opsigelsesklausulen og følgelig delvist gjort indholdet af rækkevidden af EUIPO’s kontraktmæssige forpligtelser over for dets midlertidige ansatte illusorisk.« [udelades] 25 Efter Bennett-I og Bennett II-dommene underskrev [EUIPO] og appellanten den 1. december 2011 en »reintegrationsprotokol«, der fastsatte, at appellanten skulle »reintegreres« inden for rammerne af sin kontrakt som midlertidigt ansat som ændret den 1. juni 2005, idet kontraktens artikel 5 forblev uændret og artikel 4 blev slettet (herefter »reintegrationsprotokollen«); ved samme protokol reintegrerede [EUIPO] faktisk [appellanten] i dennes stilling fra den 1. december 2011. [udelades] 27 Den 28. november 2013 meddelte præsidenten for [EUIPO] [appellanten], at »[opsigelsesklausulen, der var fastsat i artikel 5 i hans kontrakt som midlertidigt ansat]« efter offentliggørelsen af den omhandlede meddelelse om udvælgelsesprøver »vil[le] blive anset [for at træde i kraft], hvis [hans] navn ikke [fremgik] af reserveliste[rne] for […] [de almindelige] udvælgelsesprøver [OHIM/AD/01/13 og OHIM/AST/02/13]«. 28 [Appellanten] deltog i den almindelige udvælgelsesprøve OHIM/AST/02/13 (herefter »den omhandlede udvælgelsesprøve«), men [hans navn] blev ikke opført på reservelisten. Hans kontrakt som midlertidigt ansat blev opsagt ved afgørelse af 4. juni 2014, der fik virkning med et varsel på seks måneder regnet fra samme dag, dvs. den 3. december 2014 (herefter »den anfægtede afgørelse«). 29 Den 4. september 2014 påklagede [appellanten] den anfægtede afgørelse, hvilken klage blev afslået den 12. januar 2015.«