ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Appel - anbringender - anbringende, der fremsættes første gang under appellen - afvisning

(Domstolens procesreglement, art. 42, stk. 2, og art. 118)

2. Annullationssøgsmål - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der berører dem umiddelbart og individuelt - bestemmelse om fastsættelse af den afledte interventionspris for hvidt sukker for alle områder i Italien i et produktionsår - søgsmål anlagt af italienske sukkerproducenter - afvisning

[EF-traktaten, art. 173, stk. 4 (efter ændring nu art. 230, stk. 4, EF); Rådets forordning nr. 1534/95, art. 1, litra f)]

Sammendrag

1. Et anbringende, der for første gang fremføres under appellen for Domstolen, skal afvises. En parts adgang til første gang for Domstolen at fremføre et anbringende, der ikke er blevet fremført for Retten, er nemlig ensbetydende med en adgang til at forelægge Domstolen - der har en begrænset kompetence i appelsager - en mere omfattende tvist end den, der blev forelagt Retten. Under en appel har Domstolen således kun kompetence til at tage stilling til Rettens bedømmelse af de anbringender, der er blevet behandlet for den.

( jf. præmis 52 og 53 )

2. Den omstændighed, at det er muligt med større eller mindre nøjagtighed at fastlægge antallet eller endog identiteten af de retssubjekter, som en foranstaltning finder anvendelse på, indebærer ikke, at de pågældende retssubjekter må anses for individuelt berørt af foranstaltningen, når det kan fastslås, at denne retsvirkning som grundlag har objektive retlige eller faktiske kriterier, som er opstillet i den pågældende retsakt.

Artikel 1, litra f), i forordning nr. 1534/95, der fastsætter den afledte interventionspris for hvidt sukker for alle områder i Italien for produktionsåret 1995/1996, berører derfor ikke individuelt de italienske sukkerproducenter, som er indehavere af produktionskvoter. Dels fastsætter Rådet ikke interventionspriserne for hvidt sukker på grundlag af individuelle oplysninger fra hver italiensk producent, der er indehaver af produktionskvoter, eller i betragtning af deres særlige situation, men på grundlag af generelle oplysninger om sukkerproduktionen i Italien, og dels er den endelige kvalificering af et område som et område med underskud eller overskud, for hvilke der fastsættes henholdsvis en afledt interventionspris og en interventionspris, baseret på en sammenligning af den forventede produktionen og det forventede forbrug i det pågældende produktionsår. Det fremgår heraf, at de oplysninger, som forskellige italienske sukkerproducenter er fremkommet med, alene er et element i de generelle oplysninger, som Rådet råder over, og at den afledte interventionspris for hvidt sukker fastsættes abstrakt og generelt og ikke på grundlag af eller i betragtning af hver producents individuelle situation.

( jf. præmis 59, 62, 63 og 65 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Appel - anbringender - fejlagtig bedømmelse af faktiske omstændigheder - anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten fremførte - manglende angivelse af den retlige fejl, som Retten skulle have begået - afvisning

[Art. 225 EF, EF-statutten for Domstolen, art. 51, stk. 1, Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, første afsnit, litra c)]

Sammendrag

$$Det fremgår af artikel 225 EF, artikel 51, stk. 1, i EF-statutten for Domstolen, og af artikel 112, stk. 1, første afnsit, litra c), i Domstolens procesreglement, at en appel kun kan støttes på, at Retten har overtrådt visse retsregler, idet enhver bedømmelse af faktisk karakter er udelukket. Det er således alene Retten, der er kompetent til dels at fastlægge de faktiske omstændigheder i sagen, når bortses fra tilfælde, hvor den indholdsmæssige urigtighed af dens konstateringer følger af de akter, den har fået forelagt i sagen, dels at tage stilling til disse faktiske omstændigheder.

