Forslag til afgørelse fra generaladvokat Mischo fremsat den 7. maj 1987. - BESTUUR VAN DE SOCIALE VERZEKERINGSBANK MOD J. A. DE RIJKE. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF HOGE RAAD DER NEDERLANDEN. - SOCIAL SIKRING - NEDERLANDSK LOV OM ALMINDELIG ALDERDOMSFORSIKRING - FORSIKRINGSPERIODER DER SKAL TAGES I BETRAGTNING I HENHOLD TIL LITRA I, NR. 2, LITRA C), I BILAG VI TIL FORORDNING NR. 1408/71. - SAG 43/86.



Samling af Afgørelser 1987 side 03611



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . Nederlandenes Hoge Raad har i denne sag forelagt Domstolen et praejudicielt spoergsmaal, der er blevet rejst under en kassationsanke, som Bestuur van de Sociale Verzekeringsbank ( BSV ) har ivaerksat i en tvist mellem BSV og aegteparret De Rijke . Spoergsmaalet vedroerer fortolkningen af afsnit I, ( fra den 1 . januar 1986 afsnit J ), punkt 2, litra c ), i bilag VI til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet ( 1 ).

2 . I overensstemmelse med forordningens artikel 89 indeholder bilag VI nogle saerregler for anvendelsen af visse medlemsstaters lovgivning, herunder bestemmelserne i afsnit I, punkt 2, vedroerende den nederlandske lovgivning om almindelig alderdomsforsikring ( herefter benaevnt "AOW", Algemene Ouderdomswet ).

3 . Hoge Raad oensker klarlagt, om den omstaendighed, at visse perioder i henhold til afsnit I, punkt 2, litra c ), i bilag VI skal betragtes som forsikringsperioder for en gift kvinde, hvis aegtefaelle har ret til pension efter AOW, skaber en ret for vedkommende, der kan goeres gaeldende over for vedkommende nederlandske myndigheder, til at blive betragtet og behandlet som forsikret i henhold til AOW, for saa vidt angaar de paagaeldende perioder, ogsaa selv om disse ikke anses som forsikringsperioder i henhold til AOW og de i medfoer heraf udstedte nationale gennemfoerelsesbestemmelser .

4 . Da afsnit I, punkt 2, i bilag VI for ikke lang tid siden har vaeret genstand for to sager, hvori Domstolen afsagde dom den 25 . februar 1986 ( 254/84, De Jong mod BSV, Sml . s.*671, 676, og 284/84, Spruyt mod BSV, Sml . s.*685, 693 ), tillader jeg mig at undlade i detaljer at fremstille indholdet af den paagaeldende nederlandske lovgivning og de relevante faellesskabsretlige bestemmelser .

5 . Af hensyn til forstaaelsen af det foelgende er jeg imidlertid noedsaget til at redegoere for, hvorledes disse forskellige bestemmelser er blevet anvendt i aegteparret De Rijke' s tilfaelde .

6 . Begge aegtefaeller, der er nederlandske statsborgere, boede uafbrudt i Nederlandene indtil den 2 . juli 1978, da de bosatte sig i Frankrig .

7 . Da De Rijke den 14 . juli 1981 fyldte 65 aar, tilkendte BSV ham alderspension i henhold til AOW efter den fulde sats for gifte maend . Han fik saaledes, baade for sig selv og sin hustru, fuldt ud fordel af den overgangsordning, der blev indfoert for at tage hoejde for, at AOW foerst traadte i kraft den 1 . januar 1957, hvilket indebar, at personer, der var fyldt 15 aar foer dette tidspunkt, som udgangspunkt ville faa nedsat deres pension i forhold til den i AOW' s artikel 10 fastsatte fulde sats .

8 . De Rijke oppebar en ydelse, som han foer sin udrejse til Frankrig var blevet tilkendt i henhold til den nederlandske lovgivning om forsikring mod foelgerne af uarbejdsdygtighed, og han var i kraft heraf obligatorisk tilknyttet ordningen i henhold til AOW, hvorfor han for sit eget vedkommende faldt ind under bestemmelserne i kongelig anordning af 20 . december 1956, der er udstedt i medfoer af AOW' s artikel 45, og hvorefter visse perioder med bopael uden for Nederlandene sidestilles med perioder med bopael dér .

