ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend - soegsmaal - forudgaaende administrativ klage - formforskrifter - klage udfaerdiget af tjenestemandens advokat - tjenestemandens underskrift - uvaesentlig formalitet

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 90)

2. Tjenestemaend - ferie - aarlig ferie - overfoersel - grunde der kan betegnes som tjenstlige - kan godtgoeres ved ethvert bevismiddel

(Tjenestemandsvedtaegten, art 57; bilag V, art. 4, stk. 1)

Sammendrag

1. Administrative klager indgivet af tjenestemaend er ikke underlagt nogen formkrav, og administrationen skal ved sin fortolkning og forstaaelse af klagernes indhold anvende al den omhu, som en stor og veludstyret institution skylder klageberettigede, herunder de ansatte. Da man ikke kan forbyde de paagaeldende i klagefasen at soege raad hos en advokat, ville det vaere udtryk for en fuldstaendig overdreven formalisme, som er uden retligt grundlag og i strid med retspraksis, at kraeve, at tjenestemanden skal underskrive den af advokaten udfaerdigede klage.

2. Selv om EF-institutionerne i medfoer af deres befoejelse til at organisere sig internt kan indfoere en procedure i ferieanliggender, kan denne ikke afskaere en tjenestemand fra den ret, han har til ved ethvert middel i tilfaelde af tvist om, hvorvidt han kan overfoere dage fra den aarlige ferie fra ét kalenderaar til det foelgende, at bevise, at han har kumuleret ferie af grunde, der maa betegnes som tjenstlige, da eksistensen af saadanne tjenstlige grunde er det afgoerende kriterium for at kunne overfoere aarlig ferie.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastsaettelse af normalvaerdien - indfoersel fra lande uden markedsoekonomi - valg af referenceland - institutionernes skoen - domstolskontrol - graenser

[Raadets forordning nr. 2423/88, art. 2, stk. 5, litra a)]

2. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastsaettelse af normalvaerdien - indfoersel fra lande uden markedsoekonomi - henvisning til prisen i et tredjeland med markedsoekonomi - fastsaettelse paa en hensigtsmaessig og ikke-urimelig maade - kriterier til valg af referenceland

[Raadets forordning nr. 2423/88, art. 2, stk. 5, litra a), og forordning nr. 725/89]

Sammendrag

1. Valget af referenceland i medfoer af artikel 2, stk. 5, litra a), i grundforordning nr. 2423/88 om antidumping, som skal tjene til at fastsaette normalvaerdien for varer fra lande uden markedsoekonomi, er omfattet af institutionernes skoen til at bedoemme komplicerede oekonomiske omstaendigheder. Dette skoen er dog ikke unddraget domstolskontrol.

I forbindelse med et saadant skoen bestaar kontrollen i, at Domstolen undersoeger, om formforskrifterne er overholdt, om de faktiske omstaendigheder, som er lagt til grund, er materielt rigtige, samt om der foreligger en aabenbar fejl i vurderingen af de faktiske omstaendigheder, eller om der er begaaet magtfordrejning. Ved valget af referenceland indebaerer dette en bedoemmelse af, om institutionerne har undladt at tage hensyn til omstaendigheder, som er vaesentlige for at fastslaa, om det valgte land er egnet, og om oplysningerne i sagen er bedoemt med den omhu, som kraeves for, at normalvaerdien kan anses for fastsat paa en hensigtsmaessig og ikke-urimelig maade.