Det fremgår endvidere af disse bestemmelser, at et appelskrift præcist skal angive, hvilke elementer der anfægtes i den dom, som påstås ophævet, samt de retlige argumenter, der særligt støtter denne påstand. Dette krav er ikke opfyldt, når appelskriftet - endog uden at indeholde en argumentation, der har til formål præcist at angive den retlige fejl, som den appellerede kendelse angiveligt er behæftet med - blot gentager de anbringender og argumenter, der allerede er blevet fremført for Retten, herunder sådanne, der var baseret på faktiske omstændigheder, som Retten udtrykkeligt har forkastet. En sådan appel har i realiteten kun til formål at opnå, at de i stævningen for Retten fremsatte påstande pådømmes endnu en gang, hvilket ligger uden for Domstolens kompetence.

( jf. præmis 32 og 33 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Appel - anbringender - fejlagtig bedømmelse af faktiske omstændigheder - anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten fremførte - manglende angivelse af den retlige fejl, som Retten skulle have begået - afvisning

[Art. 225 EF, EF-statutten for Domstolen, art. 51, stk. 1, Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, første afsnit, litra c)]

Sammendrag

$$Det fremgår af artikel 225 EF, artikel 51, stk. 1, i EF-statutten for Domstolen, og af artikel 112, stk. 1, første afsnit, litra c), i Domstolens procesreglement, at en appel kun kan støttes på, at Retten har overtrådt visse retsregler, idet enhver bedømmelse af faktisk karakter er udelukket. Det er således alene Retten, der er kompetent til dels at fastlægge de faktiske omstændigheder i sagen, når bortses fra tilfælde, hvor den indholdsmæssige urigtighed af dens konstateringer følger af de akter, den har fået forelagt i sagen, dels at tage stilling til disse faktiske omstændigheder.

Det fremgår endvidere af disse bestemmelser, at et appelskrift præcist skal angive, hvilke elementer der anfægtes i den dom, som påstås ophævet, samt de retlige argumenter, der særligt støtter denne påstand. Dette krav er ikke opfyldt, når appelskriftet - endog uden at indeholde en argumentation, der har til formål præcist at angive den retlige fejl, som den appellerede kendelse angiveligt er behæftet med - blot gentager de anbringender og argumenter, der allerede er blevet fremført for Retten, herunder sådanne, der var baseret på faktiske omstændigheder, som Retten udtrykkeligt har forkastet. En sådan appel har i realiteten kun til formål at opnå, at de i stævningen for Retten fremsatte påstande pådømmes endnu en gang, hvilket ligger uden for Domstolens kompetence.

( jf. præmis 36 og 37 )
Sag C-77/99 DEP

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

mod

Oder-Plan Architektur GmbH i likvidation m.fl.

»Fastsættelse af sagsomkostninger«

Sammendrag af kendelse

1. Retspleje – sagsomkostninger – fastsættelse – omkostninger, der kan kræves erstattet – omstændigheder, der tages i betragtning

(Domstolens procesreglement, art. 74)

2. Retspleje – sagsomkostninger – fastsættelse – omkostninger, der kan kræves erstattet – begreb – omstændigheder, der tages i betragtning – nødvendige udgifter, der er forbundet med proceduren om fastsættelse – omfattet

(Domstolens procesreglement, art. 69, stk. 1, og art. 74)

1. Hvad angår fastsættelse af sagsomkostninger indeholder fællesskabsretten for så vidt angår advokatsalærerne ikke bestemmelser om fastsættelse af honorarer eller om nødvendig arbejdstid. Domstolen er således frit stillet ved sin vurdering af de foreliggende oplysninger, idet den dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens betydning efter fællesskabsretten og dens sværhedsgrad, såvel som til den arbejdsbyrde, som de pågældende befuldmægtigede og rådgivere har båret i forbindelse med sagen, samt til parternes økonomiske interesse i sagen.

