ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/8

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 5. december 2013 — Alessandra Venturini mod A.S.L. Varese, m.fl. (sag C-159/12), Maria Rosa Gramegna mod ASL Lodi, m.fl. (sag C-160/12) og Anna Muzzio mod ASL Pavia, m.fl. (sag C-161/12) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia — Italien)

(Forenede sager C-159/12 — C-161/12) (1)

(Etableringsfrihed - artikel 49 TEUF - folkesundhed - national lovgivning, der forbyder parafarmaceutiske salgssteder at sælge receptpligtige lægemidler, hvortil udgifterne afholdes af patienten)

2014/C 45/14

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Alessandra Venturini (sag C-159/12), Maria Rosa Gramegna (sag C-160/12) og Anna Muzzio (sag C-161/12)

Sagsøgte: A.S.L. Varese, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Saronno og Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (sag C-159/12), ASL Lodi, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Sant’Angelo Lodigiano og Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (sag C-160/12), ASL Pavia, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Bereguardo og Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (sag C-161/12)

Procesdeltagere: Federfarma — Federazione Nazionale Unitaria dei Titolari di Farmacia Italiani (sagerne C-159/12 — C-161/12)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — fortolkning af artikel 18 og 56 TEUF samt artikel 101 og 102 TEUF — national lovgivning, der forbyder parafarmaceutiske virksomheder at sælge receptpligtige lægemidler, hvortil udgifterne afholdes af patienten

Konklusion

Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning som den, der er omhandlet i hovedsagerne, som hindrer en autoriseret farmaceut, der er medlem af farmaceutsammenslutningen, men som ikke er indehaver af et af fordelingsplanen omfattet apotek, i ved sit parafarmaceutiske salgssted ligeledes at foretage detailsalg af receptpligtige lægemidler, hvortil udgifterne ikke afholdes af den nationale sundhedsmyndighed og udelukkende betales af køberen.

(1) EUT C 157 af 2.6.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/16

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 5. december 2013 — Nordecon AS og Ramboll Eesti AS mod Rahandusministeerium (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Riigikohus — Estland)

(Sag C-561/12) (1)

(Offentlige kontrakter - udbud med forhandling efter forudgående udbudsbekendtgørelse - den ordregivende myndigheds mulighed for at forhandle om bud, som ikke er i overensstemmelse med de bindende krav i de tekniske specifikationer, der er fastsat i udbudsbetingelserne for kontrakten)

2014/C 45/28

Processprog: estisk

Den forelæggende ret

Riigikohus

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Nordecon AS og Ramboll Eesti AS

Sagsøgt: Rahandusministeerium

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Riigikohus — fortolkning af artikel 30, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — udbud med forhandling efter forudgående udbudsbekendtgørelse — spørgsmålet, om den ordregivende myndighed kan føre forhandlinger om tilbud, som ikke svarer til de bindende krav, der er fastsat i de tekniske specifikationer i kontraktens udbudsbetingelser — tekniske specifikationer, der ændres under forhandlingerne — spørgsmålet, om den ordregivende myndighed må tildele kontrakten til en tilbudsgiver, der har afgivet et bud, som ikke opfylder de tekniske specifikationer

Konklusion

Artikel 30, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter tillader ikke en ordregivende myndighed at føre forhandlinger med tilbudsgiverne om tilbud, som ikke opfylder de bindende krav, der er fastsat i udbuddets tekniske specifikationer.

(1) EUT C 38 af 9.2.2013.
2)

