ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 21. november 1996. - Syndicat des producteurs de viande bovine de la coordination rurale, Syndicat des producteurs de lait de la coordination rurale og Philippe de Villiers mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Fælles landbrugspolitik - Hasteforanstaltninger til beskyttelse af folkesundheden - Erstatningssøgsmål - Uforudselig skade - Afvisning. - Sag T-53/96.



Samling af Afgørelser 1996 side II-01579



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - staevning - formkrav - kort fremstilling af soegsmaalsgrundene - staevning med paastand om erstatning for skade forvoldt af en faellesskabsinstitution - manglende oplysninger om det lidte tab og aarsagsforbindelse - afvisning - kan ikke afhjaelpes ved en anmodning om, at der udmeldes en syns- og skoensmand med henblik paa opgoerelsen af det oekonomiske tab

[EF-statutten for Domstolen, art. 19; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c), art. 64, stk. 2, litra b) og c), og art. 65, litra d)]

Sammendrag

I henhold til artikel 19 i EF-statutten for Domstolen og artikel 44, stk. 1, litra c), i Rettens procesreglement skal staevninger indeholde en angivelse af soegsmaalets genstand og en kort fremstilling af soegsmaalsgrundene. Disse krav kan ikke anses for opfyldt, naar der i en staevning, hvori der nedlaegges paastand om erstatning for skade forvoldt af en faellesskabsinstitution, ikke er nogen oplysninger for saa vidt angaar karakteren af den paastaaede skade eller er redegjort for, hvorledes den paastaaede skade kan vaere paafoert ved den sagsoegte institutions anfaegtede adfaerd.

Den fuldstaendige mangel paa oplysninger kan ikke anses for afhjulpet ved, at der i staevningen anmodes om, at der udmeldes en syns- og skoensmand med henblik paa opgoerelsen af det oekonomiske tab, der kraeves erstattet. En saadan anmodning kan ikke imoedekommes, for saa vidt den gaar ud paa, at der foranstaltes bevisoptagelse i henhold til procesreglementets artikel 65, litra d), idet det er en forudsaetning herfor, at der er en fremstilling af de faktiske omstaendigheder, for hvilke der skal foeres bevis, hvilket netop mangler i staevningen. Endvidere kan anmodningen heller ikke imoedekommes, for saa vidt den gaar ud paa, at der traeffes bestemmelse om en foranstaltning med henblik paa sagens tilrettelaeggelse som omhandlet i procesreglementets artikel 64, stk. 2, litra b) og c), idet formaalet med anmodningen hverken er at afklare de punkter, paa hvilke der er behov for bevisoptagelse, at praecise indholdet af parternes paastande eller at afklare, hvilke spoergsmaal der er omtvistede mellem parterne.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 26. marts 1999. - Confiserie du TECH SA og Biscuiterie Confiserie LOR SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Annullationssøgsmål - Forordning (EF) nr. 1107/96 - Registrering af geografiske betegnelser - "Turrón de Jijona" og "Turrón de Alicante" - Retlig interesse - Afvisning. - Sag T-114/96.



Samling af Afgørelser 1999 side II-00913



Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt - forordning om registrering af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proceduren i artikel 17 i forordning nr. 2081/92 - sag anlagt af producenter af turrón - afvisning

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4, og art. 189, stk. 4; Raadets forordning nr. 2081/92; Kommissionens forordning nr. 1107/96)

Sammendrag

Et soegsmaal, som producenter af turrón i Frankrig har anlagt med paastand om annullation af forordning nr. 1107/96 om registrering af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proceduren i artikel 17 i forordning nr. 2081/92, for saa vidt der ved forordningen foretages registrering af de beskyttede geografiske betegnelser »Jijona« og »Turrón de Alicante«, maa afvises.

For det foerste er forordningen ifoelge sin art og raekkevidde en almengyldig retsakt og ikke en beslutning i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i traktatens artikel 189, stk. 4, da den finder anvendelse paa objektivt bestemte situationer og har retsvirkninger for generelt og abstrakt fastlagte persongrupper, idet den giver alle virksomheder, hvis produkter opfylder de fastsatte geografiske og kvalitative krav, ret til saelge dem under en af de heri fastsatte betegnelser, og samtidig naegter denne ret i forhold til alle virksomheder, hvis produkter ikke opfylder disse krav.

