ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Frie varebevaegelser - kvantitative restriktioner - foranstaltninger med tilsvarende virkning -forbud mod markedsfoering af levnedsmidler begrundet i hensynet til forbrugerbeskyttelse - graenser - anvendelse af en maerkning i overensstemmelse med direktiv 79/112 giver tilstraekkelig beskyttelse

(EF-traktaten, art. 30; Raadets direktiv 79/112)

2 Tilnaermelse af lovgivningerne - maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler - direktiv 79/112 - krav om, at varebetegnelse og ingrediensliste fremgaar af maerkningen

[Raadets direktiv 79/112, art. 2, art. 3, stk. 1, art. 5, stk. 1, art. 6, stk. 5, litra a)]

Sammendrag

1 Traktatens artikel 30 er til hinder for nationale bestemmelser, der af forbrugerbeskyttelseshensyn forbyder markedsfoering af foedevarer, der lovligt er fremstillet og markedsfoert i en anden medlemsstat, naar forbrugerbeskyttelsen er sikret gennem en maerkning i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 79/112 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for saadanne levnedsmidler, navnlig bestemmelserne om maerkning af produkter og ingrediensliste.

2 Artikel 3, stk. 1, i direktiv 79/112 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for saadanne levnedsmidler bestemmer, at varebetegnelse og ingrediensliste er obligatoriske oplysninger, som skal fremgaa af levnedsmidlets maerkning. En varebetegnelse, der ikke giver koeberen i den medlemsstat, hvor produktet markedsfoeres, mulighed for at erkende produktets egentlige art, er i strid med artikel 2 og artikel 5, stk. 1, i direktiv 79/112.

Saafremt maengden af tilsat vand udgoer mere end 5 vaegtprocent af faerdigvaren, foreligger der en tilsidesaettelse af artikel 3, stk. 1, sammenholdt med artikel 6, stk. 5, litra a), i direktiv 79/112, saafremt »vand« ikke er anfoert paa ingredienslisten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Praejudicielle spoergsmaal - forelaeggelse for Domstolen - national ret i henhold til traktatens artikel 177 - begreb - kompetent instans til behandling af klagesager vedroerende indgaaelse af kontrakter

(EF-traktaten, art. 177)

2 Tilnaermelse af lovgivningerne - klageprocedurer i forbindelse med indgaaelse af offentlige indkoebs- samt bygge- og anlaegskontrakter - direktiv 89/665 - instanser, der er ansvarlige for klageprocedurerne - anvendeligheden af de garantibestemmelser, som er fastsat i direktivets artikel 2, stk. 8, andet afsnit - betingelser - retsinstanser - uanvendelige

(Raadets direktiv 89/665, art. 2, stk. 8, andet afsnit)

Sammendrag

1 Ved bedoemmelsen af, om det organ, der forelaegger en sag, er en ret i henhold til traktatens artikel 177 - et spoergsmaal, som alene skal afgoeres paa grundlag af faellesskabsretten - skal der tages en hel raekke forhold i betragtning, nemlig om organet er oprettet ved lov, har permanent karakter, virker som obligatorisk retsinstans, anvender en kontradiktorisk sagsbehandling, traeffer afgoerelse paa grundlag af retsregler, samt om det er uafhaengigt. Tiroler Landesvergabeamt (Udbudsorganet for delstaten Tirol), som er det organ, der er oprettet ved lov for delstaten Tirol med henblik paa at traeffe afgoerelse i klagesager i forbindelse med indgaaelse af offentlige kontrakter, opfylder disse kriterier.

Saaledes fremgaar det af bestemmelserne vedroerende dets sammensaetning og virke, at dette organ opfylder de fem foerste kriterier, og at medlemmernes uafhaengighed er sikret ved den almindelige lov om forvaltningsvirksomhed, som indeholder meget praecise bestemmelser for, under hvilke omstaendigheder medlemmerne af det paagaeldende organ er forpligtet til ikke at deltage i behandlingen af en sag, idet tilsidesaettelsen af denne forpligtelse udgoer en formel mangel, som de beroerte parter kan paaberaabe sig under retssager. Desuden forbyder loven for delstaten udtrykkeligt, at der gives instrukser til medlemmerne af Tiroler Landesvergabeamt i forbindelse med udoevelsen af deres hverv.

