ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 85/10

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. januar 2014 — Andreas Kainz mod Pantherwerke AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)

(Sag C-45/13) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - retternes kompetence på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - produktansvar - vare fremstillet i en medlemsstat og solgt i en anden - fortolkning af begrebet »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået eller vil kunne foregå« - stedet for den skadevoldende begivenhed)

2014/C 85/16

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Andreas Kainz

Sagsøgt: Pantherwerke AG

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberster Gerichtshof — fortolkning af artikel 5, nr. 3), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT 2001 L 12, s. 1) — produktansvar — vare fremstillet i en medlemsstat og solgt i en anden — det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået eller vil kunne foregå — situation, hvor stedet for den skadevoldende begivenhed (»Ergfolgsort«) ligger i den stat, hvor varen er fremstillet — fortolkning af begrebet »stedet for den skadevoldende begivenhed« (»Handlingsort«)

Konklusion

Artikel 5, nr. 3), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at stedet for den skadevoldende begivenhed i tilfælde af, at der rejses sag om en producents produktansvar, er det sted, hvor det pågældende produkt er fremstillet.

(1) EUT C 147 af 25.5.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 325/8

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. september 2013 — M.G. og N.R. mod Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene)

(Sag C-383/13 PPU) (1)

(Visum, asyl, indvandring og andre politikker i forbindelse med den frie bevægelighed for personer - indvandringspolitik - ulovlig indvandring og ulovligt ophold - repatriering af personer med ulovligt ophold - direktiv 2008/115/EF - tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold - udsendelsesprocedure - frihedsberøvelse - forlængelse af frihedsberøvelse - artikel 15, stk. 2 og 6 - ret til forsvar - ret til kontradiktion - krænkelse heraf - følger)

2013/C 325/11

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: M.G. og N.R.

Sagsøgt: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Raad van State — fortolkning af artikel 41, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (EFT 2000 C 364, s. 1) og af artikel 15, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold (EUT L 348, s. 98) — frihedsberøvelse — forlængelse — manglende samarbejde fra de pågældende borgere i forbindelse med udsendelsesprocessen — tilsidesættelse af retten til forsvar — retten for enhver til at blive hørt, inden der træffes en individuel foranstaltning over for ham eller hende, som måtte berøre vedkommende negativt

Konklusion

EU-retten, navnlig artikel 15, stk. 2 og 6, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2008/115/EF om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold, skal fortolkes således, at den nationale ret, der har ansvar for at vurdere lovligheden af en forlængelsesafgørelse, når der i strid med retten til at blive hørt er truffet afgørelse om forlængelse af en frihedsberøvelse inden for rammerne af en administrative procedure, kun kan træffe afgørelse om at ophæve frihedsberøvelsen, hvis den ud fra de samlede faktiske omstændigheder og specifikke retsregler i hver enkelt sag finder, at denne tilsidesættelse faktisk har berøvet dem, der påberåber sig den, muligheden for bedre at udøve deres ret til forsvar, således at denne administrative procedure kunne være mundet ud i et andet resultat.

(1) EUT C 260 af 7.9.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 225/38

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 30. maj 2013 — Jeremy F mod Premier ministre (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil Constitutionnel — Frankrig)

(Sag C-168/13 PPU) (1)

(Politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager - rammeafgørelse 2002/584/RIA - artikel 27, stk. 4, og artikel 28, stk. 3, litra c) - den europæiske arrestordre og procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne - specialitetsreglen - anmodning om udvidelse af den europæiske arrestordre, der lå til grund for overgivelsen eller anmodningen om videreovergivelse til en anden medlemsstat - afgørelse truffet af den judicielle myndighed i den fuldbyrdende medlemsstat med samtykke - retsmidler med opsættende virkning - lovlighed)

2013/C 225/65

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil Constitutionnel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Jeremy F

Sagsøgt: Premier ministre

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Conseil Constitutionnel — fortolkning af artikel 27 og 28 i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (EFT L 190, s. 1) — udvidelse af den europæiske arrestordres virkninger — det forhold, at der i den anmodede stat er anlagt et søgsmål (iværksat appel) til prøvelse af en afgørelse fra den fuldbyrdende judicielle myndighed, i den foreliggende sag undersøgelsesafdelingen ved en appelret — frist på 30 dage