For det andet bemaerkes, at selv om det ikke er udelukket, at ogsaa en almengyldig retsakt, der finder anvendelse paa de fleste erhvervsdrivende, under visse omstaendigheder kan beroere nogle af dem individuelt, er dette ikke tilfaeldet i denne sag. Den blotte omstaendighed, at virksomheder har benyttet betegnelser som »Jijona« og »Alicante« ved markedsfoeringen af den turrón, de fremstiller, er ikke tilstraekkelig til at individualisere dem i mangel af oplysninger, der goer det muligt at fastslaa, at denne brug fulgte af en saerlig rettighed, som de havde erhvervet paa nationalt plan eller faellesskabsniveau inden vedtagelsen af den anfaegtede forordning, og som denne forordning har gjort indgreb i.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 20. marts 1998. - CAS Succhi di Frutta SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Intervention. - Sag T-191/96.



Samling af Afgørelser 1998 side II-00573



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - intervention - personer med berettiget interesse - Faellesskabets retsinstansers vurdering af interessen i intervention

(Statutten (EF) for Domstolens, art. 37, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 115)

Sammendrag

Spoergsmaalet om, hvorvidt de, der anmoder om tilladelse til at intervenere, har en berettiget interesse som omhandlet i artikel 37, stk. 2, i statutten for Domstolen, skal afgoeres ud fra selve tvistens genstand. For at tillade en intervention skal Faellesskabets retsinstanser, naar der er tale om et annullationssoegsmaal, efterproeve, om intervenienten er beroert umiddelbart af den anfaegtede beslutning, og om det er sikkert, at han har interesse i tvistens udfald. Ligeledes skal intervenienten godtgoere en direkte og aktuel interesse i, at der gives medhold i selve paastanden, og ikke en interesse i de paaberaabte anbringender. Den interesse, der kraeves i denne forbindelse, skal ikke blot angaa abstrakte retsopfattelser, men skal staa i forbindelse med selve de paastande, der nedlaegges af en part i sagen.

Saerligt skal der sondres mellem parter, der begaerer intervention, og som godtgoer at have en direkte interesse i afgoerelsen vedroerende selve den retsakt, som paastaas annulleret, og dem, som kun godtgoer at have indirekte interesse i tvistens afgoerelse paa grund af ligheder mellem deres egen situation og en af parternes. Den blotte omstaendighed, at en erhvervsdrivende befinder sig i en situation, der svarer til sagsoegerens, bl.a. ved at han mener at have lidt et tab, der er foraarsaget af den samme faellesskabsretsakt, og at praemisserne i den dom, der skal afsiges, kunne have indflydelse paa den maade, hvorpaa den sagsoegte institution ville behandle hans egen situation, er ikke i sig selv tilstraekkelig til at berettige en interesse i at intervenere som omhandlet i den naevnte bestemmelse.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 3. oktober 1997. - Mutual Aid Administration Services NV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Licitation vedrørende transport i forbindelse med gratis levering af landbrugsprodukter til befolkningerne i Armenien og Aserbajdsjan - Kommissionens afslag på at betale tislagsmodtageren hele det krævede vederlag - Annullationssøgsmål - Søgsmål, der i virkeligheden går ud på opfyldelse af en transportaftale - Retten åbenbart inkompetent - Åbenbart, at annullationssøgsmålet skal afvises. - Sag T-186/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-01633



Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - soegsmaal, der i virkeligheden gaar ud paa opfyldelsen af en aftale - Faellesskabets retsinstanser ikke kompetente - sag anlagt af en tilslagsmodtager under en licitation med henblik paa varetransport i forbindelse med foedevarehjaelp - afvisning

(EF-traktaten, art. 173, 181 og 183)

Sammendrag

Uden en voldgiftsbestemmelse i traktatens artikel 181's forstand er Retten aabenbart inkompetent til, naar der er rejst annullationssoegsmaal for den paa grundlag af traktatens artikel 173, i realiteten at paakende en sag om gennemfoerelse af et retsforhold, som hviler paa et kontraktmaessigt grundlag. Hvis det ikke var tilfaeldet, ville Retten udvide sin doemmende myndighed til andre tvister end dem, som udtoemmende er forbeholdt dens afgoerelse i traktatens artikel 183, der netop tildeler de nationale retter en almindelig kompetence til at paakende soegsmaal, hvori Faellesskabet er part.

