Domstolens Dom (Sjette Afdeling) af 25. november 1998. - Giuseppe Manfredi mod Regione Puglia. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Pretura circondariale di Bari - Italien. - Vin - Plantning af nye vinstokke - Spisedruer. - Sag C-308/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-07685



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Landbrug - faelles markedsordning - vin - forbud mod nyplantning af vinstokke - sorter bestemt til fremstilling af spisedruer - omfattet indtil den 31. august 1996, jf. forordning nr. 1325/90

(Raadets forordning nr. 822/87, art. 6, stk. 1, som aendret ved forordning nr. 1325/90)

Sammendrag

Forbuddet i artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 822/87 om den faelles markedsordning for vin, som aendret ved forordning nr. 1325/90, mod at foretage nyplantning af vinstokke omfattede i henhold til sidstnaevnte forordning og i en periode, der udloeb den 31. august 1996, ogsaa vindyrkningsarealer bestemt til fremstilling af spisedruer. I 1991 og 1992 gjaldt det paagaeldende forbud saaledes for sorter bestemt til fremstilling af saadanne druer.

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 19. august 1997, indgaaet til Domstolen den 3. september 1997, har Pretura circondariale di Bari i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 6, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den faelles markedsordning for vin (EFT L 84, s. 1).

2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag anlagt af Giuseppe Manfredi til proevelse af den administrative sanktion nr. 2387/96/A af 3. december 1996, hvorved regionen Apulien, Det Regionale Kontor for Juridiske Anliggender, paalagde ham at rydde de vinstokke til produktion af spisedruer af sorten »Italia«, som han uden at have den fornoedne tilladelse havde plantet i 1991 og 1992 paa et ham tilhoerende terraen paa 2,7331 ha, der er beliggende i Mola di Bari. Han blev endvidere som en administrativ sanktion paalagt at betale en boede paa 2 763 100 ITL.

3 Ifoelge de italienske myndigheder havde Giuseppe Manfredi herved overtraadt artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 822/87.

De faellesskabsretlige bestemmelser

4 Raadets forordning (EOEF) nr. 337/79 af 5. februar 1979 om den faelles markedsordning for vin (EFT L 54, s. 1) blev aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 454/80 af 18. februar 1980 (EFT L 57, s. 7). I henhold til artikel 1, stk. 1, i sidstnaevnte forordning blev afsnit III i forordning nr. 337/79 erstattet af et nyt afsnit III med overskriften »Forskrifter om produktion og kontrol med udviklingen i vinproduktionskapaciteten«.

5 Artikel 30 i forordning nr. 337/79, som aendret ved artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 454/80, der er en del af det naevnte afsnit III, har foelgende ordlyd:

»1. ... enhver nyplantning af vinstokke [er] forbudt indtil den 30. november 1986, bortset fra paa arealer bestemt til produktion af druer fra sorter, der for den paagaeldende administrative enheds vedkommende er klassificeret udelukkende som sorter med druer til spisebrug.«

6 Denne bestemmelse blev aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1208/84 af 27. april 1984 (EFT L 115, s. 77). I ottende betragtning til denne aendringsforordning hedder det:

»Da den nuvaerende dyrkningskapacitet for druer til spisebrug er stoerre end behovet, boer forbuddet mod nyplantning gaelde for alle vindyrkningsarealer ...«

7 Artikel 30 i forordning nr. 337/79, som aendret ved artikel 1, stk. 11, i forordning nr. 1208/84, bestemmer:

»1. Enhver nyplantning af vinstokke er forbudt indtil den 31. august 1990.

Medlemsstaterne kan dog meddele tilladelse til nyplantninger paa arealer bestemt til produktion af kvbd, for hvilke Kommissionen anerkender, at produktionen paa grund af sine kvalitative egenskaber langt fra er tilstraekkelig til at daekke efterspoergslen.«

8 Den 16. marts 1987 udstedte Raadet forordning nr. 822/87, hvorved der som anfoert i foerste betragtning til forordningen blev gennemfoert en kodificering af de gaeldende bestemmelser.

9 I denne forordnings artikel 6 bestemmes det:

»1. Enhver nyplantning af vinstokke er forbudt indtil den 31. august 1990.

Medlemsstaterne kan dog meddele tilladelse til nyplantninger paa arealer bestemt til fremstilling af kvbd, for hvilke Kommissionen anerkender, at produktionen paa grund af sine kvalitative egenskaber langtfra er tilstraekkelig til at daekke efterspoergslen.