Konklusion

Artikel 27, stk. 4, og artikel 28, stk. 3, litra c), i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, som ændret ved Rådets rammeafgørelse 2009/299/RIA af 26. februar 2009, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at medlemsstaterne fastsætter et retsmiddel, hvorved der foranstaltes udsættelse af fuldbyrdelsen af afgørelsen fra den judicielle myndighed, der inden 30 dage fra modtagelsen af anmodningen træffer afgørelse for at give samtykke enten til, at en person retsforfølges, idømmes straf eller på anden måde tilbageholdes med henblik på retsforfølgning eller fuldbyrdelse af en straffedom eller en anden frihedsberøvende foranstaltning for en lovovertrædelse, der er begået inden den, for hvilken den pågældende i henhold til en europæisk arrestordre er blevet overgivet, eller til, at en person overgives til en anden medlemsstat end den fuldbyrdende medlemsstat i henhold til en europæisk arrestordre, der er udstedt for en inden overgivelsen begået lovovertrædelse, for så vidt som den endelige afgørelse er vedtaget inden for de i samme rammeafgørelses artikel 17 omhandlede frister.

(1) EUT C 156 af 1.6.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 151/6

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 27. marts 2013 — Le Rayon d’Or SARL mod Ministre de l'Économie et des Finances (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour administrative d’appel de Versailles — Frankrig)

(Forenede sager C-151/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - beskatning - moms - anvendelsesområde - fastlæggelse af beskatningsgrundlaget - begrebet »tilskud, der er direkte forbundet med prisen« - den nationale sygeforsikringskasses betaling af et fast beløb til boinstitutioner for plejekrævende ældre))

2014/C 151/07

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour administrative d’appel de Versailles

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Le Rayon d’Or SARL

Sagsøgt: Ministre de l'Économie et des Finances

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour administrative d’appel de Versailles — fortolkning af artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, (EFT L 145 s. 1) som er gentaget i artikel 73 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347 s. 1) — momsens anvendelsesområde — tilskud som er direkte forbundet med prisen på plejeydelser — indbefattelse af »faste plejetillæg« der udbetales af sygeforsikringen til institutioner, der tilbyder indkvartering til plejekrævende ældre

Konklusion

Artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, og artikel 73 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at en forud fastsat betaling såsom det i hovedsagen omhandlede »faste plejebeløb« udgør modværdien for de plejeydelser, som en boinstitution for plejekrævende ældre mod vederlag leverer til sine beboere, og dermed er omfattet af merværdiafgiftens anvendelsesområde

(1) EUT C 171 af 15.06.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 151/8

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 27. marts 2014 — Ulrike Elfriede Grauel Rüffer mod Katerina Pokorná (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Bozen — Italien)

(Sag C-322/13) (1)

((Unionsborgerskab - princippet om forbud mod forskelsbehandling - nationale bestemmelser om anvendelse af sprog i civilretlige sager))

2014/C 151/10

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesgericht Bozen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ulrike Elfriede Grauel Rüffer

Sagsøgt: Katerina Pokorná

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen — fortolkning af artikel 18 og 21 TEUF — ikke-forskelsbehandling og unionsborgerskab — sprogordning, der finder anvendelse i civilretlige sager — undtagelse til fordel for egne statsborgere — udvidelse af denne undtagelse til EU-statsborgere, der befinder sig i den samme situation som egne statsborgere

Konklusion

Artikel 18 TEUF og 21 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter retten til i civilretlige sager, der verserer for de retsinstanser i en medlemsstat, som er etableret i en territorial enhed, der er fastlagt af denne stat, at benytte et andet sprog end nævnte stats officielle sprog alene tilkommer statsborgere i denne stat, som har bopæl i samme territoriale enhed.

(1) EUT C 226 af 3.8.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 151/5

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. marts 2014 — Alpina River Cruises GmbH og Nicko Tours GmbH mod Ministero delle infrastrutture e dei trasporti — Capitaneria di Porto di Chioggia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-17/13) (1)

((Søtransport - forordning (EØF) nr. 3577/92 - begrebet »cabotagesejlads« - tjenesteydelser i form af krydstogter - krydstogt gennem den venetianske lagune og italiensk søterritorium samt ad Po-floden - afgang og ankomst i samme havn))

2014/C 151/06

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Alpina River Cruises GmbH og Nicko Tours GmbH

Sagsøgt: Ministero delle infrastrutture e dei trasporti — Capitaneria di Porto di Chioggia

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Consiglio di Stato — fortolkning af artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) (EFT L 364, s. 7) — anvendelsesområde — begrebet cabotagesejlads — krydstogt — passagerers afgang og ankomst i samme havn efter anløb i andre havne

Konklusion

En tjenesteydelse inden for søtransport i form af et krydstogt, der begynder og afsluttes med de samme passagerer i den samme havn i den medlemsstat, hvor det gennemføres, er omfattet af begrebet »cabotagesejlads« som omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads).

