ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – midlertidige foranstaltninger – betingelser – uopsættelighed – alvorligt og uopretteligt tab – økonomisk tab – tabets alvorlige karakter – vurdering i tilfælde af mangel af oplysninger vedrørende den pågældende virksomheds størrelse – økonomisk tab, der objektivt set er betydeligt, og som er lidt af en virksomhed, som angiveligt følger af forpligtelsen til endeligt at træffe et vigtigt forretningsmæssigt valg inden for en ubelejlig frist – risiko, der normalt skal bæres af en virksomhed, der udøver virksomhed inden for rammerne af et stærkt reguleret marked (Art. 278 TEUF og 279 TEUF) (jf. præmis 63 og 64)
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 30. juni 2020 –

Tartu Agro mod Kommissionen

(Sag T-150/20 R)

»Særlige rettergangsformer – statsstøtte – afgørelse, hvorved støtten erklæres uforenelig med det indre marked og anordnes tilbagesøgt – begæring om udsættelse af gennemførelse – ingen uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – økonomisk tab – situation, der kan bringe det sagsøgende selskabs eksistens i fare eller uigenkaldeligt ændre dets stilling på markedet – manglende konkrete og præcise oplysninger, der underbygges med detaljerede dokumenter – ingen uopsættelighed (Art. 278 og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156) (jf. præmis 28-37)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – alvorligt og uopretteligt tab for sagsøgeren – indgreb i sagsøgerens særskilte interesse – indgreb i tredjemands rettigheder – udelukket (Art. 278 og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156) (jf. præmis 40-42)

Angående

Søgsmål støttet på artikel 278 TEUF og 279 TEUF med påstand om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse C(2020) 252 final af 24. januar 2020 om statsstøtte SA.39182 (2017/C) (ex 2017/NN) (ex 2014/CP) gennemført af Republikken Estland til fordel for Tartu Agro AS.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

2) Kendelsen af 30. marts 2020, Tartu Agro mod Kommissionen (sag T-150/20 R), ophæves.
8.

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser for tildeling – afvejning af samtlige interesser i sagen – udsættelse af gennemførelsen af en afgørelse vedtaget af Parlamentet om afvisning af et bud afgivet af en bydende i forbindelse med et offentligt udbud – den sagsøgende bydendes interesse i at forbeholde sig muligheden for at få tildelt den pågældende kontrakt mere tungtvejende end Parlamentets interesse i at sikre kontinuiteten i tjenesten (Art. 278 TEUF) (jf. præmis 77, 83 og 84)
2)

Facebook Ireland identificerer de dokumenter, der indeholder de i punkt 1 omhandlede oplysninger, og fremsender disse til Kommissionen på et særskilt elektronisk medium. Disse dokumenter placeres efterfølgende i et virtuelt datarum, som kun er tilgængeligt for et i videst muligt omfang begrænset antal af medlemmerne af den gruppe, der har ansvaret for undersøgelsen, under (virtuel eller fysisk) tilstedeværelse af et tilsvarende antal advokater for Facebook Ireland. Medlemmerne af den gruppe, der har ansvaret for undersøgelsen, gennemgår og udvælger de pågældende dokumenter, idet de giver Facebook Irelands advokater mulighed for at kommentere disse, inden de dokumenter, der anses for relevante, føjes til sagsakterne. I tilfælde af uenighed om kvalificeringen af et dokument har Facebook Irelands advokater ret til at forklare grundene til deres uenighed. I tilfælde af vedvarende uenighed kan Facebook Ireland anmode direktøren med ansvar for information, kommunikation og medier i Kommissionens generaldirektorat »Konkurrence« om voldgift.
Rettens kendelse (Anden Afdeling) af 6. oktober 2020 –

Sharpston mod Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer

(Sag T-550/20)

»Annullationssøgsmål – Det Forenede Kongeriges udtræden af Unionen – afgørelse vedtaget af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer om udnævnelse af en generaladvokat ved Domstolen – retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål – åbenbart afvisningsgrundlag«

Angående

Søgsmål støttet på artikel 263 TEUF med påstand om delvis annullation af afgørelse (EU) 2020/1251 vedtaget af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer den 2. september 2020 om udnævnelse af tre dommere og en generaladvokat ved Domstolen (EUT 2020, L 292, s. 1), for så vidt som den vedrører udnævnelsen af Athanasios Rantos til stillingen som generaladvokat ved Domstolen.