9 . Hvad angaar hans hustru, fandt BSV, at hendes tilknytning til ordningen efter AOW var ophoert ved hendes udrejse til Frankrig, men man lagde dog perioden fra den 2 . juli 1978 ( tidspunktet for udrejsen fra Nederlandene ) til den 14 . juli 1981 ( da hendes mand fyldte 65 aar ) til grund efter afsnit I, punkt 2, litra c ), i bilag VI til forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 .

10 . Den 25 . maj 1981 ansoegte hustruen om fortsat frivillig tilknytning til forsikringsordningen efter AOW for perioden fra den 14 . juli 1981 til den 6 . juli 1984 ( da hun ville fylde 65 aar ). Saafremt denne ansoegning blev imoedekommet, ville det indebaere, at hun i tilfaelde af, at hendes mand afgik ved doeden, ville falde ind under de naevnte bestemmelser i kongelig anordning af 20 . december 1956 . Det ville endvidere ophaeve det retstab, som aegteparret ellers syntes at maatte lide som foelge af, at de fra den 15 . oktober 1982 tog bopael i Monaco . I forbindelse med naervaerende praejudicielle sag er det ikke noedvendigt at tage stilling til spoergsmaalet om, hvilke grunde hustruen kan have haft til at fremsaette ansoegningen, og heller ikke til de problemer, der kan opstaa som foelge af, at aegteparret til slut bosatte sig et sted, hvor Traktatens bestemmelser om arbejdskraftens frie bevaegelighed formentlig ikke finder anvendelse . Jeg noejes med at konstatere, at ansoegningen blev fremsat foer denne aendring af aegteparrets bopael .

11 . I henhold til artikel 1 i kongelig anordning af 22 . december 1971 om frivillig indbetaling af bidrag i henhold til AOW og lov om almindelig forsikring for enker og boern, der har mistet begge foraeldre eller en af dem, skal ansoegning om frivillig tilknytning indgives inden et aar efter ophoeret af den paagaeldendes obligatoriske tilknytning til forsikringsordningen .

12 . Det afgoerende spoergsmaal i denne sag er, hvorvidt denne frist begyndte at loebe

- den 2 . juli 1978, da hustruen udrejste til Frankrig, idet hendes tilknytning til forsikringsordningen ophoerte fra dette tidspunkt i henhold til AOW' s artikel 6 ( BSV' s opfattelse ),

- eller den 14 . juli 1981, da hendes mand fyldte 65 aar, idet hun fra dette tidspunkt ikke laengere var omfattet af bestemmelsen i afsnit I, punkt 2, litra c ), i bilag VI til forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 ( denne opfattelse blev lagt til grund af Centrale Raad Van Beroep i den dom, som BSV har indbragt til kassation ).

13 . Naar henses til de faktiske omstaendigheder, som ligger til grund for Hoge Raad' s spoergsmaal til Domstolen, maa det afgoeres, hvorvidt perioden mellem disse to tidspunkter, som skal tages i betragtning ( og som rent faktisk er blevet taget i betragtning ) som forsikringsperiode efter bilag VI til forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 ved beregningen af aegtemandens pension, dermed ogsaa skal anses som en "egentlig" forsikringsperiode i henhold til AOW .

14 . BSV, den nederlandske regering og Kommissionen, som er de eneste, der har indgivet skriftlige indlaeg i sagen, har alle gjort gaeldende, at Domstolen allerede forudsaetningsvis har besvaret dette spoergsmaal i den foernaevnte dom af 25 . februar 1986 i sag 254/84 ( De Jong mod BSV ).

15 . Jeg er for mit vedkommende imidlertid ikke fuldstaendig overbevist om, at Domstolen i denne sag virkelig har taget stilling til den retlige karakter af perioder som omhandlet i afsnit I, punkt 2, litra c ), i bilag VI . Jeg mener snarere, at Domstolen kun har villet udelukke, at nogen ved at paaberaabe sig retsvirkningerne af den nationale overgangsordning og bestemmelsen i litra c ) skulle kunne drage fordel af overgangsordningens regler, for saa vidt angaar perioder, hvor hverken betingelserne i den nationale ordning eller i de faellesskabsretlige bestemmelser ( her litra c )) har vaeret opfyldt ( jfr . praemisserne 10 og 16 i dommen i De Jong-sagen ).

16 . Jeg mener dog, at kernen i Domstolens raesonnement i dommen i De Jong-sagen ogsaa maa gaelde i naervaerende sag .

