Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Konkurrence - dominerende stilling - misbrug - begreb - soegsmaal for nationale domstole - vurderingskriterier opstillet af Kommissionen - indskraenkende fortolkning - hensyntagen til det almindelige princip om adgang til domstolene

(EF-traktaten, art. 86)

2 Konkurrence - administrativ procedure - behandling af klager - beslutning om at henlaegge sagen - domstolskontrol

(Raadets forordning nr. 17, art. 3, stk. 2)

3 Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - raekkevidde - beslutning om anvendelse af konkurrencereglerne

(EF-traktaten, art. 190)

4 Konkurrence - faellesskabsregler - anvendelse - konkurrencebegraensende adfaerd i overensstemmelse med national lovgivning - uden betydning

(EF-traktaten, art. 85 og 86)

5 Annullationssoegsmaal - akter, der kan vaere genstand for soegsmaal - Kommissionens afvisning af at meddele en medlemsstat et direktiv eller en beslutning vedroerende offentlige myndigheders overholdelse af konkurrencereglerne - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 90 og 173)

6 Konkurrence - dominerende stilling - misbrug - begreb - krav om opfyldelse af en kontraktbestemmelse

(EF-traktaten, art. 86)

Sammendrag

1 Muligheden for at kunne goere sine rettigheder gaeldende ved domstolene og den domstolsproevelse, dette indebaerer, er udtryk for et almindeligt retsprincip, der ligger til grund for medlemsstaternes faelles forfatningstraditioner, og er kommet til udtryk i artikel 6 og 13 i den europaeiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder. Da adgangen til domstolene er en grundlaeggende rettighed og et almindeligt retsprincip, der skal tjene til at opretholde respekten for loven, er det kun under helt ekstraordinaere omstaendigheder, at ivaerksaettelse af et soegsmaal kan udgoere et misbrug af dominerende stilling i traktatens artikel 86's forstand.

Naar Kommissionen har opstillet to kumulative kriterier med henblik paa at kunne fastslaa de tilfaelde, i hvilke et soegsmaal er udtryk for misbrug i traktatens artikel 86's forstand, nemlig at det ikke med rimelig kan antages at tjene til at goere virksomhedens rettigheder gaeldende, idet det kun kan tjene til at chikanere modparten og er udtaenkt som led i en plan, der har til formaal at eliminere konkurrencen, skal disse to kriterier fortolkes og anvendes indskraenkende, saaledes at anvendelsen af det almindelige princip om adgang til domstolene ikke bringes i fare. Hvad angaar anvendelsen af det foerste kriterium er det de forhold, som forelaa paa tidspunktet for soegsmaalets ivaerksaettelse, der skal tages i betragtning ved afgoerelsen af, om kriteriet er opfyldt. Desuden er der ikke tale om at afgoere, om de rettigheder, som virksomheden gjorde gaeldende paa det tidspunkt, da den indledte sit soegsmaal, faktisk eksisterede eller kunne gennemfoeres, men om at fastlaegge, om et saadant soegsmaal havde til formaal at goere rettigheder gaeldende, som virksomheden paa dette tidspunkt med rimelighed kunne antage at have.

2 Naar Kommissionen har besluttet at henlaegge en klage indgivet i medfoer af artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 17 uden at gennemfoere en undersoegelse, maa den legalitetskontrol, Retten skal foretage, have til formaal at efterproeve, om den anfaegtede beslutning er truffet paa grundlag af urigtige faktiske omstaendigheder, samt om den er behaeftet med en retsvildfarelse, et aabenbart fejlskoen eller magtfordrejning.

3 En individuel afgoerelses begrundelse skal dels goere det muligt for adressaten at goere sig bekendt med grundene for den trufne foranstaltning med henblik paa i givet fald at kunne goere sine rettigheder gaeldende og afgoere, om afgoerelsen er rigtig, dels goere det muligt for Faellesskabets retsinstanser at udoeve deres kontrol, hvorved bemaerkes, at omfanget af begrundelsespligten afhaenger af arten af den paagaeldende retsakt og den sammenhaeng, hvori den er vedtaget. En beslutning udgoer et hele, hvorfor hver del maa laeses i lyset af de oevrige dele.

Kommissionen er i denne henseende ikke forpligtet til i begrundelsen for de beslutninger, den maa traeffe for at sikre anvendelsen af konkurrencereglerne, at tage stilling til alle de argumenter, som de beroerte parter har gjort gaeldende til stoette for deres anmodning, hvorimod det er tilstraekkeligt, at Kommissionen redegoer for de faktiske og retlige betragtninger, der har vaeret af vaesentlig betydning for afgoerelsen.

4 En national lovgivnings forenelighed med traktatens konkurrenceregler kan ikke anses for afgoerende ved bedoemmelsen af, hvorvidt traktatens artikel 85 og 86 kan finde anvendelse paa adfaerd udvist af virksomheder, der handler i overensstemmelse med denne lovgivning. Naar Kommissionen foretager en saadan undersoegelse, tager den forudgaaende vurdering af en national lovgivning, der kan paavirke virksomhedernes adfaerd, kun sigte paa at afgoere, om der efter denne lovgivning fortsat er mulighed for en konkurrence, som kan hindres, begraenses eller fordrejes ved en selvstaendig adfaerd fra virksomhedernes side. Hvis dette ikke er tilfaeldet, finder traktatens artikel 85 og 86 ikke anvendelse.

5 Kommissionen har ikke nogen forpligtelse til at gribe ind i forbindelse med udoevelsen af skoennet i henhold til traktatens artikel 90, stk. 3, over foreneligheden af statslige foranstaltninger med traktatens bestemmelser. Foelgelig kan fysiske og juridiske personer, som anmoder Kommissionen om at skride ind i henhold til traktatens artikel 90, stk. 3, ikke anlaegge sag til proevelse af Kommissionens beslutning om ikke at goere brug af den kompetence, den har i henhold hertil.

6 Misbrugsbegrebet, som anfoert i traktatens artikel 86, er et objektivt begreb, som omfatter en af en markedsdominerende virksomhed udvist adfaerd, der efter sin art kan paavirke strukturen paa et marked, hvor konkurrencen netop som foelge af den paagaeldende virksomheds tilstedevaerelse allerede er afsvaekket, og som bevirker, at der laegges hindringer i vejen for at opretholde den endnu bestaaende konkurrence paa markedet eller udviklingen af denne konkurrence som foelge af, at der tages andre midler i brug end i den normale konkurrence om afsaetning af varer og tjenesteydelser, der udspiller sig paa grundlag af de erhvervsdrivendes ydelser.

Det foelger arten af de forpligtelser, der paalaegges ved traktatens artikel 86, at virksomheder i dominerende stilling under saerlige omstaendigheder kan miste retten til at udvise adfaerd eller gennemfoere handlinger, der ikke i sig selv er misbrug, og som ikke ville kunne kritiseres, hvis de var udvist eller gennemfoert af virksomheder, der ikke var dominerende. Saaledes kan indgaaelsen af en aftale eller erhvervelsen af en rettighed udgoere et misbrug i traktatens artikel 86's forstand, hvis det anfoerte sker som foelge af, at en virksomhed indtager en dominerende stilling.

Det kan ligeledes udgoere et misbrug i traktatens artikel 86's forstand, at en kontraktbestemmelse kraeves opfyldt, bl.a. hvis kravet gaar ud over det, som parterne med rimelighed kunne forvente paa grundlag af aftalen, eller hvis de forhold, der var gaeldende paa tidspunktet for aftalens indgaaelse, senere er aendret.