Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 17. september 2020 –

Super Bock Bebidas

(Sag 837/19) ( 1 )

»Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – merværdiafgift (moms) – fradrag for indgående afgift – sjette direktiv 77/388/EØF – artikel 17, stk. 6 – direktiv 2006/112/EF – artikel 168 og 176 – undtaget fra retten til fradrag – erhvervelse af tjenesteydelser vedrørende indkvartering, mad, drikkevarer, leje af køretøjer, brændstof og vejafgift – standstill-klausul – tiltrædelse af Den Europæiske Union«

1. Harmonisering af skattelovgivningerne – det fælles merværdiafgiftssystem – fradrag for indgående afgift – begrænsninger af fradragsretten – opretholdelse af udelukkelse af den fradragsret, som eksisterede på tidspunktet for tiltrædelsen af Den Europæiske Union – senere ændring, der har indvirkning på omfanget af fritagelserne – lovlighed – betingelser (Rådets direktiv 77/388, art. 17, stk. 6, andet afsnit; Rådets direktiv 2006/112, art. 176, stk. 2) (jf. præmis 28-31)

2. Nye medlemsstaters tiltrædelse – protokoller og bilag til tiltrædelsesakter – undergivet retsordenen for primærretlige regler – fortolkning af bestemmelserne heri i lyset af de afledte retsforskrifter, der er vedtaget med henblik på deres anvendelse – ulovlighed (Tiltrædelsesakten fra 1985, art. 395 og bilag XXXVI; Rådets direktiv 77/388, art. 17, stk. 6, andet afsnit; Rådets direktiv 2006/112, art. 176, stk. 2) (jf. præmis 38)

3. Harmonisering af skattelovgivningerne – det fælles merværdiafgiftssystem – fradrag for indgående afgift – begrænsninger af fradragsretten – opretholdelse af udelukkelse af den fradragsret, som eksisterede på tidspunktet for tiltrædelsen af Den Europæiske Union – betingelser – fritagelserne præciseret i tilstrækkeligt omfang (Rådets direktiv 77/388, art. 17, stk. 6, andet afsnit; Rådets direktiv 2006/112, art. 176, stk. 2) (jf. præmis 39-42)

4. Harmonisering af skattelovgivningerne – det fælles merværdiafgiftssystem – fradrag for indgående afgift – begrænsninger af fradragsretten – opretholdelse af udelukkelse af den fradragsret, som eksisterede på tidspunktet for tiltrædelsen af Den Europæiske Union – national lovgivning, der trådte i kraft på tidspunktet for tiltrædelsen af Unionen – fritagelser, der ligeledes finder anvendelse på udgifter i forbindelse med afgiftspligtige transaktioner – lovlighed (Rådets direktiv 77/388, art. 17, stk. 6, andet afsnit; Rådets direktiv 2006/112, art. 176, stk. 2) (jf. præmis 43 og 44 samt konkl.)

Konklusion

Artikel 17, stk. 6, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, samt artikel 168, litra a), og artikel 176 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, der trådte i kraft på datoen for denne medlemsstats tiltrædelse af Den Europæiske Union, og hvorefter undtagelserne fra retten til fradrag for den merværdiafgift, som pålægges udgifter til bl.a. indkvartering, mad, drikkevarer, leje af køretøjer, brændstof og vejafgift, ligeledes finder anvendelse i den situation, hvor det er godtgjort, at disse udgifter er blevet afholdt med henblik på erhvervelsen af varer og tjenesteydelser, der anvendes i forbindelse med afgiftspligtige transaktioner.

( 1 ) – EUT C 54 af 17.2.2020.