2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne meddele tilladelse til nyplantninger for saa vidt angaar:

- arealer bestemt til dyrkning af moderpodestammer

- arealer bestemt til nyplantning i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation, der af hensyn til almenvellet er vedtaget i medfoer af gaeldende national lovgivning

- arealer bestemt til nyplantning, som skal foretages i henhold til udviklingsplaner for bedrifterne paa de i Raadets direktiv 72/159/EOEF fastlagte vilkaar, i de medlemsstater, hvor produktionen af kvbd i produktionsaarene 1975/1976, 1976/1977 og 1977/1978 har udgjort mindre end 60% af den samlede vinproduktion

- arealer bestemt til vindyrkningsforsoeg.

3. Druer af vinstoksorter, der er plantet i strid med faellesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser vedroerende nyplantning, jf. bilag V, maa ikke anvendes til fremstilling af bordvin. Produkter, der er fremstillet af saadanne druer, maa kun afsaettes til destillation. Af disse produkter maa der dog kun fremstilles alkohol med et virkeligt alkoholindhold paa hoejst 80% vol.

4. Den i stk. 1, andet afsnit, omhandlede anerkendelse gives paa anmodning af en medlemsstat efter fremgangsmaaden i artikel 83.

Gennemfoerelsesbestemmelserne til denne artikel fastsaettes efter samme fremgangsmaade.«

10 Artikel 6 i forordning nr. 822/87 blev aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1325/90 af 14. maj 1990 (EFT L 132, s. 19). Anden betragtning til sidstnaevnte forordning har foelgende ordlyd:

»ovennaevnte forbud mod nyplantning sammenholdt med begraensningen af retten til genbeplantning paa bedriften med henblik paa fremstilling af bordvin eller spisedruer eller dyrkning af moderpodestammer indebaerer risiko for, at det inden for disse omraader ikke vil vaere muligt at tilpasse udbuddet til udviklingen i efterspoergslen ...«

11 I artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 822/87, som aendret ved artikel 1, stk. 2, i forordning nr. 1325/90, er det fastsat:

»1. Enhver nyplantning af vinstokke er forbudt indtil den 31. august 1996.

Medlemsstaterne kan dog for vinproduktionsaaret 1990/91 meddele tilladelse til nyplantninger paa arealer bestemt til fremstilling af kvbd, for hvilke Kommissionen anerkender, at produktionen paa grund af sine kvalitative egenskaber langtfra er tilstraekkelig til at daekke efterspoergslen.«

12 Denne affattelse af artikel 6 i forordning nr. 822/87 blev siden aendret ved Raadets forordning (EF) nr. 1592/96 af 30. juli 1996 (EFT L 206, s. 31). I foerste betragtning til denne forordning hedder det:

»Al ny beplantning med vin er forbudt indtil den 31. august 1996; i betragtning af markedssituationen for vin boer det nuvaerende forbud forlaenges med to produktionsaar i afventning af Raadets beslutninger om reformen af sektoren; forbuddet boer dog dels ikke omfatte arealer til dyrkning af spisedruer, dels boer der undtages herfra med hensyn til vine, som markedet efterspoerger paa grund af deres kvalitetsegenskaber.«

13 Artikel 6 i forordning nr. 822/87, som aendret ved artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 1592/96, bestemmer:

»1. Al ny beplantning af druesorter i den paagaeldende administrative enhed, bortset fra sorter, der alene er klassificeret som spisedruer, er forbudt indtil den 31. august 1998.

...«

Det praejudicielle spoergsmaal

14 Pretura circondariale di Bari fandt, at det af Giuseppe Manfredi anlagte soegsmaal til proevelse af den administrative sanktion nr. 2387/96/A rejste et faellesskabsretligt fortolkningsproblem. Retten udsatte derfor sagen og har forelagt Domstolen en anmodning om praejudiciel afgoerelse af, om »forbuddet mod nyplantning af vinstokke i artikel 6, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 ogsaa omfatter vinstoksorter bestemt til produktion af spisedruer«.

15 Med henblik paa besvarelsen af spoergsmaalet maa der foerst ske en vurdering af de aendringer, faellesskabslovgiver har foretaget af forordning nr. 337/79, som affattet ved forordning nr. 454/80.

16 Det fremgaar af sidstnaevnte forordnings artikel 30, stk. 1, at enhver nyplantning af vinstokke var forbudt indtil den 30. november 1986, bortset fra plantning af sorter bestemt til produktion af druer til spisebrug.

