ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - adgang til beskaeftigelse samt arbejdsvilkaar - ligebehandling - afskedigelse af en kvindelig loenmodtager paa grund af fravaer som foelge af sygdom foraarsaget af graviditet eller foedsel - lovligt - hensyntagen til fravaer uden for barselsorlovsperioden ved beregningen af den periode, der kan give grundlag for opsigelse - lovligt

(Raadets direktiv 76/207, art. 2, stk. 1 og 3, samt art. 5, stk. 1)

Sammendrag

Medmindre andet er fastsat i nationale bestemmelser om beskyttelse af kvinder, saerlig i forbindelse med graviditet og moderskab, udstedt i medfoer af artikel 2, stk. 3, i direktiv 76/207 om gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder, for saa vidt angaar adgang til beskaeftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkaar, er direktivets artikel 5, stk. 1, sammenholdt med dets artikel 2, stk. 1, ikke til hinder for afskedigelse som foelge af fravaer, som skyldes en sygdom, der er foraarsaget af graviditet eller foedsel, selv hvis sygdommen er opstaaet under graviditeten og fortsat under og efter barselsorloven.

Navnlig er det i direktivet fastsatte princip om ligebehandling ikke til hinder for, at der ved beregningen af den periode, der efter national ret kan give grundlag for opsigelse, for kvinder tages hensyn til fravaer i perioden fra graviditetens indtraeden og indtil paabegyndelse af barselsorloven.

I den barselsorlovsperiode, der tilkommer en kvinde efter national ret, er hun beskyttet mod afskedigelse som foelge af sit fravaer. Det ville saaledes vaere i strid med det formaal, der forfoelges med bestemmelsen i direktivets artikel 2, stk. 3, og medfoere, at bestemmelsen mister sin gennemslagskraft, saafremt fravaer i den paagaeldende periode kunne tages i betragtning som begrundelse for en senere afskedigelse. Uden for barselsorlovsperioden og naar der ikke er udfaerdiget nationale eller i givet fald faellesskabsretlige bestemmelser, der sikrer kvinder en saerlig beskyttelse, er kvinder derimod ikke efter direktivet beskyttet mod afskedigelse som foelge af fravaer, som skyldes en sygdom, der er foraarsaget af graviditeten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Faelles toldtarif - toldpositioner - draaber fremstillet paa grundlag af udtraek af echinacea - produkt til terapeutisk og profylaktisk brug - tarifering i pos. 3004 i den kombinerede nomenklatur

Sammendrag

Den faelles toldtarif skal fortolkes saaledes, at draaber, der er fremstillet paa grundlag af udtraek af echinacea purpurea, skal tariferes i pos. 3004. Beskrivelsen af produktets behandlende eller forebyggende virkning samt emballeringen, maaden, det indtages paa, og forhandlingen af det i sig selv kan saaledes medfoere, at produktet anses for at have et laegemiddels karakteristiske egenskaber. I de medlemsstater, hvor produktet markedsfoeres, er det desuden godkendt til markedsfoering som laegemiddel, eller i hvert fald har det vaeret genstand for en ansoegning om en saadan markedsfoeringstilladelse. Endvidere aendrer produktets alkoholindhold ikke dets karakter, selv om alkoholindholdet er nok saa hoejt, da alkoholindholdet tjener som hjaelpemiddel, konserveringsmiddel og som et baerestof for produktets virksomme stoffer.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Faellesskabsret - fortolkning - institutionernes retsakter - begrundelse - hensyntagen

2 Statsstoette - forbud - undtagelser - Kommissionens skoensbefoejelse - Kommissionens beslutning om at godkende en stoette paa den betingelse, at den paagaeldende virksomhed foerst tilbagebetaler en tidligere retsstridigt udbetalt stoette - betingelsen stillet for at undgaa, at de paagaeldende stoetteforanstaltninger i forening aendrer samhandelsvilkaarene paa en maade, der strider mod den faelles interesse - beslutning omfattet af Kommissionens kompetence

(EF-traktaten, art. 92, stk. 3, og art. 93, stk. 2)

3 Appel - anbringender - anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten fremfoerte - formalitetsmangel - afvisning

[EF-statutten for Domstolen, art. 49 og 51; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)]

Sammendrag

4 Man kan ikke udskille en retsakts konklusion fra dens betragtninger, hvorfor den om noedvendigt maa fortolkes under hensyntagen til de betragtninger, som har foert til dens vedtagelse.

5 Kommissionen har i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2, foerste afsnit, ansvaret for, med forbehold af Domstolens proevelsesret, at gennemfoere en saerlig procedure, som omfatter en loebende undersoegelse og kontrol med de stoetteforanstaltninger, som medlemsstaterne paataenker at traeffe. Navnlig har Kommissionen efter traktatens artikel 92, stk. 3, meget vide skoensbefoejelser, som bl.a. indebaerer en vurdering af de oekonomiske og sociale faktorer, der kommer i betragtning paa faellesskabsplan. Naar Kommissionen undersoeger, om en statsstoette er forenelig med faellesmarkedet, skal den tage hensyn til alle relevante forhold, herunder i givet fald den sammenhaeng, hvori statsstoetten indgaar, og som allerede er blevet vurderet i forbindelse med en tidligere beslutning, samt de forpligtelser, denne tidligere beslutning maatte medfoere for en medlemsstat.

Kommissionen overskrider derfor ikke rammerne for sin skoensbefoejelse, naar den, efter at have faaet underretning om en stoette, som en medlemsstat paataenker at yde en virksomhed, traeffer beslutning om at godkende stoetten, men paa grund af de omhandlede stoetteforanstaltningers samlede virkning udsaetter udbetalingen heraf, indtil virksomheden har tilbagebetalt en tidligere, ulovlig stoette.

6 Det fremgaar af artikel 51 i EF-statutten for Domstolen samt af procesreglementets artikel 112, stk. 1, litra c), at et appelskrift noejagtigt skal angive, hvilke dele af dommen som anfaegtes, samt de retlige argumenter, der paaberaabes til stoette for dommens ophaevelse.

Denne betingelse er ikke opfyldt, naar de fremfoerte anbringender blot er en gentagelse af de argumenter, som allerede er blevet gjort gaeldende ved Retten, og som denne har forkastet, og naar det ikke er forsoegt godtgjort, at Retten har anlagt en urigtig retsopfattelse ved vurderingen af de faktiske omstaendigheder. Med saadanne anbringender tilsigtes der nemlig reelt en fornyet vurdering af de faktiske omstaendigheder, hvilket ligger uden for Domstolens kompetence.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - faelles markedsordning - eksportrestitutioner - de hertil berettigede produkter - produkter med oprindelse i Faellesskabet eller importerede produkter, som er bragt i fri omsaetning - hornkvaeg med oprindelse i den tidligere Tyske Demokratiske Republik, som foer foreningen er indfoert til Forbundsrepublikken Tyskland i henhold til transitreglerne med henblik paa genudfoersel til et tredjeland - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 9, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 3665/87, art. 8, stk. 1)

Sammendrag

Artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 3665/87 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, sammenholdt med traktatens artikel 9, stk. 2, skal fortolkes saaledes, at produkter fremkommet ved slagtning af hornkvaeg, som foer datoen for Tysklands forening den 3. oktober 1990 var blevet udfoert fra den tidligere Tyske Demokratiske Republik, efter at toldbehandlingen i forbindelse med udfoerslen var blevet gennemfoert i dette land, og efter at der dér var udbetalt eksportrestitutioner - og som blev indfoert til Forbundsrepublikken Tyskland i henhold til reglerne om transit og toldoplag med henblik paa at blive genudfoert til et tredjeland - hverken har oprindelse i Faellesskabet eller er i fri omsaetning paa Faellesskabets omraade, hvorfor der ikke kan udbetales eksportrestitutioner for saadanne produkter.