2. Det kan ikke fastslaas, at normalvaerdien for varer fra et land uden markedsoekonomi - under henvisning til prisen i et tredjeland med markedsoekonomi - er fastsat paa en "hensigtsmaessig og ikke-urimelig maade", jf. artikel 2, stk. 5, litra a), i grundforordning nr. 2423/88 om antidumping, naar Kommissionen havde kendskab til en raekke omstaendigheder med hensyn til produktionsmaengden, fremstillingsmetoderne, adgangen til raavarerne og priserne paa hjemmemarkedet, som kunne rejse tvivl om, hvorvidt det tredjeland, som var valgt som referenceland, var egnet, og naar institutionerne ikke har gjort en tilstraekkelig serioes indsats for at undersoege om det land, som en af de af dumpingproceduren omfattede parter havde foreslaaet, kunne anses for et egnet referenceland. Foelgelig maa forordning nr. 725/89 - om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af pensler og boerster med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik og om endelig opkraevning af den midlertidige antidumpingtold - anses for ugyldig.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsaetningsafgifter - faelles mervaerdiafgiftssystem - medlemsstaternes mulighed for i en overgangsperiode at opretholde visse fritagelser - raekkevidde - indfoerelse af nye fritagelser - udelukket

[Raadets direktiv 77/388, art. 2, stk. 1, og art. 28, stk. 3, litra b)]

Sammendrag

En medlemsstat, der til gennemfoerelse af sjette direktiv om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter som foreskrevet i direktivets artikel 2, stk. 1, har indfoert mervaerdiafgiftspligt ved levering af tjenesteydelser, som - eventuelt mod betaling af ophavsretsafgifter - foretages af billedhuggere, forfattere, litteraere medarbejdere, grafikere og fotografer ved aviser og tidsskrifter, komponister, forfattere af teaterstykker og forfattere, som udarbejder og bearbejder manuskripter, handling og drejeboeger til audiovisuelle vaerker, er ikke berettiget til efterfoelgende at indfoere afgiftsfritagelse for de naevnte former for virksomhed under angivende af at benytte sig af muligheden i henhold til direktivets artikel 28, stk. 3, litra b), for i en overgangsperiode fortsat at fritage tjenesteydelser praesteret af forfattere og kunstnere, herunder udoevende kunstnere.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - fritagelse for omsaetningsafgifter og punktafgifter - varer medfoert af rejsende i disses personlige bagage - transportable beholdere indeholdende braendstof ikke omfattet af begrebet personlig bagage - retsvirkninger - sondring mellem motorbraendstof og braendstof i almindelighed

(Raadets direktiv 69/169, art. 3, stk. 3, som affattet ved direktiv 78/1033)

Sammendrag

Den i artikel 3, stk. 3, andet afsnit, i direktiv 69/169 om fritagelse for omsaetningsafgifter og punktafgifter ved indfoersel i den internationale rejsetrafik, som aendret ved direktiv 78/1033, fastsatte begraensning, hvorefter begrebet personlig bagage ikke omfatter transportable beholdere indeholdende braendstof, idet der dog kan ske afgiftsfri indfoersel af et kvantum, som ikke overstiger 10 liter, skal fortolkes saaledes, at reglen kun omfatter motorbraendstoffer, dvs. braendstof til eksplosionsmotorer, men ikke braendstoffer i almindelighed. En medlemsstat tilsidesaetter derfor sine forpligtelser i henhold til Traktaten, saafremt den anvender en maengdemaessig begraensning paa 10 liter for det kvantum braendstof, som rejsende i et motorkoeretoej afgiftsfrit kan indfoere i transportable beholdere, ogsaa naar braendstoffet er af anden type end motorbraendstof.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug - faelles markedsordning - produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager - beskyttelsesforanstaltninger vedroerende indfoersel af champignonkonserves - opkraevning af en tillaegsafgift - afgiftspligtige varer - varer der bringes i fri omsaetning uden gyldig importlicens - omfattet

(Kommissionens forordning nr. 3429/80, art. 1)

2. Landbrug - faelles markedsordning - produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager - beskyttelsesforanstaltninger vedroerende indfoersel af champignonkonserves - opkraevning af en tillaegsafgift - skoensmaessig fastsaettelse paa grundlag af kostprisen for champignonkonserves af foerste sortering produceret i Faellesskabet - uforholdsmaessig oekonomisk byrde for importoerer af varer af ringere kvalitet - tilsidesaettelse af proportionalitetsprincippet - ulovlighed

(Raadets forordning nr. 521/77, art. 2, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 3429/80, art. 1)

Sammendrag

1. Den tillaegsafgift, der er fastsat ved artikel 1 i forordning nr. 3429/80 om fastsaettelse af beskyttelsesforanstaltninger vedroerende indfoersel af champignonkonserves, skal ikke blot opkraeves, naar der foretages en indfoersel, der overstiger de maengder, for hvilke der er udstedt en importlicens, men ogsaa naar det, efter at champignonkonserves er overgaaet til fri omsaetning i Faellesskabet, konstateres, at den importlicens, som ledsagede varerne, ikke var gyldig.

