Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Institutionernes retsakter ° begrundelse ° forpligtelse ° raekkevidde ° forordninger

(EOEF-traktaten, art. 190)

2. Landbrug ° faelles markedsordninger ° forskelsbehandling af producenter eller forbrugere ° fastsaettelse af en frist for saaning og indgivelse af ansoegning om godtgoerelse i henhold til en stoetteordning for producenter af visse markafgroeder ° fastsaettelse heraf paa grundlag af objektive kriterier valgt til sikring af den faelles markedsordnings tilfredsstillende funktion ° forskellige virkninger efter producenter ° ikke forskelsbehandling

(EOEF-traktaten, art. 40, stk. 3, andet afsnit; Raadets forordning nr. 1765/92, art. 10, stk. 2)

3. Landbrug ° faelles landbrugspolitik ° formaal ° udjaevning ° institutionernes skoensbefoejelse ° stabilisering af markederne, sikring af forsyningerne samt sikring af en rimelig levestandard for producenterne ° reform af stoetteordningen for producenter af visse markafgroeder

(EOEF-traktaten, art. 39; Raadets forordning nr. 1765/92)

4. Faellesskabsret ° principper ° beskyttelse af den berettigede forventning ° graenser ° aendring af forskrifterne vedroerende en faelles markedsordning ° faellesskabsinstitutionernes skoen ° aendring, med fornoedent forvarsel, af fristen for indgivelse af ansoegninger om oekonomisk stoette fra EF ° tilsidesaettelse ° ingen

(Raadets forordning nr. 1765/92)

5. Landbrug ° faelles landbrugspolitik ° princippet om faellesskabspraeferencen ° raekkevidde ° graenser

Sammendrag

1. Den begrundelse, som kraeves efter traktatens artikel 190, skal vaere tilpasset den paagaeldende retsakts karakter. Det skal klart og utvetydigt fremgaa af begrundelsen, hvilke betragtninger den institution, som har udstedt retsakten, har lagt til grund, saaledes at den beroerte kan goere sig bekendt med baggrunden for den trufne foranstaltning, og Domstolen kan udoeve sin kontrol. Det kan dog ikke kraeves, at alle de faktiske og retlige elementer, som retsakten bestaar af, er specificeret i begrundelsen, naar retsakten indgaar i en generel ordning af foranstaltninger for det paagaeldende omraade.

2. Det er som led i landbrugspolitikken noedvendigt at udstede faelles regler, som kan have forskellige virkninger for producenterne, afhaengig af produktionens individuelle beskaffenhed eller de lokale forhold. Dette kan dog ikke betragtes som en ulovlig forskelsbehandling efter traktatens artikel 40, stk. 3, andet afsnit, naar reglerne er udstedt paa grundlag af objektive kriterier, der er valgt for at sikre, at den faelles markedsordning som helhed fungerer tilfredsstillende.

Artikel 10, stk. 2, i forordning nr. 1765/92 om indfoerelse af en stoetteordning for producenter af visse markafgroeder, hvorefter udbetalingen af godtgoerelsen er afhaengig af, at der overholdes en vis frist for saaningen og indgivelse af ansoegning herom, er en saadan faelles regel. Formaalet med indfoerelsen af en saadan frist er dels at sikre kontrollen med godtgoerelsesordningen og dennes effektivitet, dels udelukker fristen ikke paa forhaand producenter fra nogen af medlemsstaterne fra godtgoerelsen, og endelig kan fristen i givet fald aendres efter klimaforholdene.

3. Faellesskabets institutioner skal ved forfoelgelse af den faelles landbrugspolitiks maal til stadighed soerge for at udjaevne en eventuel indbyrdes modstrid mellem de forskellige maal i traktatens artikel 39, betragtet saerskilt, samt om noedvendigt give det ene eller det andet af dens maal midlertidig forrang, hvis de oekonomiske forhold eller omstaendigheder, med henblik paa hvilke de traeffer afgoerelse, kraever det.

Det er saaledes ikke i strid med artikel 39 at indfoere en ny stoetteordning for producenter af visse markafgroeder, selv om den kan indebaere en nedsaettelse af EF' s produktion og visse producenters indkomster, naar formaalet med den paagaeldende reform er at stabilisere markederne og sikre forsyningerne ved hjaelp af en tilnaermelse mellem EF-priserne og verdensmarkedspriserne ° hvilket formaal ikke noedvendigvis falder sammen med det formaal at sikre Faellesskabets selvforsyning ° og naar indkomsttabene udlignes af de godtgoerelser, som producenterne kan faa udbetalt.

4. De erhvervsdrivende kan ikke have nogen berettiget forventning om opretholdelse af en bestaaende situation, som faellesskabsinstitutionerne kan aendre ved beslutninger truffet inden for rammerne af deres skoen. Dette gaelder ogsaa inden for et omraade som den faelles landbrugspolitik og de faelles markedsordninger, hvis formaal kraever en konstant tilpasning til aendringerne i den oekonomiske situation. De erhvervsdrivende kan derfor ikke paaberaabe sig, at de har en velerhvervet ret til at bevare en fordel, som de har opnaaet paa et givet tidspunkt paa grund af den faelles markedsordnings indfoerelse.

Dette gaelder saa meget mere, naar den ved de nye regler indfoerte aendring alene bestaar i, at fristen for indgivelse af ansoegning om oekonomisk stoette fra EF er blevet aendret med fjorten dage, og naar de paagaeldende producenter har haft tilstraekkelig lang tid til at tilpasse sig de nye regler.

5. Selv om princippet om faellesskabspraeferencen er en af de faktorer, som faellesskabsinstitutionerne skal tage hensyn til ved fastlaeggelsen af den faelles landbrugspolitik, kan dette princip dog kun komme i betragtning ved beslutningstagningen efter en afvejning af alle de oekonomiske forhold, som paavirker verdenshandelen. Faellesskabspraeferencen er under ingen omstaendigheder et retskrav, hvis tilsidesaettelse kan goere retsakten ugyldig.