DOMSTOLENS KENDELSE AF 27. FEBRUAR 1991. - PEDRO BOCOS VICIANO MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - APPEL - AABENBART, AT APPELLEN SKAL FORKASTES. - SAG C-126/90 P.



Samling af Afgørelser 1991 side I-00781



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1. Appel - anbringender - rettergangsfejl - afgoerelse om at paakende en formalitetsindsigelse i forbindelse med behandlingen af sagens realitet - Rettens skoen - anbringende herom forkastet

2. Tjenestemaend - soegsmaal - soegsmaal rejst af en ansoeger, der har bestaaet en almindelig udvaelgelsesproeve, som foelge af udeblevet stillingstilbud - hjemmel - forudgaaende administrativ klage - ingen - afvisning

(EOEF-Traktaten, art. 179; tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91)

Sammendrag

1. Det tilkommer Retten at bedoemme, om en afvisningspaastand fra sagsoegtes side af retsplejehensyn skal paakendes straks, eller om indsigelsen kan henskydes til behandlingen af realiteten. Under en appelsag skal et anbringende om, at Rettens afgoerelse paa dette punkt har vaeret retsstridig, saaledes forkastes.

2. Tjenestemandsvedtaegtens artikel 90 og 91 omfatter ikke kun de tjenestemaend, der goer tjeneste, men ogsaa ansoegere til en stilling. Disse artikler, som indeholder et krav om forudgaaende administrativ klage, omfatter derfor soegsmaal rejst af en ansoeger, der har bestaaet en almindelig udvaelgelsesproeve, som foelge af udeblevet stillingstilbud. Af samme aarsag er et saadant soegsmaal omfattet af anvendelsesomraadet for Traktatens artikel 179.

Dommens præmisser

1 Ved appelskrift indgivet til Domstolens Justitskontor den 2. maj 1990 har Pedro Bocos Viciano i medfoer af artikel 49 i EOEF-statutten samt de tilsvarende bestemmelser i EKSF- og Euratom-statutterne ivaerksat appel af en af Retten i Foerste Instans afsagt dom af 22. februar 1990. Ved dommen afviste Retten en af appellanten anlagt sag, hvorunder der var nedlagt paastand om dels annullation af Kommissionens beslutning om ikke at tilbyde appellanten en stilling paa grundlag af hans optagelse paa reservelisten for overassistenter med spansk statsborgerskab, som udarbejdet af Udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve KOM488, dels tilkendelse af ret til en stilling samt paalaeg til Kommissionen om at meddele appellanten resultatet af den laegeundersoegelse, han havde gennemgaaet, og endelig tilkendelse af erstatning.

2 Som begrundelse for sin afvisning af Pedro Bocos Viciano' s sag udtalte Retten i overensstemmelse med en af Kommissionen nedlagt afvisningspaastand, at sagsoegeren i strid med artikel 91, stk. 2, i vedtaegten for tjenestemaend ved De Europaeiske Faellesskaber havde undladt at indgive en forudgaaende klage til ansaettelsesmyndigheden, jf. vedtaegtens artikel 90, stk. 2.

3 Til stoette for appellen har appellanten paaberaabt sig, at Retten har begaaet rettergangsfejl, og at den af Retten angivne begrundelse er retsstridig.

Spoergsmaalet om, hvorvidt Retten i Foerste Instans har begaaet rettergangsfejl

4 Bocos Viciano har gjort gaeldende, at Retten skulle have paakendt Kommissionens mellemkommende afvisningspaastand sammen med sagens realitet, at paastanden ikke forskriftsmaessigt var blevet forkyndt for en person med fuldmagt til at modtage forkyndelsen, og endelig at han var blevet anmodet om at berigtige sin staevning ved at indhente en underskrift fra en advokat, skoent han i sin egenskab af advokat selv kunne fremlaegge den.

5 Appellanten kan ikke gives medhold i nogen af disse anbringender.

6 For det foerste tilkom det Retten at bedoemme, om Kommissionens afvisningspaastand af retsplejehensyn skulle paakendes straks, eller om den kunne henskydes til behandlingen af realiteten.

