Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel – anbringender – anfægtelse, der gentager de anbringender og argumenter, der er fremført for Retten, af dennes fortolkning eller anvendelse af EU-retten – formaliteten (art. 256, stk. 1, andet afsnit, TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 55, 56 og 58)

2. Støtte tildelt af staterne – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – støtte ydet i strid med procedurereglerne i artikel 88 EF – eventuelt berettiget forventning hos støttemodtagerne – beskyttelse – betingelser og grænser – Kommissionens passivitet i en relativt lang periode – ingen berettiget forventning (art. 87 EF og 88 EF) (jf. præmis 64, 65, 68 og 75-77)

3. Retspleje – foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse – anmodning om fremlæggelse af dokumenter – den anmodendes forpligtelser [Rettens procesreglement, art. 64, stk. 3, litra d), og art. 4] (jf. præmis 85 og 88)

4. Appel – anbringender – Domstolens kontrol med Rettens afslag på at anordne bevisoptagelse – rækkevidde (Rettens procesreglement, art. 66, stk. 1) (jf. præmis 89)

5. Støtte tildelt af staterne – Kommissionens undersøgelse – samlet gennemgang af en støtteordning – lovlig (art. 87 EF og 88 EF) (jf. præmis 98 og 99)

6. Støtte tildelt af staterne – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – genoprettelse af den oprindelige situation – tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet – foreligger ikke (art. 87 EF og 88 EF) (jf. præmis 100 og 104)

7. Støtte tildelt af staterne – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – eksistensen af en støtteordning – de nationale myndigheders mulighed for at anmode Kommissionen om at udelukke en individuel støtte fra tilbagesøgningsforpligtelsen (art. 87 EF og 88 EF) (jf. præmis 101 og 102)

8. Retspleje – intervention – begæring om at måtte indtræde i sagen til støtte for en af parternes påstande – begæring, der indeholder særlige klagepunkter, men som ikke ændrer rammerne for tvisten – formaliteten (statutten for Domstolen, art. 40, stk. 4) (jf. præmis 117-119)

9. Støtte tildelt af staterne – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – støtte ydet i strid med procedurereglerne i artikel 88 EF – Kommissionens passivitet, idet den ikke råder over tilstrækkelige oplysninger, i en relativt lang periode – tilsidesættelse af principperne om retssikkerhed og god forvaltning – foreligger ikke (art. 87 EF og 88 EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 14, stk. 1) (jf. præmis 126, 127, 129, 130, 134 og 135)

Sagens genstand

Angående

Appeller af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Udvidede Afdeling) den 9. september 2009, forenede sager T-227/01 – T-229/01, T-265/01, T-266/01 og T-270/01, Diputación Foral de Álava og Gobierno Vasco m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten i sagerne T-227/01 og T-265/01 frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2002/820/EF af 11. juli 2001 om den spanske stats støtteordning til fordel for virksomheder i provinsen Álava i form af et nedslag i skatten på 45% af investeringsbeløbet (EFT 2002 L 296, s. 1), i sagerne T-228/01 og T-266/01 frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2003/27/EF af 11. juli 2001 om den spanske stats støtteordning til fordel for virksomheder i provinsen Vizcaya i form af et nedslag i skatten på 45% af investeringsbeløbet (EFT 2003 L 17, s. 1) og i sagerne T-229/01 og T-270/01 frifandt Kommissionen for en påstand om påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2002/894/EF af 11. juli 2001 om den spanske stats støtteordning til fordel for virksomheder i provinsen Guipúzcoa i form af et nedslag i skatten på 45% af investeringsbeløbet (EFT L 314, s. 26).

Afgørelse

Konklusion

1) Appellerne og kontraappellerne forkastes.

2) Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava og Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa betaler ligeligt sagens omkostninger i forbindelse med appelsagerne.

3) Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger.