DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) AF 12 DECEMBER 1985. - VONK'S KAAS INKOOP EN PRODUKTIE HOLLAND B. V. MOD MINISTEREN FOR LANDBRUG OG FISKERI OG PRODUKTSCHAP VOOR ZUIVEL. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF COLLEGE VAN BEROEP VOOR HET BEDRIJFSLEVEN. - MONETAERE UDLIGNINGSBELOEB - OSTEAFFALD. - SAG 208/84.



Samling af Afgørelser 1985 side 04025



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Landbrug _ monetaere udligningsbeloeb _ fastsaettelse _ pligt til at tage hensyn til risikoen for forstyrrelser i samhandelen , herunder de forstyrrelser , som de monetaere udligningsbeloeb selv frembringer _ produkt som optraeder under forskellige former med forskellig handelsvaerdi _ Kommissionens skoensbefoejelser

( Kommissionens forordning nr . 1245/83 , bilag I , del 5 , fodnote ( 5 ), som aendret ved forordningerne nr . 3281/83 og 270/84 )

Sammendrag

Ved fastsaettelsen af de monetaere udligningsbeloeb skal Kommissionen ikke blot modvirke forstyrrelser i den normale samhandel , som skyldes medlemsstaternes valutaforanstaltninger , men ligeledes sikre , at de monetaere udligningsbeloeb ikke selv kan frembringe saadanne forstyrrelser eller skabe markedsvilkaar , som fremmer unaturlige handelsmoenstre . Kommissionen har saaledes ikke blot ret , men ogsaa pligt til at aendre ordningen , hvis den konstaterer , at ordningen misbruges i denne henseende , eller at der bestaar risiko for et saadant misbrug .

Der maa tillaegges Kommissionen et vidt skoen , for saa vidt angaar valget af de foranstaltninger , den skal traeffe , naar der er tale om et produkt , der kun har saerdeles begraenset betydning for samhandelen inden for Faellesskabet og med tredjelande , og som samtidig optraeder under to forskellige former , som det rent administrativt er vanskeligt at holde ude fra hinanden , og hvoraf den ene er uden handelsvaerdi , mens den anden udmaerket kan forarbejdes igen og igen i et lukket kredsloeb uden nogen sinde at naa frem til den endelige forbruger .

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 14 . august 1984 , indgaaet til Domstolen den 16 . august 1984 , har College van Beroep voor het Bedrijfsleven i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende gyldigheden af bilag I , del 5 , fodnote ( 5 ), i Kommissionens forordning nr . 1245/83 af 20 . maj 1983 om fastsaettelse af monetaere udligningsbeloeb samt af visse koefficienter og kurser , der er noedvendige for anvendelse heraf ( EFT L 135 , s . 3 ), som senere aendret ved Kommissionens forordninger nr . 3281/83 af 18 . november 1983 ( EFT L 322 , s . 36 ) og nr . 270/84 af 1 . februar 1984 ( EFT L 31 , s . 15 ).

2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag mellem Vonks Kaas Inkoep en Produktie Holland BV ( herefter benaevnt sagsoegeren ) og 1 . ministeren for landbrug og fiskeri og 2 . Produktschap voor Zuivel . Sagsoegeren fremstiller smelteost og ostepulver af affald fra forskellige ostetyper . Sagsoegeren importerer navnlig raavarer fra Forbundsrepublikken Tyskland og Frankrig og reeksporterer overskudet heraf , blandt andet til Danmark . Sagen for den nationale ret vedroerer en raekke afgoerelser truffet i begyndelsen af 1984 i henhold til ovennaevnte bestemmelse af de nederlandske myndigheder , som opkraevede monetaere udligningsbeloeb ved import af osteaffald , men naegtede at yde udligningsbeloeb ved reeksport .