7 For det andet fremgaar det af udtalelserne i Rettens dom og af sagens akter, at afvisningspaastanden af Domstolens Justitskontor blev forkyndt for den advokat, hos hvem sagsoegeren havde valgt adresse i Luxembourg, og at bekraeftelsen af, at forkyndelse var sket, den 17. maj 1989 blev underskrevet af en af advokatens ansatte.

8 Endelig blev det ikke over for Bocos Viciano gjort gaeldende, at sagen maatte afvises paa grund af den form, hvori staevningen blev fremlagt, idet sagsoegeren paa Domstolens anmodning behoerigt lod sig repraesentere af en advokat. Den omstaendighed, at han efter sit eget udsagn selv havde kunnet underskrive staevningen, har saaledes ikke haft betydning for overholdelsen af reglerne om rettergangen ved Retten i Foerste Instans.

Spoergsmaalet om, hvorvidt der i den appellerede dom er foretaget en urigtig retsanvendelse

9 Retten fastslog, at der ikke var indgivet klage inden for fristen i tjenestemandsvedtaegtens artikel 90, stk. 2, men appellanten har gjort gaeldende, at det af et dokument, der er vedlagt appelskriftet, fremgaar, at en klage faktisk havde foreligget.

10 Dette anbringende kan kun paakendes af Domstolen under den forudsaetning, at dokumentet er blevet fremlagt for Retten. Men selv om dette maatte antages, er det dokument, der er tale om, en skrivelse af 29. juli 1988 fra chefen for Kommissionens afdeling for ansaettelser vedroerende resultaterne af en almindelig udvaelgelsesproeve, KOM612, og kan ikke betragtes som bevis for, at der er indgivet en klage som omhandlet i tjenestemandsvedtaegtens artikel 90, stk. 2, over den beslutning - om ikke at tilbyde ham en stilling - som Bocos Viciano haevdede, at Kommissionen havde truffet, og som han indbragte for Retten.

11 Bocos Viciano har tillige gjort gaeldende, at "soegsmaalet, som direkte knyttet til resultatet af udvaelgelsesproeve KOM612, skulle have vaeret behandlet efter reglerne i Traktatens artikel 173".

12 Hermed goer appellanten i realiteten gaeldende, at der ikke kunne stilles krav om indgivelse af en klage ifoelge tjenestemandsvedtaegtens artikler 90 og 91 forud for soegsmaalet for Retten.

13 Domstolen finder ikke at kunne laegge dette anbringende til grund og skal herved blot bemaerke, at beslutninger fra udvaelgelseskomitéer ganske vist direkte kan forelaegges Domstolen til proevelse (dom af 14.6.1972, sag 44/71, Marcato mod Kommissionen, Sml. s. 105), men tvisten for Retten drejede sig om, at sagsoegeren ikke var blevet udnaevnt i en stilling trods sin optagelse paa reservelisten efter udvaelgelsesproeve KOM488, hvorimod tvisten ikke angik resultaterne af en anden proeve. Det fremgaar endvidere af Domstolens faste praksis, at vedtaegtens artikel 90 og 91 ikke blot omfatter de tjenestemaend, der goer tjeneste, men ogsaa ansoegere til en stilling (kendelse af 23.9.1986, sag 130/86, Du Besset mod Raadet, Sml. s. 2619). Det maa herefter antages, at Bocos Vicianos' soegsmaal, saaledes som Retten har udtalt, er omfattet af anvendelsesomraadet for Traktatens artikel 179 vedroerende tvister mellem Faellesskabet og dets ansatte, men ikke er omfattet af artikel 173.

14 Herefter, og idet der ikke er anledning til at traeffe afgoerelse vedroerende Kommissionens formalitetsindsigelser mod appellen, maa appellen forkastes, da den aabenbart savner grundlag, jf. procesreglementets artikel 119.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

15 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. I medfoer af procesreglementets artikel 122 finder artikel 70 ikke anvendelse ved appel ivaerksat af institutionernes tjenestemaend eller oevrige ansatte. Da Bocos Viciano har tabt sagen, paalaegges det ham at betale appelsagens omkostninger.

Afgørelse

Af disse grunde

bestemmer

DOMSTOLEN

1) Appellen forkastes.

2) Det paalaegges Bocos Viciano at betale appelsagens omkostninger.

Saaledes bestemt i Luxembourg den 27. februar 1991.