Sag C-285/07

A.T.

mod

Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof)

»Direktiv 90/434/EØF — grænseoverskridende ombytning af aktier — skattemæssig neutralitet — betingelser — artikel 43 EF og 56 EF — lovgivning i en medlemsstat, hvorefter videreførelse af den bogførte værdi af de indskudte selskabsandele til de modtagne nye selskabsandele og dermed skattemæssig neutralitet af indskuddet forudsætter, at denne bogførte værdi overføres til det udenlandske erhvervende selskabs skattemæssige regnskab — forenelighed«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat E. Sharpston fremsat den 6. november 2008 I ‐ 9332

Domstolens dom (Første Afdeling) af 11. december 2008 I ‐ 9346

Sammendrag af dom

Tilnærmelse af lovgivningerne – fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater – direktiv 90/434

(Rådets direktiv 90/434, art. 8, stk. 1 og 2)

Artikel 8, stk. 1 og 2, i direktiv 90/434 om en fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter en ombytning af aktier giver anledning til, at selskabsdeltagerne i det erhvervede selskab beskattes af kapitalvinding vedrørende indskudstransaktionen svarende til forskellen mellem de oprindelige omkostninger til erhvervelse af de indskudte selskabsandele og deres handelsværdi, medmindre det erhvervende selskab overfører den historiske bogførte værdi af de indskudte selskabsandele til sit eget skattemæssige regnskab.

Den ufravigelige og klare ordlyd af artikel 8, stk. 1 og 2, i direktiv 90/434 udtrykker nemlig på ingen måde fællesskabslovgivers vilje til at overlade medlemsstaterne en margen i forbindelse med gennemførelsen, som gør det muligt for disse at lade den foreskrevne skattemæssige neutralitet for selskabsdeltagerne i det erhvervede selskab være afhængig af yderligere betingelser, ud over betingelsen i nævnte artikels stk. 2. At overlade medlemsstaterne en sådan margen i forbindelse med gennemførelsen ville desuden være i strid med selve formålet med dette direktiv, der består i at etablere en fælles beskatningsordning i stedet for at udvide de i medlemsstaterne gældende ordninger til at omfatte hele Fællesskabet, idet forskellene mellem disse ordninger vil kunne føre til fordrejninger.

En sådan skattelovgivning, som har til formål at forhindre, at beskatning af en ombytning af aktier eller anparter, også på et tidspunkt efter aktieombytningen, i sidste ende vil blive omgået, og hvorefter det generelt nægtes at indrømme de i direktiv 90/434 fastsatte skattefordele for så vidt angår aktieombytninger, som er omfattet af direktivet, udelukkende med den begrundelse, at det erhvervende selskab i sit skattemæssige regnskab ikke har ansat de indskudte selskabsandele til deres historiske bogførte værdi, kan ikke have hjemmel i artikel 11, stk. 1, litra a), i direktiv 90/434 og dermed anses for at være forenelig hermed. Medlemsstaterne skal nemlig indrømme de i direktiv 90/434 fastsatte skattefordele for de transaktioner med ombytning af aktier, der omhandles i dettes artikel 2, litra d), medmindre transaktionerne som hovedformål eller et af hovedformålene har skattesvig eller skatteunddragelse som omhandlet i nævnte direktivs artikel 11, stk. 1, litra a). Det er imidlertid kun undtagelsesvis og i særlige tilfælde, at medlemsstaterne i medfør af denne artikel kan afslå helt eller delvis at anvende dette direktivs bestemmelser eller inddrage adgangen til at anvende dem. Ved afgørelsen af, om en påtænkt transaktion har et sådant formål, kan de kompetente nationale myndigheder således ikke blot anvende forudfastsatte, generelle kriterier, men skal foretage en samlet undersøgelse af den konkrete transaktion.

For så vidt som en sådan skattelovgivning ligeledes har til formål at gøre det muligt at foretage en beskatning i tilfælde, hvor det viser sig, at der findes en lakune i beskatningsordningen, kan det i denne henseende ikke tillades en medlemsstat ensidigt at udfylde sådanne eventuelle lakuner, hvor sådanne forefindes, idet dette ville indebære en risiko for, at formålet med direktiv 90/434, der består i at etablere en fælles beskatningsordning, ville blive forspildt. Den omstændighed, at den anvendelige lovgivning forpligter deltageren i det erhvervede selskab til senere at afhænde de erhvervede selskabsandele, og at børskursen på det modtagende selskabs aktier er faldet betydeligt, begrunder ikke, at aktieombytningen i sig selv betragtes som det beskatningsudløsende faktum, idet de skjulte reserver endnu ikke var realiseret på dette tidspunkt.

(jf. præmis 26, 27, 30-32, 34, 36 og 39 samt domskonkl.)