3 Sagsoegeren indbragte afgoerelserne for College van Beroep med paastand om annullation , idet selskabet gjorde gaeldende , at den faellesskabsretlige bestemmelse , som dannede hjemmel for afgoerelserne , var ugyldig . College van Beroep udsatte sagen paa Domstolens besvarelse af foelgende spoergsmaal :

»Er forordning ( EOEF ) nr . 1245/83 ugyldig , for saa vidt dens bilag I , del 5 , fodnote ( 5 ), som senere aendret ved forordningerne ( EOEF ) nr . 3281/83 og nr . 270/84 , bestemmer , at der ved udfoersel ikke skal ydes monetaere udligningsbeloeb for den deri naevnte ost af ringe vaerdi , og at der ved opkraevning af monetaere udligningsbeloeb for en sending , som bestaar af en blanding af forskellige ostetyper af ringe vaerdi , skal anvendes de i fodnote ( 5 ) fastsatte monetaere udligningsbeloeb ,

a ) fordi den er i strid med EOEF-traktatens artikel 12 sammenholdt med artiklerne 38-46 , eller

b ) fordi den er i strid med Raadets forordning ( EOEF ) nr . 974/71 , eller

c ) fordi begrundelsen i forordningerne ( EOEF ) nr . 3281/83 og nr . 270/84 , hvorved fodnote ( 5 ) aendredes , er utilstraekkelig eller mangelfuld , eller

d ) fordi den er i strid med proportionalitetsprincippet , eller

e ) fordi den er i strid med forbudet mod forskelsbehandling?«

4 For at besvare dette spoergsmaal er det noedvendigt foerst at gennemgaa udviklingen af faellesskabsbestemmelserne vedroerende monetaere udligningsbeloeb for det omhandlede produkt , saaledes som den fremgaar af sagens akter og det for Domstolen oplyste .

5 Foer 1977 var der ikke fastsat saerlige udligningsbeloeb for osteaffald . Saafremt produktet blev omsat enten inden for Faellesskabet eller ved handel med tredje lande , maatte man derfor anvende de monetaere udligningsbeloeb for den eller de ostetyper , hvorfra affaldet stammede .

6 I en fodnote til bilag I i Kommissionens forordning nr . 1824/77 af 4 . august 1977 om aendring af de monetaere udligningsbeloeb for maelk og mejeriprodukter ( EFT L 203 , s . 7 ), indfoertes der faste , lavere monetaere udligningsbeloeb for »skorper og affald af ost« defineret som »produkter , som ikke er egnede til menneskefoede som saadan« . Denne aendring , som skete efter anmodning fra erhvervslivet , blev i betragtningerne til forordningen begrundet med , at det anvendte monetaere udligningsbeloeb for ost i uforarbejdet stand ikke stod i rigtigt forhold til disse produkters vaerdi .

7 I ovennaevnte forordning nr . 1245/83 af 20 . maj 1983 genoptog Kommissionen denne bestemmelse i form af en fodnote , nemlig fodnote ( 5 ), i del 5 i bilag I ( herefter benaevnt fodnoten ). Den saaledes udformede bestemmelse gjaldt indtil 2 . januar 1984 .

8 Paa denne dato traadte den foerste af de her anfaegtede forordninger i kraft , nemlig Kommissionens forordning nr . 3281/83 af 18 . november 1983 om aendring af forordning nr . 1245/83 for saa vidt angaar monetaere udligningsbeloeb for osteskorper og osteaffald . Ved denne forordning afloestes fodnoten af en ny bestemmelse , som afviger fra den tidligere , navnlig paa tre punkter .

9 For det foerste defineres det omhandlede produkt i forhold til sin ringe vaerdi . AEndringen begrundes i de forskellige fortolkninger , som den tidligere definition kunne give anledning til , og som den ifoelge Kommissionen ogsaa rent faktisk gav anledning til .

10 For det andet bestemmes , at der hverken ved eksport eller import af produktet ydes monetaere udligningsbeloeb . For det tredje fastsaettes der ikke laengere saerlige udligningsbeloeb for produktet , hvilket betyder , at der igen opkraeves udligningsbeloeb til den sats , som gaelder for de ostetyper , hvorfra affaldet stammer . Forordningens betragtninger indeholder foelgende begrundelse for disse punkter :

» ... forskellen mellem de monetaere udligningsbeloeb for ost i uforarbejdet stand og for ovennaevnte produkter har medfoert et unaturligt handelsmoenster mellem medlemsstaterne ; for at undgaa dette , boer der ikke laengere ydes et monetaert udligningsbeloeb for disse produkter , og det fulde beloeb boer anvendes ved opkraevning ; ... «