2. Ved skoensmaessigt i forordning nr. 3429/80 af fastsaette tillaegsafgiften for import af champignonkonserves til en stoerrelse, der svarer til kostprisen paa det vigtigste faellesskabsmarked for champignonkonserves af foerste sortering hidroerende fra Faellesskabets vigtigste producentland, har Kommissionen tilsidesat proportionalitetsprincippet. Det var ikke noedvendigt at fastsaette afgiften til denne stoerrelse for at opnaa formaalet med dens indfoerelse, nemlig at undgaa forstyrrelser paa Faellesskabets marked, og paalaeggelsen af en uforholdsmaessig oekonomisk byrde foerte til, at importoerer af champignoner af ringere sorteringer blev straffet, skoent dette ikke er formaalet med afgiften, og skoent artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 521/77 bemyndigede Kommissionen til blandt andet at tage hensyn til champignonernes oprindelse og kvalitet og paa grundlag heraf eventuelt fastsaette forskellige tillaegsafgifter. Foelgelig er artikel 1 i forordning nr. 3429/80 ugyldig, for saa vidt angaar stoerrelsen af den fastsatte tillaegsafgift.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug - faelles markedsordning - produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager - beskyttelsesforanstaltninger vedroerende indfoersel af champignonkonserves - opkraevning af en tillaegsafgift - afgiftspligtige varer - varer der bringes i fri omsaetning uden gyldig importlicens - omfattet

(Kommissionens forordninger nr. 796/81, art. 1, og nr. 1755/81, art. 1)

2. Landbrug - faelles markedsordning - produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager - beskyttelsesforanstaltninger vedroerende indfoersel af champignonkonserves - opkraevning af en tillaegsafgift - skoensmaessig fastsaettelse paa grundlag af kostprisen for champignonkonserves af foerste sortering produceret i Faellesskabet - uforholdsmaessig oekonomisk byrde for importoerer af varer af ringere kvalitet - tilsidesaettelse af proportionalitetsprincippet - ulovlighed

(Raadets forordning nr. 521/77, art. 2, stk. 2; Kommissionens forordninger nr. 796/81, art. 1, og nr. 1755/81, art. 1)

Sammendrag

1. Den tillaegsafgift, der er fastsat ved artikel 1 i forordning nr. 796/81 om fastsaettelse af beskyttelsesforanstaltninger vedroerende indfoersel af champignonkonserves, og ved artikel 1 i forordning nr. 1755/81 om fastsaettelse af beskyttelsesforanstaltninger vedroerende indfoersel af konserves fremstillet af dyrkede svampe, skal ikke blot opkraeves, naar der foretages en indfoersel, der overstiger de maengder, for hvilke der er udstedt en importlicens, men ogsaa naar det, efter at champignonkonserves er overgaaet til fri omsaetning i Faellesskabet, konstateres, at den importlicens, som ledsagede varerne, ikke var gyldig.

