Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend ° soegsmaal ° forudgaaende administrativ klage ° begreb ° kvalifikation henhoerende under Rettens skoen

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 90, stk. 2)

2. Tjenestemaend ° soegsmaal ° bebyrdende retsakt ° begreb ° forberedende akt ° beslutning om uden at udelukke allerede indkomne ansoegninger at overgaa fra proceduren i henhold til vedtaegtens artikel 29, stk. 1, til proceduren i henhold til artikel 29, stk. 2, med henblik paa besaettelsen af en stilling

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 29 og 90)

3. Tjenestemaend ° ledig stilling ° overgang fra en intern udnaevnelsesprocedure til en for ansoegere udefra aaben ansaettelsesprocedure ° lovligt ° vilkaar om overensstemmelse mellem henholdsvis kravene i henhold til meddelelsen om ledig stilling og kravene i henhold til stillingsopslaget i tilfaelde af samtidig bedoemmelse af samtlige som led i baade meddelelsen om ledig stilling og stillingsopslaget indkomne ansoegninger

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 29)

4. Tjenestemaend ° soegsmaal ° anbringender ° magtfordrejning ° begreb

5. Tjenestemaend ° ansaettelse ° anvendelse af vedtaegtens artikel 29, stk. 2 ° valg mellem ansoegere ° ansaettelsesmyndighedens skoen ° Rettens kontrol ° graenser

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 29, stk. 2)

6. Tjenestemaend ° ansaettelse ° kriterier ° geografisk ligevaegt ° ansoegernes personlige kvalifikationer ° afvejning

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 7 og 27)

7. Tjenestemaend ° ansaettelse ° anvendelse af vedtaegtens artikel 29, stk. 2 ° snaever fortolkning ° overgang fra sprogtjenesten til kategori A ° lovligt

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 29, stk. 1 og 2, og art. 45, stk. 2)

8. Tjenestemaend ° bebyrdende afgoerelse ° manglende imoedekommelse af en ansoegning ° begrundelsespligt senest paa tidspunktet for afvisningen af klagen ° manglende iagttagelse ° afhjaelpning under retsforhandlingernes forloeb ° utilstraekkeligt

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 25, stk. 2, og art. 90, stk. 2)

9. Tjenestemaend ° soegsmaal ° Rettens fulde proevelsesret ° retsstridighed som foelge af manglende begrundelse af en afgoerelse om ikke at imoedekomme en ansoegning ° annullation udtryk for en uforholdsmaessig sanktion ° oprejsning i form af tilkendelse af en godtgoerelse for den som foelge af den paagaeldende tjenstlige fejl lidte ikke-oekonomiske skade

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 91, stk. 1)

Sammendrag

1. Det tilkommer alene Retten at vurdere, hvorledes en skrivelse eller en notits noejagtigt skal kvalificeres, idet dette spoergsmaal ikke er omfattet af forhandlingsmaksimen. En skrivelse, hvorved en tjenestemand uden udtrykkeligt at anmode om en tilbagekaldelse af den paagaeldende afgoerelse dog klart giver udtryk for et oenske om at faa imoedekommet sine klagepunkter i mindelighed, eller en skrivelse, hvorved tjenestemanden klart giver udtryk for, at han anfaegter den for ham bebyrdende afgoerelse, maa anses for en klage efter vedtaegtens artikel 90, stk. 2.

2. Retsakter eller afgoerelser, der kan vaere genstand for et annullationssoegsmaal, omfatter kun akter, der affoeder bindende retsvirkninger, som umiddelbart og uden videre beroerer sagsoegerens interesser i den forstand, at vedkommendes retsstilling herved aendres vaesentlig. I henseende til en tjenestemand, der har ansoegt om at maatte blive udnaevnt i en ledig stilling i forbindelse med, at denne har skullet besaettes efter proceduren i vedtaegtens artikel 29, stk. 1, er dette ikke tilfaeldet for saa vidt angaar en beslutning om at overgaa til proceduren i henhold til artikel 29, stk. 2, naar tjenestemandens ansoegning ogsaa som led i denne procedure vil blive taget i betragtning. En saadan beslutning er alene en forberedende akt, der ikke umiddelbart beroerer den paagaeldendes retsstilling, og som vedkommende ikke under et soegsmaal kan nedlaegge paastand om annullation af.

