ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Annullationssøgsmål

–

søgsmål til prøvelse af afgørelse, som bekræfter en tidligere afgørelse, der er blevet endelig

–

afvisning

–

begrebet bekræftende afgørelse

–

afgørelse vedtaget efter en fornyet undersøgelse af den tidligere afgørelse og på grundlag af nye omstændigheder

–

ikke omfattet (art. 230 EF) (jf. præmis 28-30)

Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens skrivelse af 2. oktober 2008, hvori det blev meddelt sagsøgerne, at der skulle anvendes renters rente i forbindelse med tilbagesøgningen af den statsstøtte, som blev erklæret ulovlig ved Kommissionens beslutninger 2002/820/EF, 2002/894/EF og 2003/27/EF af 11. juli 2001 om den spanske stats støtteordning til fordel for virksomheder i henholdsvis Álava, Guipúzcoa og Vizcaya i form af et nedslag i skatten på 45% af investeringsbeløbet (henholdsvis EFT 2002 L 296, s. 1, EFT 2002 L 314, s. 26, og EFT 2003 L 17, s. 1) og ved Kommissionens beslutninger 2002/892/EF, 2002/540/EF og 2002/806/EF af 11. juli 2001 om den spanske stats støtteordning for nyoprettede virksomheder i henholdsvis Álava, Guipúzcoa og Vizcaya (henholdsvis EFT 2002 L 314, s. 1, EFT 2002 L 174, s. 31, og EFT 2002 L 279, s. 35), hvilke beslutninger blev stadfæstet af Retten ved dennes domme af 9. september 2009, Diputación Foral de Álava m.fl. mod Kommissionen (forenede sager T-227/01 – T-229/01, T-265/01, T-266/01 og T-270/01, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), og Diputación Foral de Álava m.fl. mod Kommissionen (forenede sager T-230/01 – T-232/01 og T-267/01 – T-269/01, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser).

Afgørelse

Konklusion

1) Sagerne afvises.

2) Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa og Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya bærer hver deres egne omkostninger og betaler desuden de omkostninger, som Europa-Kommissionen har afholdt.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – skade – årsagsforbindelse – en af disse betingelser ikke opfyldt – sagsøgte frifundet i det hele (art. 288, stk. 2, EF; art. 188, stk. 2, EA) (jf. præmis 24)

2. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – den omstændighed, at Kommissionen ikke har indledt et traktatbrudssøgsmål – omstændighed, der ikke udgør en ulovlighed (art. 226 EF og 288, stk. 2, EF; art. 141 EA) (jf. præmis 29 og 30)

Sagens genstand

Angående

Erstatningssøgsmål med påstand om erstatning af tab som følge af Kommissionens påståede manglende vedtagelse af nødvendige foranstaltninger med henblik på at forpligte Kongeriget Danmark til at vedtage love og administrative bestemmelser for at efterkomme Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling (EFT L 159, s. 1), og til at anvende disse bestemmelser på de arbejdstagere, der var involveret i atomulykken i Thule (Grønland).

Afgørelse

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Heinz Helmuth Eriksen betaler sagens omkostninger.
Selv om en skrivelse vedrørende tilbagebetaling af en del af et udbetalt forskud til en velgørende forening i forbindelse med visse projekter vedrørende udviklingssamarbejde og humanitær bistand skulle forstås således, at den bringer revisionsproceduren angående de tilskudskontrakter, som vedrører de omhandlede projekter, til ophør, og den erklærer den eksterne revisors konklusioner for gyldige ved at vedtage den endelige rapport, kan den ikke adskilles fra det kontraktforhold, som disse kontrakter udgør. Den revision, der blev gennemført af den af Kommissionen valgte eksterne revisor, er nemlig omfattet af Kommissionens udøvelse af de rettigheder, der følger af kontrakterne, og er dermed en del af det kontraktforhold, som disse kontrakter definerer. Påstanden om annullation af den beslutning, der angiveligt indeholdes i denne skrivelse, skal derfor afvises.