En afgiftspligtig person kan ikke i henhold til artikel 168 i direktiv 2006/112 eller den nationale bestemmelse, der gennemfører denne, påberåbe sig en ret til fradrag for indgående merværdiafgift, hvis de af ham leverede uddannelsesydelser i henhold til en fritagelse fastlagt i national ret i strid med direktivets artikel 132, stk. 1, litra i), ikke er pålagt merværdiafgift. Denne afgiftspligtige person kan imidlertid påberåbe sig, at den pågældende fritagelse er uforenelig med artikel 132, stk. 1, litra i), i direktiv 2006/112, med henblik på at fritagelsen ikke finder anvendelse på ham, når den pågældende afgiftspligtige person — selv når der tages hensyn til den skønsmargin, som denne bestemmelse tildeler medlemsstaterne — ikke objektivt kan betragtes som et organ, der forfølger formål, som er sammenlignelige med de formål, der forfølges af et offentligretligt undervisningsorgan, i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i denne bestemmelse, hvilket det tilkommer den nationale ret at vurdere. I sidstnævnte tilfælde er de uddannelsesydelser, som denne afgiftspligtige person har leveret, pålagt merværdiafgift, og han kan således drage fordel af retten til at fradrage indgående merværdiafgift.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/15

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 5. december 2013 — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH mod Land Salzburg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Salzburg — Østrig)

(Sag C-514/12) (1)

(Arbejdskraftens frie bevægelighed - artikel 45 TEUF - forordning (EU) nr. 492/2011 - artikel 7, stk. 1 - national ordning, der fastsætter en delvis hensyntagen til tjenesteperioder tilbagelagt hos andre arbejdsgivere end Land Salzburg - hindring for arbejdskraftens frie bevægelighed - begrundelser - tvingende almene hensyn - loyalitetsformål - administrativ forenkling - gennemsigtighed)

2014/C 45/26

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesgericht Salzburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH

Sagsøgt: Land Salzburg

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Landesgericht Salzburg — fortolkning af artikel 45 TEUF og artikel 7, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 492/2011 af 5. april 2011 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Unionen (EUT L 141, s. 1) — vederlag til kontraktansatte inden for en medlemsstats offentlige sektor — nationale retsforskrifter, hvorefter der skal tages hensyn til samtlige beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt hos en bestemt offentlig arbejdsgiver, men kun til en procentdel af de tjenesteperioder, der er tilbagelagt efter en bestemt alder hos andre offentlige eller private arbejdsgivere

Konklusion

Artikel 45 TEUF og artikel 7, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 492/2011 af 5. april 2011 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Unionen skal fortolkes således, at de er til hinder for en national ordning, hvorefter der ved fastsættelsen af skæringsdatoen for ansatte ved en regional myndigheds oprykning i de højere løntrin i den kategori, de er omfattet af, tages hensyn til alle de tjenesteperioder, der er tilbagelagt uden afbrydelse for denne lokale myndighed, mens der kun delvist tages hensyn til alle øvrige tjenesteperioder.

(1) EUT C 63 af 2.3.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/12

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 5. december 2013 — Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León mod Anuntis Segundamano España SL (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Audiencia Provincial de Salamanca — Spanien)

(Sag C-413/12) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - direktiv 93/13/EØF - søgsmål med påstand om forbud anlagt af en regional forbrugerbeskyttelsesforening - stedligt kompetente ret - manglende mulighed for at iværksætte appel til prøvelse af en afgørelse om manglende kompetence afsagt i første instans - medlemsstaternes procesautonomi - ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet)

2014/C 45/21

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Audiencia Provincial de Salamanca

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León

Sagsøgt: Anuntis Segundamano España SL

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Audiencia Provincial de Salamanca — fortolkning af artikel 4 TEUF, 12 TEUF, 114 TEUF og 169 TEUF, artikel 38 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (EFT 2000 C 364, s. 1) og Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29) — tilstrækkelige og effektive midler til at bringe anvendelsen af urimelige kontraktvilkår til ophør — præventivt foreningssøgsmål anlagt af en forbrugerbeskyttelsesorganisation med påstand om forbud mod en erhvervsdrivendes anvendelse af urimelige kontraktvilkår — nationale civilprocesretlige bestemmelser, som tillægger retten på sagsøgtes hjemsted kompetence — national lovgivning, som udelukker enhver appel af en kendelse om manglende stedlig kompetence

Konklusion

Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler samt effektivitetsprincippet og ækvivalensprincippet skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der for så vidt angår søgsmål med påstand om forbud, der anlægges af forbrugerbeskyttelsesforeninger, bestemmer dels, at et sådant søgsmål skal anlægges ved retterne på det sted, hvor sagsøgte har hjemsted eller bopæl, dels, at en afgørelse om manglende stedlig kompetence truffet af en ret i første instans ikke kan appelleres.

