DA Den Europæiske Unions Tidende C 152/9

Appel iværksat den 29. januar 2018 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 17. november i sag T-263/15, Gmina Miasto Gdynia i Port Lotniczy Gdynia Kosakowo mod Kommissionen

(Sag C-56/18 P)

(2018/C 152/11)

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved K. Herrmann, D. Recchia og S. Noë, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. og Republikken Polen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Rettens dom af 17. november 2017 i sag T-263/15, Gmina Miasto Gdynia og Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. mod Kommissionen ophæves.

— Det tredje klagepunkt i det sjette anbringende forkastes som ugrundet.

— Sagen hjemvises til Retten med henblik på behandling af de øvrige fem anbringender. Subsidiært,

— Rettens dom af 17. november 2017 i sag T-263/15, Gmina Miasto Gdynia og Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. mod Kommissionen ophæves, for så vidt som der i domskonklusionens punkt 1 også tages stilling til investeringsstøtte.

— Sagen hjemvises til Retten med henblik på behandling af de øvrige fem anbringender.

— Afgørelsen om sagsomkostninger i første instans og i appelsagen udsættes.

Anbringender og væsentligste argumenter

Det er Kommissionens opfattelse, at Rettens dom i sag T-263/15 bør ophæves, idet den er behæftet med retlige fejl, og nævnte institution har gjort tre appelanbringender gældende.

1. Der er foretaget en urigtig retlig kvalificering af »parternes ret til at fremkomme med deres bemærkninger« og af retsvirkningerne af en tilsidesættelse af denne ret i lyset af Domstolens dom i sag C-49/05 P, Ferriere Nord SpA mod Kommissionen

I den omtvistede afgørelse 2015/1586/EU (1) blev den deri indeholdte afgørelse om, at driftsstøtten til selskabet PLGK var uforenelig med det indre marked, støttet på to indbyrdes uafhængige grunde. Hovedgrunden for den manglende forenelighed det indre marked var, at investeringsstøtten var uforenelig med det indre marked (jf. 244. betragtning til den omtvistede afgørelse). Den manglende opfyldelse af det første af de i retningslinjerne fra 2014 anførte kriterier, hvorefter der med driftsstøtten skal ydes et bidrag til opnåelse af et veldefineret mål af fælles interesse, var alene en yderligere, supplerende begrundelse for konklusionen om, at denne støtte er uforenelig med det indre marked.

Retten lagde derimod i den appellerede doms præmis 71-89 til grund, at den omstændighed, at driftsstøtten til selskabet PLGK er uforenelig med det indre marked, udelukkende fulgte af en anvendelse af retningslinjerne fra 2014, og den orienterede sig derfor mod dom i sag C-54/09 P, Ferriere Nord SpA mod Kommissionen. Denne antagelse beror på en urigtig fortolkning af den omtvistede afgørelse, navnlig af 244. og 245. betragtning (jf. nedenfor om det andet appelanbringende). Såfremt Retten havde fortolket den omtvistede afgørelse korrekt, ville den have fastslået, at det tredje klagepunkt i det sjette anbringende var uvirksomt (inopérant), eftersom det ikke kunne føre til en annullation af den omtvistede afgørelse.

I den appellerede doms præmis 69-89 begik Retten to retlige fejl, idet den anvendte den »ret til at fremkomme med deres bemærkninger«, som parterne har i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF i strid med Domstolens dom i sag C-49/05, Ferriere Nord SpA mod Kommissionen, præmis 78-84. Det første appelanbringende er opdelt i to led:

i) »Parternes ret til at fremkomme med deres bemærkninger« er i den situation, der ligger til grund for den appellerede dom, retligt urigtigt blevet kvalificeret som et væsentligt formkrav, hvor den manglende overholdelse heraf automatisk fører til, at Kommissionens afgørelse skal erklæres for ulovlig, uden at der skal føres bevis for, at denne tilsidesættelse har påvirket en parts situation og den omtvistede afgørelses konklusion (præmis 70. 81 og 83).

ii) Selv hvis det lægges til grund — som Retten gjorde — at den omstændighed, at driftsstøtten til selskabet PLGK er uforenelig med det indre marked, følger af en anvendelse af retningslinjerne fra 2014 — hvilket ikke er tilfældet — har Retten imidlertid fortolket og anvendt Domstolens dom i sag C-49/05, Ferriere Nord SpA mod Kommissionen, urigtigt. Bestemmelserne i de retningslinjer, der blev anvendt ved efterprøvelsen af driftsstøtten, er således i det væsentlige identiske med de bestemmelser, der blev anvendt i den tilbagekaldte afgørelse på grundlag af retningslinjerne fra 2005, hvorfor parternes bemærkninger til retningslinjerne fra 2014 for så vidt ikke kunne have indvirket på afgørelsens konklusion.