Hvad angår offentlige kontrakter, der modtager økonomisk støtte fra Den Europæiske Udviklingsfond (EUF), har de opgaver, som Kommissionens repræsentanter har, hvad enten de udmønter sig i godkendelse eller manglende godkendelse eller i påtegninger eller manglende påtegninger, udelukkende til formål at få konstateret, om betingelserne for finansiering er opfyldt. De har ikke til formål og kan ikke bevirke et brud på grundsætningen om, at de pågældende kontrakter er et nationalt anliggende for de modtagende stater, der som de eneste har ansvaret for at udarbejde, forhandle og indgå dem. De virksomheder, der afgiver tilbud, eller som tildeles de pågældende kontrakter, har nemlig kun retlig forbindelse med den modtagende stat, der har ansvaret for kontrakten, og ingen afgørelser truffet af Kommissionens repræsentanter kan bevirke, at en beslutning truffet af denne institution i forhold til disse virksomheder kan anses for at være trådt i stedet for en beslutning truffet af AVS-staten, der som den eneste er beføjet til at indgå og undertegne kontrakten. Disse betragtninger gælder ligeledes for de tilskudskontrakter, der er finansieret af EUF, og som er indgået med en AVS-stat.

Disse betragtninger er imidlertid ikke i sig selv tilstrækkelige til at konkludere, at et annullationssøgsmål til prøvelse af en akt, som Kommissionen har vedtaget under udøvelse af sine egne kompetencer, anlagt af en borger, der er omhandlet i denne akt, og som er formel adressat herfor, skal afvises, selv hvis denne akt er en del af en kontraktmæssig procedure. En akt, der er vedtaget under sådanne omstændigheder, for så vidt som den faktisk indeholder en kommissionsbeslutning, kan være genstand for et annullationssøgsmål ved Retten.

(jf. præmis 60-64)
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 15. juli 2008 – CLL Centres de langues mod Kommissionen

(sag T-202/08 R)

»Særlige rettergangsformer – offentlige aftaler – fællesskabsudbudsprocedure – afslag på ansøgning om deltagelse – begæring om udsættelse af gennemførelse og om anordning af foreløbige forholdsregler – manglende fumus boni juris – fortabelse af en mulighed – alvorligt og uopretteligt tab foreligger ikke – ingen uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – »fumus boni juris« – uopsættelighed – kumulativ karakter (art. 225 EF, 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 16-18)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – »fumus boni juris« – umiddelbar gennemgang af anbringender fremsat til støtte for hovedsagen – Kommissionens beslutning om at udelukke et for sent indgivet bud fra en udbudsprocedure (art. 242 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 2342/2002, art. 140, 143 og 145) (jf. præmis 31-45)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – »fumus boni juris« – umiddelbar gennemgang af anbringender fremsat til støtte for hovedsagen – Kommissionens beslutning om at udelukke et for sent indgivet bud fra udbudsprocedure (art. 242 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 2342/2002, art. 123, stk. 1 og 3, og art. 145) (jf. præmis 47-53)

4. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade (art. 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 67, 68 og 70-72)

5. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed (art. 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 73-77)

6. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – alvorlig og uoprettelig skade – økonomisk tab (art. 242 EF, 243 EF og 288 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 78- 80)

Angående

Begæring om foreløbige forholdsregler med krav om i det væsentlige at give Centre de langues à Louvain-la-Neuve et -en-Woluwe (CLL Centres de langues) adgang til at deltage i udbuddet ADMIN/D1/PR/2008/004 vedrørende aftalen »Sproglig uddannelse til personalet ved den Europæiske Unions (EU) institutioner, organer og agenturer i Bruxelles«, og om at gennemførelsen af Kommissionens udelukkelsesbeslutning udsættes, indtil Retten har afsagt dom i sagen med påstand om annullation af den pågældende beslutning.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Søgsmål med påstand om, at det fastslås, at Kommissionen har udvist passivitet, med den begrundelse, at den med hensyn til indgåelsen af en koncessionsaftale om offentlige arbejder mellem byen Stolberg og Kaufland Stiftung & Co. samt med hensyn til Kaufland Stiftung & Co.’s tildeling af en generel entreprisekontrakt har undladt ufortøvet at iværksætte den korrektionsmekanisme, som er fastsat i artikel 3 i direktiv 89/665/EØF og at give Forbundsrepublikken Tyskland underretning herom i henhold til nævnte direktivs artikel 3, stk. 2.
Begæring om foreløbige forholdsregler inden for rammerne af udbudsproceduren EuropeAid/125241/C/SER/CY om tilvejebringelse af »teknisk bistand til støtte for politikken for udvikling af landdistrikterne« i den nordlige del af Cypern.
Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens udbudsbekendtgørelse med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern vedrørende oprettelsen af en driftsenhed til støtteprogrammet for iværksættelsen af investeringsprojekter inden for området for vand, spildevand og fast affald.
Anmodninger om udsættelse af gennemførelsen af flere af Kommissionens udbudsbekendtgørelser med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern inden for sektorerne for energi, miljø, landbrug, telekommunikation, uddannelse, samt drift af høst og kunstvanding.
Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens udbudsbekendtgørelse med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern inden for sektoren for opdræt af kvæg.
Følgelig tilkommer det Retten at fastsætte de beløb, der kan erstattes efter retsforhandlingerne for denne i den sag, der gav anledning til den appellerede dom. Retten har således kompetence til at påkende påstanden om fastsættelse af omkostninger, der er afholdt i den sag, der er behandlet for denne, og som førte til den appellerede dom.

I henhold til artikel 137 og 184 i Domstolens procesreglement og artikel 87, stk. 1, i Rettens procesreglement træffes der afgørelse om sagsomkostninger ved den dom eller kendelse, hvormed sagens behandling afsluttes. Såfremt Domstolen forkaster appellen og pålægger sagsøgeren at betale sagsomkostningerne, skal en sådan afgørelse forstås således, at den kun vedrører sagsomkostningerne i appelsagen. Forkastelsen af appellen indebærer nemlig ikke, at Domstolen har ophævet Rettens afgørelse om sagsomkostningerne.

Det fremgår af procesreglementets artikel 136, stk. 2, at Retten ikke har kompetence til at træffe afgørelse om de omkostninger, der er afholdt i forbindelse med sagen for annullationsafdelingen ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design). Følgelig må en påstand om fastsættelse af disse omkostninger afvises.

For så vidt angår de omkostninger, der er afholdt for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret, tilkommer det intervenienten i henhold til artikel 85, stk. 1 og 6, i forordning nr. 207/2009 om EF-varemærker at indgive en begæring til appelkammerets registreringskontor med henblik på fastsættelse af de sagsomkostninger, der skal erstattes for sagen for appelkammeret. Søgsmålet ved Retten og appellen ved Domstolen påvirker ikke denne vurdering, idet hverken Retten eller Domstolen har anfægtet lovligheden af appelkammerets afgørelse. Disse retlige procedurer har alene udskudt datoen for, hvornår appelkammerets afgørelse, der er genstand for påstanden om fastsættelse af omkostningerne, er blevet endelig.

Analogt med det tilfælde, i hvilket appelkammeret har truffet afgørelse om sagsomkostningerne, og dettes afgørelse er forblevet gyldig efter Rettens frifindelse af Harmoniseringskontoret, og hvor Retten ikke træffer afgørelse om sagsomkostninger, der er afholdt ved appelkammeret, skal Retten under sådanne omstændigheder ikke træffe afgørelse om sagsomkostningerne for appelkammeret.

(jf. præmis 17 og 20-22)
1.

Landbrug — fælles markedsordning — sukker — midlertidig ordning for omstrukturering af sukkerindustrien — omstruktureringsstøtte — yderligere støtte for et produktionsår udbetalt med tilbagevirkende kraft — beregning af beløbet — hensyntagen til den støtte, der er ydet for det følgende produktionsår — lovlig (Rådets forordning (EF) nr. 320/2006, som ændret ved forordning (EF) nr. 1261/2007, art. 3, stk. 8; Kommissionens forordning (EF) nr. 968/2006, som ændret ved forordning (EF) nr. 1264/2007, art. 16a) (jf. præmis 27-29)
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 27. januar 2009 –

Intel mod Kommissionen

(Sag T-457/08 R)

»Særlige rettergangsformer – konkurrence – begæring om udsættelse af gennemførelse og om anordning af foreløbige forholdsregler – beslutning, der afviser en anmodning om udsættelse af begyndelsestidspunktet for fristen for besvarelse af en klagepunktsmeddelelse – beslutning, der afviser en anmodning om, at der anordnes fremlæggelse af dokumenter – afvisning af hovedsagen«

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – hovedsagen kan umiddelbart antages til realitetsbehandling – summarisk undersøgelse foretaget af dommeren i sagen om foreløbige forholdsregler (art. 242 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1) (jf. præmis 46-48)

Angående

Begæring om foreløbige forholdsregler vedrørende visse foranstaltninger truffet inden for rammerne af proceduren i henhold til artikel 82 EF i sag COMP/3-37.990 Intel.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Rettens dom (Femte Afdeling) af 14. januar 2009 –

Kommissionen mod Rednap

(Sag T-352/07)

»Voldgiftsklausul – kontrakt indgået inden for rammerne af det fjerde rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration – Rise- og Healthline-projektet – en del af de anmeldte omkostningers manglende overensstemmelse med kontraktbestemmelser – tilbagebetaling af en del af de forudbetalte beløb – udeblivelsessag«

Retspleje – søgsmål for Domstolen på grundlag af en voldgiftsklausul – kontrakt, som tildeler fællesskabsstøtte til gennemførelse af et projekt på området for aktioner med hensyn til forskning, teknologisk udvikling og demonstration – konstatering af uregelmæssigheder – påstand om tilbagebetaling af forskud forhøjet med renter – morarenter (art. 238 EF) (jf. præmis 43, 48 og 49)

Angående

Søgsmål anlagt af Kommissionen i medfør af artikel 238 EF med påstand om tilbagebetaling af en del af det beløb, der er forudbetalt af Fællesskabet inden for rammerne af kontrakt DE 3010 (DE) Rise og HC 4007 (HC) Healthline, med tillæg af morarenter.

Konklusion

1) Rednap AB tilbagebetaler et beløb på 334 375,49 EUR til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

2) Rednap betaler morarenter til Kommissionen af et beløb på 219 125,22 EUR i henhold til den efter græsk ret gældende sats fra den 1. juni 2002 indtil gælden er fuldstændig indfriet, idet denne sats fra den 1. august 2007 dog ikke må overstige 11,75% pro anno.

3) Rednap betaler morarenter til Kommissionen af et beløb på 115 250,27 EUR i henhold til den efter græsk ret gældende sats fra den 31. maj 2002 indtil gælden er fuldstændig indfriet, idet denne sats fra den 1. august 2007 dog ikke må overstige 11,75% pro anno.
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 15. januar 2009 –

Ziegler mod Kommissionen

(Sag T-199/08 R)

»Særlige rettergangsformer – konkurrence – betaling af bøde – bankgaranti – begæring om udsættelse af gennemførelse – ikke uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – stævning – formkrav (art. 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 18-21)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade (art. 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 44-46)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for ikke straks at inddrive en bøde pålagt på grund af tilsidesættelse af konkurrenceregler – betingelser (art. 242 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 48 og 50-54)

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning K(2008) 926 endelig udg. af 11. marts 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/38.543 – Internationale flyttetjenesteydelser).

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Begæring om udsættelse af gennemførelsen af punkt 4 i tabel B i bilaget til Rådets afgørelse 2008/475/EF af 23. juni 2008 om gennemførelse af artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 163, s. 29), for så vidt som Bank Melli Iran er opført på listen over juridiske personer, enheder og organer, hvis midler og økonomiske ressourcer er indefrosset.
RETTENS KENDELSE (Fjerde Afdeling)

9. september 2008

Sag T-143/08

Luigi Marcuccio

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Personalesag – social sikring – afslag på anmodningen om godtgørelse af visse af sagsøgerens lægeudgifter med 100%«

Angående: Søgsmål med påstand om bl.a. annullation af afgørelser truffet af Afregningskontoret ved De Europæiske Fællesskabers fælles sygesikringsordning, hvorved sagsøgeren fik afslag dels på godtgørelse af visse af de af ham afholdte lægeudgifter med 100%, dels på godtgørelse af udgifterne til lægebehandling i overensstemmelse med de regler, der finder anvendelse for blomstermedicin, samt en påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale ham et beløb for visse lægeudgifter.

Udfald: Sagen afvises. Hver part bærer sine egne omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – social sikring – sygeforsikring – udgifter på grund af sygdom – alvorlig sygdom – godtgørelse på 100% – betingelser herfor

(Tjenestemandsvedtægten, art. 72, stk. 1; ordningen vedrørende sygesikring, art. 28, og bilag I, punkt IV)

Godtgørelse af lægeudgifter på 100% i medfør af vedtægtens artikel 72, stk. 1, forudsætter, at den pågældende sygdom anses for at henhøre under de sygdomme, der udtrykkeligt er nævnt i denne bestemmelse, eller at ansættelsesmyndigheden anser sygdommen for at være af lige så alvorlig karakter som de i bestemmelsen omhandlede sygdomme. Herved påhviler det utvivlsomt den pågældende at oplyse, hvilken sygdom der er tale om, og at fremlægge den relevante dokumentation. I denne forbindelse skal anmodningerne om godtgørelse af udgifter i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i ordningen vedrørende sygesikring for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber dels være ledsaget af de originale bilag, dels skal anmodninger om, at det anerkendes, at en sygdom er af lige så alvorlig karakter som en af de fire sygdomme, der er nævnt i vedtægtens artikel 72, stk. 1, ifølge punkt IV i bilag I til denne ordning være ledsaget af en rapport fra den pågældendes praktiserende læge.