Tysklands forening har ikke paa dette punkt haft nogen virkning for kvalifikationen af de paagaeldende varer, som paa det tidspunkt, da de blev indfoert i henhold til transitreglerne, havde oprindelse i et land, der var tredjeland i forhold til Faellesskabet, og ikke blev bragt i fri omsaetning i Faellesskabet. Det var foerst fra det tidspunkt - og udelukkende med virkning for fremtiden - da den tidligere Tyske Demokratiske Republik blev en del af Forbundsrepublikken Tyskland, at varer, som var i fri omsaetning paa den foerstnaevnte stats omraade, erhvervede faellesskabsoprindelse, hvorfor de varer, som havde forladt dette omraade foer naevnte tidspunkt, ikke kunne erhverve en saadan oprindelse med tilbagevirkende gyldighed.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 De Europaeiske Faellesskabers budget - finansforordningen - bestemmelser for bistand til tredjelande - procedure for indgaaelse af offentlige kontrakter, der finansieres over PHARE-programmet - modtagerstatens og Kommissionens funktioner - modtagerstatens kompetence ved indgaaelse af kontrakter - Kommissionens beslutning, hvorved et tilbud fra en virksomhed afslaas som vaerende i strid med betingelser om faellesskabsfinansiering - retsakt, som kan frigoeres fra den procedure, der skal foere til indgaaelse af en kontrakt - retsakt, som kan anfaegtes under et annullationssoegsmaal

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4)

2 Internationale aftaler - aftale om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade - tidsmaessig anvendelse - uanvendelig paa retsforhold, som er stiftet foer aftalens ikrafttraeden - procedure om indgaaelse af en offentlig kontrakt, som er indledt foer, men afsluttet efter den 1. januar 1994 - uanvendelighed

Sammendrag

3 En retsakt, hvorved Kommissionen under en procedure om indgaaelse af offentlige kontrakter, som finansieres over PHARE-programmet, meddeler en virksomhed, der har afgivet tilbud, afslag herpaa med den begrundelse, at virksomheden ikke opfylder de betingelser for at opnaa faellesskabsfinansiering, som er fastsat i meddelelsen om indkaldelse af tilbud, kan frigoeres fra den procedure, der skal foere til, at modtagerstaten indgaar en national kontrakt, selv om den er truffet som led heri dels, da Kommissionen har vedtaget retsakten under udoevelsen af sin selvstaendige kompetence, dels, da den angaar en konkret virksomhed, der som foelge af selve beslutningens vedtagelse bliver beroevet enhver mulighed for at faa tildelt kontrakten. Af denne grund har Kommissionens beslutning om at udelukke den paagaeldende virksomhed fra muligheden for at opnaa faellesskabsfinansiering i sig selv retligt bindende virkninger for virksomheden og kan derfor anfaegtes under et annullationssoegsmaal.

4 De retlige rammer for proceduren vedroerende indgaaelse af offentlige kontrakter, der finansieres over PHARE-programmet, fastlaegges ved de almindelige betingelser, der gaelder for indkaldelse af tilbud under begraenset udbud. Naar en raekke tilbud var indgivet og tilbudsindkaldelsen endeligt afsluttet i 1993 i henhold til de almindelige betingelser, der gjaldt paa dette tidspunkt, kunne aftalen om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade, som traadte i kraft den 1. januar 1994, ikke i tidsmaessig henseende finde anvendelse paa denne procedure. EOES-aftalen kan nemlig ikke uden at kraenke retssikkerhedsprincippet aendre de betingelser, hvorunder tilbudsindkaldelsen er ivaerksat, og i henhold til hvilke tilbuddene er indgivet, medmindre proceduren for indgaaelse af kontrakten genaabnes.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Socialpolitik - tilnaermelse af lovgivningerne - beskyttelse af arbejdstagerne i tilfaelde af arbejdsgiverens insolvens - direktiv 80/987 - fastlaeggelse af, hvilke tilgodehavender garantien daekker - den dato, paa hvilken arbejdsgiverens insolvens er indtraadt - begreb

(Raadets direktiv 80/987, art. 3, stk. 2, og art. 4, stk. 2)

2 Faellesskabsret - rettigheder tillagt borgerne - en medlemsstats tilsidesaettelse af pligten til at gennemfoere et direktiv - pligt til at erstatte tab, der er forvoldt borgerne - erstatningens omfang - anvendelse af gennemfoerelsesforanstaltningerne med tilbagevirkende gyldighed og fuldt ud - tilstraekkelig erstatning - betingelser