11 Kommissionen har uddybet denne begrundelse i sine indlaeg for Domstolen . Ifoelge Kommissionen optraeder osteskorper og osteaffald under forskellige former , og det er praktisk taget umuligt for de nationale myndigheder at sondre mellem disse to former , naar de ved import og eksport skal tage stilling til angivelsen vedroerende monetaere udligningsbeloeb . Den foerste af disse former er et produkt , som ikke kan genbruges , og som saaledes er uden handelsvaerdi , men hvis eksport fra en medlemsstat med en staerk valuta til en medlemsstat med en svag valuta ikke desto mindre i henhold til den tidligere fodnote kunne give anledning til udbetaling af monetaere udligningsbeloeb , som _ navnlig naar der var saerlig stor forskel mellem valutakursen og den groenne kurs _ langt oversteg transportomkostningerne . Den anden form er et produkt , som kan genanvendes som raavare til fremstilling af smelteost eller ostepulver . Ifoelge Kommissionen anvendtes dette produkt til »rundkoerselstrafik« , idet det blev importeret til medlemsstater med en staerk valuta i form af affald , hvorved der altsaa anvendtes de faste lavere udligningsbeloeb , og reeksporteret fra disse stater i form af smelteost , hvorfor der ydedes udligningsbeloeb til »fuld« sats , uden at produktet nogen sinde havde vaeret bragt i omsaetning . Det var for at undgaa disse to unaturlige handelsmoenstre , at Kommissionen aendrede fodnoten .

12 Ved den anden forordning , som det praejudicielle spoergsmaal vedroerer , nemlig forordning nr . 270/84 af 1 . februar 1984 om aendring af forordning nr . 1245/83 for saa vidt angaar visse monetaere udligningsbeloeb for korn og for maelk og mejeriprodukter ( EFT L 31 , s . 15 ), udvidede Kommissionen endelig fodnoten med en bestemmelse , hvorved den indfoerte en ny fast sats , som var hoejere end den tidligere , for opkraevning af monetaere udligningsbeloeb for en sending , der bestaar af en blanding af forskellige ostetyper . Ifoelge forordningens betragt-ninger begrundes denne aendring med , at anvendelsen af de almindelige regler for opkraevning af monetaere udligningsbeloeb paa en blanding af produkter kan medfoere for hoeje udligningsbeloeb , naar der er tale om en blanding af affald fra forskellige ostetyper . Ifoelge Kommissionen foerer anvendelsen af de almindelige regler som oftest til , at der paa hele blandingen anvendes monetaere udligningsbeloeb for den bestanddel af blandingen , for hvilken der gaelder den hoejeste sats , mens den faste sats beregnes som et gennemsnit af de monetaere udligningsbeloeb for de ostetyper , som kan genbruges som affald .

13 Sagsoegeren har for Domstolen gjort gaeldende , at ifoelge Raadets forordning nr . 974/71 af 12 . maj 1971 om visse konjunkturpolitiske foranstaltninger , der skal traeffes inden for landbrugssektoren som foelge af den midlertidige udvidelse af graenserne for kursudsving i visse medlemsstaters valutaer ( EFT 1971 I , s . 231 ), som fortsat danner grundlaget for Kommissionens forordninger vedroerende monetaere udligningsbeloeb , har disse alene til formaal at korrigere de ustabile kurssvingninger , som i en faelles markedsordning for landsbrugsprodukter baseret paa faelles priser , kan fremkalde forstyrrelser i samhandelen . De monetaere udligningsbeloeb skal saaledes sikre neutralitet i samhandelen , og ifoelge forordningens artikel 2 skal de tilpasses de forskellige produkters handelsvaerdi . Ophaevelsen af de udligningsbeloeb , som ydes for osteskorper og osteaffald , og forhoejelsen af de udligningsbeloeb , der opkraeves for disse produkter , kan imidlertid ikke ifoelge sagsoegeren undgaa at skabe forstyrrelser i samhandelen og tager heller ikke hensyn til handelsvaerdien . Disse foranstaltninger er saaledes i strid med saavel formaalet som ordlyden af forordning nr . 974/71 .

14 Sagsoegeren har yderligere gjort gaeldende , at for saa vidt de opkraevede monetaere udligningsbeloeb er for hoeje i forhold til produktets handelsvaerdi , er der i virkeligheden tale om en afgift med tilsvarende virkning som told , der er i strid med traktatens artikel 12 sammenholdt med artiklerne 38-46 .