2. Ved skoensmaessigt i forordningerne nr. 796/81 og nr. 1755/81 at fastsaette tillaegsafgiften for import af champignonkonserves til en stoerrelse, der svarer til kostprisen paa det vigtigste faellesskabsmarked for champignonkonserves af foerste sortering hidroerende fra Faellesskabets vigtigste producentland, har Kommissionen tilsidesat proportionalitetsprincippet. Det var ikke noedvendigt at fastsaette afgiften til denne stoerrelse for at opnaa formaalet med dens indfoerelse, nemlig at undgaa forstyrrelser paa Faellesskabets marked, og paalaeggelsen af en uforholdsmaessig oekonomisk byrde foerte til, at importoerer af champignoner af ringere sorteringer blev straffet, skoent dette ikke er formaalet med afgiften, og skoent artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 521/77 bemyndigede Kommissionen til blandt andet at tage hensyn til champignonernes oprindelse og kvalitet og paa grundlag heraf eventuelt fastsaette forskellige tillaegsafgifter. Foelgelig er artikel 1 i forordning nr. 796/81 og artikel 1 i forordning nr. 1755/81 ugyldige, for saa vidt angaar stoerrelsen af den fastsatte tillaegsafgift.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug - faelles markedsordning - fedtstoffer - olivenolie - klassificering - undersoegelse af de organoleptiske karakteristika - ingen faellesskabsprocedure - anvendelse af nationale procedurer - formaal - anvendelse af faellesskabsklassificeringen

(Kommissionens forordning nr. 3472/85, art. 3, stk. 2)

2. Landbrug - faelles landbrugspolitik - EUGFL-finansiering - principper - forskriftsmaessigheden af udgifter afholdt til intervention - klassificering af produkter tilbudt til intervention - Kommissionens kontrolbefoejelse - raekkevidde

(Raadets forordning nr. 729/70, art. 9)

Sammendrag

1. Artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 3472/85 om forskrifter for interventionsorganernes opkoeb og oplagring af olivenolie skal fortolkes saaledes, at saa laenge der ikke er vedtaget faellesskabsretlige bestemmelser, foretages undersoegelsen af de organoleptiske karakteristika for jomfruolie til spisebrug i henhold til nationale procedurer, hvis eneste formaal skal vaere at fastslaa de karakteristika, der i henhold til de faellesskabsretlige bestemmelser kraeves opfyldt for at klassificere olivenolie paa grundlag af de heri angivne betegnelser.

2. Som led i ordningen om EUGFL-finansiering af udgifter, en medlemsstat har afholdt til intervention, kan Kommissionen i henhold til faellesskabsretten paa grundlag af strengt paalidelige metoder efterproeve, om interventionsforanstaltningerne er gennemfoert forskriftsmaessigt og i den forbindelse foretage en efterfoelgende kontrol af produktets oprindelige klassificering, en kontrol, som ikke blot er en gentagelse af de analyser, der blev foretaget, da olien blev tilbudt til intervention.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - faellesskabsregler - sagligt anvendelsesomraade - arbejdsforholdet mellem arbejdstager og arbejdsgiver - ikke omfattet (Raadets forordning nr. 1408/71, art. 4, stk. 1)

2. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - relevant lovgivning - soefolk - arbejdstager med beskaeftigelse paa et fartoej, der sejler under en anden medlemsstats flag end den, hvor det selskab, der afloenner ham, har hjemsted - den medlemsstats lovgivning, hvor virksomheden har hjemsted og arbejdstageren bopael - bestemmelse i den gaeldende nationale lovgivning, hvorefter tilslutning til socialsikringsordningen og gyldigheden af ansaettelseskontrakten for soefolk er betinget af, at fartoejet sejler under statens eget flag - ikke tilladt

[Raadets forordning nr. 1408/71, art. 14, stk. 2, litra c)]

Sammendrag

1. Forordning nr. 1408/71, som kun finder anvendelse paa lovgivninger vedroerende en raekke sociale sikringsgrene, indeholder ikke lovvalgsregler for arbejdsforholdet mellem arbejdstager og arbejdsgiver.

