Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Annullationssoegsmaal ° akter der kan vaere genstand for soegsmaal ° begreb ° akter der fremkalder bindende retsvirkninger ° forberedende akter ° ikke omfattet ° skrivelse fra Kommissionens tjenestegrene med afslag paa en klage om konkurrenceforhold ° omfattet ° klagerens soegsmaal antaget til realitetsbehandling

(EOEF-traktaten, art. 173)

2. Konkurrence ° administrativ procedure ° undersoegelse af klager ° forpligtelse til undersoegelse ° foreligger ikke ° afgoerelse om henlaeggelse ° proevelse ved Retten

(Raadets forordning nr. 17, art. 3)

3. Konkurrence ° administrativ procedure ° undersoegelse af klager ° Kommissionens fastlaeggelse af sine prioriteter ° hensyntagen til den til undersoegelsen af sagen knyttede faellesskabsinteresse ° forpligtelse til at begrunde afgoerelsen om henlaeggelse ° proevelse ved Retten

(EOEF-traktaten, art. 190; Raadets forordning nr. 17, art. 3)

4. Konkurrence ° administrativ procedure ° undersoegelse af klager ° beslutning om henlaeggelse begrundet med, at der paa grund af den paatalte praksis' snarlige ophoer som foelge af indgaaelsen af en ordning med et tredjeland mangler en faellesskabsinteresse ° proevelse ved Retten af denne ordnings virkninger

(Raadets forordning nr. 17, art. 3)

5. Konkurrence ° administrativ procedure ° undersoegelse af klager ° beslutning om henlaeggelse begrundet med, at myndighederne i en medlemsstat har godkendt den paatalte praksis ° retsstridighed

(EOEF-traktaten, art. 85 og 86; Raadets forordning nr. 17, art. 3)

Sammendrag

1. Der foreligger en retsakt eller en beslutning, som kan goeres til genstand for annullationssoegsmaal, uanset under hvilken form den er vedtaget, naar foranstaltningerne har retlige bindende virkninger, som kan beroere sagsoegerens interesser gennem en vaesentlig aendring af hans retsstilling. Retsakter eller beslutninger, hvis tilblivelse omfatter flere stadier, navnlig saadanne, som afslutter en intern procedure, kan principielt kun anfaegtes, saafremt foranstaltningerne definitivt fastlaegger institutionens standpunkt som afslutning paa denne procedure, i modsaetning til foreloebige foranstaltninger, der har til formaal at forberede den endelige beslutning.

En adressat for en skrivelse fra Kommissionens tjenestegrene kan anfaegte skrivelsen, saafremt den indeholder en klar og begrundet tilkendegivelse af, at Kommissionens tjenestegrene ikke, medmindre der fremkommer nye omstaendigheder, efter konkurrencereglerne agter at undersoege den aftale, som er paaklaget til Kommissionens tjenestegrene, og saafremt der i skrivelsen er fastsat en frist for adressaten til at fremsaette sine bemaerkninger.

Ifoelge fast retspraksis skal de fysiske eller juridiske personer, som ifoelge artikel 3, stk. 2, litra b), i forordning nr. 17 kan anmode Kommissionen om at konstatere, at der foreligger en overtraedelse af traktatens artikel 85 og 86, saavel af hensyn til retssikkerheden som til en korrekt anvendelse af disse traktatbestemmelser kunne anlaegge sag til beskyttelse af deres berettigede interesser, saafremt deres begaering helt eller delvis ikke tages til foelge.

2. Selv om Kommissionen ikke er forpligtet til at indlede en undersoegelse, naar den har faaet forelagt en begaering i henhold til artikel 3 i forordning nr. 17, paahviler det den at foretage en omhyggelig undersoegelse af de faktiske og retlige omstaendigheder, som klageren bringer til dens kundskab, for at kunne bedoemme, om disse omstaendigheder giver grund til at antage, at der er begaaet handlinger, som kan begraense konkurrencen inden for det faelles marked og paavirke samhandelen mellem medlemsstater. Naar Kommissionen har besluttet at henlaegge klagen uden at foretage en undersoegelse, maa den legalitetskontrol, som Retten udoever, have til formaal at efterproeve, om den anfaegtede beslutning er truffet paa grundlag af urigtige faktiske omstaendigheder, samt om den er behaeftet med en retsvildfarelse, et aabenbart fejlskoen eller magtfordrejning.

