Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser – kompetence – tvist mellem parter, som har bopæl i den samme kontraherende stat, med visse tilknytningsmomenter til et tredjeland – anvendeligheden af konventionens artikel 2

(Bruxelles-konventionen af 27. september 1968, art. 2)

2. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser – kompetence – kompetence for retterne i en kontraherende stat i henhold til konventionens artikel 2 – påstand om afvisning på grund af manglende kompetence i medfør af en undtagelse baseret på forum non conveniens-doktrinen – ulovligt

(Bruxelles-konventionen af 27. september 1968, art. 2)

Sammendrag

1. Artikel 2 i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse og ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse, finder anvendelse i en sag ved domstolene i en kontraherende stat mellem parter, der har bopæl på denne stats område, som har visse tilknytningsmomenter til et tredjeland, men ikke til en anden kontraherende stat, dvs. en situation, som ikke omfatter forholdet mellem retter i flere kontraherende stater, men forholdet mellem retterne i en enkelt kontraherende stat og retterne i en ikke-kontraherende stat.

Selve anvendelsen af konventionens kompetenceregler kræver ganske vist, at der er tale om tilfælde med tilknytning til udlandet, men det omhandlede retsforholds internationale karakter behøver ikke nødvendigvis, for at den nævnte bestemmelse finder anvendelse, være en følge af, at flere kontraherende stater på grund af sagens realitet eller parternes respektive bopæle er impliceret. Hvis en kontraherende stat og et tredjeland er impliceret f.eks. på grund af, at sagsøgeren og en sagsøgt har bopæl i den kontraherende stat, og de faktiske omstændigheder, der ligger til grund for tvisten, har fundet sted i tredjelandet, kan det også give det omhandlede retsforhold en international karakter.

Herudover indebærer udpegning af retterne i en kontraherende stat som kompetente på grund af sagsøgtes bopæl på denne stats område, selv med hensyn til en tvist, som på grund af dens genstand eller sagsøgerens bopæl i det mindste delvis har tilknytning til et tredjeland, ikke en forpligtelse for dette tredjeland, hvorfor princippet om traktaters relative virkning ikke berøres.

(jf. præmis 25, 26, 30 og 31 samt 35)

2. Konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse og ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse, er til hinder for, at en ret i en kontraherende stat giver afkald på sin kompetence i henhold til konventionens artikel 2 med den begrundelse, at en ret i en ikke-kontraherende stat er et mere hensigtsmæssigt forum for påkendelse af den omhandlede tvist, uanset at der i sagen ikke rejses spørgsmål om kompetence for retterne i en anden kontraherende stat, og sagen ikke har andre tilknytningsmomenter til en anden kontraherende stat.

Konventionens ophavsmænd havde således ikke forudset en undtagelse baseret på forum non conveniens-doktrinen, og anvendelsen af denne doktrin kan påvirke forudsigeligheden af de kompetenceregler, som er fastsat i konventionen, og som følge heraf retssikkerhedsprincippet, som ligger til grund for denne. Hvis forum non conveniens-doktrinen anerkendes, vil der endvidere være en risiko for, at det vil påvirke den ensartede anvendelse af de kompetenceregler, som konventionen indeholder, og retsbeskyttelsen af de i Fællesskabet bosiddende personer.

(jf. præmis 37, 41-43 og domskonkl.)