15 De af Kommissionen indfoerte foranstaltninger staar heller ikke i et rimeligt forhold til formaalet , nemlig at undgaa unaturlige handelsmoenstre . Dels rammer de i samme grad handelsmoenstre , som absolut ikke kan betegnes som unaturlige . Dels kan man forebygge retsstridige handelsstroemme ved mindre indgribende foranstaltninger som for eksempel kontrol paa grundlag af faktura eller kontrol paa forarbejdningsstedet .

16 Yderligere er de omtvistede foranstaltninger navnlig til skade for erhvervsdrivende , som eksporterer osteaffald fra medlemsstater med en staerk valuta . De er saaledes i strid med det almindelige princip om forbud mod forskelsbehandling , jfr . blandt andet traktatens artikel 40 , stk . 3 , andet pkt .

17 Endelig er foranstaltningerne ikke tilstraekkelig begrundet . I betragtningerne til forordning nr . 3281/83 anfoeres det blot , at det er noedvendigt at undgaa unaturlige handelsmoenstre , men der gives ikke nogen forklaring paa , at det er noedvendigt at ophaeve ydelsen af monetaere udligningsbeloeb eller at forhoeje de udligningsbeloeb , der opkraeves . I betragtningerne til forordning nr . 270/84 forklarer Kommissionen , hvorfor der indfoeres en fast sats for en blanding af affald af forskellige ostetyper , men den anfoerer ingen begrundelse for valget af det konkrete beloeb .

18 Den nederlandske regering og Kommissionen har i deres indlaeg for Domstolen anfoert , at Kommissionen , for saa vidt angaar monetaere udligningsbeloeb , boer forsoege at undgaa ikke blot de forstyrrelser , som foraarsages af medlemsstaternes monetaere foranstaltninger , men ligeledes de forstyrrelser i samhandelen , som selve anvendelsen af de monetaere udligningsbeloeb kan medfoere . Det er derfor lovligt og endog bydende noedvendigt , at Kommissionen tilpasser bestemmelserne vedroerende monetaere udligningsbeloeb , saaledes at der saettes en stopper for unaturlige handelsmoenstre , saaledes som det er sket ved Kommissionens udstedelse af de omtvistede forordninger . Den nederlandske regering har i denne henseende ikke blot bekraeftet , at der finder »rundkoerselstrafik« sted , men ligeledes at det forhold , at der ved eksport ydes de forhoejede monetaere udligningsbeloeb , som opkraeves ved import , kan have fremkaldt andre unaturlige handelsmoenstre .

19 Kommissionen har yderligere anfoert , at hvis det i et konkret tilfaelde viser sig umuligt at indfoere fuldt neutrale monetaere udligningsbeloeb uden bivirkninger , som kan forstyrre samhandelen , skal den vaegte de forskellige foreliggende hensyn under overholdelse af en raekke kriterier og graenser , for saa vidt angaar stoerrelsen af udligningsbeloebene og deres rent valutariske berettigelse . Allerede foer 1977 skabte valutaforanstaltningerne og anvendelsen af monetaere udligningsbeloeb forstyrrelser i samhandelen med ost og osteaffald , skoent der blev anvendt samme udligningsbeloeb paa de to produkter . De forskellige senere indfoerte forordningsaendringer havde til formaal at undgaa saadanne forstyrrelser ud fra indhoestede erfaringer . Under disse omstaendigheder er den anfaegtede ordning hverken uforenelig med traktatens artikel 12 sammenholdt med artiklerne 38-46 , med Raadets forordning nr . 974/71 eller med princippet om forbud mod forskelsbehandling .

20 For saa vidt angaar proportionalitetsprincippet , har Kommissionen anfoert , at den gaeldende ordning paa ingen maade hindrer samhandelen med de i hovedsagen omhandlede osteraavarer . Ved aendringen af ordningen blev det overvejet at indfoere et kontrolsystem som foreslaaet af sagsoegeren , men tanken blev opgivet som uacceptabel , idet en saadan ordning for at vaere effektiv ville have kraevet en omfattende administrativ kontrol med forarbejdningen af affald , hvilket i hoej grad ville belaste administrationen og ikke staa i et rimeligt forhold til det tilsigtede maal og de beroerte interesser .

21 Endelig har Kommissionen gjort gaeldende , at begrundelsen i betragtningerne til forordningerne er fuldt ud tilstraekkelig .