(jf. præmis 18)

2. Med hensyn til omkostningerne i forbindelse med proceduren om fastsættelse af sagsomkostninger indeholder artikel 74 i Domstolens procesreglement – til forskel fra procesreglementets artikel 69, stk. 1, der bestemmer, at afgørelsen om sagens omkostninger træffes ved den dom eller kendelse, hvormed sagen afsluttes – ikke en sådan bestemmelse. Grunden hertil er, at Domstolen, når den fastsætter sagsomkostninger, der skal erstattes, tager hensyn til alle sagens omstændigheder indtil det tidspunkt, hvor kendelsen om fastsættelse af sagsomkostninger afsiges. Der er således for det første ikke anledning til særskilt at træffe afgørelse om de udgifter, der er afholdt med henblik på den foreliggende sag. Det følger for det andet heraf, at de nødvendige udgifter, der er forbundet med denne procedure, kan erstattes.

(jf. præmis 24)
Kendelse afsagt af Domstolens Præsident den 21. marts 2002. - Anklagemyndigheden mod Tonny Haugsted Hansen. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Københavns Byret - Danmark. - Slettelse. - Sag C-233/99.



Samling af Afgørelser 2002 side I-03107



Parter

Dommens præmisser

Afgørelse



Nøgleord

Præjudicielle spørgsmål - de forelagte spørgsmål trukket tilbage af den forelæggende ret - slettelse

(Art. 234 EF)

Parter

I sag C-233/99,

angående en anmodning, som Københavns Byret (Danmark) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende straffesag mod

Tonny Haugsted Hansen

at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 5, 7, 9 og 18 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (EFT L 365, s. 10), såvel som af EF-traktatens artikel 30 (efter ændring nu artikel 28 EF),

har

DOMSTOLENS PRÆSIDENT

efter at have hørt generaladvokaten, D. Ruiz-Jarabo Colomer,

afsagt følgende

Kendelse

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 17. juni 1999, indgået til Domstolens Justitskontor den 21. juni 1999, har Københavns Byret i medfør af artikel 234 EF stillet tre præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 5, 7, 9 og 18 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (EFT L 365, s. 10), såvel som af EF-traktatens artikel 30 (efter ændring nu artikel 28 EF).

2 Ved skrivelse af 14. februar 2002, indgået til Domstolens Justitskontor den 20. februar 2002, har Københavns Byret meddelt Domstolen, at den trækker sin anmodning tilbage.

3 Under disse omstændigheder bestemmes, at nærværende sag slettes.

4 De udgifter, der er afholdt af den danske regering, den nederlandske regering, Det Forenede Kongeriges regering og af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, som har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.

Afgørelse

På grundlag af disse præmisser

bestemmer

DOMSTOLENS PRÆSIDENT

Sag C-233/99 slettes af Domstolens register.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Særlige rettergangsformer - udsættelse af gennemførelsen - foreløbige forholdsregler - betingelser - »fumus boni juris« - uopsættelighed - alvorlig og uoprettelig skade - afvejning af samtlige interesser i sagen

(Art. 242 EF og 243 EF; Domstolens procesreglement, art. 83, stk. 2)

2. Særlige rettergangsformer - udsættelse af gennemførelsen af en rådsforordning om ændring af økopointsystemet angående lastvognes transitkørsel gennem Østrig - alvorlig og uoprettelig skade - ret til fuldstændig og effektiv domstolsbeskyttelse - lovligt

(Protokol nr. 9 til tiltrædelsesakten af 1994, Rådets forordning nr. 3298/94 og nr. 2012/2000)

Sammendrag

1. Fællesskabets retsinstanser kan i sager om foreløbige forholdsregler udsætte gennemførelsen og foreskrive foreløbige forholdsregler, såfremt det er godtgjort, at de umiddelbart er berettigede af faktiske og retlige grunde (fumus boni juris), og såfremt der foreligger uopsættelighed, dvs. at det for at undgå et alvorligt og uopretteligt tab for sagsøgeren er nødvendigt at foreskrive dem og tillægge dem retsvirkninger før afgørelsen i hovedsagen. Fællesskabets retsinstanser kan endvidere i sager om foreløbige forholdsregler i givet fald foretage en interesseafvejning.

