Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af 
Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Tyskland) den 
11. februar 2009 — Landkreis Bad Dürkheim mod 
Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion, adciteret: Astrid 
Niedermair-Schiemann  
(Sag C-61/09)  
(2009/C 113/40)  
Processprog: tysk  
Den forelæggende ret  
Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz  
Parter i hovedsagen  
Sagsøger:  Landkreis Bad Dürkheim  
Sagsøgt:  Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion  
Adciteret : Astrid Niedermair-Schiemann  
Præjudicielle spørgsmål  ( 1 ) 
1) Er der også tale om et landbrugsareal som omhandlet i 
artikel 44, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, når 
arealet ganske vist også benyttes til landbrugsmæssige 
formål (græsning med fårehold for øje), men det overve ­
jende formål består i landskabspleje og naturbeskyttelse?  
2) Såfremt første spørgsmål besvares bekræftende:  
Bliver et areal anvendt til ikke-landbrugsaktiviteter som 
omhandlet i artikel 44, stk. 2, i forordning (EF) nr. 
1782/2003, når aktiviteten overvejende tjener naturbeskyt ­
telsesformål, eller i hvert fald, når landmanden i forbindelse 
med opfyldelsen af naturbeskyttelsesformålene skal følge 
naturbeskyttelsesmyndighedens anvisninger?  
3) Såfremt der foreligger et landbrugsareal (første spørgsmål), 
der også benyttes til en landbrugsaktivitet (andet spørgsmål):  
Er det en forudsætning for at anse et landbrugsareal for at 
være en del af bedriften (landbrugsareal på bedriften som 
omhandlet i artikel 44, stk. 2, i forordning (EF) nr. 
1782/2003,  
a) at landbrugsarealet på grundlag af en forpagtningskon ­
trakt eller en tilsvarende midlertidig overdragelse er til 
rådighed for bedriften mod vederlag?  
b) I benægtende fald: Er det uden betydning for at anse 
arealerne for at være en del af bedriften, at de overlades 
bedriften, vederlagsfrit eller blot mod overtagelse af 
kontingentbetalingen til erhvervsorganisationen, med 
henblik på anvendelse på bestemt måde og inden for 
et begrænset tidsrum i overensstemmelse med naturbe ­
skyttelsesformålene?  c) I bekræftende fald: Er det uden betydning for at anse 
arealerne for at være en del af bedriften, at bedriften er 
forpligtet til at tilvejebringe bestemte ydelser på area ­
lerne og modtager en godtgørelse herfor?  
( 1 ) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 om fastlæggelse 
af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte 
støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og 
om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, 
(EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 
1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 
2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 — EUT L 270, s. 1.  
Appel iværksat den 17. februar 2009 af Comitato »Venezia 
vuole vivere« til prøvelse af dom afsagt den 28. november 
2008 af Retten i Første Instans (Sjette Udvidede Afdeling) i 
de forenede sager T-254/00, T-270/00 og T-277/00, Hotel 
Cipriani SpA m.fl. mod Kommissionen  
(Sag C-71/09 P)  
(2009/C 113/41)  
Processprog: italiensk  
Parter  
Appellant:  Comitato »Venezia vuole vivere« (ved avvocato A. 
Vinello)  
De andre parter i appelsagen:  Hotel Cipriani SpA, Società Italiana 
per il gas SpA (Italgas), Den Italienske Republik, Coopservice — 
Servizi di fiducia Soc. coop. rl og Kommissionen for De Euro ­
pæiske Fællesskaber  
Appellanten har nedlagt følgende påstande  
— Der gives appellanten medhold.  
— Dom afsagt af Retten i Første Instans (Sjette Udvidede Afde ­
ling) den 28. november 2008, forenede sager T-254/00, T- 
270/00 og T-277/00, Comitato Venezia Vuole Vivere mod 
Kommission, der blev meddelt den 3. december 2008, 
annulleres, ligesom Kommissionens beslutning 
2000/394/EF (  1 ) af 25. november 1999 annulleres og, subsi ­
diært, annulleres artikel 5 i nævnte beslutning, for så vidt 
som der i bestemmelsen er fastsat en forpligtelse til at fore ­
tage tilbagesøgning af et beløb svarende til de omhandlede 
nedsættelser af sociale bidrag og at nævnte beløb tillægges 
renter for det omhandlede tidsrum.  
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at 
betale sagens omkostninger for begge instanser.  
Anbringender og væsentligste argumenter  
Comitato Venezia Vuole Vivere har gjort seks anbringender 
gældende til støtte for sin appel.DA C 113/20 Den Europæiske Unions Tidende 16.5.2009