Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssøgsmål - søgsmålsinteresse - Kommissionens beslutning om en fusions uforenelighed med fællesmarkedet - bortfald af det kontraktmæssige grundlag for fusionen - ingen betydning

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4 (efter ændring nu art. 230, stk. 4, EF))

2 Annullationssøgsmål - søgsmålsinteresse - efterkommelse af en anfægtet beslutning - ingen betydning

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4 (efter ændring nu art. 230, stk. 4, EF))

3 Konkurrence - fusioner - fusion uden fællesskabsdimension - Kommissionens undersøgelse efter anmodning fra en medlemsstat - anmodning i henhold til artikel 22, stk. 3, i forordning nr. 4064/89 - begreb - Kommissionens vurdering af kompetencefordelingen mellem medlemsstaternes myndigheder - ikke omfattet

(Rådets forordning nr. 4064/89, art. 22, stk. 3)

4 Annullationssøgsmål - Fællesskabets retsinstansers kompetence - prøvelse af lovmæssigheden af en retsakt udstedt af en national myndighed - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 173 (efter ændring nu art. 230 EF))

5 Konkurrence - fusioner - fusion uden fællesskabsdimension - påvirkningen af samhandelen mellem medlemsstaterne - kriterier - potentiel påvirkning - omfattet

(EF-traktaten, art. 85 og 86 (nu art. 81 EF og 82 EF), Rådets forordning nr. 4064/89, art. 22)

6 Konkurrence - fusioner - fusion uden fællesskabsdimension - skabelse eller styrkelse af dominerende stilling - vurdering under hensyntagen til de betingelser, som er opstillet i artikel 2, stk. 1, litra a) og b), i forordning nr. 4064/89

(Rådets forordning nr. 4064/89, art. 2, 3 og 22)

7 Konkurrence - fusioner - fusion uden fællesskabsdimension - Kommissionens undersøgelse efter anmodning fra en medlemsstat - økonomiske vurderinger - skøn - domstolsprøvelse - grænser

(Rådets forordning nr. 4064/89, art. 2 og art. 22, stk. 3)

Sammendrag

1 Det forhold, at det kontraktmæssige grundlag for en fusion er bortfaldet, er ikke i sig selv en omstændighed, der kan udelukke legalitetskontrol af en kommissionsbeslutning, hvorved fusionen erklæres for uforenelig med fællesmarkedet. Den sagsøgende virksomhed har fortsat søgsmålsinteresse med henblik på annullation af den omtvistede beslutning.

2 Såfremt en virksomhed blot opfylder sin forpligtelse til at efterkomme den anfægtede beslutning, kan denne adfærd ikke på nogen måde bevirke, at virksomhedens interesse i at påstå beslutningen annulleret bortfalder.

3 Det tilkommer ikke Kommissionen at udtale sig om kompetencefordelingen i medlemsstaterne i henhold til deres institutionelle forskrifter. Dermed tilkommer det ikke Kommissionen under den administrative procedure at udtale sig om en medlemsstats myndigheds kompetence ifølge national ret til at indgive en anmodning i henhold til artikel 22, stk. 3, i forordning nr. 4064/89, men det tilkommer den at undersøge, om den anmodning, den har fået forelagt, umiddelbart må antages at hidrøre fra en medlemsstat i denne artikels forstand. Udtrykket anmodning fra en »medlemsstat« i denne artikel er ikke begrænset til kun at omfatte anmodninger hidrørende fra en regering eller fra et ministerium, men omfatter også anmodninger fra en national konkurrencemyndighed.

4 Inden for rammerne af et sagsanlæg i medfør af EF-traktatens artikel 173 (efter ændring nu artikel 230 EF) har Fællesskabets retsinstanser ikke kompetence til at træffe afgørelse om lovmæssigheden af en retsakt udstedt af en national myndighed.

5 Betingelsen om påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 22, stk. 3, i forordning nr. 4064/89, skal fortolkes på en måde, der falder i tråd med fortolkningen af den samme betingelse i traktatens artikel 85 og 86 (nu artikel 81 EF og 82 EF), hvorefter det dels ikke er nødvendigt, at den anfægtede adfærd faktisk har påvirket samhandelen mellem medlemsstaterne mærkbart, men tilstrækkeligt, at det bevises, at den omhandlede adfærd kan have en sådan virkning, dels er uden betydning, om der er tale om en adfærd, der kun udfolder sig på én medlemsstats område, når adfærden dog kan indvirke på handelstrømmene og konkurrencen på det fælles marked.

Det ændrer ikke noget herved, at ordene »kan påvirke« i traktatens artikel 85 og 86 ikke forekommer i artikel 22, stk. 3, i forordning nr. 4064/89. Således følger det af selve arten af den kontrol med fusioner, som er indført ved forordning nr. 4064/89, at Kommissionen er forpligtet til at udarbejde et overslag over den pågældende fusions virkninger og dermed for så vidt angår forordningens artikel 22, stk. 3, over den fremtidige påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne. Kommissionen er derfor inden for disse rammer berettiget til at tage højde for den potentielle påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne, på betingelse af, at påvirkningen er tilstrækkelig mærkbar og forudsigelig. I den forbindelse er det ufornødent at påvise, at den pågældende fusion faktisk har påvirket samhandelen mellem medlemsstaterne.

6 Artikel 3 i forordning nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser opstiller udelukkende betingelserne for, hvornår der foreligger en »fusion«. Såfremt Kommissionen således i forbindelse med en procedure i henhold til artikel 22, stk. 3, i forordning nr. 4064/89 fastslår, at en transaktion reelt udgør en fusion i forordningens artikel 3's forstand, er den ved bedømmelsen af fusionens påvirkning af konkurrencen på ingen måde forpligtet til at anvende betingelsen om kontrol, jf. artikel 3. Spørgsmålet om, hvorvidt denne fusion skaber eller styrker en dominerende stilling, som bevirker, at den effektive konkurrence hæmmes betydeligt på den pågældende medlemsstats område, skal i overensstemmelse med artikel 22, stk. 4, første punktum, i forordning nr. 4064/89 vurderes under hensyntagen til de betingelser, som er opstillet i forordningens artikel 2, stk. 1, litra a) og b).

7 Kommissionen er i forbindelse med en anmodning fra en medlemsstat i henhold til artikel 22, stk. 3, i forordning nr. 4064/89 forpligtet til at udarbejde et overslag over referencemarkederne med henblik på at undersøge, om den fusion, den skal tage stilling til, vil skabe eller styrke en dominerende stilling, som bevirker, at den effektive konkurrence hæmmes betydeligt på den pågældende medlemsstats område. I denne forbindelse tillægger de materielle bestemmelser i forordningen, navnlig dens artikel 2, Kommissionen et vist skøn, herunder for så vidt angår økonomiske vurderinger. Følgelig skal Fællesskabets retsinstansers kontrol af udøvelsen af dette skøn, som er væsentligt som led i reglerne om fusioner, foretages under hensyntagen til den skønsmargen, som er knyttet til de bestemmelser med økonomiske aspekter, der indgår i regelsættet om fusioner.