Retten er derfor aabenbart afskaaret fra at paakende et annullationssoegsmaal, som er rejst af en tilslagsmodtager under en licitation med henblik paa varetransport i forbindelse med foedevarehjaelp til tredjelande til proevelse af et afslag fra Kommissionen paa at betale transportens fulde pris, naar soegsmaalet, selv om det er rejst paa grundlag af traktatens artikel 173, i virkeligheden gaar ud paa opfyldelsen af en aftale mellem tilslagsmodtageren og Kommissionen om gennemfoerelse af transporten af de varer, som skal leveres.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 18. juli 1997. - Oleifici Italiani SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Licitation vedrørende gratis levering af olivenolie til befolkningerne i Georgien og Armenien - Tilslagsmodtagerens påståede tab som følge af, at den transportvirksomhed, som Kommissionen havde udpeget, overtog olivenolien med forsinkelse - Annullationssøgsmål til prøvelse af Kommissionens afslag på at yde erstatning - Påstand om erstatning uden for kontraktforhold - Den kontraktmæssige karakter af den forpligtelse for Kommissionen, der påberåbes som grundlag for erstatningspåstanden - Ingen voldgiftsbestemmelse i EF-traktatens artikel 181's forstand - Retten åbenbart inkompetent. - Sag T-44/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-01331



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - erstatnings- og annullationssoegsmaal i anledning af et afslag paa at yde erstatning - Kommissionens manglende opfyldelse af forpligtelser over for tilslagsmodtagerne inden for rammerne af foedevarehjaelp - kontraktmaessigt grundlag - voldgiftsbestemmelse - foreligger ikke - Faellesskabets retsinstanser ikke kompetente

(EF-traktaten, art. 173, 178, 181 og 183)

Sammendrag

Under en tvist mellem Kommissionen og en tilslagsmodtager vedroerende foedevarehjaelp til tredjelande har det erstatningskrav, der rettes mod institutionen med henvisning til, at denne ikke har opfyldt sin forpligtelse til at sikre, at den transportvirksomhed, som den havde udpeget, overtog varerne inden for den frist, der var fastsat i EF-bestemmelserne samt aftalt mellem tilslagsmodtageren og Kommissionen, kontraktmaessigt grundlag. Foedevarehjaelpen gennemfoeres i henhold til kontrakter mellem Kommissionen og tilslagsmodtagerne, saaledes at det ansvar, Faellesskabet kan ifalde som foelge af tilrettelaeggelsen af leveringen, ogsaa er kontraktmaessigt.

Det foelger heraf, at naar der ikke foreligger en voldgiftsbestemmelse i traktatens artikel 181's forstand, er Retten, naar der er anlagt sag om erstatning uden for kontraktforhold paa grundlag af traktatens artikel 178, aabenbart inkompetent til at traeffe afgoerelse i realiteten i en sag om erstatning inden for kontraktforhold. I modsat fald ville Retten udvide sin doemmende myndighed til andre tvister end dem, som udtoemmende er forbeholdt dens afgoerelse i traktatens artikel 183, der netop tildeler de nationale retter en almindelig kompetence til at paakende soegsmaal, hvori Faellesskabet er part.

For saa vidt som der med soegsmaalet tilsigtes annullation af Kommissionens afslag paa at yde tilslagsmodtageren erstatning for det tab, som han paastaar at have lidt ved Kommissionens manglende opfyldelse af den samme forpligtelse som den, der blev gjort gaeldende som grundlag for erstatningspaastanden, er det aabenbart, at dette annullationssoegsmaal heller ikke kan admitteres. Kommissionens medkontrahent kan ikke ensidigt fravige kompetencefordelingen mellem Retten og de nationale retter ved foerst at provokere Kommissionen til at afvise erstatningskravet for dernaest at kvalificere afvisningen som en beslutning i traktatens artikel 173's forstand.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 3. juli 1997. - Smanor SA, Hubert Ségaud og Monique Ségaud mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Undladelse af at indlede en traktatbrudsprocedure - Passivitetssøgsmål - Erstatningssøgsmål - Afvisning. - Sag T-201/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-01081



Sammendrag



Nøgleord

1 Passivitetssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - undladelser, der kan vaere genstand for soegsmaal - undladelse af at indlede en traktatbrudsprocedure - afvisning

(EF-traktaten, art. 169, art. 173, stk. 4, og art. 175)

2 Ansvar uden for kontraktforhold - betingelser - retsstridighed - det forhold, at Kommissionen ikke indleder en traktatbrudsprocedure - ikke et retsstridigt forhold - erstatningspaastand - afvisning

(EF-traktaten, art. 169 og art. 215, stk. 2)

Sammendrag

3 Et passivitetssoegsmaal anlagt af en fysisk eller en juridisk person med paastand om, at det fastslaas, at Kommissionen - ved ikke at indlede en traktatbrudsprocedure mod en medlemsstat - i strid med traktaten har undladt at tage stilling, kan ikke antages til realitetsbehandling, og dette gaelder uanset arten af den kraenkelse af faellesskabsretten, der goeres gaeldende over for den paagaeldende medlemsstat.

