Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Ulovlighedsindsigelse - subsidiaer karakter - hovedsagens antagelse til realitetsbehandling - indsigelsen lagt til grund

(Euratom-traktaten, art. 156)

2 Tjenestemaend - soegsmaal - genstand - paabud til administrationen - afvisning

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 91)

3 Tjenestemaend - soegsmaal - samme sagsgenstand i de to soegsmaal - betingelser

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 91)

4 Retspleje - dom afsagt af Domstolen bindende for Retten - betingelser - efterfoelgende henvisning til et soegsmaal - retsspoergsmaal, der endelig er afgjort af Domstolen under soegsmaalet - retskraft

(Euratom-statutten for Domstolen, art. 55)

5 Tjenestemaend - personale ansat i et faellesforetagende under Euratom - ligebehandling - undtagelser - eksistensen af objektive begrundelser

6 Ulovlighedsindsigelse - genstand - bedoemmelse af lovligheden - kriterier

(Euratom-traktaten, art. 146 og 156)

7 Faellesskabsret - principper - ligebehandling - undtagelser - gyldighed - graenser

8 Tjenestemaend - soegsmaal - erstatningssoegsmaal - grundlag - ansaettelsesforhold - hjemmel

(Euratom-traktaten, art. 152; tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91)

9 Tjenestemaend - soegsmaal - erstatningssoegsmaal - soegsmaal mod den institution, der har udstedt den bebyrdende akt, og ikke mod den, der paastaas at have paadraget Faellesskabet ansvar - erstatningspaastand i forbindelse med annullationspaastanden - formaliteten

(Euratom-traktaten, art. 152; tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91)

10 Tjenestemaend - institutionernes ansvar uden for kontraktforhold - betingelse - generel retsakt - tilstraekkeligt kvalificeret kraenkelse af en hoejere retsregel til beskyttelse af private

(Euratom-traktaten, art. 152; tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91)

Sammendrag

11 Muligheden for efter Euratom-traktatens artikel 156 at goere gaeldende, at en forordning ikke finder anvendelse, udgoer ikke nogen selvstaendig soegsmaalsadgang, men kan kun paaberaabes som et subsidiaert anbringende til stoette for hovedpaastande om annullation, der kan paakendes.

12 Det tilkommer ikke Faellesskabets retsinstanser at rette paabud til institutionerne i forbindelse med den legalitetskontrol, de foretager efter vedtaegtens artikel 91, hvorved det paahviler det paagaeldende forvaltningsorgan at traeffe de noedvendige foranstaltninger til opfyldelse af en dom i et annullationssoegsmaal.

13 Retskraftsvirkningen af en frifindende dom afsagt af Domstolen er alene til hinder for paakendelsen af en ny sag, saafremt de to sager har samme parter, har samme genstand og hviler paa samme soegsmaalsgrund. Den retsakt, der paastaas annulleret, er et element af stor betydning for karakteriseringen af genstanden for et soegsmaal.

Selv om de argumenter, der fremfoeres til stoette for en sag, i et vist omfang falder sammen med dem, der er fremfoert i en forudgaaende sag, fremstaar sagen ikke som en gentagelse af den sidstnaevnte sag, men som en ny tvist, naar sagen tager sigte paa afgoerelse af spoergsmaal, der endnu ikke er blevet loest.

14 Retten er alene bundet af en afgoerelse fra Domstolen under de omstaendigheder, der for det foerste omtales i artikel 55 i Euratom-statutten for Domstolen og for det andet under anvendelse af princippet om retskraft.

15 En forskelsbehandling i forhold til vedtaegten og ansaettelsesvilkaarene, der praktiseres i relation til personale ansat i et faellesforetagende under Euratom paa grundlag af, hvilken institution der har stillet de ansatte til raadighed, er kun lovlig, saafremt den er objektivt begrundet. For at afgoere, om dette er tilfaeldet, maa der tages hensyn til de saeregenheder, der opstaar i forbindelse med det paagaeldende foretagende, saavel hvad angaar foretagendets karakter, som hvad angaar dets opbygning.

Naar det saerlige system for ansaettelse og placering af personale, som er blevet indfoert ved dannelsen af faellesforetagendet, nemlig indfoerelse og bevarelse af to saerskilte personalegrupper alt efter, hvilken medlemsorganisation der stiller dem til raadighed, senere aendres i vaesentlige henseender og ikke laengere er i stand til at opnaa virkeliggoerelsen af de formaal, som oprindeligt blev opstillet for det, ophoerer forskelsbehandlingen med at vaere objektivt begrundet, saa meget mere som de paagaeldende to personalegrupper ikke har de samme karriereperspektiver og ikke har samme ansaettelsessikkerhed.

