DA Den Europæiske Unions Tidende C 118/3

Appel iværksat den 7. december 2015 af Panrico, S.A. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 7. oktober 2015 i sag T-534/13, Panrico mod KHIM

(Sag C-655/15 P)

(2016/C 118/04)

Processprog: spansk

Parter

Appellant: Panrico, S.A. (ved abogado D. Pellisé Urquiza)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og HDN Development Corp.

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 7. oktober 2015, sag T-534/13, ophæves i sin helhed.

— Påstanden for Retten om annullation af den afgørelse, der blev truffet den 25. juli 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), sag R 623/2011-4, tages til følge.

— Indstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for appellen fremsat følgende anbringender, der er baseret på en tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker og den EU-retspraksis, der udbygger dem.

Det første anbringende er begrundet i en retlig fejl i forbindelse med identifikationen af den dominerende bestanddel i de særlige kendetegn, der skal sammenlignes, og sammenligningen af de nævnte kendetegn uden først at tage hensyn til det relevante marked og den relevante kundekreds’ syn på de særlige kendetegns grad af særpræg og/eller til de bestanddele, der udgør de nævnte kendetegn.

Med henblik på at analysere ligheden mellem de sammenlignede tegn korrekt, dvs. i overensstemmelse med fornuft og ret, er det uomgængeligt først at foretage en sammenhængsanalyse med henblik på at indpasse den nævnte analyse i det relevante marked for at bestemme gennemsnitsforbrugerens synspunkt i det konkrete relevante område. Således som det anføres i appellen, undlader den appellerede dom, idet den ikke antager et sammenhængende perspektiv, at tage behørigt hensyn til: i) at den høje grad af særpræg, som er anerkendt bestanddelen DONUT (eller DOUGHNUTS i den fonetiske udgave) på det relevante område, uundgåeligt vil bringe gennemsnitsforbrugeren til at skabe en forbindelse til bestanddelen DOUGHNUTS (eller DONUTS), når denne integreres i ethvert sammensat varemærke, som det er tilfældet med varemærket »Krispy Kreme DOUGHNUTS«.

Det andet anbringende hænger sammen med det foregående og vedrører det forhold, at der ikke blev taget reelt hensyn til, at de ældre varemærker PANRICO S.A. var velkendte (og endog havde renommé).

Den appellerede dom tog ikke hensyn til hele omfanget af betydningen af de ældre varemærkers velkendthed og renommé, da Retten vurderede risikoen for forveksling. Dette er særligt relevant, idet det af fast retspraksis fremgår, at risikoen for forveksling er så meget desto højere, jo højere grad af særpræg det ældre varemærke har, særligt for så vidt angår de velkendte varemærker.

Det tredje anbringende vedrører en retlig fejl, idet den appellerede dom bryder med de kriterier, der fremgår af retspraksis vedrørende vurderingen af risikoen for forveksling, herunder risikoen for, at det antages, at der foreligger en forbindelse.

Der er navnlig tale om en:

— fejlagtig vurdering af ligheden mellem de omtvistede tegn, idet i) bestanddelen DOUGHNUTS ikke betegnes som den dominerende bestanddel i det sammensatte varemærke »Krispy Kreme DOUGHNUTS«, og ii) ligheden mellem bestanddelen DOUGHNUTS og de ældre varemærker DONUT og/eller DONUTS ikke er blevet vurderet korrekt

— fejlagtig vurdering af ligheden mellem de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af de omtvistede varemærker.

Det fjerde anbringende vedrører en retlig fejl, idet Retten undlod at vurdere, om der forelå en utilbørlig udnyttelse af de ældre varemærkers, DONUT og DONUTS, særpræg, og en åbenbar krænkelse af disse.