Det fremgaar saaledes for det foerste af opbygningen af traktatens artikel 169, at Kommissionen ikke er retligt forpligtet til at indlede en procedure i henhold til denne bestemmelse, men derimod i denne henseende raader over en skoensbefoejelse, der udelukker private fra at kraeve, at denne institution skal tage stilling til et bestemt forhold. For det andet soeger den fysiske eller juridiske person, som kraever, at Kommissionen skal indlede en procedure i henhold til artikel 169, i virkeligheden at opnaa udstedelse af retsakter, som ikke beroerer ham umiddelbart og individuelt i artikel 173, stk. 4's forstand, og som han derfor under ingen omstaendigheder kunne anfaegte ved et annullationssoegsmaal.

4 Da Kommissionen ikke er retligt forpligtet til at indlede en traktatbrudsprocedure i henhold til traktatens artikel 169, er dens beslutning om ikke at indlede en saadan procedure ikke et retsstridigt forhold, hvorfor beslutningen ikke kan paadrage Faellesskabet ansvar uden for kontraktforhold, og den eneste adfaerd, der eventuelt kan paaberaabes som aarsag til en skade, er den paagaeldende medlemsstats adfaerd. En erstatningspaastand, hvormed sagsoegeren i virkeligheden anfaegter Kommissionens undladelse af at indlede en traktatbrudsprocedure mod en medlemsstat, maa foelgelig afvises fra realitetsbehandling.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Udvidede Afdeling) den 3. juni 1997. - Gencor Ltd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Intervention - Fortrolighed. - Sag T-102/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00879



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - intervention - procesdokumenter tilstilles intervenienterne - undtagelse - fortrolig behandling - betingelser - undersoegelse af de oplysninger, som er omfattet af en aftale om fortrolighed mellem sagsoegeren og en i forhold til retssagen udenforstaaende tredjemand

(Rettens procesreglement, art. 116, stk. 2)

Sammendrag

Artikel 116, stk. 2, i Rettens procesreglement indeholder et princip om, at alle de procesdokumenter, der er forkyndt for parterne, skal tilstilles intervenienterne. Det er kun i undtagelsestilfaelde, at visse procesdokumenter kan behandles fortroligt i medfoer af artikel 116, stk. 2, andet punktum, og dermed falde uden for forpligtelsen til at tilstille intervenienterne dem.

Ved vurderingen af, hvornaar visse sagsdokumenter kan behandles fortroligt, er det vaesentligt for hvert enkelt dokuments vedkommende at afveje den paagaeldende parts berettigede interesse i at undgaa, at der sker et vaesentligt indgreb i hans kommercielle interesser, med intervenienternes ikke mindre berettigede interesse i at raade over de oplysninger, der er noedvendige for, at disse fuldt ud kan goere deres rettigheder gaeldende og fremfoere deres synspunkter for Retten.

Selv om andre fysiske eller juridiske personer end parterne i en sag har krav paa beskyttelse af fortrolige oplysninger, som vedroerer dem, indebaerer den omstaendighed, at der er indgaaet en aftale om fortrolighed mellem den paagaeldende part og en tredjemand, ikke uden videre, at de oplysninger, der er omfattet af aftalen, skal behandles fortroligt. Den omstaendighed alene, at der er indgaaet en saadan aftale, kan saaledes ikke begrunde en fravigelse af reglen i procesreglementets artikel 116, stk. 2.

Foerst efter en proevelse af, om hver enkelt af de dokumenter, hvorom der er indgivet en behoerig begrundet begaering om fortrolig behandling, maa antages at have den fornoedne fortrolige karakter, og i givet fald efter at have foretaget en afvejning af tredjemands og intervenienternes interesser med hinanden, kan Faellesskabets retsinstanser udtale sig om begaeringens berettigelse. Den omstaendighed, at den paagaeldende part og en tredjemand har indgaaet en aftale om fortrolig behandling, kan saaledes ikke hindre, at der foretages en saadan proevelse.
61996B0089

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Første Udvidede Afdeling) den 29. maj 1997. - British Steel plc mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Intervention - Fortrolighed. - Sag T-89/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00835
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - akter, der kan vaere genstand for soegsmaal - Kommissionens afslag paa at indlede en traktatbrudsprocedure - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 169)

Sammendrag

Borgerne kan ikke anfaegte et afslag fra Kommissionens side paa at indlede en traktatbrudsprocedure mod en medlemsstat.