Når en anmodning ikke indeholder nye oplysninger, der kan berettige en godtgørelse af den berørte tjenestemands lægeudgifter på 100%, ændrer administrationens efterfølgende tavshed på ingen måde den retsstilling, der følger af den stiltiende afvisning af en tidligere anmodning, hvorved vedkommende allerede fremsatte sit krav for administrationen, og har følgelig ikke karakter af en akt, der går ham imod, som omhandlet i vedtægtens artikel 90 og 91.

(jf. præmis 37, 39 og 41)
RETTENS KENDELSE (Fjerde Afdeling)

9. september 2008

Sag T-144/08

Luigi Marcuccio

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Personalesag – social sikring – afslag på anmodningen om godtgørelse af visse af sagsøgerens lægeudgifter med 100%«

Angående: Søgsmål dels med påstand om annullation af afslaget på sagsøgerens anmodning om godtgørelse af visse lægeudgifter med 100%, dels en påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 89,56 EUR i form af et tillæg til godtgørelsen af hans lægeudgifter eller i form af en skadeserstatning.

Udfald: Sagen afvises. Hver part bærer sine egne omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – social sikring – sygeforsikring – udgifter på grund af sygdom – alvorlig sygdom – godtgørelse på 100% – betingelser herfor

(Tjenestemandsvedtægten, art. 72, stk. 1; sygesikringsordningen, art. 11, stk. 2, og bilag I, punkt IV)

Godtgørelse af lægeudgifter på 100% i medfør af vedtægtens artikel 72, stk. 1, forudsætter, at den pågældende sygdom anses for at henhøre under de sygdomme, der udtrykkeligt er nævnt i denne bestemmelse, eller at ansættelsesmyndigheden anser sygdommen for at være af ligeså alvorlig karakter som de i bestemmelsen omhandlede sygdomme. Herved påhviler det utvivlsomt den pågældende at oplyse, hvilken sygdom der er tale om, og at fremlægge den relevante dokumentation. I denne forbindelse skal anmodningerne om godtgørelse af udgifter i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i ordningen vedrørende sygesikring for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber dels være ledsaget af de originale bilag, dels skal anmodninger om, at det anerkendes, at en sygdom er af ligeså alvorlig karakter som en af de fire sygdomme, der er nævnt i vedtægtens artikel 72, stk. 1, ifølge punkt IV i bilag I til denne ordning være ledsaget af en rapport fra den pågældendes praktiserende læge.

Når en anmodning ikke indeholder nye oplysninger, der kan berettige en godtgørelse af den berørte tjenestemands lægeudgifter på 100%, ændrer administrationens efterfølgende tavshed på ingen måde den retsstilling, der følger af den stiltiende afvisning af en tidligere anmodning, hvorved vedkommende allerede fremsatte sit krav for administrationen, og har følgelig ikke karakter af en akt, der går ham imod, som omhandlet i vedtægtens artikel 90 og 91.

(jf. præmis 30, 32 og 34)
Begæring om udsættelse af gennemførelsen af punkt 4 i tabel B i bilaget til Rådets afgørelse 2008/475/EF af 23. juni 2008 om gennemførelse af artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 163, s. 29), for så vidt som Melli Bank er opført på listen over juridiske personer, enheder og organer, hvis midler og økonomiske ressourcer er indefrosset.
Begæring om udsættelse af gennemførelsen af punkt 4 i tabel B i bilaget til Rådets afgørelse 2008/475/EF af 23. juni 2008 om gennemførelse af artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 163, s. 29), for så vidt som Melli Bank plc er opført på listen over juridiske personer, enheder og organer, hvis midler og økonomiske ressourcer er indefrosset.
Påstand om annullation af afgørelse truffet den 7. maj 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 889/2007-1) vedrørende en ugyldighedssag mellem Hoo Hing Holdings Ltd og Tresplain Investments Ltd.
For det første, principalt, påstand om, at det fastslås, at Kommissionen har udvist passivitet, idet den retsstridigt har undladt at annullere afgørelsen om tildeling af rammekontrakter som følge af den af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) gennemførte udbudsprocedure AO/042/05 om softwarevedligeholdelse, der vedrører KHIM’s systemer til drift af kernevirksomheden på området for varemærker og design, samt at bringe de særaftaler til ophør, der er indgået som følge af disse rammekontrakter, og subsidiært påstand om, at Kommissionens påståede stiltiende afvisning af sagsøgerens administrative klage af 2. december 2007 i forbindelse med den nævnte udbudsprocedure annulleres, og for det andet påstand om erstatning for den skade, der angiveligt er lidt som følge af Kommissionens påståede retsstridige undladelser.