ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Første anbringende om, at den anfægtede beslutning tilsidesætter såvel forordning (EU) nr. 182/2011 (1) og forordning (EF) nr. 726/2004 (2), idet Kommissionen hverken var beføjet til at genindlede komitologiproceduren med et beslutningsudkast, som i det væsentlige var identisk med det, der allerede var blevet afvist af Den Stående Komité og appeludvalget, eller til at vedtage den anfægtede beslutning.
6)

Tilsidesættelse af KOM(2002)141 Sagsøgerne anfører i denne forbindelse, at Kommissionen systematisk har tilsidesat de af den selv fastsatte regler for behandling af klager fra EU-borgere over for sagsøgerne og dermed permanent har tilsidesat den bindende virkning af sine egne regler (bilag til KOM(2002)141).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 273/16

Sag anlagt den 9. juli 2012 — Lidl Stiftung mod KHIM — A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE)

(Sag T-300/12)

2012/C 273/28

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Tyskland) (ved advokaterne M. Wolter og A. Berger)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Portugal)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 2. april 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1981/2010-2) annulleres for så vidt som indsigelsen blev taget til følge.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

— Intervenienten tilpligtes at betale omkostningerne ved sagens behandling for Harmoniseringskontoret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Lidl Stiftung & Co. KG

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »FAIRGLOBE« for varer og tjenesteydelser i klasse 18, 20, 24, 25, 29, 30, 31, 32 og 33 — EF-varemærkeansøgning nr. 6896261

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: A Colmeia do Minho Lda

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Portugisisk varemærkeregistrering nr. 221497 af figurmærket »GLOBO PORTUGAL« for varer i klasse 30; Portugisisk varemærkeregistrering nr. 221498 af figurmærket »GLOBO PORTUGAL« for varer i klasse 29; Portugisisk varemærkeregistrering nr. 311549 af ordmærket »GLOBO« for varer i klasse 29; Portugisisk varemærkeregistrering nr. 337398 af ordmærket »GLOBO« for varer i klasse 2, 29 og 30

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Delvist medhold i klagen og delvist afslag på klagen

Søgsmålsgrunde:

— Tilsidesættelse af artikel 15, stk. 1, sammenholdt med artikel 42, stk. 2 og 3, i Rådets forordning nr. 207/2009 og regel 22, stk. 3 og 4, i Kommissionens forordning nr. 2868/95
—

Retten anmodes om at antage denne stævning til realitetsbehandling med dens kopier og vedhæftede dokumenter, at anse et direkte søgsmål for anlagt inden for fristen og under overholdelse af formalitetskravene til prøvelse af afgørelse truffet den 17. april 2012 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2378/2010-3) og efter de nødvendige procedurer at afsige dom, der giver sagsøgeren medhold, hvorved den anfægtede afgørelse annulleres, og afgørelse truffet den 26. november 2010 af ugyldighedsafdelingen stadfæstes, hvilken annullerede EF-design nr. 0 0070 6940-0001, samt at tilpligte Lorenzo Patos Hermanos, SA, at betale sagens omkostninger, såfremt dette modsætter sig sagsøgerens påstande.
—

Andet anbringende: Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF og artikel 106, stk. 2, TEUF ved at fastslå, at sagsøgerne ved bidragene opnår en økonomisk fordel, og at der ikke er tale om en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse. Sagsøgerne opnår ingen økonomisk fordel ved de af deres medlemmer betalte bidrag, da bidragsbetalingen finder sted inden for området for offentlig myndighedsudøvelse, og da der ikke finder nogen krydssubsidiering sted af aktiviteter, som sagsøgerne udbyder på markedet. Subsidiært er der tale om en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, hvilket Kommissionen ved en grov tilsidesættelse af de ved retspraksis fastsatte vurderingskriterier har benægtet, hvilket udgør et fejlskøn. De fire Altmark-kriterier er også opfyldt i det foreliggende tilfælde.
3)