( jf. præmis 73 )

2. Eventuel ulovlighed af forordning nr. 2012/2000, der har til formål at ændre bilag 4 til protokol nr. 9 til tiltrædelsesakten af 1994 og forordning nr. 3298/94 for så vidt angår økopointsystemet angående transitkørsel gennem østrigsk territorium, kan forårsage en alvorlig og uoprettelig skade for den part, der har anmodet om udsættelse af gennemførelsen, idet det ikke kan udelukkes, at bestemmelserne i den anfægtede forordning allerede har haft næsten hovedparten af deres følger, når dommen i hovedsagen afsiges. Følgelig synes det nødvendigt at give sagsøgeren en passende foreløbig beskyttelse med henblik på at undgå den skade, der forårsages af anvendelsen af bestemmelser, hvis lovlighed i meget betydelig grad kan drages i tvivl. Det almindelige princip om ret til fuldstændig og effektiv domstolsbeskyttelse indebærer, at retssubjekterne kan sikres foreløbig beskyttelse, hvis dette - med henblik på at undgå en lakune i den retsbeskyttelse, Domstolen sikrer - er nødvendigt for at sikre den fulde virkning af den fremtidige afgørelse.

( jf. præmis 83-100, 105-108 og 111 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Retspleje behandling af sager ved Retten dokument fremlagt ved en fejltagelse af en part

2. Konkurrence administrativ procedure undersøgelse af klager urimelig lang tid følger annullationssøgsmål vedrørende en beslutning fra Kommissionen sagens varighed ved Retten urimelig lang tid følger

3. Konkurrence administrativ procedure undersøgelse af klager hensyntagen til interessen for Fællesskabet i behandlingen af en sag bedømmelseskriterier

4. Appel anbringender anbringende vedrørende Rettens afgørelse om sagsomkostningerne afvisning, såfremt alle øvrige anbringender forkastes

(EF-statutten for Domstolen, art. 51, stk. 2)

Sammendrag

1. Det er med føje, når Retten beslutter, at et dokument, som hverken Retten eller nogen af parterne har anmodet om fremlæggelse af, skal udtages af sagens akter og tilbagesendes til den part, som fejlagtigt har fremlagt det.

( jf. præmis 37 )

2. En eventuel urimelig lang tid til behandlingen af en klage for tilsidesættelse af konkurrencereglerne, påvirker principielt ikke selve indholdet af Kommissionens endelige beslutning. Medmindre der foreligger særlige omstændigheder, ændrer længden af denne periode nemlig ikke ved de elementer i sagens realitet, som godtgør eller afkræfter at konkurrencereglerne er tilsidesat, eller som begrunder, at Kommissionen undlader at iværksætte en undersøgelse.

Heller ikke den omstændighed, at der medgår lang tid til behandlingen ved Retten af et annullationssøgsmål om en beslutning fra Kommissionen, kan begrunde en ophævelse af Rettens dom, såfremt denne træffer afgørelse vedrørende den retlige kvalifikation af sagens akter på grundlag af gældende regler, når ikke der er holdepunkter for at antage, at en urimelig lang sagsbehandlingstid har haft indflydelse på sagens udfald.

( jf. præmis 44-46 )

3. Kommissionens vurdering af den interesse, som en klage om tilsidesættelse af konkurrencereglerne har for Fællesskabet, afhænger af omstændighederne i hvert enkelt konkret tilfælde. Antallet af kriterier, som Kommissionen kan lægge vægt på, bør derfor ikke begrænses, og det bør modsat heller ikke pålægges Kommissionen udelukkende at anvende bestemte kriterier.

( jf. præmis 67 )

4. Når alle de øvrige anbringender i en appelsag er blevet forkastet, må anbringendet om, at Rettens afgørelse om sagsomkostningerne er ulovlig, afvises i medfør af artikel 51, stk. 2, i statutten for Domstolen, hvorefter der ikke kan iværksættes appel alene til forandring af afgørelser om sagsomkostningerne eller om disses størrelse.

