RETTENS DOM (Appelafdelingen)

16. december 2010

Sag T-175/09 P

Rådet for Den Europæiske Union

mod

Willem Stols

»Appel — personalesag — forfremmelse — sammenligning af fortjenester — åbenbart urigtigt skøn — beviserne gengivet forkert«

Angående: Appel af dom afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 17. februar 2009, Stols mod Rådet (sag F-51/08, Sml. Pers. I-A-1, s. 27, og II-A-1, s. 119), med påstand om ophævelse af denne dom.

Udfald: Dommen afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 17. februar 2009, Stols mod Rådet (sag F-51/08, Sml. Pers. I-A-1, s. 27, og II-A-1, s. 119), ophæves. Sagen hjemvises til Personaleretten. Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

Sammendrag

1. Appel — anbringender — urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder — afvisning — Rettens kontrol med bevisbedømmelsen — udelukket, medmindre beviserne er gengivet forkert

(Art. 225 A, tredje afsnit, EF, statutten for Domstolen, bilag I, art. 11, stk. 1)

2. Tjenestemænd — forfremmelse — sammenligning af fortjenester

(Art. 230 EF og 236 EF)

1. I henhold til artikel 225A, stk. 3, EF og artikel 11, stk. 1, i bilag I til statutten for Domstolen er appel til Retten begrænset til retsspørgsmål og kan støttes på anbringender om, at Personaleretten savner kompetence, at der er begået rettergangsfejl, som krænker appellantens interesser, samt at Personaleretten har overtrådt EU-retten.

Det følger af disse bestemmelser, at appellen kun kan støttes på anbringender om tilsidesættelse af retsregler, med udelukkelse af enhver bedømmelse af de faktiske omstændigheder. Det er alene førsteinstansen, der er kompetent til dels at fastlægge de faktiske omstændigheder i sagen, når bortses fra tilfælde, hvor den indholdsmæssige urigtighed af dens konstateringer følger af akterne i den sag, retten har behandlet, dels at tage stilling til disse faktiske omstændigheder. Førsteinstansens vurdering af de faktiske omstændigheder er følgelig ikke et retsspørgsmål og er dermed ikke undergivet Rettens prøvelsesret, medmindre beviserne herfor er gengivet forkert.

En sådan forkert gengivelse af beviserne skal fremgå på åbenbar vis af sagsakterne, uden at det er fornødent at foretage en fornyet vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviserne.

(jf. præmis 20, 21 og 40)

Henvisning til:

Domstolen, 28. maj 1998, sag C-8/95 P, New Holland Ford mod Kommissionen, Sml. I, s. 3175, præmis 72; Domstolen, 6. april 2006, sag C-551/03 P, General Motors mod Kommissionen, Sml. I, s. 3173, præmis 54

Retten, 12. juli 2007, sag T-252/06 P, Beau mod Kommissionen, Sml. Pers. I-B-1, s. 13, og II-B-1, s. 63, præmis 45 og 46; Retten, 12. marts 2008, sag T-107/07 P, Rossi Ferreras mod Kommissionen, Sml. Pers. I-B-1, s. 5, og II-B-1, s. 31, præmis 29; Retten, 8. september 2008, sag T-222/07 P, Kerstens mod Kommissionen, Sml. Pers. I-B-1, s. 37, og II-B-1, s. 267, præmis 62

2. I forbindelse med et annullationssøgsmål anlagt af en tjenestemand skal førsteinstansens principielt uanfægtelige vurdering af de faktiske omstændigheder finde sted inden for rammerne af den legalitetskontrol, det påhviler denne at udøve i henhold til artikel 230 EF og 236 EF og, i særdeleshed, under overholdelse af princippet, hvorefter Fællesskabets retsinstanser (nu Unionens retsinstanser) ikke kan sætte ders skøn i stedet for administrationens, når denne råder over en skønsbeføjelse. Ansættelsesmyndigheden råder over et vidt skøn ved sammenligningen af de forfremmelsesværdige tjenestemænds fortjenester, og domstolskontrollen på dette område skal begrænses til spørgsmålet om, hvorvidt administrationen, henset til de måder og midler, der kunne lede til forvaltningens vurdering, har holdt sig inden for grænser, der ikke kan kritiseres, og ikke har misbrugt sine beføjelser. Retten kan således ikke sætte sin vurdering af kandidaternes kvalifikationer og fortjenester i stedet for ansættelsesmyndighedens.

(jf. præmis 22 og 23)

Henvisning til:

Domstolen, 21. april 1983, sag 282/81, Ragusa mod Kommissionen, Sml. s. 1245, præmis 9 og 13; Domstolen, 3. april 2003, sag C-277/01 P, Parlamentet mod Samper, Sml. I, s. 3019, præmis 35; Domstolen, 22. november 2007, sag C-525/04 P, Spanien mod Lenzing, Sml. I, s. 9947, præmis 56-61; Domstolen, 29. juni 2010, sag C-441/07 P, Kommissionen mod Alrosa, Sml. I, s. 5949, præmis 67; Domstolen, 2. september 2010, sag C-290/07 P, Kommissionen mod Scott, Sml. I, s. 7763, præmis 67, 72, 79, 80, 81 og 84

Retten, 19. marts 2003, forenede sager T-188/01 — T-190/01, Tsarnavas mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 95 og II, s. 495, præmis 97; Retten, 15. september 2005, sag T-132/03, Casini mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 253, og II, s. 1169, præmis 52