2 Betingelserne i artikel 2, stk. 8, i Raadets direktiv 89/665 om samordning af love og administrative bestemmelser vedroerende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgaaelse af offentlige indkoebs- samt bygge- og anlaegskontrakter finder ikke anvendelse paa bestemmelser som dem, der vedroerer Tiroler Landesvergabeamt's sammensaetning og virke (Udbudsorganet for delstaten Tirol), idet disse garantibestemmelser ikke finder anvendelse, hvis den kompetente klageinstans er en retsinstans.

Det er kun, naar medlemsstaterne har valgt at overlade kompetencen til at behandle saadanne klager til organer, som ikke er retsinstanser, at de af disse organer trufne afgoerelser enten skal kunne appelleres til en retsinstans eller kunne indbringes for en anden instans, som skal opfylde de saerlige krav i direktivets artikel 2, stk. 8, saaledes at der sikres en tilstraekkelig klageadgang.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - faelles markedsordning - vin - betegnelse og praesentation af vine - mousserende vine - benyttelse af varemaerker til at supplere de obligatoriske angivelser - begraensninger - forbud mod at benytte varemaerker, som kan forveksles med betegnelsen for en anden vin - raekkevidde - kriterier for vurderingen af forvekslingsrisikoen

[Raadets forordning nr. 2333/92, art. 13, stk. 2, litra b)]

Sammendrag

Artikel 13, stk. 2, litra b), i forordning nr. 2333/92 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af mousserende vine og mousserende vine tilsat kulsyre skal fortolkes saaledes, at det som betingelse for at anvende det i bestemmelsen indeholdte forbud mod benyttelse af maerker, som kan forveksles med betegnelsen for en anden vin, ikke er tilstraekkeligt at fastslaa, at et maerke, som indeholder et ord, der indgaar i betegnelsen for et af de produkter, som er naevnt i denne bestemmelse, i sig selv kan forveksles med den anfoerte betegnelse.

Ved principielt at tillade, at varemaerker benyttes til at supplere betegnelsen, praesentationen og reklamen vedroerende de naevnte vine, har faellesskabslovgiver nemlig oensket at foretage en afvejning af interesserne mellem, paa den ene side, hensynet til forbrugerne og disses ret til ikke at blive vildledt vedroerende et produkts vaesentlige egenskaber, og, paa den anden side, hensynet til indehavernes lovlige interesse i at anvende et varemaerke og udnytte dette i handelsmaessigt oejemed, hvorfor det ville forstyrre denne afvejning alvorligt, hvis den blotte risiko for en forveksling uden hensyn til de paagaeldende forbrugeres opfattelse eller vaner var tilstraekkelig til at forhindre anvendelsen af en betegnelse, der er beskyttet som varemaerke.

Det er derfor ogsaa en betingelse for at anvende forbuddet, at det godtgoeres, at benyttelsen af maerket faktisk kan vildlede de paagaeldende forbrugere og dermed paavirke deres oekonomiske adfaerd. I denne forbindelse skal den nationale ret tage hensyn til den formodede forventning, der knytter sig til den paagaeldende angivelse, hos en almindeligt oplyst, rimeligt opmaerksom og velunderrettet gennemsnitsforbruger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnaermelse af lovgivningerne - kosmetiske midler - emballage og etiketter - direktiv 76/768 - foranstaltninger mod reklame, der tillaegger kosmetiske midler egenskaber, som disse ikke har - undergivet proportionalitetsprincippet - retsforskrifter, der forbyder enhver reklame vedroerende stoffer, der ikke er opfoert paa en liste - ulovlige