( jf. præmis 77 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Særlige rettergangsformer udsættelse af gennemførelsen udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde ikke straks inddrives betingelser ganske særlige omstændigheder

(Art. 242 EF)

2. Særlige rettergangsformer foreløbige forholdsregler Fællesskabets retsinstansers kompetence grænser Rettens kompetence til at anordne foreløbige forholdsregler, indtil Domstolen afsiger dom foreligger ikke

(Art. 242 EF og 243 EF)

Sammendrag

1. En anmodning om fritagelse for forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde, som Kommissionen havde pålagt, ikke straks bliver inddrevet, kan kun imødekommes, såfremt der foreligger ganske særlige omstændigheder. Muligheden for at kræve sikkerhedsstillelse er for så vidt angår sager om foreløbige forholdsregler udtrykkeligt hjemlet i Domstolens og Rettens procesreglement og er i overensstemmelse med Kommissionens velbegrundede, generelle fremgangsmåde.

( jf. præmis 88 )

2. Retten har ikke kompetence til at anordne foreløbige forholdsregler, indtil Domstolen afsiger endelig dom i hovedsagen efter appel af Rettens dom.

Det fremgår af artikel 242 EF og artikel 243 EF, at udsættelsen af gennemførelsen af en retsakt, eksempelvis ved foreløbige forholdsregler, kun kan anordnes inden for rammerne af en sag som behandles respektivt af Domstolen eller Retten. Endelig fremgår det af artikel 53, stk. 2, i statutten for Domstolen, at det er Domstolen, der under appel skal træffe afgørelse vedrørende en anmodning fra en af parterne om udsættelse af gennemførelsen eller om foreløbige forholdsregler.

( jf. præmis 96-100 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Særlige rettergangsformer - udsættelse af gennemførelsen - foreløbige forholdsregler - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab - bevisbyrde - kommissionsbeslutning om tilbagesøgning af statsstøtte - skade på støttemodtagernes rettigheder

(Art. 242 EF)

2. Særlige rettergangsformer - formaliteten - begæring - formkrav - kort fremstilling af grundene til, at de begærede foranstaltninger forekommer berettigede

(Domstolens procesreglement, art. 83, stk. 2)

Sammendrag

1. Med hensyn til uopsætteligheden af en begæring om udsættelse af gennemførelsen er det den part, der gør en alvorlig og uoprettelig skade gældende, der skal bevise, at den foreligger. Selv om det med henblik på at godtgøre, at der foreligger en sådan skade, ikke er nødvendigt, at det godtgøres, at der er absolut vished for, at skaden indtræder, idet det er tilstrækkeligt, at skaden kan forudsiges med en tilstrækkelig grad af sandsynlighed, skal den part, der begærer foranstaltningen, ikke desto mindre fortsat føre bevis for de faktiske omstændigheder, der skal begrunde, at der er udsigt til en alvorlig og uoprettelig skade. Dette krav er ikke opfyldt, når parten begrænser sig til at fremsætte generelle betragtninger uden at anføre konkrete forhold til støtte for sine argumenter.

Skade på de personers rettigheder, som anses for modtagere af statsstøtte, er uadskilleligt forbundet med enhver kommissionsbeslutning om tilbagesøgning af en sådan støtte, som beslutningen konstaterer er uforenelig med fællesmarkedet, og kan ikke i sig selv betragtes som værende et alvorligt og uopretteligt tab uafhængigt af en konkret bedømmelse af alvorligheden og uopretteligheden af den specifikke påståede skade i hvert enkelt tilfælde.

( jf. præmis 14-16 og 21 )

2. En sagsøgers begæring, der begrænser sig til at henvise til søgsmålet i hovedsagen med påstand om annullation og hævde, at denne påstand sandsynligvis vil blive taget til følge, opfylder ikke betingelserne i artikel 83, stk. 2, i Domstolens procesreglement, hvorefter en begæring om udsættelse af gennemførelsen bl.a. skal angive de faktiske og retlige grunde til, at den begærede udsættelse umiddelbart forekommer berettiget. En simpel henvisning til stævningen om annullation kan ikke dække over manglen på enhver forklaring af anbringenderne heri, der godtgør fumus boni juris ved begæringen om udsættelse af gennemførelsen.

