PERSONALERETTENS DOM

(Tredje Afdeling)

25. april 2007

Sag F-71/06

Maddalena Lebedef-Caponi

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd – bedømmelse – karriereudviklingsrapport – bedømmelsesåret 2004 – de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43 – vedtægtens artikel 26«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved Maddalena Lebedef-Caponi har nedlagt påstand om annullation af sin karriereudviklingsrapport for perioden fra den 1. januar til den 31. december 2004.

Udfald: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. Hver part bærer sine egne omkostninger.

Sammendrag

1. Tjenestemænd – klage – forudgående administrativ klage – frister

(Tjenestemandsvedtægten, art. 25,art. 43 og art. 90, stk. 2)

2. Tjenestemænd – bedømmelse – karriereudviklingsrapport – udarbejdelse – tjenestemænd, som udøver personalerepræsentative funktioner

(Tjenestemandsvedtægten, art. 43)

3. Tjenestemænd – bedømmelse – karriereudviklingsrapport – ringere bedømmelse end den tidligere bedømmelse

(Tjenestemandsvedtægten, art. 25, stk. 2, og art. 43)

4. Tjenestemænd – bedømmelse – overholdelse af retten til kontradiktion

(Tjenestemandsvedtægten, art. 26, stk. 1 og 2, og art. 43)

5. Tjenestemænd – bedømmelse – karriereudviklingsrapport

(Tjenestemandsvedtægten, art. 43)

1. For at en afgørelse kan anses for at være blevet behørigt meddelt i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, skal den ikke blot meddeles adressaten, men den pågældende skal også have haft mulighed for på fornøden vis at gøre sig bekendt med dens indhold. En elektronisk underretning af den bedømte tjenestemand om, at afgørelsen, hvorved hans bedømmelsesrapport gøres endelig, er vedtaget, og at den er tilgængelig i institutionens informationssystem, er derfor ikke i sig selv tilstrækkelig til, at klagefristen begynder at løbe.

I mangel af et dokument, som bekræfter, at den omhandlede meddelelse er modtaget eller åbnet i den pågældendes mailboks, kan det ikke på grundlag af den omstændighed, at tjenestemanden er til stede på arbejdspladsen, udledes med tilstrækkelig sikkerhed, og derfor ikke udgøre tilstrækkeligt bevis for, at denne reelt har kunnet få kendskab til den omtvistede afgørelse.

(jf. præmis 29-31 og 34)

Henvisning til:

Domstolen, 15. juni 1976, sag 5/76, Jänsch mod Kommissionen, Sml. s. 1027, præmis 10.

Retten, 17. januar 2001, sag T-14/99, Kraus mod Kommissionen, Sml. Pers. I, s. 7, og II, s 39, præmis 22, 23. november 2005, sag T-507/04, Ruiz Bravo-Villasante mod Kommissionen, Sml. Pers. I, s. 361, og II, s. 1609, præmis 29, 19. oktober 2006, sag T-311/04, Buendía Sierra mod Kommissionen, Sml. II, s. 4137, præmis 121.

2. Det fremgår af artikel 6, stk. 3, litra c), i de af Kommissionen vedtagne almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43, at der ved bedømmelsen skal tages hensyn til personalerepræsentative aktiviteter, selv for tjenestemænd, som ikke gør midlertidig tjeneste i en anden stilling på fuld tid, ved en forudgående høring af ad hoc-gruppen og, i tilfælde af appel, ved en høring af det paritetiske bedømmelsesudvalg.

Formålet med høringen af ad hoc-gruppen er at bibringe bedømmeren de oplysninger, der er nødvendige for at vurdere de funktioner, som den bedømte tjenestemand udøver i egenskab af personalerepræsentant, eftersom disse funktioner anses for at udgøre en del af de tjenester, som en sådan tjenestemand er forpligtet til at sikre i sin institution. Bedømmeren skal endvidere i henhold til artikel 6, stk. 3, litra c), i nævnte almindelige gennemførelsesbestemmelser høre ad hoc-gruppen inden udfærdigelsen af det første udkast til en karriereudviklingsrapport.

