Sag C-278/12 PPU

Atiqullah Adil

mod

Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State)

»Område med frihed, sikkerhed og retfærdighed — forordning (EF) nr. 562/2006 — fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) — artikel 20 og 21 — ophævelse af kontrollen ved de indre grænser — kontrol inden for medlemsstaternes område — foranstaltninger med tilsvarende virkning som grænsekontrol — national lovgivning, som tillader de embedsmænd, der er ansvarlige for grænseovervågning og kontrol af udlændinge, at foretage kontrol af identitet, nationalitet og opholdsret i et område på 20 kilometer fra den fælles grænse med andre stater, der er parter i konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen — kontrol med henblik på at bekæmpe ulovligt ophold — lovgivning indeholdende visse betingelser og garantier bl.a. for så vidt angår kontrollernes hyppighed og intensitet«

Sammendrag af dom

Grænsekontrol, asyl og indvandring – fællesskabskodeks for grænsepassage – ophævelse af kontrollen ved de indre grænser – kontrol inden for medlemsstaternes område – national lovgivning, hvorved de embedsmænd, der er ansvarlige for grænseovervågning og kontrol af udlændinge, tillægges kompetence til at foretage kontrol i et område på 20 kilometer fra den fælles grænse med andre stater, der er parter i konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen – tilladt – betingelser

(Art. 3, stk. 2, TEU; art. 26, stk. 2, TEUF og art. 67, stk. 1, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 562/2006, art. 20 og 21)

Artikel 20 og 21 i forordning nr. 562/2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter de embedsmænd, der er ansvarlige for grænseovervågning og kontrol af udlændinge, må udføre kontroller i et geografisk område på 20 kilometer fra landegrænsen mellem en medlemsstat og de stater, der er parter i konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen med det formål at efterprøve, om de standsede personer opfylder de betingelser for lovligt ophold, som finder anvendelse i den omhandlede medlemsstat, når disse kontroller bygger på generelle oplysninger og erfaringer vedrørende personers ulovlige ophold på kontrolstedet, når kontrollerne også i begrænset omfang må udføres med henblik på at indsamle sådanne generelle oplysninger og erfaringer på området, og når udførelsen af kontrollerne er undergivet visse begrænsninger vedrørende bl.a. deres intensitet og hyppighed. Dels udgør disse kontroller nemlig ikke kontrol ved grænserne, som i henhold til artikel 20 i forordning nr. 562/2006 er forbudt, dels forbyder denne forordnings artikel 21, litra a), kun sådanne kontroller, når de har tilsvarende virkning som nævnte kontrol ved grænserne.

Jo flere indicier, der tyder på en mulig tilsvarende virkning som omhandlet i artikel 21, litra a), i forordning nr. 562/2006, og som fremgår af det formål, der forfølges med de kontroller, som udføres i et grænseområde, af det territoriale anvendelsesområde for disse kontroller og af, om grundlaget for disse kontroller adskiller sig fra grundlaget for de kontroller, der udføres på resten af den omhandlede medlemsstats område, desto vigtigere er det imidlertid, at de præciseringer og begrænsninger, der stilles som betingelse for medlemsstaternes udøvelse af deres politimæssige beføjelser i et grænseområde, er strenge og overholdes strengt med henblik på at undgå, at gennemførelsen af formålet om ophævelse af grænsekontrol ved de indre grænser som fastsat i artikel 3, stk. 2, TEU, artikel 26, stk. 2, TEUF, artikel 67, stk. 1, TEUF og artikel 20 i forordning nr. 562/2006 bringes i fare.

(jf. præmis 56, 57, 75 og 88 samt domskonkl.)

Sag C-278/12 PPU

Atiqullah Adil

mod

Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State)

»Område med frihed, sikkerhed og retfærdighed — forordning (EF) nr. 562/2006 — fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) — artikel 20 og 21 — ophævelse af kontrollen ved de indre grænser — kontrol inden for medlemsstaternes område — foranstaltninger med tilsvarende virkning som grænsekontrol — national lovgivning, som tillader de embedsmænd, der er ansvarlige for grænseovervågning og kontrol af udlændinge, at foretage kontrol af identitet, nationalitet og opholdsret i et område på 20 kilometer fra den fælles grænse med andre stater, der er parter i konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen — kontrol med henblik på at bekæmpe ulovligt ophold — lovgivning indeholdende visse betingelser og garantier bl.a. for så vidt angår kontrollernes hyppighed og intensitet«

Sammendrag af dom

Grænsekontrol, asyl og indvandring — fællesskabskodeks for grænsepassage — ophævelse af kontrollen ved de indre grænser — kontrol inden for medlemsstaternes område — national lovgivning, hvorved de embedsmænd, der er ansvarlige for grænseovervågning og kontrol af udlændinge, tillægges kompetence til at foretage kontrol i et område på 20 kilometer fra den fælles grænse med andre stater, der er parter i konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen — tilladt — betingelser

(Art. 3, stk. 2, TEU; art. 26, stk. 2, TEUF og art. 67, stk. 1, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 562/2006, art. 20 og 21)

Artikel 20 og 21 i forordning nr. 562/2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter de embedsmænd, der er ansvarlige for grænseovervågning og kontrol af udlændinge, må udføre kontroller i et geografisk område på 20 kilometer fra landegrænsen mellem en medlemsstat og de stater, der er parter i konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen med det formål at efterprøve, om de standsede personer opfylder de betingelser for lovligt ophold, som finder anvendelse i den omhandlede medlemsstat, når disse kontroller bygger på generelle oplysninger og erfaringer vedrørende personers ulovlige ophold på kontrolstedet, når kontrollerne også i begrænset omfang må udføres med henblik på at indsamle sådanne generelle oplysninger og erfaringer på området, og når udførelsen af kontrollerne er undergivet visse begrænsninger vedrørende bl.a. deres intensitet og hyppighed. Dels udgør disse kontroller nemlig ikke kontrol ved grænserne, som i henhold til artikel 20 i forordning nr. 562/2006 er forbudt, dels forbyder denne forordnings artikel 21, litra a), kun sådanne kontroller, når de har tilsvarende virkning som nævnte kontrol ved grænserne.

Jo flere indicier, der tyder på en mulig tilsvarende virkning som omhandlet i artikel 21, litra a), i forordning nr. 562/2006, og som fremgår af det formål, der forfølges med de kontroller, som udføres i et grænseområde, af det territoriale anvendelsesområde for disse kontroller og af, om grundlaget for disse kontroller adskiller sig fra grundlaget for de kontroller, der udføres på resten af den omhandlede medlemsstats område, desto vigtigere er det imidlertid, at de præciseringer og begrænsninger, der stilles som betingelse for medlemsstaternes udøvelse af deres politimæssige beføjelser i et grænseområde, er strenge og overholdes strengt med henblik på at undgå, at gennemførelsen af formålet om ophævelse af grænsekontrol ved de indre grænser som fastsat i artikel 3, stk. 2, TEU, artikel 26, stk. 2, TEUF, artikel 67, stk. 1, TEUF og artikel 20 i forordning nr. 562/2006 bringes i fare.

(jf. præmis 56, 57, 75 og 88 samt domskonkl.)