(1) EUT C 379 af 8.12.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/13

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 12. december 2013 — HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau mod Hauptzollamt Duisburg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf — Tyskland)

(Sag C-450/12) (1)

(Den fælles toldtarif - tarifering - kombineret nomenklatur - pos. 7307 og 7321 - røgrørssæt - begreberne »dele« til komfurer og »rørfittings«)

2014/C 45/22

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Düsseldorf

Parter i hovedsagen

Sagsøger: HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau

Sagsøgt: Hauptzollamt Duisburg

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht Düsseldorf — fortolkning af bilag I i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (EFT L 256, s. 1), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008 af 19. september 2008 (EUT L 291, s. 1) — fortolkning af pos. 7307 og 7321 — klassificering af røgrørssæt

Konklusion

Den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif i den affattelse, som følger af Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008 af 19. september 2008 skal fortolkes således, at et røgrørssæt som det i hovedsagen omhandlede, som består af et retvinklet rørknæ af stål, med en ydre diameter på 154 mm og med ydre mål på 495 mm × 595 mm, behandlet med en varmebestandig lak og forsynet med et lukkespjæld for at muliggøre indvendig rengøring, en skorstenstilslutning samt en passende afdækning, skal tariferes under pos. 7321 i den nævnte kombinerede nomenklatur som del af jern til et komfur.

(1) EUT C 389 af 15.12.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/10

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 28. november 2013 — Maria Albertina Gomes Viana Novo m.fl. mod Fundo de Garantia Salarial, IP (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Central Administrativo Norte — Portugal)

(Sag C-309/12) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - direktiv 80/987/EØF - direktiv 2002/74/EF - beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens - garantiinstitutioner - begrænsning af garantiinstitutionernes betalingsforpligtelse - løntilgodehavender, der er forfaldet mere end seks måneder forud for anlæggelse af et søgsmål med påstand om, at arbejdsgiveren erklæres insolvent)

2014/C 45/18

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Central Administrativo Norte

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Maria Albertina Gomes Viana Novo, Ezequiel Martins Dias, Gabriel Inácio da Silva Fontes, Marcelino Jorge dos Santos Simões, Manuel Dourado Eusébio, Alberto Martins Mineiro, Armindo Gomes de Faria, José Fontes Cambas, Alberto Martins do Alto, José Manuel Silva Correia, Marilde Marisa Moreira Marques Moita, José Rodrigues Salgado Almeida, Carlos Manuel Sousa Oliveira, Manuel da Costa Moreira, Paulo da Costa Moreira, José Manuel Serra da Fonseca, Ademar Daniel Lourenço Dias og Ana Mafalda Azevedo Martins Ferreira

Sagsøgt: Fundo de Garantia Salarial, IP

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Central Administrativo do Norte — fortolkning af artikel 4 og 10 i Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens (EFT L 283, s. 23) — begrænsning af garantiinstitutionernes betalingsforpligtelse — national bestemmelse, der begrænser nævnte betalingsforpligtelse til tilgodehavender, der er forfaldet inden for de seneste seks måneder før anlæggelse af søgsmål med henblik på fastslåelse af arbejdsgiverens insolvens — anvendelse af denne begrænsning i tilfælde af anlæggelse af sag ved en arbejdsretlig domstol med henblik på fastlæggelse af størrelsen af de tilgodehavender, der ikke er blevet betalt, inden for de seks måneder, der følger efter det tidspunkt, hvor tilgodehavenderne er forfaldet

Konklusion

Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/74/EF af 23. september 2002, skal fortolkes således, at det er ikke til hinder for en national lovgivning, der ikke stiller garanti for løntilgodehavender, der er forfaldet mere end seks måneder forud for anlæggelse af søgsmål med påstand om, at arbejdsgiveren erklæres insolvent, selv om arbejdstagerne inden påbegyndelsen af denne periode på seks måneder har anlagt en retssag mod deres arbejdsgiver med henblik på fastsættelsen af størrelsen på tilgodehavenderne og tvangsinddrivelsen heraf.

