Forenede sager T-314/16 og T-435/16

VG, i sin egenskab af MS’ universalarving

mod

Europa-Kommissionen

»Aktindsigt – forordning (EF) nr. 1049/2001 – dokumenter og oplysninger vedrørende en afgørelse fra Kommissionen om at bringe en »samarbejdsaftale med Team Europe« til ophør – afslag på aktindsigt – undtagelse vedrørende beskyttelse af privatlivets fred og af den enkelte person – beskyttelse af personoplysninger – forordning (EF) nr. 45/2001 – afslag på videregivelse – artikel 7, 47 og 48 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – ansvar uden for kontraktforhold«

Sammendrag – Rettens dom (Første Afdeling) af 27. november 2018

Ansvar uden for kontraktforhold – skade – erstatningsberettiget skade – ikke-økonomisk skade bestående i en følelse af uretfærdighed og i de besværligheder, der følger af, at en person tvinges til at gennemføre en retslig procedure for at få anerkendt sine rettigheder – omfattet

EU-institutioner – offentlighedens ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – afslag på aktindsigt i et dokument med henvisning til, at dokumentet ikke eksisterer, eller at den pågældende institution ikke er i besiddelse heraf – formodning for, at de ikke eksisterer, såfremt den berørte institution hævder dette – simpel formodning, som kan afkræftes på grundlag af relevante og samstemmende indicier

Søgsmålsinteressen skal bestå lige indtil retsafgørelsen, idet det i modsat fald findes ufornødent at træffe afgørelse, hvilket forudsætter, at søgsmålet med sit resultat kan bibringe parten en fordel. I denne henseende kan et annullationssøgsmål, der er iværksat af adressaten for en retsakt, videreføres af dennes universalsuccessor, navnlig i tilfælde af en fysisk persons død. Universalsuccessoren kan ligeledes videreføre et erstatningssøgsmål for en ikke-økonomisk skade, som afdøde angiveligt havde lidt, forudsat at denne havde krævet erstatning før sin død, således at denne sag indgik i boet på dagen for arvefaldet. For så vidt angår et søgsmål med påstand om annullation af afgørelser vedtaget af Kommissionen om afslag på anmodninger om aktindsigt og om videregivelse af visse personoplysninger og om erstatning for den angiveligt lidte skade har universalsuccessoren ret til at videreføre sagen, idet dennes søgsmålsinteresse er bevaret på trods af sagsøgerens død, med henblik på at opnå annullation af de anfægtede afgørelser og få erstatning for den angiveligt lidte skade. (jf. præmis 31, 32 og 35)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 38 og 39)

Forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter tilsigter at sikre aktindsigt for alle personer, således at et udleveret dokument i henhold til disse bestemmelser udbredes til offentligheden. Selv om det i denne forbindelse er korrekt, at udbredelsen af personoplysninger, som udelukkende vedrører den pågældende, der begærer aktindsigt, ikke kan afslås med den begrundelse, at udbredelsen vil være til skade for beskyttelsen af privatlivets fred og den enkeltes integritet, forholder det sig anderledes, når anmodningen om aktindsigt omfatter personoplysninger, som ikke udelukkende vedrører den, der fremsætter anmodningen. Selv om beskyttelsen af den interesse, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001, ikke er nødvendig i forhold til den, der begærer aktindsigt, skal den derimod sikres i forhold til tredjemand i henhold til bestemmelserne i forordning nr. 45/2001 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger. I denne sammenhæng følger det af artikel 8, litra b), i forordning nr. 45/2001, at det påhviler den person, der begærer en sådan videregivelse, at godtgøre nødvendigheden heraf. Såfremt dette godtgøres, tilkommer det den berørte institution at undersøge, om der er grund til at formode, at den omhandlede videregivelse vil kunne skade den berørte persons legitime interesser. For så vidt som de af anmodningen omfattede dokumenter i denne henseende indeholder personoplysninger, der ikke udelukkende vedrører den person, der har fremsat anmodningen om aktindsigt, og som ville blive udbredt til offentligheden, hvis dokumenterne blev meddelt den pågældende person, kan det ikke bebrejdes den berørte institution, at den – efter en afvejning af de foreliggende interesser – giver tredjeparters interesse i, at deres identitet ikke skal udbredes til offentligheden, forrang frem for interessen hos den person, der har indgivet anmodningen om aktindsigt, i, at denne identitet kunne offentliggøres, og gav sidstnævnte afslag på aktindsigt i henhold til undtagelsen i artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001. (jf. præmis 51-54, 67 og 77)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 55)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 56)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 57-60 og 89)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 63-65)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 72)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 86)