Tredje anbringende: Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF ved fejlagtigt at konkludere, at kriterierne for påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne og konkurrencefordrejning var opfyldt. Kommissionen har ganske vist erkendt, at Zweckverband Tierkörperbeseitigung retmæssigt har et lokalt monopol inden for sit bortskaffelsesområde, hvor det ikke er udsat for lovlig konkurrence. Kommissionen drager imidlertid ikke den nødvendige slutning deraf, om at selv en potentiel påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne eller en potentiel konkurrencefordrejning er udelukket, fordi Zweckverband Tierkörperbeseitigung slet ikke konkurrerer med andre virksomheder, herunder virksomheder fra andre medlemsstater, der måtte ønske at etablere sig.
4)

Med det fjerde anbringende, som finder anvendelse i det omfang, Kommissionens afgørelse på grundlag af forordningen om aktindsigt (4) kan anses for at indebære en afgørelse om meddelelse af aktindsigt i visse oplysninger, gøres det gældende, at Kommissionen har tilsidesat sin begrundelsespligt og sagsøgernes ret til god forvaltning i henhold til henholdsvis artikel 296 TEUF og artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 295/30

Sag anlagt den 3. august 2012 — Afepadi m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-354/12)

2012/C 295/54

Processprog: spansk

Parter

Sagsøgere: Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi) (Barcelona, Spanien), Elaborados Dietéticos, SA (Spanien), Nova Diet, SA (Burgos, Spanien), Laboratorios Vendrell, SA (Spanien) og Ynsadiet, SA (Madrid, Spanien) (ved advokat P. Velázquez González)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

— Betragtning 11, 14 og 17 til Kommissionens forordning (EU) nr. 432/2012 annulleres, henset til at de er til stor skade for sagsøgernes interesser.

— Af hensyn til retssikkerheden erklæres det nødvendigt, at et afslag på sundhedsanprisningerne i artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 meddeles ved en retsakt.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen vedtog den 16. maj 2012 forordning (EU) nr. 432/2012 om fastlæggelse af en liste over andre tilladte sundhedsanprisninger af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed (1). Denne forordning videreudvikler Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (2).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne gjort gældende, at retssikkerhedsprincippet er blevet tilsidesat.

Det anføres i denne henseende, at Kommissionen til trods for det arbejde, der er udført, ikke fuldt ud har udfyldt den kompetence, der er tillagt den ved artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1924/2006 om vedtagelse af en EF-liste over tilladte anprisninger, idet ikke alle de sundhedsanprisninger, som den fik forelagt til vurdering af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), har opnået en tilladelse. Følgelig resterer der et større antal anprisninger, der skal vurderes for første gang, eller som skal vurderes mere dybdegående, herunder dem, der vedrører botaniske stoffer, som sagsøgerne normalt anvender i deres fødevareprodukter.

På denne måde kan ledere af fødevarevirksomheder, der producerer eller anvender de botaniske stoffer med sikkerhed vide, hvilke sundhedsanprisninger de på grundlag af almindeligt anerkendte videnskabelige beviser (de 222 tilladte sundhedsanprisninger), kan anvende i deres produkter. De er imidlertid ikke på samme måde (via en forordning) blevet oplyst om, hvad der er sket i forhold til de anprisninger, der ikke er på listen over tilladte anprisninger — om de stadig skal vurderes, eller om de kræver en mere dybdegående vurdering, om de har fået afslag, om de får tilladelse eller ej, og hvornår eller inden for hvilken frist.

(1) EUT L 136, s. 1.

(2) EUT L 404, s. 9.
—

Subsidiært gør sagsøgeren gældende, at den planlagte offentliggørelse af de i forbindelse med bødenedsættelsen afgivne oplysninger henhører under anvendelsesområdet for artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (2), og at forordning (EF) nr. 1/2003 (3) og meddelelsen om bødefritagelse eller bødenedsættelse (4) indeholder særlige bestemmelser vedrørende adgangen til sådanne i forbindelse med bødenedsættelse afgivne oplysninger. Der består således efter sagsøgerens opfattelse i henhold til Den Europæiske Unions Domstols praksis (Domstolens dom af 29.6.2010, sag C-139/07 P, Kommissionen mod Technische Glaswerke Ilmenau, Sml. I, s. 5885, og af 28.6.2012, sag C-404/10 P, Kommissionen mod Éditions Odile Jacob, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser) en formodning om, at en offentliggørelse af disse oplysninger vil skade såvel sagsøgerens erhvervsmæssige interesser som formålet med Kommissionens undersøgelser. Der må derfor skulle føres særskilt bevis for en særlig offentlig interesse i offentliggørelsen af disse oplysninger. Da høringskonsulenten ifølge sagsøgeren ikke har gjort dette, har vedkommende anlagt et åbenbart urigtigt skøn.
—