16 Euratom-traktatens artikel 156 er udtryk for et almindeligt princip, hvorefter hver part i en retssag med henblik paa at opnaa annullation af en beslutning, som beroerer ham umiddelbart og individuelt, er berettiget til at anfaegte gyldigheden af tidligere retsakter fra institutionerne, som er hjemmel for den anfaegtede beslutning, ogsaa selv om parten ikke var befoejet til i medfoer af Euratom-traktatens artikel 146 at rejse direkte soegsmaal mod de naevnte retsakter, hvis retsvirkninger de saaledes er omfattet af, uden at have vaeret i stand til at anlaegge sag om ophaevelse af dem.

Lovligheden af en anfaegtet individuel retsakt skal bedoemmes efter de faktiske og retlige omstaendigheder paa det tidspunkt, da retsakten blev udstedt, og det er derfor ogsaa dette tidspunkt, som er afgoerende for bedoemmelsen af lovligheden af den retsakt i form af forordning, der er hjemmel for den individuelle retsakt.

17 Da enhver forskelsbehandling antager karakter af en undtagelse, der fraviger et grundlaeggende faellesskabsretligt princip, maa det antages, at den ikke laengere kan anses for gyldig - selv om den regel, der indfoerer den, ikke udtrykkeligt har begraenset varigheden - efter at de omstaendigheder, som retfaerdiggjorde den, ikke laengere foreligger.

Dette er navnlig tilfaeldet, naar den begraensede varighed af en bestemt situation er en af de faktorer, der er taget i betragtning for objektivt at begrunde en form for uligelig behandling. Reglens udsteder maa derfor paase, at naevnte situation ikke fortsaettes ubehoerigt ud over den varighed, som blev anset for rimelig ved udgangspunktet.

Der foreligger ingen modsigelse med det faellesskabsretlige legalitetsprincip, der, selv om det indebaerer, at de retsundergivne kan anfaegte forordningers gyldighed ad rettens vej, ogsaa indebaerer, at alle Faellesskabets retssubjekter er forpligtet til at anerkende, at forordninger i fuldt omfang er gyldige, indtil deres ugyldighed er fastslaaet af en kompetent domstol.

18 En mellem en tjenestemand og hans nuvaerende eller tidligere institution verserende tvist, der drejer sig om skadeserstatning og hidroerer fra det ansaettelsesforhold, som knyttede den paagaeldende til institutionen, er omfattet af Euratom-traktatens artikel 152 samt vedtaegtens artikel 90 og 91, hvorfor den, saerlig hvad angaar formaliteten, hverken falder ind under Euratom-traktatens artikel 151 eller artikel 188.

19 I tilfaelde, hvor Faellesskabet ifalder ansvar som foelge af en af dens institutioners handlinger, repraesenteres det for Domstolen af den eller de institutioner, som det ansvarspaadragende forhold laegges til last. Naar der er tale om en tvist inden for rammerne af Euratom-traktatens artikel 152 samt vedtaegtens artikel 90 og 91, kan man imidlertid ikke slutte, at det forhold, at sagen er anlagt mod den institution, som den bebyrdende akt hidroerer fra, og ikke mod den, som paastaas at vaere skadevolder, kan medfoere afvisning af sagen, naar denne er snaevert forbundet med en annullationssag, der selv kan paakendes.

20 Fastslaaelsen af, at en retsstilling, der er stiftet ved en lovgivningsakt fra Faellesskabet, er ulovlig, er ikke i sig selv tilstraekkelig til at paadrage Faellesskabet ansvar efter Euratom-traktatens artikel 152 samt vedtaegtens artikel 90 og 91. Det kraeves tillige, at der med retsakten foreligger en tilstraekkeligt kvalificeret kraenkelse af en hoejere retsregel til beskyttelse af private.

I en sammenhaeng, der er karakteriseret af det vide skoen, institutionerne har, naar de ved generelle regler skal fastsaette bestemmelserne om oprettelse og funktion af de faellesforetagender, der kan konstitueres ifoelge Euratom-traktatens artikel II, kapitel 5, kan Faellesskabet kun kendes ansvarligt, saafremt den paagaeldende institution aabenbart og groft har tilsidesat de graenser, der gaelder for institutionens udoevelse af sine befoejelser.