Konklusion

1) Sagen afvises.
Forretningsordenens artikel 7 med overskriften »Beskyttelse af privilegier og immunitet« har følgende ordlyd:

»1. I tilfælde, hvor det hævdes, at et medlems eller tidligere medlems privilegier og immuniteter er blevet krænket eller forventes at blive krænket af en medlemsstats myndigheder, kan Parlamentet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, anmodes om at træffe afgørelse om, hvorvidt der rent faktisk er sket eller kan forventes at ske en krænkelse af disse privilegier og immuniteter.

2. Der kan navnlig anmodes om beskyttelse af privilegier og immuniteter, hvis det findes, at der i givet fald ville foreligge en administrativ eller anden form for begrænsning i den frie bevægelighed for medlemmer, der rejser til eller fra Parlamentets mødested, eller en administrativ eller anden form for begrænsning i forbindelse med en meningstilkendegivelse eller en stemmeafgivelse under udøvelsen af deres hverv, eller at der i givet fald ville foreligge omstændigheder henhørende under artikel 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter.

[…]

5. I tilfælde, hvor der er truffet afgørelse om ikke at beskytte et medlems privilegier og immuniteter, kan medlemmet undtagelsesvis under fremlæggelse af nyt materiale i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, anmode om at få afgørelsen taget op til fornyet overvejelse. Anmodningen om fornyet overvejelse kan ikke antages til behandling, hvis der er anlagt sag til prøvelse af afgørelsen i henhold til artikel 263 i [TEUF], eller hvis [Parlamentets] [formand] finder, at det nye fremlagte materiale ikke er tilstrækkelig underbygget til at berettige fornyet overvejelse.«
3.

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – midlertidige foranstaltninger – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – økonomisk tab – pligt til at fremlægge konkrete og præcise oplysninger, der underbygges af detaljerede dokumenter – nødvendigt at fremlægge et retvisende og fuldstændigt billede af selskabets økonomiske situation (Art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156, stk. 4) (jf. præmis 25-30)
8

Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande: – For det første: Sagen henvises til behandling i Rettens store afdeling eller i en afdeling med et andet antal dommere i medfør af artikel 28 i Rettens procesreglement. – For det andet: Der træffes foreløbige foranstaltninger i henhold til artikel 278 TEUF og 279 TEUF, dvs. at de spanske retssager, der vedrører sagsøgerne, udsættes, og det fastslås, at sagsøgerne har ret til en finansiel støtte, der svarer til den løn, som de oppebar i deres tidligere beskæftigelse. – For det tredje: Sagsøgernes påstand i henhold til artikel 265 TEUF, som er rettet mod Parlamentet, »navnlig« hvad angår afgørelsen af 9. oktober 2020, tages til følge, det pålægges Parlamentet at suspendere de repressalier, der er truffet over for sagsøgerne, og Parlamentet tilpligtes at erstatte det tab, som sagsøgerne har lidt. – For det fjerde: Subsidiært tilpligtes Kongeriget Spanien at erstatte det tab, som sagsøgerne har lidt som følge af de spanske retsinstansers tilsidesættelse af EU-retten, det fastslås, at denne medlemsstat skal fastsætte sanktioner over for personer, som har forhindret eller forsøgt at forhindre behandlingen af sagsøgernes klager, og der vedtages foranstaltninger til kontrol af overholdelsen af denne forpligtelse.
70