( jf. præmis 25-27 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Appel - anbringender - fejlagtig bedømmelse af faktiske omstændigheder - afvisning

(Art. 225 EF; EF-statutten for Domstolen, art. 51)

2. Særlige rettergangsformer - udsættelse af gennemførelsen - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - hovedsagen umiddelbart egnet til antagelse til realitetsbehandling

(Domstolens procesreglement, art. 83, stk. 2)

Sammendrag

1. Ifølge artikel 225 EF og artikel 51 i statutten for Domstolen er appel begrænset til retsspørgsmål og skal støttes på, at Retten savner kompetence, at der er begået rettergangsfejl, som krænker appellantens interesser, eller at Retten har overtrådt fællesskabsretten. Det er følgelig alene Retten, der har kompetence til dels at fastlægge sagens faktiske omstændigheder, når bortses fra tilfælde, hvor den faktiske urigtighed af Rettens konstateringer fremgår af de aktstykker, den har fået forelagt, dels at tage stilling til disse faktiske omstændigheder.

( jf. præmis 31 og 32 )

2. Selv om hovedsagens formalitet som hovedregel ikke bør behandles under en sag om foreløbige forholdsregler, da dette kan foregribe hovedsagens udfald, er forholdet ikke desto mindre det, at sagsøgeren, for at begæringen om udsættelse af gennemførelsen af en retsakt kan antages til realitetsbehandling, skal påvise, at der foreligger visse omstændigheder, på grundlag af hvilke det umiddelbart kan antages, at den hovedsag, som sagsøgerens begæring om foreløbige forholdsregler knytter sig til, kan antages til realitetsbehandling, således at det undgås, at sagsøgeren ved hjælp af en begæring om foreløbige forholdsregler kan opnå udsættelse af gennemførelsen af en retsakt, som han senere ikke opnår annulleret af Domstolen, idet hans søgsmål er blevet afvist under behandlingen af hovedsagen. En sådan behandling af spørgsmålet om sagens antagelse til realitetsbehandling er nødvendigvis summarisk henset til uopsætteligheden af sagen om foreløbige forholdsregler, og den kan kun finde sted på grundlag af de forhold, sagsøgeren har fremlagt. Det resultat, Retten når frem til, foregriber desuden ikke den afgørelse, Retten skal træffe i hovedsagen.

( jf. præmis 34 og 35 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Præjudicielle spørgsmål forelæggelse for Domstolen national ret i artikel 234 EF's forstand begreb Landesgericht, som handler i sin egenskab af en ret, der er pålagt førelsen af handelsregisteret, og som træffer afgørelse, uden at dette er forbundet med nogen form for tvist ikke omfattet

(Art. 234 EF)

Sammendrag

$$Det følger af artikel 234 EF, at de nationale retsinstanser kun kan forelægge spørgsmål for Domstolen, hvis der verserer en tvist for dem, og hvis forelæggelsen sker med henblik på afgørelse af en retssag.

Landesgericht Salzburg (Østrig) kan således ikke fremsætte en præjudiciel anmodning for Domstolen i sin egenskab af den myndighed, der har ansvaret for at føre handelsregisteret i forbindelse med en sag vedrørende registrering i registeret, når retten er den første myndighed, der skal træffe afgørelse om anmodningen om registrering, uden at dette har givet anledning til, at der er truffet en afgørelse, som der ved denne ret er anlagt sag til prøvelse af.

( jf. præmis 17, 20 og 21 )
Nøgleord



Nøgleord

1. Præjudicielle spørgsmål - besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis - anvendelse af procesreglementets artikel 104, stk. 3

(Domstolens procesreglement, art. 104, stk. 3)

2. Tilnærmelse af lovgivningerne - fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter - direktiv 93/37 - anvendelsesområde - kontrakt, der ikke overskrider den i direktivet fastsatte tærskelværdi - bestemmelse i udbudsbetingelserne, hvorefter der til opfyldelsen af kontrakten skal anvendes et produkt af et bestemt fabrikat, uden at der er mulighed for at anvende et dermed ligestillet produkt - frie varebevægelser - ulovlig

(EF-traktaten, art. 30 (efter ændring nu art. 28 EF); Rådets direktiv 93/37)