22 Herefter kan det fastslaas , at Kommissionen ved fastsaettelsen af de monetaere udligningsbeloeb ikke blot skal modvirke forstyrrelser i den normale samhandel , som skyldes medlemsstaternes valutaforanstaltninger , men ligeledes sikre , at de monetaere udligningsbeloeb ikke selv kan frembringe saadanne forstyrrelser eller skabe markedsvilkaar , som fremmer unaturlige handelsmoenstre . Kommissionen har saaledes ikke blot ret men ogsaa pligt til at aendre ordningen , hvis den konstaterer , at ordningen misbruges paa en af de ovennaevnte maader , eller at der er risiko for et saadant misbrug .

23 Med hensyn til valget af de foranstaltninger , der skal traeffes , maa der tillaegges Kommissionen et vidt skoen , naar der tale om et produkt , der som det her omhandlede kun har saerdeles begraenset betydning for samhandelen inden for Faellesskabet og med tredjelande , og som samtidig optraeder under to forskellige former , der rent administrativt er vanskeligt at holde ude fra hinanden , og hvoraf den ene er uden handelsvaerdi , mens den anden udmaerket kan forarbejdes igen og igen i et lukket kredsloeb uden nogensinde at naa frem til den endelige forbruger .

24 I den foreliggende sag kan det ikke paa grundlag af det oplyste afgoeres , om Kommissionen ved at antage , at de i henhold til de anfaegtede forordninger trufne foranstaltninger var noedvendige for at modvirke risikoen for unaturlige handelsmoenstre , har overskredet sine skoensbefoejelser . Heraf foelger , at det ikke kan fastslaas , at Kommissionen har overtraadt Raadets grundforordning nr . 974/71 eller tilsidesat proportionalitetsprincippet eller forbudet mod forskelsbehandling . Under disse omstaendigheder kan det heller ikke fastslaas , at der er sket en overtraedelse af traktatens artikler 12 og 38-46 .

25 For saa vidt angaar begrundelsen i betragtningerne til forordning nr . 3281/83 , bemaerkes , at det her forklares , omend kortfattet , at risikoen for unaturlige handelsmoenstre ligger til grund for beslutningen om dels at ophaeve ydelsen af monetaere udligningsbeloeb , dels at opkraeve udligningsbeloeb med »det fulde beloeb« . Det er imidlertid korrekt , at den udtrykkelige henvisning til forskellen mellem monetaere udligningsbeloeb for henholdsvis ost i uforarbejdet stand og osteaffald alene kan forklare , at de opkraevede udligningsbeloeb forhoejes , men derimod ikke , at der ikke laengere ydes udligningsbeloeb . Kommissionen burde have givet en mere indgaaende forklaring paa dette forhold , men den manglende uddybning af spoergsmaalet kan dog ikke alene begrunde , at forordningen kendes ugyldig , naar yderligere henses til , at de beroerte erhvervsdrivende havde fuldt kendskab til baggrunden for aendringen . Der kan ikke rejses kritik mod begrundelsen af forordning nr . 270/84 , som aendrede ordningen til fordel for de naevnte erhvervsdrivende .

26 Det kan herefter fastslaas , at gennemgangen af det praejudicielle spoergsmaal intet har frembragt , som kan rejse tvivl om gyldigheden dels af Kommissionens forordning nr . 3281/83 af 18 . november 1983 om aendring af forordning nr . 1245/83 for saa vidt angaar monetaere udligningsbeloeb for osteskorper og osteaffald , dels af Kommissionens forordning nr . 270/84 af 1 . februar 1984 om aendring af samme forordning for saa vidt angaar visse monetaere udligningsbeloeb for korn og for maelk og mejeriprodukter .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

27 De udgifter , der er afholdt af den nederlandske regering og af Kommissionen , som har indgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale domstol , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( anden afdeling )

vedroerende det spoergsmaal , som College van Beroep voor het Bedrijfsleven har forelagt ved kendelse af 14 . august 1984 , for ret :

Gennemgangen af det praejudicielle spoergsmaal har intet frembragt , som kan rejse tvivl om gyldigheden dels af Kommissionens forordning nr . 3281/83 af 18 . november 1983 om aendring af forordning nr . 1245/83 for saa vidt angaar monetaere udligningsbeloeb for osteskorper og osteaffald , dels af Kommissionens forordning nr . 270/84 af 1 . februar 1984 om aendring af samme forordning for saa vidt angaar visse monetaere udligningsbeloeb for korn og for maelk og mejeriprodukter .