19

Under disse omstændigheder har Handelsgericht Wien besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål: »1) a) Hvad angår artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 44/2001 skal formuleringen i [denne bestemmelse] »[i] sager om aftaler indgået af en person (forbrugeren) med henblik på brug, der må anses at ligge uden for hans erhvervsmæssige virksomhed« fortolkes således, at i) en sagsøger, der som forbruger har erhvervet en ihændehaverobligation på det sekundære marked og nu rejser krav mod udstederen på grundlag af prospektansvaret på grund af tilsidesættelse af oplysnings- og kontrolforpligtelser samt på grundlag af obligationsvilkårene, kan påberåbe sig denne kompetencefastlæggelse, når sagsøgeren gennem købet af værdipapiret af tredjemand afledt er indtrådt i kontraktforholdet mellem den, der oprindeligt tegnede obligationen, og udstederen ii) sagsøgeren, såfremt første spørgsmål, litra a), nr. i), besvares bekræftende, også kan påberåbe sig det værneting, der følger af artikel 15 i forordning nr. 44/2001, når den tredjemand, som forbrugeren har købt ihændehaverobligationen af, har erhvervet den med henblik på brug, der må anses for at ligge inden for denne tredjemands erhvervsmæssige virksomhed, og sagsøgeren dermed overtager obligationen fra en person, der ikke er forbruger, og iii) sagsøgeren, såfremt første spørgsmål, litra a), nr. i) og ii), besvares bekræftende, også kan påberåbe sig forbrugerværnetinget i henhold til artikel 15 i forordning nr. 44/2001, når han ikke selv er ihændehaver af obligationen, men det derimod er den tredjemand, som af sagsøgeren har fået i opdrag at anskaffe værdipapiret, og som ikke selv er forbruger, der efter aftale opbevarer værdipapiret i eget navn for sagsøgeren, og sagsøgeren kun har et obligationsretligt krav på udlevering heraf? b) Såfremt første spørgsmål, litra a), nr. i), besvares bekræftende, har den ret, ved hvilken en sag om kontraktforhold vedrørende krav, der udspringer af erhvervelsen af en obligation, er anlagt, også en accessorisk kompetence i henhold til artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 44/2001 for så vidt angår krav om erstatning uden for kontrakt, der udspringer af den samme erhvervelse? 2) a) Hvad angår artikel 5, nr. 1), litra a), i forordning nr. 44/2001 skal formuleringen i [denne bestemmelse] »i sager om kontraktforhold« fortolkes således, at i) en sagsøger, der har erhvervet en ihændehaverobligation på det sekundære marked og nu rejser krav mod udstederen på grundlag af prospektansvaret på grund af tilsidesættelse af oplysnings- og kontrolforpligtelser samt på grundlag af obligationsvilkårene, kan påberåbe sig denne kompetencefastlæggelse, når sagsøgeren gennem købet af værdipapiret af tredjemand afledt er indtrådt i kontraktforholdet mellem den, der oprindeligt tegnede obligationen, og udstederen, og ii) sagsøgeren, såfremt andet spørgsmål, litra a), nr. i), besvares bekræftende, også kan påberåbe sig det værneting, der følger af artikel 5, nr. 1), litra a), i forordning nr. 44/2001, når han ikke selv er ihændehaver af obligationen, men det derimod er den tredjemand, som af sagsøgeren har fået i opdrag at anskaffe værdipapiret, der efter aftale opbevarer værdipapiret i eget navn for sagsøgeren, og sagsøgeren kun har et obligationsretligt krav på udlevering heraf? b) Såfremt andet spørgsmål, litra a), nr. i), besvares bekræftende, har den ret, ved hvilken en sag om kontraktforhold vedrørende krav, der udspringer af erhvervelsen af en obligation, er anlagt, også en accessorisk kompetence i henhold til artikel 5, nr. 1), litra a), i forordning nr. 44/2001 for så vidt angår krav om erstatning uden for kontrakt, der udspringer af den samme erhvervelse? 3) a) Hvad angår artikel 5, nr. 3), i forordning nr. 44/2001 udgør kapitalmarkedsretlige krav i tilknytning til prospektansvar og krav som følge af tilsidesættelse af beskyttelses- og oplysningsforpligtelser i forbindelse med udstedelsen af en ihændehaverobligation sager om erstatning uden for kontrakt i den forstand, hvori udtrykket anvendes i [denne bestemmelse]? i) Såfremt tredje spørgsmål, litra a), besvares bekræftende, gælder dette også, når en person, som ikke selv er ihændehaver af obligationen, men kun har et obligationsretligt krav på udlevering over for ihændehaveren, der efter aftale opbevarer værdipapiret for vedkommende, retter disse krav mod udstederen? b) Skal formuleringen i artikel 5, nr. 3), i forordning nr. 44/2001 »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået eller vil kunne foregå« fortolkes således, at i tilfælde af køb af et værdipapir på grundlag af forsætligt urigtige oplysninger i) antages stedet for skadetilføjelsen at være skadelidtes bopæl forstået som midtpunktet for skadelidtes formue? ii) gælder dette, såfremt tredje spørgsmål, litra b), i), besvares bekræftende, også, når købsordren og overførslen af værdien kan tilbagekaldes, indtil transaktionen er afviklet, og afviklingen fandt sted i en anden medlemsstat nogen tid efter debiteringen af skadelidtes konto? 4) Skal retten inden for rammerne af den prøvelse af kompetencen, som den skal foretage i henhold til artikel 25 og 26 i forordning nr. 44/2001, iværksætte en omfattende bevisførelse for omtvistede faktiske omstændigheder, som er relevante både for kompetencespørgsmålet og for spørgsmålet om det rejste kravs eksistens (»faktiske omstændigheder af dobbelt relevans«), eller kan den ved afgørelsen af kompetencespørgsmålet lægge til grund, at det af sagsøgeren hævdede er korrekt?«