PERSONALERETTENS KENDELSE (Første Afdeling)

29. juni 2011

Sag F-125/10

Daniel Schuerewegen

mod

Europa-Parlamentet

»Personalesag – tjenestemænd – foranstaltninger til fjernelse fra tjenestestedet – inddragelse af tjenestekort – inddragelse af retten til adgang til edb-systemet – forudgående administrativ klage – elektronisk fremsendelse – administrationens kendskab – forsinkelse – åbenbart afvisningsgrundlag«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF, som finder anvendelse på Euratom-traktaten i henhold til denne traktats artikel 106a, hvorved Daniel Schuerewegen har nedlagt påstand dels om annullation af Parlamentets afgørelser af 25. marts 2010, hvorved hans tjenestekort blev inddraget, hans adgang til institutionens edb-system blev inddraget, og han blev nægtet adgang til institutionens lokaler, dels om erstatning af den økonomiske og ikke-økonomiske skade, som denne afgørelse havde voldt ham.

Udfald: Sagen afvises. Daniel Schuerewegen betaler sagens omkostninger.

Sammendrag

1. Tjenestemænd – søgsmål – forudgående administrativ klage – dato for indgivelsen – administrationens modtagelse

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90, stk. 2)

2. Tjenestemænd – søgsmål – forudgående administrativ klage – formkrav – elektronisk fremsendelse – lovlig – pligt for tjenestemanden til at sikre sig administrationens faktiske modtagelse

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90, stk. 2)

3. Tjenestemænd – søgsmål – forudgående administrativ klage – frister

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

1. Det er, for at en klage kan anses for gyldigt indgivet i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, nødvendigt, at klagens adressat er i stand til at gøre sig bekendt med dens indhold. Den dato, der skal tages hensyn til ved bedømmelsen af, om en klage er indgivet inden for den fastsatte frist, er følgelig datoen for den pågældende institutions modtagelse af klagen. Datoen for indgivelsen udgør ligeledes begyndelsestidspunktet for den omhandlede institutions frist til besvarelse af klagen på fire måneder. Vedtægtens artikel 90, stk. 2, bestemmer således klart, at der skal tages hensyn til én og samme dato ved for det første bedømmelsen af, om klagen blev indgivet inden for den fastsatte frist, og for det andet fastlæggelsen af den dato, hvorfra institutionens svarfrist begynder at løbe.

(jf. præmis 22, 23 og 25)

Henvisning til:

Domstolen: 26. november 1981, sag 195/80, Michel mod Parlamentet, præmis 13

Retten: 25. september 1991, sag T-54/90, Lacroix mod Kommissionen, præmis 28 og 29; 18. juni 1996, sag T-150/94, Vela Palacios mod ØSU, præmis 27

Personaleretten: 15. maj 2006, sag F-3/05, Schmit mod Kommissionen, præmis 28; 25. april 2007, sag F-59/06, Kerstens mod Kommissionen, præmis 34-36

2. En administrativ klage, der indgives af en tjenestemand, skal ikke have en særlig form. Det er tilstrækkeligt, at den klart og præcist udtrykker klagerens vilje til at anfægte en afgørelse, der træffes i forhold til vedkommende. En akt, der indgives elektronisk, og som utvetydigt udtrykker klagerens vilje til at anfægte en afgørelse, der indeholder et klagepunkt i forhold til ham, må således anses for en klage i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2.

Tjenestemanden kan imidlertid ikke med rette hævde, at den blotte afsendelse af en e-mail gør det muligt at fastslå, at adressaten for meddelelsen rent faktisk har modtaget denne.

(jf. præmis 30 og 34)

Henvisning til:

Domstolen: 31. maj 1988, sag 167/86, Rousseau mod Revisionsretten, præmis 8

Retten: 16. februar 2005, sag T-354/03, Reggimenti mod Parlamentet, præmis 43

Personaleretten: 25. april 2007, sag F-71/06, Lebedef-Caponi mod Kommissionen, præmis 29-31 og 34; 17. juli 2007, sag F-141/06, Hartwig mod Parlamentet og Kommissionen, præmis 27

3. En normalt agtpågivende tjenestemand må drage omsorg for, at hans klage når frem til den omhandlede institution inden udløbet af fristen på tre måneder. En tjenestemand handler ikke i overensstemmelse med denne påpasselighed og agtpågivenhed, såfremt han først fremsender sin klage pr. post den sidste dag inden den foreskrevne frist, eller såfremt han ikke selv eller gennem sin behørigt befuldmægtigede adresserer sin klage elektronisk inden fristen. Tjenestemanden kan i denne forbindelse ikke med føje gøre gældende, at han er blevet straffet, fordi den omhandlede institution er lukket på fristens sidste dag.

(jf. præmis 36)

Henvisning til:

Personaleretten: Hartwig mod Parlamentet og Kommissionen, præmis 30