3. Naar ansaettelsesmyndigheden i forbindelse med besaettelsen af en stilling goer brug af sin skoensmaessige befoejelse, hvorved den for at tilgodese tjenestens interesser kan udvide sine valgmuligheder, i form af, at den beslutter at overgaa fra en intern ansaettelsesprocedure til en ansaettelsesprocedure, som ansoegere udefra har adgang til, og samtidig traeffer bestemmelse om, at ansoegere, der har indgivet ansoegning som led i den interne ansaettelsesprocedure, uden videre skal tages i betragtning ved den ansaettelsesprocedure, som ansoegere udefra faar adgang til, er den forpligtet til at iagttage princippet om overensstemmelse mellem kravene i henhold til henholdsvis den ene og den anden procedure. Saafremt institutionerne saaledes kunne aendre adgangsbetingelserne under de forskellige stadier af proceduren med henblik paa besaettelsen af en stilling, navnlig ved at afsvaekke dem, ville de frit kunne ivaerksaette eksterne ansaettelsesprocedurer uden at skulle tage interne ansoegninger i betragtning.

4. Begrebet magtfordrejning har et klart afgraenset indhold, og ved magtfordrejning forstaas, at en administrativ myndighed har anvendt sine befoejelser til at fremme et andet formaal end det, der ligger til grund for disse. En afgoerelse er kun udtryk for magtfordrejning, naar det paa grundlag af objektive, relevante og samstemmende oplysninger maa antages, at afgoerelsen er truffet for at forfoelge andre formaal end dem, der er angivet.

5. Naar ansaettelsesmyndigheden besaetter en stilling i loenklasse A2 og herved goer brug af sin kompetence i henhold til vedtaegtens artikel 29, stk. 2, raader den ved sammenligningen af kvalifikationerne hos ansoegerne og ved vurderingen af tjenestens interesser over et vidt skoen. Rettens kontrol maa begraenses til spoergsmaalet, om administrationen i betragtning af de synspunkter, som den har stoettet sin vurdering paa, har holdt sig inden for rimelige graenser paa grundlag af en procedure, der ikke er forbundet med uregelmaessigheder, og ikke har udoevet sit skoen aabenbart fejlagtigt eller til uvedkommende formaal. Det gaelder endvidere, at ansaettelsesmyndigheden ved sammenligningen af ansoegernes kvalifikationer skal anlaegge en vurdering paa grundlag af samtlige kvalifikationer hos alle de ansoegere, der har de fornoedne kvalifikationer bedoemt ud fra de kvalifikationer, som maa anses for oenskelige i forbindelse med den stilling, der skal besaettes.

6. Ansaettelsesmyndigheden kan ved besaettelsen af en stilling laegge vaegt paa ansoegernes nationalitet som udslagsgivende faktor med henblik paa at opretholde eller genskabe en geografisk ligevaegt, forudsat at det fremgaar af en sammenlignende bedoemmelse af ansoegningerne, at to eller flere ansoegeres dokumenterede kvalifikationer i det vaesentlige maa ligestilles.

7. Vedtaegtens artikel 29, stk. 2, har karakter af en undtagelsesbestemmelse og maa derfor fortolkes snaevert. En saadan snaever fortolkning gaelder imidlertid kun spoergsmaalet om de betingelser, der skal vaere opfyldt for, at ansaettelsesmyndigheden kan goere brug af proceduren i henhold til bestemmelsen. Hvad derimod angaar begraensninger med hensyn til de ansoegninger, der kan komme i betragtning som led i denne procedure, naar de naevnte betingelser er opfyldt, ville enhver saadan begraensning stride mod selve formaalet med proceduren.