(Raadets direktiv 76/768, art. 6, stk. 3)

Sammendrag

Selv om artikel 6, stk. 3, i direktiv 76/768 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler indeholder en forpligtelse, hvorefter medlemsstaterne skal traeffe alle hensigtsmaessige foranstaltninger for, at der paa etiketter og salgspakninger samt i forbindelse med reklamering for kosmetiske midler ikke anvendes tekster, betegnelser, maerker, afbildninger eller andre figurer eller symboler, der tillaegger disse midler egenskaber, de ikke besidder, skal de foranstaltninger, som medlemsstaterne skal traeffe for at gennemfoere denne bestemmelse, dog respektere proportionalitetsprincippet.

Bestemmelsen er derfor til hinder for anvendelsen af nationale retsforskrifter, der forbyder reklame for et kosmetisk middel, der er bestemt til at komme i kontakt med slimhinderne, i henhold til hvilken dette produkt forebygger dannelsen af tandsten og paradentose, naar midlet ikke indeholder nogen af de i disse retsforskrifter opregnede aktive stoffer, der kan naa et saadan resultat, og naar vedkommende ikke har indhentet tilladelse til at anvende andre stoffer.

Saadanne retsforskrifter kan saaledes - for saa vidt som de ikke opregner alle de aktive stoffer, der kan forebygge tandsten eller paradentose - forbyde reklame for visse tandpastaer, selv om den ikke vildleder forbrugerne, og noedvendigheden af at opnaa en godkendelse med henblik paa en undtagelse fra forbuddet udgoer en begraensning af den frie bevaegelighed for det paagaeldende produkt, der er uden nogen som helst berettigelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem - indfoersel af goder - ankomst til Faellesskabet - begreb - ankomst til en medlemsstat af et gode fra De Nederlandske Antiller - omfattet

(EF-traktaten, art. 227; Raadets direktiv 77/388, art. 7, stk. 1; Raadets afgoerelse 91/482)

Sammendrag

Det fremgaar af artikel 3, sammenholdt med artikel 7 i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter, at udtrykket »til Faellesskabet« svarer til traktatens anvendelsesomraade, saaledes som det er defineret for hver enkelt medlemsstat i traktatens artikel 227. I henhold til traktatens artikel 227, stk. 3, er de oversoeiske lande og territorier (OLT), herunder De Nederlandske Antiller, omfattet af den saerlige associeringsordning, som er fastlagt i traktatens fjerde del. Ifoelge denne ordning finder traktatens almindelige bestemmelser kun anvendelse paa OLT, naar der udtrykkeligt henvises hertil. Det foelger heraf, at naar et gode fra De Nederlandske Antiller ankommer til en medlemsstat, kan dette ikke betragtes som en transaktion inden for Faellesskabet med henblik paa anvendelsen af sjette direktiv, medmindre en saerlig bestemmelse foreskriver det. Da der hverken findes nogen bestemmelse herom i sjette direktiv, i traktatens fjerde del eller i afgoerelse 91/482 om de oversoeiske landes og territoriers associering, skal ankomst til en medlemsstat af et gode fra De Nederlandske Antiller betragtes som ankomst til Faellesskabet med henblik paa anvendelsen af sjette direktivs artikel 7, stk. 1.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Medlemsstater - forpligtelser - gennemfoerelse af direktiver - manglende gennemfoerelse - begrundelse - ulovlig

(EF-traktaten, art. 169)

2 Tilnaermelse af lovgivningerne - batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer - direktiv 91/157 - medlemsstaternes pligt til at udarbejde saerlige programmer med henblik paa at naa bestemte maal - raekkevidde

(Raadets direktiv 91/157, art. 6)

Sammendrag

1 En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig bestemmelser, fremgangsmaader eller forhold i sin nationale retsorden til stoette for, at forpligtelser og frister, der foelger af et direktiv, ikke overholdes.

