Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Miljoe - beskyttelse af vand mod forurening foraarsaget af nitrater, der stammer fra landbruget - direktiv 91/676 - definitionen af »vand, der er beroert af forurening« - udpegelse af »saarbare zoner« - kriterier - spoergsmaalet, om direktivet kan gennemfoeres forskelligt i medlemsstaterne - lovligt

[Raadets direktiv 91/676, art. 2, litra j), art. 3, stk. 1 og 2, samt bilag I]

2 Miljoe - beskyttelse af vand mod forurening foraarsaget af nitrater, der stammer fra landbruget - direktiv 91/676 - definitionen af »vand, der er beroert af forurening« - proportionalitetsprincippet - princippet om, at forureneren betaler, og om, at indgreb over for miljoeskader fortrinsvis skal ske ved kilden - ejendomsret - tilsidesaettelse - foreligger ikke

(Raadets direktiv 91/676, art. 3, stk. 1, art. 5, stk. 3, 6 og 7, samt bilag III)

Sammendrag

3 Artikel 2, litra j), artikel 3, stk. 1, i og bilag I til direktiv 91/676 om beskyttelse af vand mod forurening foraarsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, skal fortolkes saaledes, at disse bestemmelser indebaerer en forpligtelse til at kortlaegge fersk overfladevand som »vand, der er beroert af forurening« og til som foelge heraf i overensstemmelse med direktivets artikel 3, stk. 2, at udpege alle kendte jordomraader, hvorfra der er afstroemning til saadant vand, og som bidrager til forureningen, som »saarbare zoner«, naar dette vand indeholder en stoerre nitratkoncentration end 50 mg/l, og naar den paagaeldende medlemsstat finder det godtgjort, at udledningen af kvaelstofforbindelser, der stammer fra landbruget, »bidrager vaesentligt« til denne samlede nitratkoncentration.

Faellesskabsretten indeholder dog ikke noget praecist kriterium til en konkret efterproevelse af, om udledningen af kvaelstofforbindelser, der stammer fra landbruget, bidrager vaesentligt til forureningen, med den foelge, at direktivet kan blive gennemfoert i medlemsstaterne paa forskellig maade. Dette er dog ikke i strid med direktivet, naar henses til dettes karakter, da det herved ikke tilstraebes at harmonisere de nationale lovgivninger paa omraadet, men at tilvejebringe de noedvendige midler til sikring af, at vand inden for Faellesskabet beskyttes mod forurening med nitrater, som stammer fra landbruget. Faellesskabslovgiver maa have accepteret denne foelge, idet lovgiver ved direktivets bilag I har indroemmet medlemsstaterne et vidt skoen ved kortlaegningen af vand som omhandlet i artikel 3, stk. 1.

4 Den omstaendighed, at den nitratkoncentration, der stammer fra landbruget, og som er indeholdt i det »vand, der er beroert af forurening« - i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i artikel 3, stk. 1, i direktiv 91/676 om beskyttelse af vand mod forurening foraarsaget af nitrater, der stammer fra landbruget - ikke i sig selv maa vaere stoerre end 50 mg/l, er hverken i strid med proportionalitetsprincippet, princippet om, at forureneren betaler, princippet om, at indgreb over for miljoeskader fortrinsvis skal ske ved kilden, eller med den grundlaeggende rettighed, som de paagaeldende landbrugeres ejendomsret udgoer.

I kraft af fleksibiliteten af de foranstaltninger, som er fastsat i direktivets artikel 5, stk. 3, 6 og 7, samt bilag III hvad angaar handlingsprogrammer for de saarbare zoner, passende overvaagningsprogrammer med henblik paa at vurdere handlingsprogrammernes effektivitet og kodekser for godt landmandskab, har medlemsstaterne nemlig mulighed for at respektere proportionalitetsprincippet.

Hvad angaar princippet om, at forureneren betaler, indebaerer direktivet ikke, at landbrugsbedrifterne skal baere alle byrderne i forbindelse med afskaffelsen af en forurening, som de ikke har bidraget til, eftersom det paahviler medlemsstaterne ved direktivets gennemfoerelse at tage hensyn til oevrige forureningskilder og til, afhaengig af omstaendighederne, ikke at lade landbrugsbedrifterne baere byrder i forbindelse med afskaffelsen af forureningen, som ikke er noedvendige. Ud fra denne betragtning fremtraeder princippet om, at forureneren betaler, som et udtryk for proportionalitetsprincippet. Det samme gaelder princippet om, at indgreb over for miljoeskader fortrinsvis skal ske ved kilden.

Endelig gaelder, at de i artikel 5 foreskrevne handlingsprogrammer, som indeholder de bindende foranstaltninger, der skal traeffes i henhold til direktivets bilag III, ganske vist goer tilfoerslen af jorden med goedningsmidler og husdyrgoedning betinget af visse forudsaetninger, saaledes at de kan begraense udoevelsen af de paagaeldende landbrugeres ejendomsret, men ordningen i direktivets artikel 5 beror paa hensynet til beskyttelsen af den offentlige sundhed og forfoelger derfor et formaal i almenhedens interesse, uden at selve ejendomsrettens kerne kraenkes. Ved forfoelgelsen af et saadant formaal er institutionerne og medlemsstaterne vel bundet af proportionalitetsprincippet, men direktivet strider ikke mod dette princip.