ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/4

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. februar 2010 — Hava Genc mod Land Berlin (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Berlin — Tyskland)

(Sag C-14/09) (1)

(Associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 - artikel 6, stk. 1 - arbejdstagerbegrebet - udøvelse af en ubetydelig lønnet beskæftigelse - betingelser for fortabelse af velerhvervede rettigheder)

2010/C 80/07

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht Berlin

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Hava Genc

Sagsøgt: Land Berlin

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgericht Berlin — fortolkning af artikel 6, stk. 1, i Associeringsrådet EØF-Tyrkiets afgørelse nr. 1/80 — opholdsret i værtsmedlemsstaten for en tyrkisk statsborger, hvis indrejse i denne medlemsstat var begrundet i et formål, som i mellemtiden er bortfaldet, og som alene udøver en ubetydelig beskæftigelse med en ugentlig arbejdstid på 5,5 timer — mindstekrav til et ansættelsesforhold, for at det kan anses for »lovlig beskæftigelse« som omhandlet i afgørelse nr. 1/80

Konklusion

1) En person, som befinder sig i en situation som den, sagsøgeren i hovedsagen befinder sig i, er arbejdstager som omhandlet i artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 af 19. september 1980 om udvikling af associeringen vedtaget af associeringsrådet oprettet ved aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, forudsat at den omhandlede beskæftigelse er af reel og faktisk karakter. Det tilkommer den forelæggende ret at foretage den nødvendige efterprøvelse af de faktiske omstændigheder med henblik på at vurdere, om dette er tilfældet i den sag, som er blevet indbragt for den.

2) En tyrkisk arbejdstager som omhandlet i artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 kan påberåbe sig den ret til fri bevægelighed, som han har i henhold til aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, selv når formålet med opholdet ved indrejsen i værtsmedlemsstaten er bortfaldet. Så snart en sådan arbejdstager opfylder de betingelser, som er fastsat i artikel 6, stk. 1, kan hans opholdsret i værtsmedlemsstaten ikke underkastes yderligere betingelser, som vedrører tilstedeværelsen af hensyn, som vil kunne begrunde opholdet, eller som vedrører arten af beskæftigelsen.

(1) EUT C 102 af 1.5.2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/16

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 23. december 2009 — Jasna Detiček mod Maurizio Sgueglia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Višje sodišče v Mariboru — Republikken Slovenien)

(Sag C-403/09 PPU) (1)

(Retligt samarbejde i civile sager - ægteskabssager og sager vedrørende forældreansvar - forordning (EF) nr. 2201/2003 - foreløbige retsmidler vedrørende forældremyndighed - afgørelse, som er eksigibel i en medlemsstat - ulovlig fjernelse af barnet - anden medlemsstat - anden ret - tildeling af forældremyndigheden til den anden forælder - kompetence - præjudiciel forelæggelse efter hasteproceduren)

2010/C 63/24

Processprog: slovensk

Den forelæggende ret

Višje sodišče v Mariboru

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Jasna Detiček

Sagsøgt: Maurizio Sgueglia

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Višje sodišče v Mariboru — fortolkning af artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EFT L 338, s. 1) — foreløbige, herunder sikrende, retsmidler — kompetence for en domstol i medlemsstat A til at træffe en foreløbig afgørelse vedrørende en påstand om atter at få tilkendt forældremyndigheden over et barn, når den domstol der træffer afgørelse om sagens realitet — nemlig den domstol der har kompetence til at træffe afgørelse i skilsmissesagen — befinder sig i medlemsstat B

Konklusion

Artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 skal fortolkes således, at den under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, ikke tillader en ret i en medlemsstat at anvende et foreløbigt retsmiddel i en sag om forældreansvar, som tilsigter at tildele forældremyndigheden over et barn, som befinder sig på denne medlemsstats område, til en af dets forældre, når en ret i en anden medlemsstat, der i henhold til samme forordning har kompetence til at påkende sagens realitet vedrørende forældremyndigheden over barnet, allerede har truffet en afgørelse, hvorved forældremyndighed over dette barn midlertidigt tildeles den anden forælder, og denne afgørelse er blevet erklæret for eksigibel i den førstnævnte medlemsstat.

