Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug ° faelles markedsordning ° maelk og mejeriprodukter ° tillaegsafgift paa maelk ° fastsaettelse af referencemaengder fritaget for afgift ° saerlige betingelser for producenter, som har forpligtet sig til at gennemfoere en udviklingsplan for maelkeproduktionen ° forpligtelse for medlemsstaterne til at tildele en saerlig referencemaengde ° foreligger ikke ° skoen ° graenser

(Raadets forordning nr. 857/84, art. 3, nr. 1; Raadets direktiv 72/159)

2. Landbrug ° faelles markedsordning ° maelk og mejeriprodukter ° tillaegsafgift paa maelk ° fastsaettelse af referencemaengder fritaget for afgift ° producenter, som har forpligtet sig til at gennemfoere en udviklingsplan for maelkeproduktionen ° ingen heraf foelgende ret til en saerlig referencemaengde ° princippet om beskyttelse af den berettigede forventning ° princippet om forbud mod forskelsbehandling ° proportionalitetsprincippet og retssikkerhedsprincippet ° ejendomsretten ° retten til fri erhvervsudoevelse ° kraenkelse heraf ° foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 40, stk. 3; Raadets forordning nr. 857/84, art. 3, nr. 1; Raadets direktiv 72/159)

Sammendrag

1. Artikel 3, nr. 1, foerste led, i forordning nr. 857/84 skal paa baggrund af forordningens tredje betragtning fortolkes saaledes, at den ikke paalaegger medlemsstaterne en pligt til at give en saerlig referencemaengde, der er fritaget for tillaegsafgiften paa maelk, til producenter med udviklingsplaner for maelkeproduktionen i henhold til direktiv 72/159 om modernisering af landbrugsbedrifter.

Selv om medlemsstaterne kan udoeve et skoen ved afgoerelsen af, om de vil tildele saerlige referencemaengder, har de imidlertid, saaledes som det fremgaar af den naevnte forordnings artikel 3, foerste punktum, inden de traeffer en saadan afgoerelse, ved fastsaettelsen af de i artikel 2 omhandlede referencemaengder i det mindste pligt til at tage hensyn til situationen for den omhandlede kategori af producenter med en udviklingsplan.

2. De krav, der foelger af de almindelige retsgrundsaetninger, saasom princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, forbuddet mod forskelsbehandling, proportionalitetsprincippet og retssikkerhedsprincippet, samt af de grundlaeggende rettigheder, saasom ejendomsretten og retten til fri erhvervsudoevelse, begrunder ikke nogen pligt for den kompetente nationale myndighed til i medfoer af artikel 3, nr. 1, foerste led, i forordning nr. 857/84 at give saerlige referencemaengder, der er fritaget for tillaegsafgiften paa maelk, til producenter med udviklingsplaner, selv om planerne var blevet godkendt af de kompetente myndigheder.

Hvad saaledes for det foerste angaar princippet om beskyttelse af den berettigede forventning ses Faellesskabet hverken paa grundlag af bestemmelserne om udviklingsplanerne, disse planers indhold og formaal eller den sammenhaeng, hvori de paagaeldende erhvervsdrivende forpligtede sig til at gennemfoere udviklingsplanerne, at have skabt en situation, der kan give de naevnte erhvervsdrivende en berettiget forventning om at faa tildelt en saerlig referencemaengde som omhandlet i den ovennaevnte artikel 3, nr. 1, foerste led, og derved blive delvis fritaget for de begraensninger, der foelger af tillaegsafgiftsordningen.

For det andet er lighedsprincippet ° som det i traktatens artikel 40, stk. 3, indeholdte forbud mod forskelsbehandling er et saerligt udtryk for ° ikke til hinder for, at producenter med en udviklingsplan paa linje med alle andre producenter kun faar tildelt en referencemaengde, der svarer til deres produktion i referenceaaret. Naar henses til formaalet med afgiftsordningen, som er at genoprette balancen mellem udbud og efterspoergsel paa maelkemarkedet, der er praeget af strukturbetingede overskud, ved at begraense maelkeproduktionen til det niveau, den havde i referenceaaret, er det nemlig referenceaaret, der er afgoerende for sammenligningen mellem de forskellige producentkategoriers situationer. Hvad referenceaaret angaar kan de beroerte erhvervsdrivende imidlertid ° uanset hvilken fremtidig produktion de har paaregnet ° ikke goere gaeldende, at deres situation adskiller sig fra andre producenters, og at de derfor skulle have ret til at faa tildelt en saerlig referencemaengde.

For det tredje er den manglende tildeling af saerlige referencemaengder heller ikke i strid med proportionalitetsprincippet, idet faellesskabslovgiver og den nationale lovgiver ikke har overskredet den skoensbefoejelse, de raader over inden for rammerne af den faelles landbrugspolitik, ved at undlade at tildele saerlige referencemaengder. Den omstaendighed, at der ikke gaelder en forpligtelse hertil, kan nemlig ikke betragtes som vaerende i strid med formaalet med tillaegsafgiftsordningen.

Endelig beroerer de omhandlede bestemmelser, som i almenhedens interesse sigter mod at afhjaelpe situationen med overskud paa maelkemarkedet, ikke selve kernen i ejendomsretten og i retten til fri erhvervsudoevelse. Selv om de bemyndiger de nationale myndigheder til at udoeve deres skoensbefoejelse paa en saadan maade, at producenter med en udviklingsplan i sidste ende bliver forhindret i at oege deres produktion, giver de dog de paagaeldende producenter mulighed for at fortsaette deres maelkeproduktion paa det niveau, den havde i referenceaaret.