3. Ved bestemmelsen af, hvilken prioritet der boer gives en konkurrencesag, som Kommissionen har faaet forelagt, kan den henholde sig til den faellesskabsinteresse, som sagen udviser. Det indebaerer imidlertid ikke, at Kommissionens virksomhed dermed unddrages retlig proevelse, da Kommissionen som foelge af begrundelseskravet i traktatens artikel 190 ikke kan noejes med at foretage en almindelig henvisning til Faellesskabets interesse. Kommissionen er derimod, naar den traeffer en beslutning, hvorved den afviser en klage under henvisning til, at der ikke foreligger den fornoedne faellesskabsinteresse, forpligtet til at angive de retlige og faktiske grunde, som har foert den til denne antagelse, og som kan berettige, at den indleder en undersoegelse eller afholder sig derfra. Navnlig naar de paaklagede handlinger efter selve deres karakter kan paavirke det faelles markeds funktion og beroere samhandelen mellem medlemsstater, skal Kommissionen praecisere, hvilke virkninger den paastaaede overtraedelse maa antages at have for samhandelen, og af hvilke grunde Kommissionen finder disse virkninger saa ubetydelige, at den ikke behoever foretage en undersoegelse. Det er i kraft af sin legalitetskontrol med den begrundelse, at EF' s retsinstanser udoever deres proevelse af Kommissionens virksomhed.

4. Naar Kommissionen som begrundelse for at henlaegge en klage om overtraedelser af EF' s konkurrenceregler anfoerer, at indgaaelsen af en handelsaftale mellem Faellesskabet og et tredjeland snarest vil bringe den paatalte konkurrencebegraensende praksis til ophoer ° hvilken praksis bestaar i, at indfoerslerne fra det paagaeldende tredjeland til en af medlemsstaterne begraenses ° maa EF' s retsinstanser undersoege, om indgaaelsen af handelsaftalen vil have til foelge, at denne praksis bringes til ophoer, saaledes at det er tvivlsomt, om der bestaar den fornoedne faellesskabsinteresse i at foretage en undersoegelse af den paagaeldende praksis, som i det vaesentlige vedroerer fortidige omstaendigheder.

Der kan ikke afvises at bestaa en saadan faellesskabsinteresse, naar handelsaftalen ikke er indgaaet skriftligt, naar den er en rent politisk overenskomst og ikke indgaaet som led i den faelles handelspolitik, naar den skal gennemfoeres over en overgangsperiode paa seks aar, og naar aftalen, selv om den omfatter alle former for nationale indfoerselsrestriktioner, ikke fremgaar i sig selv at ville indebaere, at den paagaeldende praksis bringes til ophoer eller noedvendigvis tager sigte paa denne praksis. Den paagaeldende praksis kan nemlig ikke tilregnes statslige myndigheder, men erhvervsdrivende, som derigennem griber ind paa det paagaeldende marked. Handelsaftalen kan derfor ikke i sig selv begrunde, at der traeffes afgoerelse om sagens henlaeggelse.

5. Kommissionen kan ikke som begrundelse for at henlaegge en klage om en overtraedelse af EF' s konkurrenceregler henvise til, at de nationale myndigheder har vaeret bekendt med og af handelspolitiske grunde har godkendt den anfaegtede praksis, hvorved der i kraft af en aftale mellem erhvervsdrivende goeres begraensning i indfoerslerne fra et tredjeland til en medlemsstat.

En saadan praksis omfattes af traktatens konkurrenceregler, saafremt den har til formaal og foelge at begraense indfoerslerne til en af medlemsstaternes omraade. Det er under alle omstaendigheder uden betydning for anvendelsen af traktatens konkurrenceregler, at de nationale myndigheder var bekendt med de paagaeldende erhvervsdrivendes handlemaade eller endog har tilskyndet dertil.