(1) EUT C 86 af 23.3.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 151/7

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 27. marts 2014 — Ayuntamiento de Benferri mod Consejería de Infraestructuras y Transporte og Iberdrola Distribución Eléctrica SAU (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana — Spanien)

(Sag C-300/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 85/337/EØF - vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet - anlæg af visse stærkstrømsluftledninger - udbygning af en elunderstation - projektet ikke underkastet en miljøvurdering)

2014/C 151/09

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ayuntamiento de Benferri

Sagsøgte: Consejería de Infraestructuras y Transporte og Iberdrola Distribución Eléctrica SAU

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana — fortolkning af punkt 20 i bilag I og punkt 3, litra b), i bilag II til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 175, s. 40), som ændret ved direktiv 97/11/EF (EFT L 73, s. 5) — anlæg af stærkstrømsluftledninger med en spænding på mindst 220 kV og en længde på over 15 km — begreb — projekt vedrørende udvidelse af en elunderstation uafhængigt af den eksisterende luftledning — national lovgivning, der ikke fastsætter, at nævnte projekt skal underkastes en miljøvurdering.

Konklusion

Bestemmelserne i punkt 20 i bilag I og punkt 3, litra b), i bilag II til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, skal fortolkes således, at et projekt som det i hovedsagen omhandlede, der kun vedrører en udvidelse af en transformatorstation, ikke som sådant indgår i de projekter, som disse bestemmelser vedrører, medmindre denne udvidelse udgør en del af anlægget af stærkstrømsluftledninger, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge.

(1) EUT C 226 af 3.8.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 142/8

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 20. marts 2014 — Rousse Industry mod Europa-Kommissionen

(Sag C-271/13 P) (1)

((Appel - statsstøtte - støtte ydet af Republikken Bulgarien i form af eftergivelse af fordringer - Kommissionens afgørelse, hvorved denne støtte erklæres uforenelig med det indre marked og pålægges tilbagesøgt - begrebet »ny støtte« - begrundelsespligt))

2014/C 142/09

Processprog: bulgarsk

Parter

Appellant: Rousse Industry (ved advokati A. Angelov og S. Panov)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved C. Urraca Caviedes og D. Stefanov, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 20. marts 2013 i sag T-489/11, Rousse Industry mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for appellantens påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse 2012/706/EU af 13. juli 2011 om Bulgariens statsstøtte SA.28903 (C 12/2010) (ex N 389/2009) til Rousse Industry (EUT 2012 L 320, s. 27) — statsstøtte i form af eftergivelse af fordringer — afgørelse, hvorved denne støtte erklæres uforenelig med det indre marked og pålægges tilbagesøgt — tilsidesættelse af processuelle regler, som krænker appellantens rettigheder — Rettens tilsidesættelse af EU-retten

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Rousse Industry AD betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 207 af 20.7.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/13

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 13. marts 2014 — Małgorzata Nierodzik mod Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy w Białymstoku — Polen)

(Sag C-38/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - direktiv 1999/70/EF - rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP - § 4 - begrebet »ansættelsesvilkår« - opsigelsesvarsel for en tidsbegrænset ansættelseskontrakt - forskelsbehandling i forhold til fastansatte))

2014/C 135/13

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Rejonowy w Białymstoku

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Małgorzata Nierodzik

Sagsøgt: Samodzielny Publiczny Psychiatryczny Zakład Opieki Zdrowotnej im. dr Stanisława Deresza w Choroszczy

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Sąd Rejonowy w Białymstoku — fortolkning af artikel 1 i Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43), og af § § 1 og 4 i bilaget til dette direktiv — nationale retsforskrifter der forskriver mindre fordelagtige opsigelsesvarsler for kontrakter om tidsbegrænset ansættelse end for kontrakter om tidsubegrænset ansættelse

Konklusion

§ 4, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, der blev indgået den 18. marts 1999, og som er opført som bilag til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der for så vidt angår opsigelsen af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter af mere end seks måneders varighed gør det muligt at anvende et fast opsigelsesvarsel på to uger uden hensyn til arbejdstagerens anciennitet, mens opsigelsesvarslet for tidsubegrænsede ansættelser afhænger af arbejdstagerens anciennitet og kan andrage fra to uger op til tre måneder, når disse to kategorier af arbejdstagere befinder sig i sammenlignelige situationer.

