Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne – varemærker – direktiv 89/104 – registrering af et nyt varemærke – den kompetente myndigheds undersøgelse af tegnet

(Rådets direktiv 89/104, art. 3)

2. Tilnærmelse af lovgivningerne – varemærker – direktiv 89/104 – registrering af et nyt varemærke – den kompetente myndigheds undersøgelse af tegnet

(Rådets direktiv 89/104, art. 3)

3. Tilnærmelse af lovgivningerne – varemærker – direktiv 89/104 – registrering af et nyt varemærke – den kompetente myndigheds undersøgelse af tegnet

(Rådets direktiv 89/104, art. 3

Sammendrag

1. Første direktiv 89/104 om varemærker skal fortolkes således, at når der ansøges om registrering af et varemærke for diverse varer eller tjenesteydelser, skal prøvelsen af registreringshindringerne i direktivets artikel 3 være rettet mod hver enkelt af de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærket er søgt registreret. Det følger heraf, at den kompetente myndighed, når den giver afslag på at registrere et varemærke, der er søgt registreret for en helhed af varer og tjenesteydelser, i sin afgørelse skal angive det resultat, den er nået til, for hver enkelt af de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af registreringsansøgningen, uanset hvordan denne ansøgning er formuleret, og at den afgørelse, hvorved den kompetente myndighed giver afslag på registrering af et varemærke, i princippet skal begrundes i forhold til hver enkelt af disse varer og tjenesteydelser. Såfremt den samme registreringshindring gør sig gældende for en kategori eller en gruppe af varer eller tjenesteydelser, kan den kompetente myndighed dog begrænse sig til at anføre en generel begrundelse for alle de omhandlede varer eller tjenesteydelser.

(jf. præmis 34, 35, 37 og 38 samt domskonkl.)

2. I betragtning af, at første direktiv 89/104 om varemærker giver medlemsstaterne fuld frihed til at fastsætte procedureregler vedrørende bl.a. registrering af varemærker, skal direktivet fortolkes således, at det ikke er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter den ret, der er forelagt et søgsmål til prøvelse af en afgørelse truffet af den kompetente myndighed, er afskåret fra særskilt at træffe afgørelse vedrørende varemærkets fornødne særpræg i forhold til hver enkelt af de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af registreringsansøgningen, når hverken afgørelsen eller ansøgningen vedrører kategorier af varer eller tjenesteydelser eller varer eller tjenesteydelser særskilt betragtet.

En sådan begrænsning af rettens beføjelser kan således ikke anses for i praksis at kunne gøre det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve de rettigheder, der tillægges i henhold til direktivet, da den berørte part, efter at der er afsagt en dom, hvorved den pågældende part helt eller delvis taber sagen, vil kunne indgive en ny ansøgning om registrering af varemærket. Det påhviler dog den forelæggende ret at efterprøve, om ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet er overholdt.

(jf. præmis 44-46 og 48 samt domskonkl.)

3. Første direktiv 89/104 om varemærker skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter den ret, der er forelagt et søgsmål til prøvelse af en afgørelse truffet af den kompetente myndighed, er afskåret fra at tage hensyn til faktiske forhold og omstændigheder, der er indtrådt efter tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse. I en sådan situation skal den nationale dommer således efterprøve lovligheden af en bestemt afgørelse truffet af den kompetente myndighed, der kun har kunnet træffes på grundlag af de faktiske forhold og omstændigheder, som denne myndighed kunne have kendskab til på det tidspunkt, hvor den traf afgørelse.

(jf. præmis 59 og 61 samt domskonkl.)