Sag C-459/02

Willy Gerekens

og

Association agricole pour la promotion de la commercialisation laitière Procola

mod

État du grand-duché de Luxembourg

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Luxembourg))

»Anmodning om præjudiciel afgørelse – mælk – tillægsafgift inden for sektoren for mælk og mejeriprodukter – national lovgivning – afgift pålagt med tilbagevirkende gyldighed – almindelige principper om retssikkerhed og forbud mod tilbagevirkende gyldighed«

Sammendrag af dom

1. Landbrug – fælles markedsordning – mælk og mejeriprodukter – tillægsafgift på mælk – national lovgivning, der erstatter en lovgivning, som Domstolen har fundet er udtryk for forskelsbehandling – anvendelse med tilbagevirkende gyldighed på produktion, der har fundet sted, mens den ophævede ordning var i kraft – tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet og princippet om forbud mod tilbagevirkende gyldighed – foreligger ikke

(Rådets forordning nr. 856/84 og nr. 857/84)

2. Landbrug – fælles landbrugspolitik – formål – rationel udvikling af mælkeproduktionen og garanti for et rimeligt udkomme for producenterne – indførelse af en tillægsafgift på mælk – lovlig

(Rådets forordning nr. 856/84 og nr. 857/84)

1. De generelle fællesskabsretlige principper om retssikkerhed og om forbud mod retsakters tilbagevirkende gyldighed er ikke til hinder for, at en medlemsstat med henblik på anvendelsen af fællesskabsbestemmelser, hvorved der pålægges produktionskvoter som dem, der er indført ved forordning nr. 856/84 om ændring af forordning nr. 804/68 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter og ved forordning nr. 857/84 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter, i stedet for en tidligere lovgivning, der ifølge De Europæiske Fællesskabers Domstol er udtryk for forskelsbehandling, udsteder en ny lovgivning, hvorefter der for overskridelser af produktionskvoter, der har fundet sted, efter at fællesskabsbestemmelserne trådte i kraft, men under den erstattede nationale lovgivnings gyldighedsperiode, kan pålægges sanktioner med tilbagevirkende kraft.

Det følger nemlig af det formål, som forfølges med sådanne nationale bestemmelser, at de, for at udgøre en korrekt og effektiv gennemførelse af ordningen for tillægsafgift på mælk, skal gives tilbagevirkende gyldighed. Desuden kan de erhvervsdrivende ikke have en forventning om, at producenterne ikke ville blive pålagt en tillægsafgift af de overskydende mængder af mælk, hvis de kompetente nationale instanser ikke på noget tidspunkt har givet anledning til den mindste tvivl om, at den nationale diskriminerende lovgivning vil blive erstattet af nye bestemmelser med tilbagevirkende gyldighed.

(jf. præmis 27, 32, 33 og 38 samt domskonkl.)

2. Den tillægsafgift på mælk, som er fastsat ved forordning nr. 856/84 om ændring af forordning nr. 804/68 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter og ved forordning nr. 857/84 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter, kan ikke betragtes som en sanktion svarende til den straf, der er omhandlet i artikel 3 og 4 i forordning nr. 536/93 om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter.

Tillægsafgiften på mælk udgør således en indskrænkning, der følger af markedspolitiske eller strukturpolitiske bestemmelser, for så vidt som den hører til de interventioner, der er bestemt til regulering af landbrugsmarkederne, og anvendes til finansiering af udgifter i mejerisektoren. Det følger heraf, at tillægsafgiften ud over det åbenbare formål at forpligte mælkeproducenterne til at overholde de referencemængder, der er tildelt dem, også har et økonomisk formål, for så vidt som den skal tilvejebringe de nødvendige midler for Fællesskabet til afsætning af den produktion, producenterne har skabt under overskridelse af deres kvoter.

(jf. præmis 36 og 37)