(1) EUT C 287 af 22.9.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/9

Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. december 2013 — Europa-Kommissionen mod Irland, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Eurallumina SpA og Aughinish Alumina Ltd

(Sag C-272/12 P) (1)

(Appel - statsstøtte - fritagelse for punktafgifter på mineralolier - dommerens opgave - anbringende, der af egen drift påkendes af Unionens retsinstanser - forholdet mellem harmonisering af skatter og afgifter og kontrol med statsstøtte - respektive kompetencer for Rådet og Kommissionen - retssikkerhedsprincippet - formodningen om, at EU-retsakter er lovlige)

2014/C 45/16

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, G. Conte, D. Grespan, N. Khan og K. Walkerová, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Irland (ved E. Creedon, som befuldmægtiget, bistået af P. McGarry, SC), Den Franske Republik (først ved J. Gstalter, derefter ved N. Rouam, som befuldmægtigede), Den Italienske Republik (ved G. Palmieri, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato G. Aiello), Eurallumina SpA (ved R. Denton, A. Stratakis og solicitors L. Martin Alegi og L. Philippou) og Aughinish Alumina Ltd (ved solicitors C. Waterson, C. Little og J. Handoll)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Udvidede Afdeling) den 21. marts 2012 i de forenede sager T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV og T-69/06 RENV, Irland m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning 2006/323/EF af 7. december 2005 om den punktafgiftsfritagelse for mineralolie anvendt som brændstof til produktion af aluminiumoxid i Gardanne, i Shannon-regionen og på Sardinien, som henholdsvis Frankrig, Irland og Italien har indført (EUT 2006 L 119, s. 12) — retlige fejl — Rettens manglende kompetence — rettergangsfejl, som krænker Kommissionens interesser — dommerens opgave — tilsidesættelse af artikel 87 EF og 88 EF samt artikel 61, stk. 2, i statutten for Domstolen — begrebet statsstøtte — spørgsmålet, om de omtvistede foranstaltninger kan tilregnes medlemsstaterne eller Rådet — forholdet mellem harmonisering af skatter og afgifter og statsstøtte — retssikkerhedsprincippet — formodningen om lovlighed — princippet om god forvaltningsskik.

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Rets dom af 21. marts 2012, Irland m.fl. mod Kommissionen (forenede sager T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 og T-69/06 RENV), ophæves.

2) De forenede sager T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 og T-69/06 RENV hjemvises til Retten.

3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

(1) EUT C 235 af 4.8.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/12

Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. december 2013 — Shamso Abdullahi mod Bundesasylamt (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Asylgerichtshof — Østrig)

(Sag C-394/12) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - det fælles europæiske asylsystem - forordning (EF) nr. 343/2003 - afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning - kontrol med overholdelsen af ansvarlighedskriterierne for behandlingen af en asylansøgning - rækkevidden af prøvelsen)

2014/C 45/20

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Asylgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Shamso Abdullahi

Sagsøgt: Bundesasylamt

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Asylgerichtshof — fortolkning af Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18. februar 2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne (EUT L 50, s. 1) og især forordningens artikel 10, 16, 18 og 19, samt Kommissionens forordning (EF) nr. 1560/2003 af 2. september 2003 om gennemførelsesforanstaltninger til Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 (EUT L 222, s. 3) — somalisk statsborger, der efter at have krydset Unionens grænse i Grækenland herefter rejste gennem tredjelande og Ungarn til Østrig, hvor den pågældende mindre end 12 måneder efter sin første indrejse på Unionens område ansøgte om asyl — fastlæggelse af den medlemsstat, der har ansvar for behandlingen af asylansøgningen