17 . Domstolen bemaerkede indledningsvis, at det fremgaar af dens praksis, at det henhoerer under lovgivningen i den enkelte medlemsstat at fastsaette vilkaarene for retten eller forpligtelsen til at vaere tilknyttet en social sikringsordning eller en bestemt gren af en saadan, idet der dog i denne forbindelse ikke maa ske en forskelsbehandling mellem indenlandske statsborgere og statsborgere fra andre medlemsstater ( 2 ).

18 . Begrebet "vilkaar" i denne forbindelse omfatter ogsaa vilkaarene for, hvornaar tilknytningen ophoerer ( 3 ).

19 . Hoge Raad er fuldt bekendt med denne praksis, og retten oensker med sit andet spoergsmaal oplyst, om det naevnte princip ogsaa finder anvendelse i et tilfaelde som De Rijke' s hustrus .

20 . Efter min opfattelse maa dette spoergsmaal besvares bekraeftende . Det maa saaledes bero paa den nederlandske lovgivning, om hun efter at vaere flyttet til en anden medlemsstat har opretholdt en tilknytning af obligatorisk karakter til den ved AOW indfoerte ordning, eller om hendes tilknytning er ophoert, og i givet fald paa hvilke betingelser hun har kunnet opretholde en tilknytning paa frivillig basis .

21 . Forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 kan saaledes kun faa betydning for spoergsmaalet, saafremt det maa antages, at den supplerer den nederlandske lovgivnings bestemmelser om, hvornaar den obligatoriske tilknytning ophoerer .

22 . Det er aabenbart, at tanken om, at en faellesskabsforordning skulle kunne have saadanne retsvirkninger, kan virke forbloeffende . Spoergsmaalet maa ikke desto mindre undersoeges, da vi her staar over for en ganske saerlig situation . Bilag VI udgoer en integreret del af en faellesskabsforordning, som gaelder umiddelbart, og bilaget baerer betegnelsen "Saerregler for anvendelsen af visse medlemsstaters lovgivning ". Vi befinder os saaledes her paa sin vis i et retligt graenseomraade . Ifoelge bilaget er de beslutningstagende organer i Sociale Verzekeringsbank saaledes bl.a . forpligtet til ved beregningen af rent nederlandske pensioner at tage hensyn til bopaelsperioder i udlandet, som ikke skal tages i betragtning i henhold til selve AOW, og som heller ikke er perioder tilbagelagt efter lovgivningen i en anden medlemsstat, saaledes at de kan danne grundlag for en "sammenlaegning" i medfoer af de herom gaeldende bestemmelser i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 . Man kan derfor spoerge, om perioder, der skal tages i betragtning i henhold til bilag VI, ikke vil kunne betragtes som perioder, hvori der har bestaaet en tilknytning til ordningen efter AOW .

23 . For at belyse dette spoergsmaal maa man i foerste raekke - saaledes som Domstolen har gjort det i dommene i Spruyt - og De Jong-sagerne - goere sig klart, at "bestemmelserne i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71, herunder bilag VI hertil, der er vedtaget i medfoer af Traktatens artikel 51, skal fortolkes i lyset af formaalet med sidstnaevnte artikel, som er at gennemfoere den stoerst mulige grad af fri bevaegelighed for vandrende arbejdstagere *...". "(( Dette maal )) ville ikke blive naaet, hvis arbejdstagerne ved at udoeve deres ret til fri bevaegelighed skulle miste de sociale fordele, som sikres dem ved en medlemsstats lovgivning ."

24 . Hovedkriteriet for, om der foreligger et forsikringsforhold, er i henhold til ordningen efter AOW et krav om bopael i Nederlandene, og da artikel 10, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 opstiller det princip, at retsvirkningerne af saadanne krav om bopael i den paagaeldende medlemsstat skal ophaeves, er det netop for at foere det naevnte maal ud i livet, at afsnit I, punkt 2, i bilag VI til forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 indeholder bestemmelse om, at arbejdstageren og hans hustru har krav paa bestemte "overgangsfordele", uanset at de ikke opfylder det krav om bopael, som ifoelge AOW er en betingelse herfor . Jeg henviser her til Domstolens betragtninger i praemisserne 20 og 21 i dommen i Spruyt-sagen .