I det foreliggende tilfælde skal det imidlertid fastslås, at ECB har iagttaget de krav, der følger af dom af 5. november 2019, ECB m.fl. mod Trasta Komercbanka m.fl. (C-663/17 P, C-665/17 P og C-669/17 P, EU:C:2019:923). For det første anerkendte ECB i forlængelse af afsigelsen af denne dom, at sagsøgerens bestyrelse fortsat repræsenterede sagsøgeren med henblik på at anlægge sagen til prøvelse af afgørelsen om at inddrage sagsøgerens tilladelse. Fremfor alene at indhente kurators bemærkninger anmodede ECB således også den af sagsøgerens bestyrelse bemyndigede advokat om dennes bemærkninger til udkastet til afgørelse om inddragelse af sagsøgerens tilladelse i overensstemmelse med Domstolens dom. I den skrivelse, hvori ECB ligeledes afviste at give kurator det begærede pålæg, indvilgede ECB, på anmodning fra den af sagsøgerens bestyrelse bemyndigede advokat, for det andet i at forlænge fristen for indgivelse af advokatens bemærkninger. For det tredje anførte ECB i denne skrivelse, at den af sagsøgerens bestyrelse bemyndigede advokat skulle have adgang til tilsynsmaterialet (supervisory file). Følgelig er sagsøgerens argument om, at ECB har tilsidesat følgerne af dom af 5. november 2019, ECB m.fl. mod Trasta Komercbanka m.fl. (C-663/17 P, C-665/17 P og C-669/17 P, EU:C:2019:923), ved at afvise at give kurator det begærede pålæg, åbenbart ugrundet.
66

For så vidt som sagsøgeren har angivet, at der består usikkerhed om tidspunktet for offentliggørelse af den anfægtede afgørelse, henset til ECHA’s praksis, skal det bemærkes, at offentliggørelse af afgørelser om identifikation af et stof som særligt problematisk på dette agenturs hjemmeside netop udgør en praksis, der længe har været anvendt af agenturet. Dertil kommer, at alle oplysninger, som er tilgængelige og til rådighed på ECHA’s hjemmeside, herunder den »dato for opførsel«, der er angivet på den side, der vedrører PFBS og salte heraf, datoen for afgørelsens ikrafttræden som angivet i den anfægtede afgørelse samt tidspunktet for pressemeddelelsen peger på, at den pågældende offentliggørelse faktisk fandt sted den 16. januar 2020.
89

For det fjerde fremgår det af tilblivelseshistorien bag artikel 263, stk. 4, tredje sætningsled, TEUF, at ophavsmændene til udkastet til traktat om en forfatning for Europa og derefter ophavsmændene til Lissabontraktaten ikke specifikt havde til hensigt at lempe betingelserne for antagelse til realitetsbehandling af borgernes klager med henblik på prøvelse af afgørelser om godkendelse af indgåelsen af en international aftale, såsom bl.a. afgørelser om godkendelse af indgåelsen af en aftale om de nærmere bestemmelser for en medlemsstats udtræden. Navnlig fremgår det på ingen måde af forarbejderne til udkastet til traktat om en forfatning for Europa – og nærmere bestemt artikel III-365, stk. 4, hvis indhold er gentaget med samme ordlyd i artikel 263, stk. 4, TEUF – at de nævnte ophavsmænd ønskede, at sådanne afgørelser skulle anses for »regelfastsættende retsakter« som omhandlet i disse to artikler.
79

For det fjerde fremgår det af tilblivelseshistorien bag artikel 263, stk. 4, tredje sætningsled, TEUF, at ophavsmændene til udkastet til traktat om en forfatning for Europa og derefter ophavsmændene til Lissabontraktaten ikke har haft til hensigt at lempe betingelserne for antagelse til realitetsbehandling af søgsmål, som borgere retter mod afgørelser om godkendelse af indgåelsen af en international aftale, såsom navnlig afgørelser om godkendelse af indgåelsen af en aftale, der fastsætter de nærmere bestemmelser for en medlemsstats udtræden. Det fremgår især på ingen måde af forarbejderne til udkastet til en traktat om en forfatning for Europa, bl.a. dennes artikel III-365, stk. 4, hvis indhold er gentaget med samme ordlyd i artikel 263, stk. 4, TEUF, at de nævnte ophavsmænd har ønsket, at sådanne afgørelser skulle anses for »regelfastsættende retsakter« som omhandlet i disse to artikler.
Rettens kendelse (Anden Afdeling) af 11. februar 2021 –

