DOMSTOLENS DOM AF 17. NOVEMBER 1992. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD IRLAND. - TRAKTATBRUD - GODKENDELSE AF RACERENT KVAEG TIL AVLSBRUG. - SAG C-236/91.



Samling af Afgørelser 1992 side I-05933



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Institutionernes retsakter ° direktiver ° medlemsstaternes gennemfoerelse ° en rent administrativ praksis ikke tilstraekkelig

(EOEF-traktaten, art. 189, stk. 3)

Sammendrag

En rent administrativ praksis, som ifoelge sagens natur frit kan aendres af forvaltningen, og som ikke er bragt til offentlighedens kundskab paa passende maade, kan ikke anses for en gyldig opfyldelse af den forpligtelse, som ifoelge traktatens artikel 189 paahviler de medlemsstater, til hvem et direktiv er rettet.

Dommens præmisser

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 17. september 1991 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber anlagt sag i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 med paastand om, at det fastslaas, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser, dels efter Raadets direktiv 87/328/EOEF af 18. juni 1987 om godkendelse af racerent avlskvaeg til avlsbrug (EFT L 167, s. 54, herefter benaevnt "direktivet"), navnlig direktivets artikel 6, dels efter EOEF-traktaten, ved ikke at have udstedt de love og administrative bestemmelser, som er noedvendige for at efterkomme direktivet.

2 Direktivets artikel 6 bestemmer foelgende: "Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1989. De underretter straks Kommissionen herom."

3 Kommissionen har gjort gaeldende, at direktiver er bindende, hvorfor Irland var forpligtet til at traeffe de noedvendige bestemmelser til at gennemfoere direktiv 87/328 i national ret.

4 Irland har erkendt, at det endnu ikke har vedtaget de noedvendige lovbestemmelser til gennemfoerelse af direktivet, men at direktivets forskrifter rent faktisk efterleves i praksis, indtil der er vedtaget de noedvendige forskrifter.

5 Irlands argumentation kan ikke godtages.

6 Det skal paapeges, saaledes som det fremgaar af Domstolens faste praksis vedroerende gennemfoerelsen af direktiver, at en rent administrativ praksis, som ifoelge sagens natur frit kan aendres af forvaltningen, og som ikke er bragt til offentlighedens kundskab paa passende maade, ikke kan anses for en gyldig opfyldelse af traktatens forpligtelser (jf. dom af 15.10.1986, sag 168/85, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 2945, praemis 13).

7 Foelgelig kan Irland ° som ikke bestrider, at det er forpligtet til at vedtage de noedvendige lovbestemmelser til at gennemfoere direktivet i national ret ° ikke unddrage sig denne forpligtelse, heller ikke midlertidigt, under henvisning til, at der foelges en administrativ praksis, som haevdes at vaere i overensstemmelse med direktivets forskrifter.

8 Det maa herefter fastslaas, at Irland har begaaet det af Kommissionen paastaaede traktatbrud.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

9 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Irland har tabt sagen og paalaegges derfor at betale sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Irland har tilsidesat sine forpligtelser, dels efter Raadets direktiv 87/328/EOEF af 18. juni 1987 om godkendelse af racerent avlskvaeg til avlsbrug, navnlig direktivets artikel 6, dels efter EOEF-traktaten, ved ikke at have udstedt de love og administrative bestemmelser, som er noedvendige for at efterkomme direktivet.

2) Irland betaler sagens omkostninger.