25 . I samme dom fastslog Domstolen, at "(( med bestemmelsen i punkt 2, litra a )*)) tilsigtes det at fjerne de hindringer, som artikel 43 i AOW ellers ville kunne skabe for den fri bevaegelighed for personer, der efter at have boet eller arbejdet i Nederlandene oensker at flytte til en anden medlemsstat" ( praemis 22 ), og at "bestemmelsen i litra c )*... (( har )) til formaal at lette den fri bevaegelighed for arbejdstagere fra andre medlemsstater, der tager bopael i Nederlandene, mens deres (( hustruer )) bliver boende i hjemstaten, idet perioder, i hvilke bopaelsstaten har vaeret en anden medlemsstat, for dem anses som forsikringsperioder" ( praemis 23 ).

26 . Naar henses til den ret generelle affattelse af litra c ), maa det antages, at bestemmelsen ogsaa omfatter kvinder, som er foedt i Nederlandene, men som flytter til en anden medlemsstat .

27 . Vi staar her overfor nogle bestemmelser, der som alle andre bestemmelser i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 har til formaal at forhindre, at arbejdstagere, fordi de skifter bopael, "skulle miste de sociale fordele, som sikres dem ved en medlemsstats lovgivning" ( 4 ).

28 . Formaalet med bilag VI, herunder afsnit I, litra c ), er derfor ikke, at kvinder, der er gift med nederlandske arbejdstagere, som flytter, automatisk skal kunne optjene nye rettigheder i henhold til nederlandsk lovgivning . Dette hensyn kan tilgodeses ved hjaelp af reglerne om fortsat frivillig tilknytning til forsikringsordningen .

29 . Sagt med andre ord, den omstaendighed, at en nederlandsk statsborger med bopael i en anden medlemsstat ikke kan erhverve nye rettigheder til ydelser efter den nederlandske sociale sikringsordning, udgoer ikke nogen hindring for arbejdskraftens frie bevaegelighed, idet saadanne personer efter at vaere flyttet til en anden medlemsstat ikke dermed mister rettigheder, der tidligere er erhvervet i Nederlandene, ligesom der heller ikke er tale om, at de afskaeres fra at erhverve saadanne rettigheder for perioder, der allerede er tilbagelagt i Nederlandene, af den ene grund, at de ikke laengere har bopael dér . I oevrigt er der hverken efter AOW sket det ene eller det andet i De Rijke' s hustrus tilfaelde, idet hun bevarer de rettigheder, som hun har erhvervet . Nye rettigheder har hun ikke kunnet erhverve fra og med det tidspunkt, hvor hun ikke laengere opfyldte bopaelskravet, medmindre hun viderefoerte sin tilknytning til forsikringsordningen paa frivillig basis .

30 . En misforstaaelse kan muligvis opstaa ved en overfladisk laesning af dommene i sagerne Camera-Carociollo ( 5 ) og Giletti ( 6 ), hvori Domstolen omtalte det forhold, at der erhverves eller opstaar ret til ydelser . Der er efter min opfattelse ikke tvivl om, at Domstolen i disse domme har taenkt paa rettigheder, som udspringer af tilknytningsperioder tilbagelagt i en anden medlemsstat, foer den paagaeldende har skiftet bopael, og ikke paa, at der erhverves eller opstaar nye rettigheder paa grundlag af perioder, der ikke er tilbagelagt i overensstemmelse med lovgivningen i vedkommende medlemsstat .

31 . Jeg mener derfor at kunne laegge til grund, at det ikke ville vaere i overensstemmelse med formaalet med bilag VI, saafremt De Rijke' s hustru allerede i henhold til bestemmelserne i bilaget skulle have krav paa at opretholde sin tilknytning til den almindelige nederlandske alderdomsforsikringsordning .

32 . Endelig synes selve ordlyden af bilag VI at bekraefte, at faellesskabslovgiver - om man da overhovedet antager, at der har foreligget en kompetence hertil - i hvert fald ikke har tilsigtet, at de paagaeldende bestemmelser skulle have en saadan retsvirkning .

33 . Jeg bemaerker saaledes, at der i afsnit I, punkt 2, anvendes foelgende formuleringer :

- "Som forsikringsperioder tilbagelagt efter nederlandsk lovgivning om almindelig alderdomsforsikring *... anses ogsaa *..." (( litra a )*)),

- "... anses ogsaa perioder *... som forsikringsperioder" (( litra c )*)).

Efter min mening maa disse to formuleringer sidestilles .