Fryč mod Kommissionen

(Sag T-92/20)

»Ansvar uden for kontraktforhold – statsstøtte – gruppefritagelsesforordninger – program for støtte ydet af de tjekkiske myndigheder til visse virksomheder – Kommissionens afgørelse om godkendelse af dette program – annullationssøgsmål afvist som for sent anlagt – skade angiveligt forårsaget af Kommissionens og Unionens retsinstansers handlinger – forældelse – åbenbart, at søgsmålet delvis ikke kan antages til realitetsbehandling – årsagsforbindelse – åbenbart, at sagen er retligt ugrundet«

1. Erstatningssøgsmål – forældelsesfrist – begyndelsestidspunkt – ansvar for en normativ retsakt – tidspunkt, hvor retsaktens skadevirkninger indtræder (Art. 340, stk. 2, TEUF; statutten for Domstolen, art. 46) (jf. præmis 18)

2. Erstatningssøgsmål – forældelsesfrist – afbrydelse – betingelser – indlevering af stævning til Fællesskabets retsinstanser, eller kravet gøres forud gældende over for den kompetente institution – begrebet stævning i denne sammenhæng – stævning med påstand om annullation – ikke omfattet (Art. 340 TEUF; statutten for Domstolen, art. 46) (jf. præmis 22)

3. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – årsagsforbindelse – bevisbyrde (Art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 30)

4. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – tab – årsagsforbindelse – den ene betingelse ikke opfyldt – erstatningssøgsmålet forkastet i det hele (Art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 28 og 31)

Angående

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for den skade, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af for det første vedtagelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 af 6. august 2008 om visse former for støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87 og 88 (Generel gruppefritagelsesforordning) (EUT 2008, L 214, s. 3), for det andet Kommissionens vedtagelse af afgørelsen af 3. december 2007 og den manglende offentliggørelse af nævnte afgørelse, for det tredje manglerne ved Kommissionens behandling af sagsøgerens klager indgivet mellem 2016 og 2018 og for det fjerde kendelse af 5. september 2019, Fryč mod Kommissionen (C-230/19 P, ikke trykt i Sml., EU:C:2019:685), og af 15. januar 2019, Fryč mod Kommissionen (T-513/18, ikke trykt i Sml., EU:T:2019:22).

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Det er ufornødent at træffe afgørelse om Den Tjekkiske Republiks anmodning om intervention.

3) Petr Fryč bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger med undtagelse af omkostningerne forbundet med anmodningen om intervention.
5.

EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – relative ugyldighedsgrunde – eksistensen af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b), og art. 53, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 48, 49 og 80)
I henhold til den endelige forordning bestemmes følgende:

»Artikel 1

1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af [den pågældende vare].

2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 beskrevne varer fremstillet af følgende virksomheder:

Virksomhed Toldsats (%) Taric-tillægskode Guangdong Haomei New Materials Co., Ltd 21,2 C562 Guandong King Metal Light Alloy Technology Co., Ltd. 21,2 C563 Press Metal International Ltd. 25,0 C564 Press Metal International Technology Ltd. 25,0 C565 Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilaget 22,1 Alle andre virksomheder 32,1 C999

3. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, der er anført for virksomhederne i stk. 2, er betinget af, at der fremlægges en gyldig handelsfaktura for medlemsstaternes toldmyndigheder; handelsfakturaen skal indeholde en erklæring, der er dateret og underskrevet af én af de ansatte i den enhed, der har udstedt handelsfakturaen, med angivelse af den pågældendes navn og funktion og med følgende ordlyd: »Undertegnede bekræfter, at den (mængde) af (den pågældende vare), der er solgt til eksport til Den Europæiske Union, og som er omfattet af denne faktura, er fremstillet af (virksomhedens navn og adresse) (Taric-tillægskode) i [det pågældende land]. Jeg erklærer, at oplysningerne i denne faktura er fuldstændige og korrekte.« Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, anvendes toldsatsen for alle andre virksomheder.

