7

Under overskriften »Erhvervelse inden for Fællesskabet« bestemmer artikel 38 i lovdekret nr. 331 af 30. august 1993 om harmonisering af afgiftsbestemmelser inden for forskellige områder (GURI nr. 203 af 30.8.1993, s. 12) følgende: »1. Der opkræves [moms] af erhvervelse af varer inden for Fællesskabet, som foretages på en medlemsstats område i forbindelse med driften af en virksomhed, udøvelsen af et håndværk eller et erhverv eller under alle omstændigheder af juridiske personer, sammenslutninger eller andre organisationer som omhandlet i artikel 4, stk. 4, i dekret nr. 633 fra republikkens præsident af 26. oktober 1972 [(almindeligt tillæg til GURI nr. 292 af 11.11.1972, herefter »dekret nr. 633«)], som er momspligtige på statens område. 2. Ved »erhvervelse inden for Fællesskabet« forstås erhvervelse på grundlag af en transaktion mod vederlag af ejendomsretten til en vare eller enhver anden reel ret til at råde over varen, som forsendes eller transporteres til statens område fra en anden medlemsstat enten af leverandøren som afgiftspligtig person, af erhververen eller af en tredjemand, som handler for deres regning. 3. I øvrigt betragtes følgende transaktioner som erhvervelse inden for Fællesskabet: [...] b) Indførelse på medlemsstatens område af en afgiftspligtig person eller for dennes regning af varer med oprindelse i en anden medlemsstat. Denne bestemmelse finder ligeledes anvendelse i tilfælde af forsendelse eller transport til statens område med henblik på drift af virksomheden af varer fra en anden virksomhed, hvis aktiviteter udøves af samme person i en anden medlemsstat. c) Den i stk. 2 omhandlede erhvervelse af juridiske personer, sammenslutninger og andre organisationer som omhandlet i artikel 4, stk. 4, i [dekret nr. 633], som ikke er afgiftspligtige. d) Indførelse på statens område af de i litra c) nævnte personer eller for disses regning af varer, der i forvejen er indført af disse fra en anden medlemsstat. [...] 5. Følgende transaktioner betragtes ikke som erhvervelse inden for Fællesskabet: a) Indførelse på statens område af varer, der er genstand for forædlingsprocesser eller sædvanlige behandlinger som omhandlet i henholdsvis artikel 1, stk. 3, litra h), i [Rådets forordning (EØF) nr. 1999/85 af 16. juli 1985 om aktiv forædling (EFT L 188, s. 1)] og artikel 18 i [Rådets forordning (EØF) nr. 2503/88 af 25. juli 1988 om toldoplag (EFT L 225, s. 1)], hvis varerne efterfølgende transporteres eller forsendes til erhververen, som er afgiftspligtig, i oprindelsesmedlemsstaten eller til en anden medlemsstat for erhververens regning eller ud af Fællesskabet. Indførelsen på statens område af varer, som midlertidigt anvendes til udførelse af tjenesteydelser, eller som – hvis de var indført – ville have kunnet drage fordel af en ordning vedrørende fuldstændig fritagelse for importafgifter ved midlertidig indførsel. [...] 7. Der pålægges ikke afgift i tilfælde af erhvervelse inden for Fællesskabet på en stats område af en person, der er momspligtig i en anden medlemsstat, af varer erhvervet af den pågældende afgiftspligtige person i en anden medlemsstat og derefter forsendt eller transporteret til statens område til dennes aftagere, som er afgiftspligtige personer, eller til juridiske personer som omhandlet i artikel 4, stk. 4, i [dekret nr. 633], som er afgiftspligtige for de foretagne erhvervelser inden for Fællesskabet, idet disse aftagere eller juridiske personer er udpeget som pligtige at erlægge momsen for den pågældende levering. 8. Erhvervelser inden for Fællesskabet foretaget af kommissionærer uden repræsentation betragtes som gennemført for egen regning.«