RETTENS DOM (Appelafdelingen)

26. februar 2016

Jean-Pierre Bodson m.fl.

mod

Den Europæiske Investeringsbank (EIB)

»Appel — personalesag — ansatte ved EIB — ansættelsesforholdets kontraktmæssige karakter — løn — ændring af EIB’s bonusordning — begrundelsespligt — urigtig gengivelse — retlige fejl«

Angående:

Appel af dom afsagt af Retten for EU-Personalesager (Tredje Afdeling) den 12. februar 2014, Bodson m.fl. mod EIB (F-83/12, Sml. Pers., EU:F:2014:15), med påstand om ophævelse af denne dom.

Udfald:

Appellen forkastes. Jean-Pierre Bodson og de øvrige sagsøgere, hvis navne er anført i bilaget, bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Den Europæiske Investeringsbank (EIB) i forbindelse med appelsagen.

Sammendrag

Hvad angår arbejdsforholdets karakter er forholdet mellem Den Europæiske Investeringsbank og de ansatte i henhold til artikel 13 i vedtægten for Den Europæiske Investeringsbanks personale i princippet reguleret ved individuelle kontrakter indgået i henhold til nævnte vedtægt. Når ansættelseskontrakter er blevet indgået med et EU-organ, hvis opgave er af almen interesse, og som i en vedtægt kan fastsætte reglerne for de ansatte, er de kontraherende parters vilje nødvendigvis begrænset ved de forpligtelser af enhver karakter, som hidrører fra denne særlige opgave, og som binder både dette EU-organs direktionsorganer og dettes ansatte. Forholdet mellem Den Europæiske Investeringsbank og dens kontraktansatte personale er i vidt omfang fastlagt i personalevedtægten, som de ansatte forpligter sig til at følge, når de medunderskriver ansættelsesbrevet. Det følger nærmere bestemt af personalevedtægtens artikel 20, stk. 1 og 2, samt bilag I og II hertil, at grundlønnen og tillæggene hertil fastsættes ved administrative bestemmelser. På bonusområdet tildeler personalevedtægtens artikel 16 desuden Den Europæiske Investeringsbanks formand en skønsbeføjelse både for så vidt angår princippet om at tildele disse bonusser og også for så vidt angår deres størrelse. Den Europæiske Investeringsbank råder således i forbindelse med varetagelsen af den opgave af almen interesse, der er betroet den, over en skønsbeføjelse i forhold til at tilrettelægge sine tjenestegrene og til ensidigt at fastsætte de ansattes løn, uanset de retsakter af aftalemæssig karakter, der danner grundlag for de nævnte arbejdsforhold. (jf. præmis 48 og 50-52) Henvisning til: Domstolen: dom af 14. oktober 2004, Pflugradt mod EIB, C-409/02 P, Sml., EU:C:2004:625, præmis 34

Det følger af artikel 16 og 20 i vedtægten for de ansatte ved Den Europæiske Investeringsbank, at denne sidstnævnte fastsætter grundlønnen og tillæggene hertil ved administrative bestemmelser, hvilket omfatter Den Europæiske Investeringsbanks mulighed for at ændre lønningerne i fremtiden. I denne sammenhæng skaber den omstændighed, at et EU-organ i en lang periode har fulgt en bestemt politik, ikke en ret for de berørte til opretholdelsen af de fordele, som de kunne drage af denne politik. (jf. præmis 97) Henvisning til: Domstolen: dom af 17. december 1981, mod Rådet og Ludwigshafener Walzmühle Erling m.fl. Kommissionen, 197/80-200/80, 243/80, 245/80 og 247/80, Sml., EU:C:1981:311, præmis 40