[…]

Artikel 2

De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold, som blev indført ved gennemførelsesforordning (EU) 2020/1428, opkræves endeligt. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.

Artikel 3

Der opkræves ikke en endelig antidumpingtold med tilbagevirkende kraft på den registrerede import. Data indsamlet i overensstemmelse med artikel 1 i gennemførelsesforordning (EU) 2020/1215 opbevares ikke længere.

[…]«
39

Det skal således fastslås, at artikel 25, stk. 6, i forordning nr. 6/2002 – for så vidt som bestemmelsen taler for en opretholdelse af et design, der er genstand for en ugyldighedsbegæring i henhold til denne forordnings artikel 25, stk. 1, litra e) – har til formål at beskytte indehaveren af det pågældende designs interesser. Eftersom en sådan opretholdelse forudsætter et delvist afkald som følge af, at det omhandlede design erklæres ugyldigt i henhold til forordningens artikel 25, stk. 1, litra e), tilsigter nævnte stk. 6 ligeledes en beskyttelse af interesserne for indehaveren af det kendetegn, hvis brug har ført til, at designet er blevet erklæret ugyldigt i sin oprindelige form. Selve den omstændighed, at der er en mulighed for at registrere det omhandlede design i ændret form som alternativ til den situation, hvor et design erklæres ugyldigt i sin helhed, udgør desuden en tilpasning af den fastsatte sanktion, der har til formål at sikre sanktionens forholdsmæssighed.
62

Det skal endvidere under alle omstændigheder fastslås, at sagsøgeren kunne have fremsendt de nødvendige dokumenter til Rettens Justitskontor med henblik på at supplere oprettelsen af dennes e-Curia-konto efter indleveringen af de ovenfor i præmis 59 nævnte retsakter. Betingelserne for at anvende e-Curia-applikationen, som er vedtaget af Rettens Justitskontor på grundlag af bl.a. artikel 8 i Rettens afgørelse af 11. juli 2018 om indlevering og forkyndelse af processkrifter ved hjælp af applikationen e-Curia (EUT 2018, L 240, s. 72), fastsætter nemlig en særlig procedure, der gør det muligt at opnå en midlertidig åbning af en konto på e-Curia med henblik på indlevering af processkrifter for Retten. Når en repræsentant, der opfylder de fastsatte betingelser for åbning af en konto, ikke i tide har foretaget de skridt, der er nødvendige med henblik herpå inden udløbet af en fastsat frist for indlevering af procesdokumenter til Retten, kan den pågældende midlertidigt oprette en konto for at foretage denne indlevering i henhold til den særlige procedure. For at oprettelsen af denne konto kan godkendes af Rettens Justitskontor, skal repræsentanten i denne forbindelse tilstille dette kontor de krævede dokumenter med henblik på at supplere kontoåbningen inden for en frist på ti dage fra indlevering af processkriftet via e-Curia.
Rettens kendelse (Niende Afdeling) af 14. september 2021 –

Silex mod Kommissionen og Eismea

(Sag T-654/20)

»Annullationssøgsmål – rammeprogram for forskning og innovation »Horisont 2020« (2014-2020) – debetnota udstedt af EASME – rette sagsøgte – afvisning«

Annullationssøgsmål – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – søgsmål rettet mod ophavsmanden til den anfægtede retsakt – undtagelser – retsakter vedtaget i henhold til delegerede beføjelser fra den delegerende institution – retsakter underskrevet af Forvaltningsorganet for Små og Mellemstore Virksomheder (EASME) – EASME’s kompetence til at vedtage de nævnte retsakter – sag anlagt mod Kommissionen – afvisning

[Kommissionens afgørelse 2013/771, art. 3, stk. 3, litra b); generelle betingelser for tilskudsaftalen, art. 44.1.2]

(jf. præmis 26-33)

Angående

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af debetnota nr. 3242009492 af 18. august 2020, udstedt af Forvaltningsorganet for Små og Mellemstore Virksomheder (EASME), hvori det anordnes, at sagsøgeren skal betale et beløb på 55454,44 EUR, samt skrivelsen Ares(2020) 4309529, som ledsagede denne debetnota, hvorved EASME bl.a. har kvalificeret visse omkostninger til personale og visse indirekte omkostninger som ikke-støtteberettigede.