2. Urigtig fortolkning af den omtvistede afgørelse og Kommissionens tilbagekaldte afgørelse

Rettens konklusion i den appellerede doms præmis 89 om, at den omtvistede afgørelse er ulovlig, beror på den omstændighed, at den begrundelse, der er angivet i 244. betragtning til den omtvistede afgørelse for, at støtten er uforenelig med det indre marked, i den appellerede doms præmis 84-87 urigtigt er blevet fortolket således, at denne uforenlighed følger af såvel retningslinjerne fra 2014 som af den tilbagekaldte afgørelse 2014/883/EU (2). Den urigtige fortolkning af 244. betragtning til den omtvistede afgørelse er resultatet af den urigtige fortolkning af 245. betragtning til denne afgørelse.

I 244. betragtning til den omtvistede afgørelse henviste Kommissionen til 227. betragtning til den tilbagekaldte afgørelse 2014/883/EU og gentog den i denne afgørelse indeholdte konklusion om, at »tildeling af driftsstøtte med henblik på at sikre driften af et investeringsprojekt, der modtager uforenelig investeringsstøtte, er principielt uforenelig med det indre marked«. I den følgende sætning fra 244. betragtning begrundede Kommissionen denne konklusion som følger: »Uden den uforenelige investeringsstøtte ville Gdynia lufthavn ikke eksistere, da den udelukkende finansieres af den støtte, og der kan ikke ydes driftsstøtte til ikkeeksisterende lufthavnsinfrastruktur«.

Kommissionen anførte derefter i 245. betragtning følgende: »Den konklusion, der blev truffet på grundlag af luftfartsretningslinjerne fra 2005, gælder også i medfør af luftfartsretningslinjerne fra 2014 og er tilstrækkelig til at konstatere, at den driftsstøtte, der ydes til lufthavnsoperatøren, er uforenelig med det indre marked«.

Den i 245. betragtning til den omtvistede afgørelse anvendte formulering »[…] i medfør af luftfartsretningslinjerne fra 2014 […]« indebærer ikke, at den omhandlede konklusion følger af disse retningslinjer. Der menes hermed, at en anvendelse af anvisningerne i retningslinjerne fra 2014 ikke kan ændre denne konklusion. Der redegøres i 245. betragtning til den omtvistede afgørelse for det forhold, at den omstændighed, at driftsstøtten er uforenelig med det indre marked, hvilket følger af investeringsstøttens uforenelighed med det indre marked, gælder uanset retningslinjerne fra 2014 (beror på en anden argumentation). Den »uklarhed«, som Retten i den appellerede doms præmis 85 henviste til i forhold til den tilbagekaldte afgørelse, kan ikke rejse tvivl om, at den ovenfor nævnte konklusion, der er anført i den omtvistede afgørelse, er lovlig.

3. Domskonklusionens punkt 1 er uforholdsmæssig

For det tilfælde, at Domstolen måtte forkaste de ovenstående appelanbringender, har Kommissionen subsidiært gjort gældende, at domkonklusionens punkt 1, hvormed den omtvistede afgørelses artikel 2-5 annulleres, er uforholdsmæssig. Domskonklusion går, idet den indeholder en afgørelse om investeringsstøtte, ud over omfanget af den i den appellerede doms præmis 71-89 fastslåede ulovlighed af den omtvistede afgørelse, idet denne ulovlighed omhandler driftsstøtte. Retten fastslog med urette, at den omtvistede afgørelse som følge af ordlyden af artikel 2 ikke kan opdeles. Efter fast retspraksis omhandler kriteriet om, at en retsakt kan opdeles, derimod spørgsmålet, om en retsakts materielle indhold ændres som følge af en delvis annullation. Den omtvistede afgørelses materielle indhold ville ikke ændre sig ved en annullation af afgørelsen for så vidt angår driftsstøtten, idet afgørelsen fortsat ville vedrøre investeringsstøtten til selskabet PLGK.

(1) Kommissionens afgørelse (EU) 2015/1586 af 26.2.2015 om foranstaltning SA.35388 (13/C) (ex 13/NN og ex 12/N) — Polen — Etablering af Gdynia-Kosakowo-lufthavnen (meddelt under nummer C(2015) 1281) (EUT 2015, L 250, s. 165)

(2) Kommissionens afgørelse 2014/883/EU af 11.2.2014 om foranstaltning SA.35388 (13/C) (ex 13/NN og ex 12/N) — Polen — Etablering af Gdynia-Kosakowo-lufthavnen (EUT 2014, L 357, s. 51).