(1) EUT C 312 af 19.12.2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 51/12

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. december 2009 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien

(Sag C-120/09) (1)

(Traktatbrud - direktiv 1999/31/EF - deponering af affald - begreberne »underjordisk opbevaring«, »gas fra deponeringsanlæg« og »eluat« - pligt til at fastlægge udløsningstærskler, ud fra hvilke det kan antages, at et deponeringsanlæg har forårsaget en betydelig forringelse af grundvandskvaliteten - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist for så vidt angår regionen Vallonien)

2010/C 51/18

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. van Beek og J.-B. Laignelot, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved T. Materne, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — manglende gennemførelse i vallonsk ret af artikel 2, litra f), j) og k), i samt bilag III, punkt 4, litra C), til Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (EFT L 182, s. 1) — begreberne »underjordisk opbevaring«, »gas fra deponeringsanlæg« og »eluat« — pligt til at fastlægge udløsningstærskler, ud fra hvilke det kan antages, at et deponeringsanlæg har forårsaget en betydelig forringelse af grundvandskvaliteten

Konklusion

1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald, idet det ikke for så vidt angår regionen Vallonien har sikret gennemførelsen af direktivets artikel 2, litra f), j) og k), samt bilag III, punkt 4, litra C).

2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 141 af 20.6.2009.
6)

Artikel 15, stk. 4 og 6, i direktiv 2008/115 skal fortolkes således, at der i henhold til denne bestemmelse ikke er mulighed for, når den maksimale frist for frihedsberøvelse, som er fastsat i direktivet, er udløbet, ikke straks at løslade den pågældende med den begrundelse, at han ikke er i besiddelse af gyldige dokumenter, at han udviser aggressiv adfærd, at han ikke har nogen midler til sit underhold, at han ikke har nogen bolig, og at han fra medlemsstaten ikke modtager sådanne midler.
5)

Om det italienske gebyr, som fører til en stigning i udgifterne for brugerne af mobiltelefontjenesten, der indgår abonnementsaftaler, gør det mindre attraktivt at gå ind på det italienske marked og hindrer — til skade for nationale forbrugere — skabelsen af et konkurrencebaseret marked i strid med principperne i direktiv 2002/21/EF.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/15

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 10. december 2009 — Europa-Kommissionen mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland

(Sag C-187/09) (1)

(Traktatbrud - direktiv 2006/40/EF - luftkonditioneringsanlæg i motorkøretøjer - ufuldstændig gennemførelse)

2010/C 24/25

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved O. Beynet og S. Walker, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved S. Ossowski, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/40/EF af 17. maj 2006 om emissioner fra luftkonditioneringsanlæg i motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF (EUT L 161, s. 12)

Konklusion

1) Kongeriget Storbritannien og Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/40/EF af 17. maj 2006 om emissioner fra luftkonditioneringsanlæg i motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF idet det ikke har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.

2) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 167 af 18.7.2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 179/9

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 21. januar 2010 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-17/09) (1)

(Offentlige tjenesteydelsesaftaler - ydelser vedrørende håndtering af bioaffald og grønt affald - tildeling uden afholdelse af åbne udbudsprocedurer for indgåelse af offentlige kontrakter)

2010/C 179/13

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved B. Schima og C. Zadra, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og B. Klein, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 8 og afsnit III-VI i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (EFT L 209, s. 1) — manglende iværksættelse af en formel udbudsprocedure inden for hele Fællesskabet forud for indgåelsen af en kontrakt mellem byen Bonn og et privat selskab vedrørende håndtering af bioaffald og grønt affald

Konklusion

1) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8 og afsnit III-VI i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, idet byen Bonn og Müllverwertungsanlage Bonn GmbH har indgået en offentlig tjenesteydelsesaftale om ydelser vedrørende håndtering af bioaffald og grønt affald uden at gennemføre en europæisk udbudsprocedure.

2) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 69 af 21.3.2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 179/11

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. maj 2010 — Česká podnikatelská pojišťovna a.s., Vienna Insurance Group mod Michal Bilas (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Okresní soud v Chebu, Den Tjekkiske Republik)

(Sag C-111/09) (1)

(Forordning (EF) nr. 44/2001 - søgsmål anlagt af en forsikringsgiver ved retten på det sted, hvor forsikringsgiveren har hjemsted, med påstand om, at en forsikringstager med bopæl i en anden medlemsstat skal betale en forsikringspræmie - sagsøgtes fremmøde for den ret, for hvilken sagen er indbragt - kompetence ikke bestridt og realitetsindsigelse - spørgsmålet om, hvorvidt sagsøgtes fremmøde tillægger kompetence)

2010/C 179/17

Processprog: tjekkisk

Den forelæggende ret

Okresní soud v Chebu

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Česká podnikatelská pojišťovna a.s., Vienna Insurance Group

Sagsøgt: Michal Bilas

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Okresní soud v Chebu — fortolkning af artikel 13, stk. 1, artikel 24 og 26 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT L 12, s. 1) — kompetence i forsikringssager — søgsmål med påstand om, at forsikringstager, som har bopæl i en anden medlemsstat end forsikringsgiver, skal betale en forsikringspræmie — situation, hvor forsikringstager har fremført sine anbringender vedrørende realiteten ved forsikringsgivers hjemsted

Konklusion

Artikel 24 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at den ret, for hvilken sagen er indbragt, uden at reglerne indeholdt i kapitel II, afdeling 3, i denne forordning er overholdt, skal erklære sig kompetent, når sagsøgte giver møde og ikke rejser nogen indsigelse om, at retten er inkompetent, idet et sådant fremmøde udgør en stiltiende udvidelse af kompetencen.

(1) EUT C 141 af 20.6.2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 179/10

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. maj 2010 — Axel Walz mod Clickair S.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Mercantil no 4 — Spanien)

(Sag C-63/09) (1)

(Luftfart - Montrealkonventionen - luftfartsselskabers ansvar for indchecket bagage - artikel 22, stk. 2 - begrænsning i tilfælde af ødelæggelse, bortkomst, beskadigelse eller forsinkelse af bagage - begrebet »skade« - økonomisk og ikke-økonomisk skade)

2010/C 179/15

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Mercantil no 4

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Axel Walz

Sagsøgt: Clickair S.A.

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Juzgado de le Mercantil no 4 (Barcelona) — fortolkning af artikel 22, stk. 2, i konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring (Montrealkonventionen) (Rådet beslutning 2001/539/EF, EFT L 194, s. 39) — Domstolens kompetence — fortolkning af artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 2027/97 af 9. oktober 1997 om luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker (EFT L 285, s. 1) — luftfartselskabernes ansvar for så vidt angår transport af passagerer og deres bagage — begrænsning i tilfælde af ødelæggelse, tab, havari eller forsinket fremkomst af bagagen — materielle tab og ikke-økonomisk skade

Konklusion

Begrebet »skade«, som ligger til grund for artikel 22, stk. 2, i konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, indgået i Montreal den 28. maj 1999, der begrænser luftfartsselskabernes ansvar for skade i tilfælde af bl.a. bortkomst af bagage, skal fortolkes således, at det omfatter såvel økonomisk som ikke-økonomisk skade.