2 Direktiv 91/157 om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer, paalaegger i artikel 6 medlemsstaterne med henblik paa at naa dets maal at udarbejde programmer og siden at kontrollere og ajourfoere dem regelmaessigt.

Det er i den forbindelse vaesentligt, at medlemsstaterne, der har en saadan forpligtelse, meddeler Kommissionen de handlinger, som de paataenker at traeffe bestemmelse om og udfoere inden for de beroerte omraader. Det er foerst efter en gennemgang af disse kvantitative og tidsmaessige praeciseringer, at Kommissionen kan vurdere, om de paataenkte foranstaltninger i henhold til direktivet faktisk bidrager til at gennemfoere programmerne, der skal virkeliggoere direktivets maal.

Det foelger af ordlyden af artikel 6 og direktivets generelle opbygning, at de forskellige problemer i forbindelse med saerligt affald som batterier og akkumulatorer skal loeses inden for en praecis tidsplan. Selv om der i forhold til direktivets maal er opnaaet visse resultater inden udloebet af direktivets frist for gennemfoerelse af programmerne, fritager dette ikke en medlemsstat fra at udarbejde programmerne.

Det kan ikke anses for at vaere programmer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 6, at der er truffet positive foranstaltninger i overensstemmelse med maalene i direktivets artikel 6, stk. 1, idet disse kun udgoer en raekke regulerende indgreb eller enkeltstaaende handlinger, som ikke har karakter af planlaegning og strukturering med henblik paa at naa maalene.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt - toldkontingent for import af bananer - forordning, der fastsaetter en nedsaettelseskoefficient til beregning af den maengde, der skal tildeles de erhvervsdrivende - soegsmaal anlagt af erhvervsdrivende - afvisning

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4; Kommissionens forordning nr. 3190/93)

Sammendrag

Et soegsmaal, hvorunder der paastaas annullation af forordning nr. 3190/93 om fastsaettelse af den faelles nedsaettelseskoefficient til beregning af den maengde bananer, der skal tildeles hver erhvervsdrivende i kategori A og B af det aarlige toldkontingent i 1994, og som er anlagt af erhvervsdrivende i de naevnte kategorier, maa afvises.

Denne forordning har ikke som oejeblikkelig og direkte virkning at give hver enkelt erhvervsdrivende mulighed for at fastslaa den endelige maengde, som individuelt vil blive tildelt ham, fordi de oplysninger, som med henblik herpaa er meddelt til de nationale myndigheder af de erhvervsdrivende, kan aendres af myndighederne eller af Kommissionen ved flere lejligheder, uden at disse aendringer bringes til de beroerte erhvervsdrivendes kundskab, saaledes at de sidstnaevnte ikke er i stand til enten paa grundlag af de meddelte tal eller bestemmelserne i forordning nr. 3190/93 at fastslaa den referencemaengde, som nedsaettelseskoefficienten finder anvendelse paa.

Da det er umuligt for de erhvervsdrivende at fastslaa deres endelige maengde blot ved at multiplicere en af dem kendt maengde med den nedsaettelseskoefficient, der er fastsat ved den paagaeldende forordning, kan forordningen heller ikke opfattes som en raekke individuelle beslutninger, der er rettet til hver enkelt erhvervsdrivende, og som i virkeligheden underretter denne om de praecise maengder, han vil have ret til at indfoere.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Miljoe - vurdering af visse projekters indvirkning paa miljoeet - direktiv 85/337 - for sent vedtagne nationale gennemfoerelsesforanstaltninger om undtagelse fra forpligtelsen til vurdering af godkendelsesprocedurer, indledt inden de nationale lovbestemmelsers ikrafttraedelse, men efter udloebet af gennemfoerelsesfristen - ulovlighed

(Raadets direktiv 85/337, art. 12, stk. 1)

2 Medlemsstater - forpligtelser - manglende overholdelse - begrundelse - ulovlig

(EF-traktaten, art. 169)