17 Den 1. maj 1984 blev denne undtagelse ophaevet i henhold til forordning nr. 1208/84. I medfoer af artikel 30 i forordning nr. 337/79, som aendret ved artikel 1, stk. 11, i forordning nr. 1208/84, var enhver nyplantning af vinstokke forbudt indtil den 31. august 1990. Som det fremgaar af ottende betragtning til denne forordning fandt faellesskabslovgiver, at dyrkningskapaciteten for druer til spisebrug var stoerre end behovet, og at forbuddet mod nyplantning derfor ogsaa skulle gaelde for sorter bestemt til produktion af saadanne druer.

18 Siden blev forbuddet mod enhver form for nyplantning af vinstokke i henhold til artikel 6 i forordning nr. 822/87 forlaenget til den 31. august 1990. Denne dato blev aendret ved forordning nr. 1325/90. I henhold til sidstnaevnte forordnings artikel 1, stk. 2, blev forbuddet i artikel 6 i forordning nr. 822/87 forlaenget til den 31. august 1996.

19 Heraf foelger, at i 1991 og 1992 gjaldt forbuddet mod enhver nyplantning af vinstokke for sorter bestemt til produktion af spisedruer.

20 En saadan fortolkning stoettes af Raadets forordning (EOEF) nr. 1442/88 af 24. maj 1988 om ydelse for produktionsaarene 1988/89 til 1995/96 af praemier for endelig nedlaeggelse af vinarealer (EFT L 132, s. 3). Det fremgaar saaledes af denne forordnings artikel 1, at blandt de dyrkere, der kan omfattes af en praemie for endelig nedlaeggelse, er dem, der dyrker vinarealer bestemt til produktion af spisedruer. Som anfoert i anden betragtning til forordningen var det noedvendigt at udvide muligheden for nedlaeggelse til at omfatte alle kategorier vinarealer for at forstaerke indsatsen med henblik paa nedsaettelse af dyrkningskapaciteten.

21 En fortolkning af artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 822/87, som aendret ved forordning nr. 1325/90, hvorefter plantning af nye vinstokke bestemt til produktion af spisedruer ikke var forbudt, ville vaere i strid med det formaal, der forfoelges med bestemmelserne om endelig nedlaeggelse i forordning nr. 1442/88. Som generaladvokaten har bemaerket i punkt 23-26 i sit forslag til afgoerelse, kan man ikke forestille sig, at faellesskabslovgiver paa den ene side skulle have undladt at forbyde, at der plantes vinstokke bestemt til produktion af spisedruer, og paa den anden side ved ydelse af praemier for endelig nedlaeggelse at have tilskyndet til, at saadanne vinstokke ryddes.

22 Der skal herefter tages stilling til de argumenter, der er fremfoert for den nationale ret til stoette for, at denne fortolkning ikke er holdbar.

23 Sagsoegeren i hovedsagen har for det foerste gjort gaeldende, at forordning nr. 822/87, som aendret ved forordning nr. 1325/90, kun vedroerer druer bestemt til fremstilling af vin, dvs. ikke spisedruer, idet disse druer ikke forekommer i den liste over produkter i forordningens artikel 1, stk. 2, der er omfattet af den faelles markedsordning for vin.

24 Hertil bemaerkes, at selv om der i artikel 1, stk. 2, i forordning nr. 822/87 ikke naevnes spisedruer, er forholdet dog det, at den paagaeldende bestemmelse kun vedroerer de produkter, der er omfattet af den faelles ordning, der er indfoert ved forordningen. Som Kommissionen med rette har bemaerket, vedroerer forordning nr. 822/87 ikke alene fremstilling af vin, men omfatter alt, hvad der har med fremstilling og dyrkning af vin at goere.

25 Herved bemaerkes naermere, at i henhold til forordningens artikel 1, stk. 1, omfatter den bl.a. forskrifter for vinproduktionen og kontrol med udviklingen i vinproduktionskapaciteten. Som det fremgaar af betragtningerne til forordningen, omfatter disse forskrifter ogsaa regler vedroerende beplantning af vindyrkningsarealer og klassificering af vinstoksorter, men udelukker ikke arealer, hvor der dyrkes spisedruer, eller vinstoksorter bestemt til fremstilling af spisedruer.

26 Endvidere bemaerkes, som ogsaa generaladvokaten har anfoert i punkt 30 i sit forslag til afgoerelse, at som led i den faelles markedsordning for vin har faellesskabslovgiver udstedt en raekke forordninger med henblik paa at kontrollere visse aspekter omkring fremstillingen af spisedruer.