Rådets gennemførelsesafgørelse 2012/256/FUSP af 14. maj 2012 om gennemførelse af Rådets afgørelse 2011/782/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT L 126, s. 9) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
—

Afgørelse truffet den 16. maj 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 482/2011-1) ændres, således at der gives medhold i klagen, subsidiært annulleres.
1)

Med det første anbringende gøres det gældende, at sagsøgte har begået en retlig fejl ved ikke at tage hensyn til relevante oplysninger om, hvordan vilkårene for konkurrencen ville være uden erhvervelsen, hvorved Kommissionen vurderede erhvervelsen i lyset af en situation med mindre konkurrence, end der reelt ville have været. Særligt fejlvurderede Kommissionen: (i) den række slots som bmi solgte til IAG/British Airways i september 2011 og (ii) bmi’s slots som IAG/British Airways tog sikkerhed i til gengæld for en forudbetaling af 60 mio. GBP for købsprisen for bmi.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 295/28

Sag anlagt den 30. juli 2012 — Gandia Blasco mod KHIM — Sachi Premium — Outdoor Furniture (lænestole)

(Sag T-339/12)

2012/C 295/50

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Gandia Blasco, SA (Valencia, Spanien) (ved advokat I. Sempere Massa)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Sachi Premium — Outdoor Furniture, Lda (Estarreja, Portugal)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 25. maj 2012 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 970/2011-3), annulleres.

— Det anfægtede EF-design nr. 1512633-0001 erklæres for ugyldigt.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: Et design for »lænestole, drømmesenge« — EF-design registrering nr. 1512633-0001

Indehaver af EF-designet: Sachi Premium — Outdoor Furniture, Lda

Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: Gandia Blasco, SA

Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Sagsøgeren indgav begæring om, at EF-designet erklæres ugyldigt i henhold til artikel 4-9 i Rådets forordning nr. 6/2002; EF-designregistrering nr. 52113-0001, for »lænestole«

Ugyldighedsafdelingens afgørelse: Afslag på ugyldighedsbegæringen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 4-9 i Rådets forordning nr. 6/2002.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 303/22

Sag anlagt den 25. juli 2012 — Soltau mod Kommissionen

(Sag T-333/12)

2012/C 303/43

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Christoff Soltau (Adendorf, Tyskland) (ved advokat T. Rosenkranz)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Europa-Kommissionens afgørelse af 14. maj 2012 annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort gældende, at artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) ikke er til hinder for sagsøgerens krav på aktindsigt i Kommissionens udtalelse, som denne har fremsendt den østrigske Oberster Gerichtshof i henhold til artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 (2) inden for rammerne af en kartelretlig sag. Efter sagsøgerens opfattelse finder denne bestemmelse ikke anvendelse på det dokument, der er begæret aktindsigt i, da proceduren for den østrigske ret principielt ikke er omfattet af bestemmelsens beskyttelsesområde. Selv hvis dette skulle være tilfældet, er det omtvistede dokument alligevel ikke omfattet af bestemmelsen, da det ikke er blevet fremlagt af Kommissionen som part. Kommissionens afgørelse kan heller ikke begrundes med beskyttelsen af proceduren i den for EU-Domstolen verserende sag C-681/11, Schenker m.fl. Ganske vist er de forelagte spørgsmål fra den østrigske Oberster Gerichtshof blevet forelagt inden for rammerne af den pågældende kartelretlige sag, men det omtvistede dokument er imidlertid ikke blevet udarbejdet inden for rammerne af den præjudicielle procedure og indholdsmæssigt set vedrører det heller ikke de forelagte spørgsmål.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i artikel [101] og [102] [TEUF] (EFT 2003 L 1, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 311/9