(1) EUT C 141 af 18.5.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/17

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 13. marts 2014 — Antonio Márquez Samohano mod Universitat Pompeu Fabra (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona — Spanien)

(Sag C-190/13) (1)

((Socialpolitik - direktiv 1999/70/EF - rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP - universiteter - eksterne lektorer - flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter - § 5, stk. 1 - foranstaltninger med henblik på at undgå misbrug af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter - begrebet »objektive omstændigheder«, der kan begrunde sådanne kontrakter - § 3 - begrebet »tidsubegrænsede ansættelseskontrakter« - sanktioner - ret til erstatning - forskellig behandling af fastansatte))

2014/C 135/18

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Antonio Márquez Samohano

Sagsøgt: Universitat Pompeu Fabra

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Juzgado de lo Social n. 3 de Barcelona — fortolkning af § 3 og § 5 i bilag til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43) — ansættelseskontrakter, der indgås med offentlige myndigheder — universitetsprofessorer — ingen foranstaltninger med henblik på at undgå misbrug af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter

Konklusion

§ 5 i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, der blev indgået den 18. marts 1999, og som er indeholdt i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter universiteterne kan foretage en fornyelse af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, som er indgået med eksterne lektorer, uden nogen begrænsning af den maksimale samlede varighed eller antallet af de gange, sådanne kontrakter kan fornyes, forudsat at sådanne kontrakter er begrundet i objektive omstændigheder som omhandlet i rammeaftalens § 5, stk. 1, litra a), hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve. Det påhviler imidlertid også denne ret konkret at kontrollere, at den i hovedsagen omhandlede fornyelse af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter rent faktisk havde til formål at dække midlertidige behov, og at en lovgivning som den i hovedsagen omhandlede ikke reelt blev anvendt til at dække faste og varige behov for rekruttering af undervisningspersonale.

(1) EUT C 189 af 29.6.2013.
4)

I tilfælde af en tilsidesættelse af den berørte persons ret til at blive hørt og fremsætte indsigelser som omhandlet i artikel 181a, stk. 2, i forordning nr. 2454/93, som ændret ved forordning nr. 3254/93, tilkommer det den nationale ret under hensyntagen til de særlige omstændigheder i den konkrete sag, den behandler, og i betragtning af ækvivalens- og effektivitetsprincipperne at afgøre, om den, når en afgørelse, som er vedtaget under tilsidesættelse af princippet om overholdelse af retten til at blive hørt, skal annulleres af denne årsag, er forpligtet til at træffe afgørelse i et søgsmål, der er anlagt til prøvelse af denne afgørelse, eller om den kan tilbagesende sagen til den kompetente administrative myndighed.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/15

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 13. marts 2014 — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV mod ILME GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Köln — Tyskland)

(Sag C-132/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne - direktiv 2009/95/EF - begrebet »elektrisk materiel« - CE-overensstemmelsesmærkning - stikhuse til flerpolede stik))

2014/C 135/16

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Köln

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

Sagsøgt: ILME GmbH

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Landgericht Köln — fortolkning af artikel 1, 8 og 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/95/EF af 12. december 2006 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser samt bilag II, IV og III hertil (EUT L 374, s. 10) — begrebet »elektrisk materiel« — forbud mod at anbringe overensstemmelsesmærkningen »CE« på huse til flerpolede stik, der sælges separat

Konklusion

Artikel 1 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/95/EF af 12. december 2006 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser skal fortolkes således, at stikhuse til flerpolede stik til industriel anvendelse, som de i hovedsagen omhandlede, er omfattet af begrebet »elektrisk materiel« som omhandlet i denne bestemmelse og dermed skal være forsynet med CE-mærkning, for så vidt som deres korrekte indbygning i overensstemmelse med deres formål på ingen måde kan ændre deres overensstemmelse med de sikkerhedskrav, der lå til grund for kontrollen af dem.

(1) EUT C 164 af 8.6.2013.