(1) EUT C 102 af 1.5.2009.
1)

Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, idet det for så vidt angår ikke-civilt personale inden for den offentlige administration ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 179/13

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. maj 2010 — Scott SA og Kimberley Clark SNC, nu Kimberley Clark SAS, mod Ville d’Orléans (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour administrative d’appel de Nantes (Frankrig))

(Sag C-210/09) (1)

(Statsstøtte - forordning (EF) nr. 659/1999 - artikel 14, stk. 3 - tilbagesøgning af støtte - effektivitetsprincippet - betalingsopkrævninger behæftet med en formel mangel - annullation)

2010/C 179/21

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour administrative d'appel de Nantes

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Scott SA og Kimberley Clark SNC, nu Kimberley Clark SAS

Sagsøgt: Ville d'Orléans

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour administrative d'appel de Nantes (Frankrig) — fortolkning af artikel 14, stk. 3, i Rådets forordning nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1) — støtte, som den franske regering har ydet Scott SA og Kimberly Clark — forpligtelse til uden forsinkelse at tilbagesøge støtte, der er erklæret uforenelig med Fællesmarkedet — betydningen for denne forpligtelse af en eventuel annullation af de opkrævninger, der er udstedt af de nationale myndigheder med henblik på tilbagesøgning af denne støtte på grund af formelle fejl

Konklusion

Artikel 14, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel [88] skal fortolkes således, at den under omstændigheder, hvor de beløb, som svarer til den pågældende støtte, allerede er blevet tilbagebetalt, ikke er til hinder for en national domstols annullation på grund af en formel mangel af betalingsopkrævninger, der er udstedt med henblik på at tilbagesøge den ulovlige statsstøtte, når muligheden for berigtigelse af denne formelle mangel er sikret af national lovgivning. Denne bestemmelse er derimod til hinder for, at disse beløb — selv midlertidigt — på ny bliver udbetalt til modtagerne af denne støtte.

(1) EUT C 205 af 29.8.2009.
2)

Artikel 1 i Kommissionens beslutning 2003/195/EF af 16. oktober 2002 om Italiens påtænkte støtteordning til fordel for beskæftigelsen i regionen Sicilien — C 56/99 (ex N 668/1997) skal fortolkes således, at den i artikel 11, stk. 1, i regionen Siciliens regionallov nr. 16 af 27. maj 1997 om godkendelse af udgifter for forbruget af hensatte forpligtelser i de generelle fonde i regionens budget for regnskabsåret 1997 udgør en ny støtte i forhold til den, der er fastsat i artikel 10 i regionallov nr. 27 af 15. maj 1991 om regionen Siciliens foranstaltninger til fordel for beskæftigelsen. Den nævnte artikel 1 er til hinder for støtte til enhver ansættelse af arbejdstagere ved lærlinge- og arbejdskontrakt, eller omdannelsen af lærlinge- og arbejdskontrakter til kontrakter om ansættelse på ubestemt tid, foretaget fra den 1. januar 1997.
1)

Artikel 49 EF skal fortolkes således, at: — den er til hinder for en national lovgivning, der bestemmer, at de skattepligtige har mulighed for at fratrække udgifter til undervisning ved et universitet i denne medlemsstat i bruttoskatten, men generelt udelukker dette for så vidt angår udgifter til undervisning ved et privat universitet i en anden medlemsstat — den ikke er til hinder for en national lovgivning, der bestemmer, at de skattepligtige har mulighed for at fratrække udgifter til undervisning ved et privat universitet i en anden medlemsstat i bruttoskatten, for så vidt som de ikke overstiger de tilsvarende udgifter, som skal erlægges for deltagelse i lignende undervisning ved det indenlandske offentlige universitet, der er tættest beliggende ved den skattepligtiges skattemæssige hjemsted.
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. april 2010 — The Queen, efter begæring af: Association of the British Pharmaceutical Industry mod Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-62/09) (1)

(Direktiv 2001/83/EF - artikel 94 - økonomiske incitamenter til fordel for lægepraksisser, som ordinerer visse lægemidler til deres patienter - myndigheder, som er ansvarlige for den offentlige sundhed - læger - ordineringsfrihed)

(2010/C 161/14)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: The Queen, efter begæring af: Association of the British Pharmaceutical Industry