Det følger heraf, at bedømmeren er forpligtet til at tage hensyn til udtalelsen fra ad hoc-gruppen ved udfærdigelsen af karriereudviklingsrapporten for en tjenestemand, der udøver personalerepræsentative aktiviteter. Bedømmeren er imidlertid ikke forpligtet til at følge denne udtalelse. Hvis bedømmeren ikke følger den, skal han redegøre for grundene til, at han har fraveget denne. Den blotte vedlæggelse af udtalelsen til karriereudviklingsrapporten er nemlig i denne forbindelse ikke tilstrækkelig til at anse begrundelseskravet for opfyldt.

Når bedømmeren har begået en uregelmæssighed, som er blevet berigtiget af valideringsbedømmeren i valideringsleddet, er den endelige karriereudviklingsrapport ikke ugyldig.

(jf. præmis 43-46 og 48)

Henvisning til:

Retten, 5. november 2003, sag T-326/01, Lebedef mod Kommissionen, Sml. Pers. I, s. 273, og II, s. 1317, præmis 53-55 og 61, og 25. oktober 2005, sag T-43/04, Fardoom og Reinard mod Kommissionen, Sml. Pers. I, s. 329, og II, s. 1465, præmis 90.

3. En karriereudviklingsrapports begrundelse kan ikke anses for at være alvorligt og åbenbart usammenhængende i en sådan grad, at sagsøgeren, der har kendskab til sagen, hindres i at vurdere dens berettigelse, og Retten hindres i at efterprøve nævnte rapports lovlighed, i et tilfælde, hvor resuméet og bedømmelsen ikke er fuldt ud sammenhængende, men hvor tjenestemanden, henset til alle bedømmerens bemærkninger, har været i stand til at forstå begrundelsen for den ringere bedømmelse og det lavere antal samlede point i forhold til den foregående karriereudviklingsrapport.

(jf. præmis 64-66)

Henvisning til:

Retten, 21. oktober 1992, sag T-23/91, Maurissen mod Revisionsretten, Sml. II, s. 2377, præmis 47.

4. Det grundlæggende princip om overholdelse af retten til kontradiktion som en procesretlig garanti for så vidt angår De Europæiske Fællesskabers bedømmelse af deres personale kan ikke fortolkes således, at det indebærer en forudgående advarselspligt inden påbegyndelsen af den procedure, der fører til en sådan bedømmelse. Denne konstatering ændres ikke af vedtægtens artikel 26, stk. 1 og 2, for så vidt som det heri bestemmes, at de dokumenter, der vedrører tjenestemandens kvalifikationer, indsats eller adfærd, for at kunne gøres gældende mod ham, forudgående skal meddeles den pågældende inden indsættelsen i hans personlige aktmappe. Disse bestemmelser, hvis formål er at sikre tjenestemandens ret til kontradiktion, vedrører alle eksisterende dokumenter. Bestemmelserne er til hinder for, at sådanne dokumenter under bedømmelsesproceduren gøres gældende over for den bedømte tjenestemand uden først at være blevet meddelt denne inden indsættelsen i hans personlige aktmappe. Bestemmelserne indebærer ikke en pligt til forudgående etablering af akter, der indeholder en angivelse af alle de forhold, som foreholdes den pågældende.

Bedømmeren tilsidesætter således ikke princippet om overholdelse af retten til kontradiktion eller vedtægtens artikel 26 ved i en bedømmelsesrapport at lægge vægt på faktiske oplysninger, der er belastende for den bedømte tjenestemand, uden at der i den pågældendes personlige aktmappe forefindes et dokument indeholdende disse oplysninger.

(jf. præmis 71-74)

Henvisning til:

Domstolen, 9. november 2006, sag C-344/05 P, Kommissionen mod De Bry, Sml. I, s. 10915, præmis 39-41 og den deri nævnte retspraksis.

5. Inden for rammerne af det af Kommissionen etablerede personalebedømmelsessystem, hvor de mål, som bedømmeren har fastsat efter aftale med den bedømte tjenestemand, udgør referencepunktet ved bedømmelsen af arbejdsindsatsen, er bedømmeren berettiget til at tage hensyn til, at tjenestemanden afviser at udføre bestemte opgaver, der er nødvendige for at opfylde et af disse mål, selv om opgaverne ikke er nævnt i tjenestemandens stillingsbeskrivelse i henhold til karriereudviklingsrapporten, når tjenestemanden ikke, som han er berettiget til, har anfægtet fastsættelsen af dette mål over for valideringsbedømmeren, og når det pågældende mål er i overensstemmelse med de opgaver, som tjenestemænd i samme lønklasse som sagsøgeren almindeligvis bliver pålagt.

(jf. præmis 77-79)