2. Artikel 14, stk. 2, litra c), i forordning nr. 1408/71, som affattet i februar 1980, skal fortolkes saaledes, at den indebaerer, at foelgende bestemmelser hverken kan paaberaabes over for en arbejdstager, som er beskaeftiget om bord paa et fartoej, der sejler under en medlemsstats lovgivning, og som for denne beskaeftigelse afloennes af en virksomhed med hjemsted i en anden medlemsstat, hvor arbejdstageren har bopael, eller over for arbejdstagerens retssuccessorer: a) en bestemmelse i sidstnaevnte medlemsstats lovgivning, hvorefter adgangen til at vaere omfattet af den deri fastsatte socialsikringsordning er betinget af, at det fartoej, arbejdstageren er beskaeftiget paa, foerer medlemsstatens flag, og b) enhver bestemmelse i denne medlemsstats lovgivning, hvorefter en arbejdsaftale er ugyldig, naar den indebaerer, at personer, som er omfattet af forordningens anvendelsesomraade, mister beskyttelse paa det sociale omraade, og er til hinder for, at lovvalgsreglen i forordningsbestemmelsen faar fuld retsvirkning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Praejudicielle spoergsmaal - forelaeggelse for Domstolen - praejudiciel afgoerelse noedvendig som led i en sag, der verserer for den forelaeggende ret - betingelse for at forelaegge spoergsmaal - retten stadig kompetent

(EOEF-Traktaten, art. 177)

2. Fri udveksling af tjenesteydelser - tjenesteydelser - begreb - laegelig afbrydelse af svangerskab - omfattet

(EOEF-Traktaten, art. 60)

3. Fri udveksling af tjenesteydelser - tjenesteydelser - begreb - ikke-oekonomisk virksomhed - ikke omfattet - forbud i en medlemsstat, hvor laegelig svangerskabsafbrydelse er forbudt, mod udbredelse af oplysninger om mulighederne for med henblik herpaa at komme i kontakt med tjenesteydere, der lovligt udoever deres virksomhed i en anden medlemsstat - udbredelse foretaget af en gruppe uden forbindelse med tjenesteyderne - forbuddet ikke i strid med faellesskabsretten

(EOEF-Traktaten, art. 59 og 60)

Sammendrag

1. En national retsinstans kan kun forelaegge praejudicielle spoergsmaal i henhold til Traktatens artikel 177, saafremt der for den verserer en sag, hvorunder den skal traeffe en afgoerelse, hvor den praejudicielle dom skal laegges til grund. Det foelger heraf, at Domstolen ikke er kompetent til at besvare en praejudiciel anmodning, saafremt retsforhandlingerne ved den forelaeggende retsinstans allerede er afsluttet paa det tidspunkt, hvor anmodningen indgives.

2. Laegelig afbrydelse af svangerskab, der udfoeres lovligt i den stat, hvor den foretages, er en tjenesteydelse som omhandlet i Traktatens artikel 60.

3. Det anses ikke for udveksling af tjenesteydelser, jf. Traktatens artikel 60, at udbrede oplysninger om en oekonomisk virksomhed, naar oplysningerne ikke udbredes paa vegne af en erhvervsdrivende, men derimod udbredes i kraft af ytringsfriheden.

Faellesskabsretten er derfor ikke til hinder for, at en medlemsstat, hvor laegelig afbrydelse af svangerskab er forbudt, forbyder studenterorganisationer at udbrede oplysninger om navn, adresse og telefonnummer paa klinikker i en anden medlemsstat, hvor svangerskabsafbrydelse lovligt kan foretages, naar de paagaeldende klinikker paa ingen maade er involveret i udbredelsen af de naevnte oplysninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - fuldbyrdelse - retsmidler - kassationsappel - appellable afgoerelser - afgoerelse hvorved den ret, der behandler appel- eller genoptagelsessagen vedroerende en fuldbyrdelsestilladelse, traeffer beslutning vedroerende udsaettelse af sin afgoerelse eller vedroerende sikkerhedsstillelse - ikke omfattet

(Konventionen af 27.9.1968, art. 37, stk. 2, og art. 38)

2. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - fuldbyrdelse - retsmidler mod fuldbyrdelsestilladelsen - rettens adgang til at udsaette sin afgoerelse - udoevelse - kun adgang til at tillaegge de anbringender betydning, som den part, der har indgivet begaeringen, ikke allerede har gjort gaeldende eller kunne goere gaeldende under behandlingen af sagen for retten i domsstaten

(Konventionen af 27.9.1968, art. 31, art. 34, stk. 3, og art. 38, stk. 1)