Sagsøgt: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

Procesdeltager: NHS Confederation (Employers) Company Ltd

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — fortolkning af artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67) — et offentligt organ, som indgår i den nationale offentlige sundhedsordning, anvender en ordning med økonomiske incitamenter til lægepraksisser, der ordinerer et bestemt lægemiddel for patienterne

Konklusion

Artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/27/EF af 31. marts 2004, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for økonomiske tilskyndelsesordninger som den i hovedsagen omhandlede, der er indført af de nationale myndigheder, som er ansvarlige for den offentlige sundhed, for at nedbringe deres omkostninger på området, og som med henblik på behandling af visse lidelser tilsigter at favorisere lægers ordinering af specifikt navngivne lægemidler, der indeholder et aktivt stof, som adskiller sig fra det aktive stof, der var indeholdt i det lægemiddel, som tidligere blev ordineret eller kunne have været ordineret, hvis en sådan tilskyndelsesordning ikke fandtes.

(1) EUT C 90 af 18.4.2009.
2)

Den nationale ret er ikke forpligtet til at undersøge den konkrete indvirkning af forhøjelser af en afgift som den i hovedsagen indførte vedrørende situationen før den 1. april 1976 på import af bananer med oprindelse i Somalia, for at vurdere foreneligheden af disse forhøjelser med den »standstill«-klausul, der fremgår af artikel 1 i protokol nr. 5 om bananer, som er bilag til fjerde AVS-EØF-konvention, undertegnet i Lomé den 15. december 1989. Forhøjelser af en sådan afgift, der begrænser sig til at tilpasse denne afgift i forhold til inflationen, er dog ikke i strid med nævnte klausul.
2)

Den omstændighed, at den omhandlede fører enten selv kører til det sted, hvor han overtager et køretøj, der er udstyret med et kontrolapparat, eller bliver kørt dertil af en anden, har ingen betydning for kvalifikationen af køretiden i forhold til begrebet »hviletid« som omhandlet i artikel 1, nr. 5), i Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport.
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. april 2010 — Enosi Efopliston Aktoploïas m.fl. mod Ypourgos Emporikis Naftilías og Ypourgos Aigaíou (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)

(Sag C-122/09) (1)

(Søtransport - cabotagesejlads - forordning (EØF) nr. 3577/92 - midlertidig undtagelse fra anvendelse af denne forordning - forpligtelse for medlemsstaterne til indtil udløbet af undtagelsesperioden at afholde sig fra at vedtage bestemmelser, der kan bringe anvendelsen af den nævnte forordning i alvorlig fare)

(2010/C 161/17)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Enosi Efopliston Aktoploïas, ANEK, Minoikes grammes, N.E. Lésvou og Blue Star Ferries

Sagsøgte: Ypourgos Emporikis Naftilías og Ypourgos Aigaíou

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Symvoulio tis Epikrateias — fortolkning af artikel 1, 2 og 4 samt artikel 6, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) (EFT L 364, s. 7) — midlertidig fritagelse for anvendelse af forordningen — medlemsstaternes forpligtelse til ikke inden fritagelsesperiodens udløb at vedtage bestemmelser, der kan bringe forordningens fulde og effektive anvendelse i fare — borgernes ret til at påberåbe sig forordningens bestemmelser med henblik på at anfægte gyldigheden af nationale bestemmelser, der har en sådan virkning

Konklusion

Såfremt det antages, at den græske lovgiver i den periode, hvor Grækenland var undtaget fra anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads), var forpligtet til at afholde sig fra at vedtage bestemmelser, som kunne bringe denne forordnings fulde og effektive anvendelse i alvorlig fare fra den 1. januar 2004, hvor undtagelsesperioden udløb, bringes denne fulde og effektive anvendelse ikke i alvorlig fare som følge af den græske lovgivers vedtagelse i 2001 af bestemmelser i strid med den pågældende forordning, som er af udtømmende og vedvarende karakter, og som ikke ophører med at gælde fra den 1. januar 2004.

(1) EUT C 141 af 20.6.2009.