Det fremgår af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols praksis vedrørende anvendelsen af artikel 8 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, at en persons ret til beskyttelse af sit omdømme er et element i retten til respekt for privatlivets fred. En persons omdømme er en integrerende del af hans personlige identitet og integritet, som begge henhører under vedkommendes privatliv. De samme overvejelser finder anvendelse på en persons ære. (jf. præmis 100)

Beskyttelsen af den grundlæggende ret til respekt for privatlivets fred indebærer bl.a., at enhver fysisk person skal kunne have sikkerhed for, at personoplysningerne om den pågældende er korrekte og behandles lovligt. Det er for at kunne foretage den fornødne kontrol, at den registrerede har ret til indsigt i de oplysninger om sig selv, som gøres til genstand for behandling. Denne ret til indsigt er bl.a. nødvendig for at gøre det muligt for den registrerede i givet fald at udvirke, at den registeransvarlige berigtiger, sletter eller blokerer oplysningerne, og dermed for at udøve rettigheden til at anmode om, at bedømmelserne om ham eller hende efter en vis periode slettes, dvs. tilintetgøres. Vedrørende en anmodning om aktindsigt i personoplysninger med henblik på eventuelt at anmode om, at de berigtiges eller slettes, for så vidt som de omtvistede personoplysninger er personoplysninger om såvel den person, der har fremsat anmodningen, som andre tredjeparter, skal der i denne henseende foretages en afvejning i forhold til de legitime interesser hos de forskellige parter i den foreliggende sag for at afgøre, om der forelå en mere tungtvejende interesse, som berettigede til at nægte den person, der har fremsat anmodningen, retten til at få adgang til de pågældende personoplysninger. I det tilfælde, hvor anmodningen om aktindsigt i oplysningerne er fremsat for at forstå institutionens beskyldninger mod den person, der har fremsat anmodningen, som følge af en klage fra tredjemand, kan denne institution ikke for fuldstændighedens skyld i sin afgørelse henvise til, at den person, der havde indgivet klagen over den person, der fremsatte anmodningen, af frygt for repressalier ikke ønskede, at de omtvistede personoplysninger blev bragt til kendskab for den person, der havde fremsat anmodningen. (jf. præmis 102, 106 og 108)

For så vidt angår en anmodning om aktindsigt i personoplysninger vedrørende den person, som fremsætter anmodningen, der er i en EU-institutions besiddelse, kan det forhold alene, at et dokument omfattet af begæringen vedrører en interesse, der er beskyttet ved en undtagelse omfattet af artikel 20 i forordning nr. 45/2001 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger, ikke begrunde, at undtagelsen bringes i anvendelse. Den pågældende institution skal også give en forklaring på, hvorledes aktindsigt i dokumentet konkret og faktisk kan være til skade for den interesse, som er beskyttet ved en undtagelse i denne artikel. (jf. præmis 110)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 115)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 116)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 118)

Den følelse af uretfærdighed og de besværligheder, der følger af, at en person tvinges til at gennemføre en retslig procedure for at få anerkendt sine rettigheder, udgør en skade, der kan udledes af den blotte omstændighed, at administrationen har begået ulovligheder. Sådanne skader kan erstattes, når annullation af den anfægtede retsakt ikke udgør en tilfredsstillende erstatning. (jf. præmis 119)