Konklusion

Artikel 19, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18. februar 2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne, skal fortolkes således, at i det tilfælde, hvor en medlemsstat har accepteret at overtage en asylansøger på grundlag af kriteriet i artikel 10, stk. 1, i nævnte forordning, dvs. som den medlemsstat, hvori asylansøgeren først indrejste på Unionens område, kan denne ansøger kun bestride valget af dette kriterium ved at påberåbe sig, at systemmæssige mangler ved asylproceduren og modtagelsesforholdene for asylansøgere i denne medlemsstat giver alvorlig grund til at antage, at den pågældende vil blive udsat for en reel risiko for at blive undergivet umenneskelig eller nedværdigende behandling som omhandlet i artikel 4 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

(1) EUT C 343 af 10.11.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/15

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 12. december 2013 — Dirextra Alta Formazione Srl mod Regione Puglia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Italien)

(Sag C-523/12) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - fri udveksling af tjenesteydelser - offentlig støtte, der medfinansieres af Den Europæiske Socialfond, til fordel for studerende, som er indskrevet på et postgraduat studium - national lovgivning, der har til formål at højne det lokale uddannelsesniveau, og som undergiver ydelsen af stipendier krav rettet mod udbyderne af de postgraduate studier - krav om ti sammenhængende års erfaring)

2014/C 45/27

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Dirextra Alta Formazione Srl

Sagsøgt: Regione Puglia

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — fortolkning af artikel 56 TEUF, 101 TEUF og 107 TEUF — fortolkning af artikel 9 og 10 i konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og artikel 11 og 14 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — proportionalitetsprincippet og princippet om ikke-forskelsbehandling — offentlig støtte medfinansieret af Den Europæiske Socialfond til studerende, som er optaget på postgraduate masteruddannelser — regionale bestemmelser, som tilsigter at forbedre det lokale uddannelsesniveau, og som underlægger tildelingen af stipendier niveauet af professionalisme hos udbyderne af masteruddannelserne — udbydere, som har den nødvendige erfaring hvad angår antal undervisningstimer, men som ikke har opnået erfaringen inden for de foreskrevne perioder og på den foreskrevne måde

Konklusion

Artikel 56 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, der kræver, at de videregående uddannelsesinstitutioner — ved hvilke studerende, som ansøger om et af bl.a. Den Europæiske Socialfond finansieret regionalt stipendium, påtænker at blive indskrevet — dokumenterer ti års erfaring, når disse institutioner hverken er universiteter anerkendt i national ret eller institutioner, som udbyder godkendte masteruddannelser.

(1) EUT C 32 af 2.2.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 52/20

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 12. december 2013 — Georgetown University mod Octrooicentrum Nederland, der driver virksomhed under navnet NL Octrooicentrum (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank ’s Gravenhage — Nederlandene)

(Sag C-484/12) (1)

(Humanmedicinske lægemidler - supplerende beskyttelsescertifikat - forordning (EF) nr. 469/2009 - artikel 3 - betingelser for udstedelse af certifikatet - mulighed for udstedelse af flere supplerende beskyttelsescertifikater på grundlag af samme patent)

2014/C 52/33

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank ’s Gravenhage

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Georgetown University

Sagsøgt: Octrooicentrum Nederland, der driver virksomhed under navnet NL Octrooicentrum

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Rechtbank ’s-Gravenhage — fortolkning af artikel 3, litra c), og artikel 14, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EUT L 152, s. 1) — betingelser for udstedelse af certifikatet — gyldigt grundpatent, der omfatter flere produkter — ret til certifikatet for hvert produkt eller ikke

Konklusion

Under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende, hvor en patentindehaver på grundlag af et grundpatent og en markedsføringstilladelse for et lægemiddel, der består af en sammensætning af flere aktive ingredienser, allerede har fået udstedt et supplerende beskyttelsescertifikat for denne sammensætning af aktive ingredienser, som er beskyttet ved nævnte patent i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler, skal forordningens artikel 3, litra c), fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at indehaveren også får udstedt et supplerende beskyttelsescertifikat for en af disse aktive ingredienser, som ligeledes er individuelt beskyttet ved nævnte patent.

(1) EUT C 26 af 26.1.2013.