Sag anlagt den 25. juli 2012 — Plantavis og NEM mod Kommissionen og EFSA

(Sag T-334/12)

2012/C 311/11

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Plantavis GmbH (Berlin, Tyskland) og NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten e.V. (Laudert, Tyskland) (ved advokat T. Büttner)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen og Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA)

Sagsøgernes påstande

— Forbuddene i forordning (EF) nr. 1924/2006 (1), sammenholdt med forordning (EU) nr. 432/2012 (2) og Europa-Kommissionens EU-register over tilladte og forbudte sundhedsanprisninger, annulleres.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgerne for det første gældende, at EU-lovgiver ikke har kompetence til at vedtage de anfægtede forordninger.

For det andet anføres det, at forordning nr. 1924/2006 og forordning nr. 432/2012 samt EU-registeret over ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer griber ulovligt ind i fødevareindustriens forfatningsretligt beskyttede retsstilling og i forbrugernes og de erhvervsdrivendes ret til oplysninger. I denne sammenhæng gør sagsøgerne især gældende, at de i de anfægtede forordninger fastsatte forbud mod visse ernærings- og sundhedsanprisninger er uforholdsmæssige. Dette gælder i særdeleshed forbuddet mod anvendelse af fagligt relevante ernærings- og sundhedsanprisninger som f.eks. »bedre biotilgængelighed«. Endvidere er forordningerne ikke egnede til at opfylde deres tilstræbte formål, idet EFSA og Kommissionen ikke har fastlagt en velbegrundet, gennemskuelig og ensartet linje for fastlæggelsen af videnskabelige standarder. Sagsøgerne klager endvidere over den udifferentierede og ulige behandling af forskellige stoffer og fødevarevirksomheder. Forbuddene er desuden ikke nødvendige, da det allerede i henhold til direktiv 2003/13/EF (3) og forordning (EU) nr. 1169/2011 (4) i alle de europæiske medlemsstater er forbudt at anvende vildledende markedsføring af fødevarer.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20.12.2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (EUT L 404, s. 9).

(2) Kommissionens forordning (EU) nr. 432/2012 af 16.5.2012 om fastlæggelse af en liste over andre tilladte sundhedsanprisninger af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed (EUT L 136, s. 1).

(3) Kommissionens direktiv 2003/13/EF af 10.2.2003 om ændring af direktiv 96/5/EF om forarbejdede levnedsmidler baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (EUT L 41, s. 33).

(4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 af 25.10.2011 om fødevareinformation til forbrugerne, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 og (EF) nr. 1925/2006 og om ophævelse af Kommissionens direktiv 87/250/EØF, Rådets direktiv 90/496/EØF, Kommissionens direktiv 1999/10/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF, Kommissionens direktiv 2002/67/EF og 2008/5/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 608/2004 (EUT L 304, s. 18)
DA Den Europæiske Unions Tidende C 287/34

Sag anlagt den 24. juli 2012 — Mundipharma mod KHIM — AFP Pharmaceuticals (Maxigesic)

(Sag T-328/12)

2012/C 287/63

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Mundipharma GmbH (Limburg a.d. Lahn, Tyskland) (ved advokat F. Nielsen

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: AFP Pharmaceuticals Ltd (Takapuna, New Zealand)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 23. maj 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1788/2010-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: AFP Pharmaceuticals Ltd

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Maxigesic« for varer i klasse 5 — EF-varemærkeansøgning nr. 7056104

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Mundipharma GmbH

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ordmærket »OXYGESIC« for varer i klasse 5

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen

Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen og afvisning af indsigelsen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009.
—

har foretaget en åbenbart fejlagtig vurdering af de faktiske omstændigheder ved at beslutte at anvende de omhandlede restriktive foranstaltninger på sagsøgeren og ved at anse kriterierne for opførelse på listen for opfyldte
—