Konklusion

1) Sagen afvises, for så vidt som den er rettet mod Europa-Kommissionen.
3.

Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – umiddelbart berørt – kriterier – Kommissionens afgørelse rettet til en national myndighed om afslag på at overføre yderligere kvoter for drivhusgasemissioner til myndigheden, indtil der er truffet endelig afgørelse i en national retssag – sag anlagt af sagsøgeren i den nationale retssag – afgørelse, der ikke har umiddelbar indvirkning på sagsøgerens retsstilling – national myndighed, der ikke er ansvarlig for gennemførelsen af denne afgørelse på tidspunktet for vedtagelsen – ikke umiddelbart berørt – afvisning (Artikel 263, stk. 4, TEUF) (jf. præmis 33, 34, 38 og 40-55)
Rettens kendelse (Fjerde Afdeling) af 3. november 2021 –

ExxonMobil Production Deutschland mod Kommissionen

(Sag T-731/20)

»Annullationssøgsmål – miljø – direktiv 2003/87/EF – drivhusgas – tildeling af emissionskvoter – anmodning om overdragelse af emissionscertifikater til Tyskland – anmodning fremsat inden for rammerne af en national procedure om foreløbige forholdsregler med henblik på at sikre den effektive virkning af den præjudicielle procedure i sag C-126/20 – Kommissionens afgørelse om afslag – søgsmålskompetence – ikke umiddelbart berørt – afvisning«

1. Passivitetssøgsmål – passivitet – begreb – undladelse af at handle – retsakt, som ikke giver medhold – ikke omfattet (Art. 265 TEUF) (jf. præmis 23, 28 og 29)

2. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – retsakter der tilsigter at skabe retsvirkninger – Kommissionens stillingtagen til en anmodning fra en national myndighed – omfattet (Art. 263 TEUF) (jf. præmis 30)

3. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – umiddelbart berørt – kriterier – Kommissionens afgørelse rettet til en national myndighed om afslag på at overføre yderligere kvoter for drivhusgasemissioner til myndigheden, indtil der er truffet endelig afgørelse i en national retssag – sag anlagt af sagsøgeren i den nationale retssag – afgørelse, der ikke umiddelbart har indvirkning på den nævnte sagsøgers retsstilling – national myndighed, der ikke er ansvarlig for gennemførelsen af denne afgørelse på det tidspunkt, hvor den vedtages – ikke umiddelbart berørt – afvisning (Art. 263, stk. 4, TEUF) (jf. præmis 33, 34, 38 og 40-55)

4. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – betingelser af kumulativ karakter – søgsmålet afvises, hvis en af disse betingelser ikke er opfyldt (Art. 263, stk. 4, TEUF) (jf. præmis 35)

Angående

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens skrivelse af 8. december 2020, hvorved denne institution afslog anmodningen fra Deutsche Emissionshandelsstelle (den tyske emissionshandelsinstans) om, som en retssikrende foranstaltning, at overdrage et antal kvoter for drivhusgasemissioner svarende til det antal yderligere emissionskvoter, som sagsøgeren ved Verwaltungsgericht Berlin (forvaltningsdomstolen i Berlin, Tyskland) havde anmodet om gratistildeling af for den tredje periode med handel af kvoter for drivhusgasemissioner, til Forbundsrepublikken Tysklands nationale kvotekonto eller subsidiært til sagsøgerens driftslederbeholdningskonto, og dette senest den 31. december 2020.

Konklusion

1) Sagen afvises.