Appel iværksat den 20. november 2020 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Niende Afdeling) den 9. september 2020 i forenede sager T-401/16 og T-443/16, Spanien mod Kommissionen

(Sag C-635/20 P)

(2021/C 28/53)

Processprog: spansk og italiensk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved G. Gattinara, D. Milanowska, T. Lilamand og N. Ruiz García, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Den Italienske Republik og Kongeriget Spanien

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Den appellerede dom ophæves.

— Hvis Domstolen finder, at sagen er moden til påkendelse, træffes der afgørelse om frifindelse i første instans.

— Den Italienske Republik og Kongeriget Spanien tilpligtes at betale omkostningerne i den foreliggende appelsag og de omkostninger, der er afholdt i første instans

Anbringender og væsentligste argumenter

Kommissionen har fremført tre anbringender til støtte for appellen.

Det første anbringende vedrører en retlig fejl i forbindelse med fortolkningen af vedtægtens artikel 1d, stk. 6, og af begrundelsespligten og Rettens tilsidesættelse af sin pligt til at begrunde sine domme.

Dette anbringende er inddelt i tre led. Med det første led gøres det gældende, at der er sket en retlig fejl, og at Retten har tilsidesat sin pligt til at begrunde sine domme med hensyn til den omstændighed, at ansøgerne umiddelbart skal kunne indgå i arbejdet. Dette første led vedrører den appellerede doms præmis 157 og 181-183.

Med det andet led gøres det gældende, at Kommissionen er pålagt en urimelig bevisbyrde, og at der er sket en retlig fejl, idet det blev fastslået, at meddelelserne om udvælgelsesprøve skal være begrundede. Dette andet led vedrører den appellerede doms præmis 133, sidste punktum, præmis 158, 164, præmis 167, sidste punktum, og præmis 180-183, 201 og 205.

Det tredje led vedrører en retlig fejl i forbindelse med fastlæggelsen af en juridisk bindende ramme i de af Kommissionen fremlagte interne særregler og kan henføres til den appellerede doms præmis 152-155.

Det andet anbringende vedrører den omstændighed, at Retten har fordrejet flere af de fremlagte beviser og begået en retlig fejl.

Den første fordrejning er sket i forbindelse med vurderingen af meddelelsen fra Kommissionens formand og af kommissærkollegiets godkendelse af denne meddelelse, og den findes i den appellerede doms præmis 132-137 og 158.

Den anden fordrejning er sket i forbindelse med vurderingen af Kommissionens forretningsorden og af gennemførelsesbestemmelserne hertil, og den findes i den appellerede doms præmis 139 og 140.

Den tredje fordrejning er sket i forbindelse med vurderingen af afsnittet om sproglige krav alt efter vedtagelsesproceduren i manualen for operationelle procedurer, og den omhandler den appellerede doms præmis 165-169.

Den fjerde fordrejning vedrører den omstændighed, at der ikke er foretaget en helhedsvurdering af de dokumenter, der er nævnt i punkt i)-iii) ovenfor, og den omhandler den appellerede doms præmis 152-157 og 159.

Den femte fordrejning er sket i forbindelse med vurderingen af meddelelse SEC(2006) 1489 final, og den omhandler den appellerede doms præmis 160-163.

Den sjette fordrejning er sket i forbindelse med vurderingen af dokumenterne vedrørende de sprog, der anvendes i de tjenester, hvor ansøgerne søger arbejde. Kommissionen gør ligeledes gældende, at der er sket en retlig fejl i forbindelse hermed. Der henvises i denne forbindelse til den appellerede doms præmis 180-185 og 188-196.

Med det tredje appelanbringende gøres det endelig gældende, at Retten har foretaget en retsstridig fortolkning af ansøgernes kommunikationssprog. Der henvises i denne forbindelse til den appellerede doms præmis 231-236.