Sammendrag

1. Artikel 37, stk 2, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, skal fortolkes saaledes, at en afgoerelse i henhold til konventionens artikel 38, hvorved den ret, der behandler appel- eller genoptagelsessagen vedroerende tilladelse til fuldbyrdelse af en i en anden kontraherende stat truffen retsafgoerelse, har truffet beslutning om ikke at udsaette sin afgoerelse samt om, at den, der har opnaaet fuldbyrdelsestilladelse, skal stille sikkerhed, ikke er en "afgoerelse, der traeffes i appel- eller genoptagelsessagen", som omhandlet i konventionens artikel 37, stk. 2, hvorfor den ikke kan anfaegtes ved en kassationsappel eller et tilsvarende retsmiddel. Det har ingen betydning for besvarelsen af dette spoergsmaal, om den afgoerelse, der er truffet i henhold til konventionens artikel 38, og den "afgoerelse, der traeffes i appel- eller genoptagelsessagen", jf. konventionens artikel 37, stk. 2, er indeholdt i samme retsafgoerelse.

2. Konventionens artikel 38, stk. 1, skal fortolkes snaevert, da der ellers er risiko for, at der goeres indgreb i den virkning, der er tilsigtet saavel med konventionens artikel 31 - der indeholder et princip om, at de i en kontraherende stat trufne retsafgoerelser, som er eksigible i den paagaeldende stat, kan fuldbyrdes i en anden kontraherende stat, ogsaa selv om de ikke har opnaaet formel retskraft - som med konventionens artikel 34, stk. 3, der fastslaar et princip om, at en afgoerelse, der er truffet i domsstaten, ikke kan efterproeves med hensyn til sagens realitet af retterne i den stat, hvor fuldbyrdelsen begaeres.

Konventionens artikel 38, stk. 1, skal herefter fortolkes saaledes, at den ret, der behandler appel- eller genoptagelsessagen vedroerende en tilladelse til fuldbyrdelse af en i en anden kontraherende stat truffen retsafgoerelse, ved paakendelsen af en begaering om udsaettelse af sagen i henhold til denne bestemmelse kun kan tillaegge de anbringender betydning, som den part, der har indgivet begaeringen, ikke kunne have gjort gaeldende for retten i domsstaten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - arbejdstager - begreb efter artikel 73, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 - selvstaendig erhvervsdrivende der har betalt bidrag som arbejdstager - ligestilling med en arbejdstager - intet retsgrundlag herfor

[Raadets forordning nr. 1408/71, art. 1, stk. 1, litra a), nr. i) og ii), og art. 73, stk. 1]

2. Fri bevaegelighed for personer - etableringsfrihed - statsborger i en medlemsstat med status som selvstaendig erhvervsdrivende dér efter en periode med status som arbejdstager i en anden medlemsstat - manglende udbetaling af boernetilskud for et barn uden bopael i foerstnaevnte medlemsstat - lovligt

(EOEF-Traktaten, art. 52)

Sammendrag

1. En selvstaendig erhvervsdrivende, der har ret til arbejdsloeshedsydelser, saafremt hans beskaeftigelse ufrivilligt bringes til ophoer, paa grundlag af bidrag, han har betalt eller er blevet godskrevet som arbejdstager, er ikke omfattet af begrebet "arbejdstager" i artikel 73, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, som affattet ved forordning nr. 1390/81, sammenholdt med forordningens artikel 1, stk. 1, litra a), nr. i) og ii).

2. Traktatens artikel 52 er ikke til hinder for, at en medlemsstats lovgivning, hvorefter der kun ydes boernetilskud for boern, som har bopael i medlemsstaten, finder anvendelse paa en statsborger i denne, for saa vidt angaar en periode, i hvilken vedkommende - efter at have udoevet en loennet beskaeftigelse i en anden medlemsstat, hvor han har faaet et barn - udoever en selvstaendig erhvervsvirksomhed i oprindelsesmedlemsstaten, hvortil han er vendt tilbage alene.