Proceduren i henhold til vedtaegtens artikel 29, stk. 2, traeder herefter i alle henseender i stedet for den procedure, der bestaar i afholdelse af en udvaelgelsesproeve, og ivaerksaettelsen af foerstnaevnte procedure er ikke til hinder for, at ansaettelsesmyndigheden inddrager ansoegere, som i givet fald ville have haft adgang til en udvaelgelsesproeve. Foelgelig maa vedtaegtens artikel 45, stk. 2, hvorefter overgang fra én tjenestegruppe til en anden eller fra én kategori til en anden kun kan finde sted paa grundlag af en udvaelgelsesproeve, fortolkes saaledes, at en saadan overgang ligeledes kan finde sted, naar ansaettelsesmyndigheden retmaessigt i stedet for en procedure, hvorved der afholdes en udvaelgelsesproeve, har ivaerksat den alternative procedure i henhold til vedtaegtens artikel 29, stk. 2.

Hertil kommer, at en fortolkning, hvorefter vedtaegtens artikel 45, stk. 2, ogsaa i forbindelse med en procedure i henhold til vedtaegtens artikel 29, stk. 2, er til hinder for en overgang fra én tjenestegruppe eller kategori til en anden tjenestegruppe eller en anden kategori, ville stille institutionernes tjenestemaend ringere i forhold til ansoegere udefra, hvilket ville stride mod selve de principper, der ligger til grund for vedtaegtens artikel 29, hvis stk. 1 generelt tillaegger ansoegere, der allerede er tjenestemaend, en fortrinsstilling.

8. Ansaettelsesmyndigheden er ikke forpligtet til at begrunde afgoerelser om udnaevnelser, der er truffet efter en procedure i henhold til vedtaegtens artikel 29, stk. 2, hvorimod den er forpligtet til at begrunde en afgoerelse om afvisning af en klage, som en ansoeger, hvis ansoegning ikke er blevet imoedekommet, har indbragt i medfoer af vedtaegtens artikel 90, stk. 2, idet begrundelsen for en saadan afgoerelse om afvisning anses for at vaere den samme som begrundelsen for den afgoerelse, mod hvilken klagen har vaeret rettet. En fuldstaendig mangel paa begrundelse af en afgoerelse om udnaevnelse kan ikke afhjaelpes ved forklaringer, som ansaettelsesmyndigheden fremkommer med efter anlaegget af en sag, idet saadanne da ikke laengere kan tjene det tiltaenkte formaal, som dels er at give den paagaeldende tilstraekkelige oplysninger til, at vedkommende kan vurdere, hvorvidt den manglende imoedekommelse af hans eller hendes ansoegning er holdbar, og hvorvidt det vil vaere paa sin plads at anlaegge sag ved Retten, dels at skabe et grundlag for, at Retten kan udoeve sine kontrolbefoejelser.

9. Det er et led i Rettens fulde proevelsesret med hensyn til krav, der kan opgoeres i penge, at den, ogsaa selv om der ikke er nedlagt egentlig paastand herom, kan tilpligte den sagsoegte institution at betale en godtgoerelse for den ikke-oekonomiske skade, som den paagaeldende tjenstlige fejl fra dens side har givet anledning til. Naar en annullation som foelge af manglende begrundelse af den paagaeldende afgoerelse om ikke at imoedekomme sagsoegerens ansoegning og dermed af afgoerelsen om at udnaevne en anden ansoeger ville vaere en sanktion, der ikke staar i et rimeligt forhold til den begaaede fejl, og som ville gribe uforholdsmaessigt ind i tredjemands rettigheder, er en tilkendelse af en godtgoerelse den form for oprejsning, der bedst tilgodeser saavel sagsoegerens som tjenestens interesser.