27 Sagsoegeren i hovedsagen har for det andet paaberaabt sig 16. betragtning til forordning nr. 822/87, hvori det hedder, at »det er berettiget [fra forbuddet mod nyplantninger] at fritage - paa grund af deres bestemmelse - nyplantninger med vinstoksorter, der udelukkende er klassificeret som vinstoksorter med spisedruer«.

28 Som Kommissionen har praeciseret, indeholder forordning nr. 822/87, hvorved der blev gennemfoert en kodificering af de paa det tidspunkt gaeldende bestemmelser, en gentagelse af niende betragtning til forordning nr. 454/80, hvori der henvises til den undtagelse med hensyn til spisedruer, der var fastsat i forordning nr. 337/79, inden forbuddet mod at foretage nyplantninger i henhold til forordning nr. 1208/84 blev udvidet til ogsaa at omfatte vinstoksorter bestemt til fremstilling af spisedruer.

29 Det maa saaledes fastslaas, at da vinstoksorter bestemt til fremstilling af spisedruer ikke var omfattet af forbuddet mod nyplantninger, da forordning nr. 822/87 blev udstedt, svarer den paagaeldende del af 16. betragtning til sidstnaevnte forordning ikke til nogen af forordningens bestemmelser. Som generaladvokaten har anfoert i punkt 36 i sit forslag til afgoerelse, er der tale om en fejl i forbindelse med kodificeringen af de tidligere gaeldende bestemmelser.

30 Under disse omstaendigheder kan den naevnte betragtning ikke paaberaabes til stoette for en fortolkning af artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 822/87, som aendret ved forordning nr. 1325/90, der er i aabenbar strid med bestemmelsens ordlyd.

31 Endelig har Giuseppe Manfredi anfoert, at der ved artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 1592/96 er foretaget en aendring af artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 822/87 med henblik paa at tillade nyplantninger af vinstoksorter med spisedruer med virkning fra den 1. september 1996.

32 Hertil bemaerkes, at den undtagelse fra forbuddet mod nyplantninger af vinstoksorter med spisedruer, der blev indfoert ved forordning nr. 1592/96, er en bekraeftelse paa, at nyplantninger af saadanne sorter var forbudt inden den 1. september 1996, saaledes som det ogsaa fremgaar af foerste betragtning til forordningen.

33 Det maa endvidere understreges, at i henhold til artikel 1, stk. 2, i Raadets forordning (EF) nr. 1595/96 af 30. juli 1996 om aendring af forordning nr. 1442/88 (EFT L 206, s. 36) ophaeves praemierne for endelig nedlaeggelse for dyrkere af vinarealer bestemt til fremstilling af spisedruer. Det fremgaar af tredje betragtning til forordningen, at det var noedvendigt at udelukke arealer bestemt til fremstilling af spisedruer fra at kunne opnaa praemie for endelig nedlaeggelse som foelge af, at saadanne arealer efter den 1. september 1996 ikke laengere er omfattet af forbuddet mod ny beplantning i henhold til artikel 6 i forordning nr. 822/87, som aendret ved forordning nr. 1592/96.

34 For saa vidt angaar det af den italienske regering anfoerte, hvorefter der ikke bringes sanktioner i anvendelse over for vindyrkere, der har tilsidesat forbuddet i artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 822/87, idet de troede, at forbuddet ikke omfattede vinstoksorter med spisedruer, bemaerkes blot, at det tilkommer den nationale ret at tage stilling til, om der har vaeret tale om en undskyldelig vildfarelse og at traeffe afgoerelse om retsvirkningerne heraf.

35 Sammenfattende maa det forelagte spoergsmaal herefter besvares med, at artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 822/87, som aendret ved forordning nr. 1325/90, var til hinder for, at der i 1991 og 1992 blev foretaget nyplantninger af vindyrkningsarealer bestemt til fremstilling af spisedruer.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

36 De udgifter, der er afholdt af den italienske, den graeske og den franske regering samt af Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN

(Sjette Afdeling)

vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Pretura circondariale di Bari ved kendelse af 19. august 1997, for ret:

Artikel 6, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den faelles markedsordning for vin, som aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1325/90 af 14. maj 1990, var til hinder for, at der i 1991 og 1992 blev foretaget nyplantninger af vindyrkningsarealer bestemt til fremstilling af spisedruer.