3 Traktatbrudssoegsmaal - Domstolens proevelse af soegsmaalsgrundlaget - ingen skadelige virkninger af det paastaaede traktatbrud - irrelevant

(EF-traktaten, art. 169)

4 Retspleje - sagsomkostninger - ophaevelse berettiget som foelge af den anden parts forhold

(Domstolens procesreglement, art. 69, stk. 5)

Sammendrag

1 Artikel 12, stk. 1, i direktiv 85/337 om vurderingen af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet skal fortolkes saaledes, at en medlemsstat, der har gennemfoert direktivet i national ret efter den 3. juli 1988, hvor fristen for gennemfoerelse udloeb, ikke ved hjaelp af en overgangsbestemmelse kan dispensere fra de i direktivet indeholdte forpligtelser til at vurdere indvirkningerne paa miljoeet af projekter, hvis godkendelsesprocedure er paabegyndt foer ikrafttraedelsen af den nationale lov om gennemfoerelse af direktivet, men efter den 3. juli 1988.

2 En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig bestemmelser, fremgangsmaader eller forhold i sin nationale retsorden til stoette for, at forpligtelser og frister, der foelger af et direktiv, ikke overholdes.

3 En medlemsstats tilsidesaettelse af en forpligtelse i henhold til faellesskabsretten er i sig selv et traktatbrud og det forhold, at tilsidesaettelsen ikke har haft skadelige virkninger, er irrelevant ved afgoerelsen af, om et soegsmaal i henhold til traktatens artikel 169 er begrundet.

4 Naar sagsoegerens delvise haevelse af en sag er berettiget paa grund af sagsoegtes forhold, og den haevende part har nedlagt paastand herom, paalaegges det i henhold til Domstolens procesreglement artikel 69, stk. 5, den anden part at betale sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnaermelse af lovgivningerne - fremgangsmaader ved indgaaelse af offentlige indkoebsaftaler - direktiv 77/62 - ordregivende myndighed - enheder, der svarer til offentligretlige juridiske personer - bilag I til direktiv 77/62 - offentlige myndigheder, hvis offentlige indkoebsaftaler er undergivet statens kontrol

[Raadets direktiv 77/62, art. 1, litra b), og bilag I, punkt VI]

Sammendrag

En enhed som Coillte Teoranta (Skovkontoret) er en ordregivende myndighed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra b), i direktiv 77/62 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb.

En saadan enhed, som er en juridisk person, og som ikke foretager offentlige indkoeb paa statens eller et lokalt organs regning, kan ikke anses for at vaere staten eller et lokalt organ, men udgoer en offentligretlig juridisk person i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra b), sammenholdt med bilag I, punkt VI (Irland), til direktiv 77/62, naar staten i det mindste indirekte kan udoeve en kontrol med de offentlige indkoeb.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - alderdomsforsikring og forsikring ved doedsfald - beregning af ydelserne - arbejdstager, der ikke samtidigt opfylder ydelsesbetingelserne i henhold til samtlige de lovgivninger, hun har vaeret omfattet af - hensyntagen i den nationale lovgivning, hvis betingelser er opfyldt, til forsikringsperioder tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning med henblik paa tildeling af en hoejere ydelse

[Raadets forordning nr. 1408/71, art. 46 og art. 49, stk. 1, litra b), nr. ii), og Raadets forordning nr. 3096/95]

