Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Faellesskabsret ° direkte virkning ° individuelle rettigheder ° beskyttelse ved de nationale domstole ° sagsanlaeg ° nationale processuelle regler ° betingelser for anvendelse heraf ° nationale bestemmelser, der udelukker en praejudiciel forelaeggelse ° ulovligt ° nationale bestemmelser, hvorefter de nationale domstole ikke af egen drift kan tage stilling til et anbringende om overtraedelse af faellesskabsretten, som borgeren ikke har paaberaabt sig inden for en vis frist ° ulovligt under de foreliggende omstaendigheder

(EOEF-traktaten, art. 5 og 177)

Sammendrag

I medfoer af det i traktatens artikel 5 angivne princip om samarbejde er det medlemsstaternes domstole, der skal sikre borgerne den retsbeskyttelse, som foelger af faellesskabsrettens direkte virkning. Naar der ikke er udstedt faellesskabsbestemmelser paa omraadet, tilkommer det hver enkelt medlemsstat i sin interne retsorden at udpege de kompetente retter og fastsaette de processuelle regler for sagsanlaeg til sikring af beskyttelsen af de rettigheder, som faellesskabsrettens direkte virkning medfoerer for borgerne. Disse processuelle regler maa dog ikke vaere mindre gunstige end dem, der gaelder for tilsvarende soegsmaal paa grundlag af national ret, og de maa heller ikke i praksis goere det umuligt eller uforholdsmaessigt vanskeligt at udoeve de rettigheder, der tillaegges i henhold til Faellesskabets retsorden. I denne forbindelse skal en national retsregel, som forhindrer, at proceduren i henhold til traktatens artikel 177 anvendes, tilsidesaettes.

Hvert enkelt tilfaelde, hvor der opstaar spoergsmaal om, hvorvidt en national processuel bestemmelse goer det umuligt eller uforholdsmaessigt vanskeligt at anvende faellesskabsretten, skal bedoemmes under hensyn til, hvilken stilling bestemmelsen indtager i den samlede procedure, herunder dens forloeb og dens saerlige kendetegn, for de forskellige nationale retsinstanser. Under denne synsvinkel skal der i givet fald tages hensyn til de principper, der ligger til grund for den nationale retspleje, bl.a. kontradiktionsprincippet, retssikkerhedsprincippet og princippet om en hensigtsmaessig sagsbehandling.

Selv om det ikke i sig selv er kritisabelt, at der for borgerne gaelder en frist paa 60 dage for paaberaabelse af et nyt anbringende, der stoettes paa en overtraedelse af faellesskabsretten, er faellesskabsretten til hinder for, at der anvendes en national processuel bestemmelse, som afskaerer den nationale ret fra under en sag, der henhoerer under dens kompetence, af egen drift at tage stilling til, om en national retsakt er forenelig med en bestemmelse i faellesskabsretten, naar denne bestemmelse ikke af borgeren er blevet paaberaabt inden for en vis frist, i et tilfaelde, hvor den nationale ret, som behandler hovedsagen, er den foerste retsinstans, der kan forelaegge Domstolen et praejudicielt spoergsmaal, hvor den omhandlede frist var udloebet, da sagen blev mundtligt forhandlet ved den paagaeldende ret, saaledes at denne ikke havde mulighed for af egen drift at tage stilling til spoergsmaalet om foreneligheden med faellesskabsretten, hvor en anden national domstol ikke synes under en senere sag af egen drift at ville kunne efterproeve, om en national retsakt er forenelig med faellesskabsretten, og hvor det forhold, at de nationale domstole ikke af egen drift kan inddrage anbringender, der stoettes paa faellesskabsretten, ikke er rimeligt begrundet i principper som retssikkerhedsprincippet og princippet om en hensigtsmaessig sagsbehandling.