Afslaget er uanfaegteligt, for det foerste fordi det fremgaar af traktatens artikel 169, at Kommissionen ikke er forpligtet til at indlede en traktatbrudsprocedure, men at den i denne henseende har en skoensbefoejelse, hvilket afskaerer borgerne fra at kraeve, at den indtager et bestemt standpunkt, og for det andet fordi den akt, som soeges udvirket, kun kan vaere en begrundet udtalelse fra Kommissionen, der paa sin side ikke kan vaere genstand for et annullationssoegsmaal.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - foreloebige forholdsregler - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab - begreb - rent oekonomisk tab

(Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Spoergsmaalet om, hvorvidt den betingelse om uopsaettelighed, som i henhold til procesreglementets artikel 104, stk. 2, gaelder for, at der kan traeffes bestemmelse om udsaettelse af gennemfoerelse eller andre foreloebige forholdsregler, er opfyldt, skal vurderes paa baggrund af, om den, der fremsaetter begaeringen, indtil Rettens afgoerelse i hovedsagen kan blive paafoert et alvorligt og uopretteligt tab, som ikke laengere ville kunne udlignes ved dommen. Et rent oekonomisk tab kan principielt ikke anses for uopretteligt eller vanskeligt at genoprette, saafremt tabet vil kunne godtgoeres efterfoelgende. Tabet kan dog anses for uopretteligt, hvis virksomhedens stilling paa markedet bringes saaledes i fare, at det mulige tab af markedet heller ikke ville kunne genoprettes ved en oekonomisk godtgoerelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Passivitetssoegsmaal - passivitetens ophoer efter sagens anlaeg - bortfald af sagens genstand - stillingtagen til sagen ufornoeden

(EF-traktaten, art. 175 og 176)

Sammendrag

Et soegsmaal i henhold til traktatens artikel 175 bygger paa den tankegang, at retsstridig passivitet fra den ansvarlige institutions side giver adgang til at anlaegge sag ved Retten for at opnaa dom for, at undladelsen af at handle er traktatstridig, for saa vidt den paagaeldende institution ikke har raadet bod paa undladelsen. Afgoerelsen herom medfoerer ifoelge artikel 176, at den sagsoegte institution har pligt til at gennemfoere de til dommens opfyldelse noedvendige foranstaltninger. I en sag, hvor den handling, hvis undladelse er genstand for retssagen, er foretaget efter sagsanlaegget, men inden dommens afsigelse, kan en afgoerelse fra Retten, der fastslaar den oprindelige undladelses retsstridige karakter, ikke laengere faa de i artikel 176 naevnte retsvirkninger. I et saadant tilfaelde har sagen foelgelig mistet sin genstand, saaledes at der ikke laengere er anledning til at traeffe afgoerelse i sagen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - foreloebige forholdsregler - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab - foreligger ikke for en importoer af bananer, der anmoder om anvendelse af en mere fordelagtig nedsaettelseskoefficient end den, der er fastsat i de anfaegtede bestemmelser

(EF-traktaten, art. 185 og 186; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Ved undersoegelsen af en begaering om foreloebige forholdsregler, der er indgivet af importoerer af bananer fra tredjelande, og som vedroerer et krav om, at forordning nr. 1155/97 om fastsaettelse af nedsaettelseskoefficienterne til beregning af den maengde bananer, der kan tildeles hver erhvervsdrivende i henholdsvis kategori A og B i forbindelse med toldkontingentet for 1997, udsaettes, foer den endelige nedsaettelseskoefficient fastsaettes for indevaerende produktionsaar, og indtil afsigelsen af dommen i hovedsagen, og om, at der tildeles det antal importlicenser, som sagsoegerne haevder at have ret til, er uopsaettelighedsbetingelsen i artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement ikke opfyldt, saafremt, for det foerste, det tab af markedsandel, som sagsoegerne haevder at blive paafoert med urette, ikke kan anses for egnet til at forvolde saa store virksomheder alvorlig skade, og saafremt, for det andet, de paastaaede tab kan genoprettes, for saa vidt som nedsaettelsen af indfoerslerne indebaerer et oekonomisk tab, der kan erstattes ved hjaelp af de retsmidler, som er fastsat i traktaten.

Saafremt sagsoegernes begaeringer blev taget til foelge, ville man desuden goere indgreb i Kommissionens kompetence til at fastsaette nedsaettelseskoefficienten, og man ville herved traeffe forholdsregler, som ikke ville vaere foreloebige, men som snarere ville have virkninger, der er identiske med de virkninger, som oenskes opnaaet med soegsmaalet i hovedsagen, da de blot ville foregribe en eventuel annullation af den anfaegtede forordning.