Sammendrag

Artikel 49, stk. 1, litra b), nr. ii), i forordning nr. 1408/71, som aendret og ajourfoert ved forordning nr. 2001/83, samt artikel 49, stk. 1, litra b), nr. ii), i forordning nr. 1408/71 i den version, der fremgaar af forordning nr. 2001/83, som aendret ved forordning nr. 1248/92 og ved forordning nr. 3096/95, skal fortolkes saaledes, at de paalaegger den kompetente institution, hvis den paagaeldende alene opfylder betingelserne i én medlemsstats lovgivning for udbetaling af en, selv begraenset, alderdomsydelse, uden at det er noedvendigt at medregne forsikrings- eller bopaelsperioder, der er tilbagelagt efter en anden lovgivning, hvis betingelser ikke er opfyldt, ikke desto mindre i henhold til artikel 46 i forordning nr. 1408/71 at medregne de perioder, der er tilbagelagt efter sidstnaevnte lovgivning, naar der som foelge heraf kan tildeles den paagaeldende en hoejere alderdomsydelse indtil det tidspunkt, hvor dennes betingelser ligeledes er opfyldt.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - alderdomsforsikring og forsikring ved doedsfald - beregning af ydelserne - national lovgivning, hvorefter ydelsen fastsaettes paa grundlag af en gennemsnitlig bidragsbasis i en referenceperiode - anvendelse paa en arbejdstager, der holder op med at arbejde i en medlemsstat med en anden lovgivning, og som ikke i referenceperioden har betalt bidrag efter den lovgivning, der finder anvendelse - beregning af den gennemsnitlige bidragsbasis paa grundlag af de bidrag, der faktisk er indbetalt i henhold til den lovgivning, der finder anvendelse, og forhoejelse af pensionsbeloebet - tilsidesaettelse af faellesskabsretlige principper - foreligger ikke

[EF-traktaten, art. 51; Raadets forordning nr. 1408/71, art. 47, stk. 1, litra e), og bilag VI, rubrik D, punkt 4]

Sammendrag

Artikel 47, stk. 1, litra g), i forordning nr. 1408/71 indebaerer dels, at naar alderspension og invalidepension fastsaettes efter lovgivningen i en medlemsstat, hvorefter pensionsbeloebet beregnes paa grundlag af en gennemsnitlig bidragsbasis, der svarer til den loen, der er oppebaaret i loebet af et vist antal aar forud for pensioneringen eller invaliditetens indtraeden, foretages beregningen af den gennemsnitlige bidragsbasis for arbejdstagere, der efter at have vaeret omfattet af lovgivningen i denne medlemsstat har genoptaget og er fortsat med at udoeve loennet beskaeftigelse i en anden medlemsstat indtil ophoeret af den erhvervsaktive periode, alene paa grundlag af det beloeb, der er indbetalt i bidrag i henhold til den paagaeldende lovgivning, dels at dette beloeb skal reguleres og forhoejes, saaledes at det svarer til det, som de forsikrede faktisk ville have betalt, hvis de var fortsat med at arbejde under de samme omstaendigheder i den paagaeldende medlemsstat.

Reglerne for anvendelse af artikel 47 i forhold til Spanien, som er blevet indfoert i bilag VI, rubrik D, punkt 4, i forordning nr. 1408/71 ved forordning nr. 1248/92, er i overensstemmelse med denne fortolkning. Bestemmelserne indeholder kun en praecisering af forordningens bestemmelser, hvorefter den gennemsnitlige bidragsbasis udelukkende fastsaettes paa grundlag af de forsikringsperioder, der er tilbagelagt efter den paagaeldende lovgivning, uden herved at aendre indholdet af artikel 47, stk. 1, litra g), i forordning nr. 1408/71, og de har alene til formaal at sikre, at denne bestemmelse er i overensstemmelse med principperne i traktatens artikel 51.

I denne henseende boer der ikke under hensyn til faellesskabsrettens principper sondres mellem forhoejelsen af bidragsbasis og reguleringen af pensionsbeloebet. I begge tilfaelde er det forfulgte formaal det samme, nemlig at goere det muligt - ud fra den forsikredes faktiske bidragsbasis foer emigrationen og ved en forhoejelse, der tager hensyn til udviklingen i leveomkostningerne, samt ved en regulering af ydelser af samme art - endeligt at komme frem til et pensionsbeloeb, der svarer til det, som den vandrende arbejdstager faktisk ville have oppebaaret, hvis han var fortsat med at arbejde paa de samme betingelser i den paagaeldende medlemsstat.