Endvidere indeholder litra e ) foelgende formulering :

"For saa vidt angaar en kvinde, som har vaeret gift, og hvis mand har vaeret omfattet af nederlandsk lovgivning om alderdomsforsikring eller anses for at have tilbagelagt forsikringsperioder i medfoer af reglerne i litra a )*..."

34 . Efter min opfattelse fremgaar det med tilstraekkelig tydelighed heraf, at faellesskabslovgiver har villet sondre mellem henholdsvis perioder, hvor en person virkelig har vaeret omfattet af den nederlandske lovgivning, dvs . tilknyttet ordningen i henhold til AOW, og perioder, som blot skal tages i betragtning ved beregningen af pensionsrettighederne .

35 . I god logisk overensstemmelse hermed maa udtrykket forsikringsperioder, som en mand "anses for at have tilbagelagt", der i litra e ) udelukkende tager sigte paa perioder som omhandlet i litra a ), ogsaa benyttes paa perioder som omhandlet i litra c ), idet der ogsaa dér tales om perioder, der anses "som forsikringsperioder ".

36 . Man maa herefter kunne konkludere, at de faellesskabsretlige bestemmelser, der er forelagt Domstolen til fortolkning, ikke ( saafremt man da overhovedet antager, at noget saadant er muligt ) forpligter de nederlandske myndigheder til at betragte perioder som omhandlet i litra c ) som perioder, hvor den paagaeldende har vaeret tilknyttet forsikringsordningen, hvorfor der heller ikke foreligger nogen forpligtelse til at tage saadanne perioder i betragtning ved afgoerelsen af, hvornaar fristen for at fremsaette en ansoegning om tilknytning paa frivillig basis er udloebet .

37 . Rigtigheden heraf bekraeftes i oevrigt af punkt 2, litra f ), hvori det hedder, at ved beregningen af alderspension medregnes de i litra a ) og c ) omhandlede perioder kun, saafremt den paagaeldende efter sit fyldte 59 . aar har vaeret bosat i 6 aar i en eller flere medlemsstater, og kun saa laenge han er bosat i en af disse . Jeg kan i denne forbindelse vanskeligt forestille mig, at Raadet, herunder Nederlandenes repraesentanter, med bestemmelsen i litra f ) har villet eller kunnet fratage en ydelsesberettiget de rettigheder, der udspringer af en periode, hvor der har foreligget en egentlig tilknytning til den paagaeldende ordning, blot fordi vedkommende er flyttet til et land, der ikke er medlem af Faellesskabet . Derimod mener jeg ikke, at man kan udelukke, at saadanne rettigheder fortabes, naar der er tale om perioder, som kun skal tages i betragtning, fordi dette kan lette arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet .

38 . Jeg skal herefter sammenfattende foreslaa, at Domstolen besvarer spoergsmaalet fra Nederlandenes Hoge Raad saaledes :

"Hverken af EOEF-Traktatens artikel 51 eller af bestemmelserne i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71, jfr . navnlig afsnit I, punkt 2, litra c ), i bilag VI, kan der for en gift kvinde - for hvem bestemte perioder efter den 1 . januar 1957 i henhold til litra c ) skal anses som forsikringsperioder ved beregningen af den pension, hendes aegtefaelle har ret til efter den nederlandske lovgivning om almindelig alderdomsforsikring - udledes et krav, som kan goeres gaeldende over for vedkommende nederlandske myndigheder, paa at blive betragtet og behandlet som forsikret i henhold til denne lovgivning i disse perioder ."

(*) Oversat fra fransk .

( 1 ) I den oprindelige affattelse af forordningen, der blev offentliggjort i EFT 1971 II, s.*366, var den paagaeldende bestemmelse indeholdt i afsnit F, punkt 2, litra c ), i bilag V .

( 2 ) Jfr . dommen af 24 . april 1980, 110/79, Coonan, Sml . s.*1445 .

( 3 ) Jfr . dommen af 12 . juli 1979, 266/78, Brunori, Sml . s.*2705, praemis 6 .

( 4 ) Jfr . praemis 19 i dommen i Spruyt-sagen og praemis 15 i dommen i De Jong-sagen .

( 5 ) Dom af 10 . juni 1982, 92/81, Sml . s.*2213, praemis 14 .

( 6 ) Dom af 24 . februar 1987, 379-381/85 og 93/86, Sml . s.*955, praemisserne 15 og 17 .