DOMSTOLENS DOM (TREDJE AFDELING) AF 4 JULI 1985. - FRIGEN AMMAN M. FL. MOD RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - RENTER AF LOENEFTERBETALING. - SAG 174/83.



Samling af Afgørelser 1985 side 02133



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Tjenestemaend _ soegsmaal _ genstand _ annullation og/eller erstatning

( EOEF-traktaten , art . 179 ; tjenestemandsvedtaegten , art . 90 og 91 )

Sammendrag

Enhver tvist , der vedroerer en tjenestemand og hans institution , og hidroerer fra det ansaettelsesforhold , som knytter den paagaeldende til institutionen , er omfattet af EOEF-traktatens artikel 179 og tjenestemandsvedtaegtens artikler 90 og 91 . Der kan foelgelig under saadanne soegsmaal baade paastaas annullation og erstatning ; herved skal betingelserne i henhold til vedtaegten , navnlig kravet om en forudgaaende administrativ klage , under alle omstaendigheder vaere overholdt .

Dommens præmisser

1 Ved staevning , indgivet til Domstolens justitskontor den 16 . august 1983 , har F . Amman og andre tjenestemaend ved generalsekretariatet for De europaeiske Faellesskabers Ministerraad anlagt sag , hvorunder de har paastaaet annullation af deres loensedler for december 1982 , der indeholdt udregning af den loenefterbetaling , som skete i medfoer af Raadet for De europaeiske Faellesskabers forordning nr . 3139/82 af 22 . november 1982 ( EFT L 331 af 26.11.1982 , s . 1 ), og om fornoedent af den udtrykkelige eller stiltiende afvisning af sagsoegernes klager indgivet i medfoer af tjenestemandsvedtaegtens artikel 90 , stk . 2 . Paastanden om annullation er begrundet med , at loenefterbetalingerne for perioden fra 1 . juli 1980 _ trods den i mellemtiden indtraadte forringelse af koebekraften _ ikke var forhoejet med renter , som sagsoegerne kraever opgjort og udbetalt efter den saedvanligvis anvendte sats . Endvidere paastaas Raadet tilpligtet at betale erstatning som foelge af forringelsen af koebekraften .

2 Den 20 . januar 1981 vedtog Raadet paa grundlag af Kommissionens forslag af 9 . december 1980 forordning nr . 187/81 ( EFT L 21 af 24.1.1981 , s . 18 ) om tilpas ning af vederlag og pensioner til tjenestemaend og oevrige ansatte i De europaeiske Faellesskaber samt om justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner .

3 Under henvisning til denne forordning vedtog Raadet den 10 . februar 1981 forordning nr . 397/81 ( EFT L 46 af 19.1.1981 , s . 1 ) om fastsaettelse af loentabeller samt af oevrige loenelementer .

4 Den 16 . marts 1981 anlagde Kommissionen sag med paastand om annullation af forordning nr . 187/81 samt af artiklerne 1 , afsnit a ), 2 , afsnit a ), 2 , afsnit b ), og artikel 11 , 1 . afsnit , i forordning nr . 397/81 .

5 Ved dom af 6 . oktober 1982 ( Kommissionen mod Raadet , 59/81 , Sml . s . 3329 ) annullerede Domstolen forordning nr . 187/81 samt de ovennaevnte bestemmelser i forordning nr . 397/81 .

6 Med henblik paa at opfylde dommen vedtog Raadet paa grundlag af Kommissionens forslag af 29 . oktober 1982 forordning nr . 3139/82 af 22 . november 1982 .

7 I sin egenskab af ansaettelsesmyndighed opgjorde og udbetalte Raadet derefter loenefterbetalingerne i medfoer af forordningen .

8 Hver enkelt af sagsoegerne indgav derefter en enslydende klage i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 90 , stk . 2 , med krav om at der blev taget hensyn til forringelsen af koebekraften igennem den periode , der omfattes af efterbetalingerne i medfoer af Raadets forordning nr . 3139/82 ; sagsoegerne kraevede endvidere morarenter , som efter deres opfattelse skulle vaere betalt sammen med de skete loenefterbetalinger .

9 Efter at klagerne var blevet afvist udtrykkeligt eller stiltiende , anlagde sagsoegerne denne sag .

Formaliteten

10 Raadet har nedlagt paastand om afvisning , for saa vidt angaar en af sagsoegerne , Lisbet Hansen , under anbringende af , at hun har anlagt sag uden at have indgivet en forudgaaende klage i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 90 , stk . 2 .

11 Det fremgaar af sagen , at det i saa henseende forholder sig som anfoert af Raadet , og dettes paastand vil herefter vaere at tage til foelge .

12 Det bemaerkes dernaest , at Domstolen i dommen af 22 . oktober 1975 ( Meyer-Burckhardt mod Kommissionen , 9/75 , Sml . s . 1171 ) udtalte , at en tvist , der vedroerer en tjenestemand og hans institution , og hidroerer fra det ansaettelsesforhold , som knytter den paagaeldende til institutionen , ogsaa naar den drejer sig om erstatning er omfattet af traktatens artikel 179 og vedtaegtens artikler 90 og 91 . Sagsoegerne har herefter adgang til paa samme tid at nedlaegge paastand om annullation og erstatning , om end under iagttagelse af tjenestemandsvedtaegtens betingelser herfor , der er de samme for de to soegsmaalsformer .

13 Det bemaerkes i saa henseende vedroerende det foreliggende tilfaelde , at sagsoegerne , som det fremgaar af sagen , i klagerne udelukkende kraevede morarenter , men ikke erstatning , hvilket de foerst nedlagde paastand om i den til Domstolen indgivne staevning . Soegsmaalet vil herefter vaere at afvise , for saa vidt angaar kravet om erstatning .

Realiteten

14 Det bemaerkes , at sagens realitet rejser en raekke spoergsmaal , hvis afgoerelse henhoerer under Domstolens plenum .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

15 Afgoerelsen om sagens omkostninger findes paa sagens indevaerende stade at burde udsaettes , bortset fra afgoerelsen for saa vidt angaar sagsoegeren L . Hansen , hvis soegsmaal afvises . I medfoer af procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at afholde sagens omkostninger . I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne imidlertid selv de af dem afholdte udgifter i sager anlagt af ansatte i Faellesskaberne .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

foer den endelige paakendelse af realiteten

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( tredje afdeling )

1 ) Sagen afvises for saa vidt angaar sagsoegeren Lisbet Hansen .

2 ) Hvad angaar de oevrige sagsoegere , afvises sagen , for saa vidt angaar paastanden om erstatning .

3 ) Sagen henvises til Domstolens plenum med henblik paa paakendelse i realiteten af de oevrige paastande , der er nedlagt af de under punkt 2 omhandlede sagsoegere .

4 ) Den under punkt 1 omhandlede sagsoeger samt Raadet baerer hver sine omkostninger . I oevrigt udsaettes afgoerelsen om sagens omkostninger .