Harmoniseringskontoret og Beverage Trademark Co. Ltd BTM tilpligtes at betale sagens omkostninger.
—

Afgørelse truffet den 25. maj 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 196/2011-2) annulleres, idet det fastslås, at den af indsigeren for Harmoniseringskontoret indgivne klage burde have været taget til følge i henhold til varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b), og at indsigelsesafdelingens afgørelse om i det hele at imødekomme ansøgning om EF-varemærke nr. 8 253 551»APRO« (sammensat) burde have været annulleret.
—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale de med sagens behandling for appelkammeret og for Retten forbundne omkostninger.
4)

Det fjerde anbringende er, at Personaleretten har fortolket tjenestens interesse urigtigt og har tilsidesat Domstolens retspraksis, dels ved at fastslå, at tjenestens interesse skal forliges med omsorgspligten og kræver, at muligheden for at tildele den pågældende nye arbejdsopgaver undersøges, dels ved fejlagtigt at udlede af Domstolens retspraksis, at Kommissionen ikke med føje kan gære gældende, at det ikke er i tjenestens interesse at forlænge den pågældendes kontrakt, da artikel 8 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union skal forstås således, at der herved tilsigtes at sikre en vis kontinuitet i ansættelsen for ansatte, som har en tidsbegrænset kontrakt.
—

Sagsøger gives medhold, hvorved afgørelsen truffet den 15. maj 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1524/2011-1) vedrørende ansøgning om EF-varemærkeregistrering nr. 7045818 gøres uvirksom, således at indsigelsesafdelingens afgørelse af 25. maj 2011, som tillod registrering af EF-varemærke nr. 7045818, »X« (figurmærke), for varer i klasse 25, stadfæstes.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 319/12

Sag anlagt den 10. august 2012 — MOL mod KHIM — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)

(Sag T-367/12)

2012/C 319/23

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapest, Ungarn) (ved advokat K. Szamosi)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Spanien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 30. maj 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2532/2011-2) ændres, og der foretages registrering af den anfægtede EF-varemærkeansøgning med hensyn til alle de omhandlede varer og tjenesteydelser.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »MOL Blue Card« for bl.a varer og tjenesteydelser i klasse 35 og 36 — EF-varemærkeansøgning nr. W01030440

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 8549172 af ordmærket »BLUE« for bl.a. tjenesteydelser i klasse 35; EF-varemærkeregistrering nr. 2065621 af ordmærket »BLUE BBVA« for bl.a. tjenesteydelser i klasse 35 og 36; EF-mærkevareregistrering nr. 2277291 af ordmærket »TARJETA BLUE BBVA« for bl.a. tjenesteydelser i klasse 36

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen og afslag på ansøgningen for alle tjenesteydelser i klasse 35 og 36.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.
2)

Andet anbringende: »Tilsidesættelse af retten til effektiv domstolsbeskyttelse og retten til fuld offentlighed i den forbindelse«. Personaleretten traf afgørelse i sagen ved begrundet kendelse uden at realitetsbehandle sagen, da den anså sagen for at være fuldt oplyst på grundlag af de foreliggende retsakter. Denne beslutning krænkede appellantens ret til fuld retsbeskyttelse. Rosella Conticchio fik nemlig hverken lejlighed til at redegøre for sine egne synspunkter eller adgang til at fremlægge supplerende oplysninger, heller ikke med hensyn til eventuelle grunde til, at sagen skulle afvises, og/eller til at søgsmålet var ugrundet, hvorved princippet om parternes jævnbyrdige stilling under retssagen blevet tilsidesat. Herved henledes opmærksomheden på, at retten til god forvaltning er sikret EU-borgerne i artikel 41 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder, forstået således at enhver ret til at få sin sag behandlet uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig frist af Unionens institutioner, kontorer og agenturer. Disse rettigheder omfatter bl.a. enhver persons ret til at blive hørt, inden der træffes en individuel bebyrdende afgørelse.
—

Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagen ved annullationsafdelingen ved Harmoniseringskontoret og sagen for appelkammeret.