(Raadets direktiv 80/987)

Sammendrag

3 Begrebet »den dato, paa hvilken arbejdsgiverens insolvens er indtraadt«, som ifoelge artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, i direktiv 80/987 er afgoerende for, hvilke tilgodehavender den i direktivet omhandlede garanti daekker, skal fortolkes saaledes, at der er tale om datoen for indgivelsen af begaeringen om indledning af den procedure, som sigter mod en samlet fyldestgoerelse af arbejdsgiverens kreditorer, idet garantien dog ikke kan udloeses, foer der er truffet afgoerelse om at indlede en saadan procedure, eller foer det i tilfaelde, hvor virksomhedens aktiver ikke er tilstraekkelige, er konstateret, at den er lukket endeligt. Ved en saadan fortolkning tages der baade hensyn til direktivets sociale formaal og til, at de referenceperioder, direktivet knytter retsvirkninger til, maa fastlaegges praecist.

Hvis arbejdsgiverens insolvens kun kunne vaere indtraadt, saafremt betingelserne vedroerende »insolvensen« i direktivets artikel 2, stk. 1, var opfyldt, navnlig med hensyn til afgoerelsen om indledning af den procedure, som sigter mod en samlet fyldestgoerelse af arbejdsgiverens kreditorer, som kan blive truffet laenge efter, at begaeringen om indledning af proceduren er indgivet, kunne det, i betragtning af de tidsmaessige begraensninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, forekomme, at direktivet aldrig sikrede betalingen af disse tilgodehavender, og det af grunde, som ikke noedvendigvis havde noget med arbejdstagernes handlemaade at goere.

4 De skadelige foelger af en for sen gennemfoerelse af direktiv 80/987 kan afhjaelpes ved, at foranstaltningerne til gennemfoerelse af direktivet, herunder begraensningerne af garantiinstitutionernes betalingspligt, anvendes fuldt ud og med tilbagevirkende gyldighed, idet direktivet dog skal vaere gennemfoert korrekt. Den nationale ret skal imidlertid paase, at erstatningen staar i passende forhold til de skadelidtes tab. I den henseende er det tilstraekkeligt, at foranstaltningerne til gennemfoerelse af direktivet anvendes med tilbagevirkende gyldighed, korrekt og fuldt ud, medmindre de skadelidte godtgoer, at de har lidt yderligere tab som foelge af, at de ikke i rette tid har kunnet opnaa de oekonomiske fordele, direktivet sikrer dem, hvilke tab derfor ogsaa boer erstattes.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - kompetence i sager om forbrugerkontrakter - begrebet »forbruger« - sagsoeger, der har indgaaet en kontrakt med henblik paa en fremtidig erhvervsmaessig virksomhed - ikke omfattet

(Konventionen af 27.9.1968, art. 13, stk. 1, og art. 14, stk. 1, som aendret ved tiltraedelseskonventionen af 1978)

2 Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - aftaler om kompetence - vaernetingsaftale - omfanget af den udpegede rets enekompetence - soegsmaal med paastand om, at hovedkontrakten er ugyldig

(Konventionen af 27.9.1968, art. 17, stk. 1)

Sammendrag

3 Inden for den saerlige ordning, der er indfoert ved artikel 13 ff. i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, er alene kontrakter, der er indgaaet med henblik paa at daekke en persons private, personlige forbrug, omfattet af de bestemmelser, der skal sikre forbrugeren beskyttelse som den forudsaetningsvis oekonomisk svagere part. Den saerlige beskyttelse, som er sigtet med disse bestemmelser, savner begrundelse i forbindelse med kontrakter, der har erhvervsmaessigt formaal, uanset om dette maatte vaere taenkt for fremtiden, idet den omstaendighed, at virksomheden er fremtidig, ikke fratager den dens erhvervsmaessige karakter. Heraf foelger, at ordningen alene omfatter kontrakter, der er indgaaet uden for rammerne og uafhaengigt af enhver, aktuel eller fremtidig, erhvervsmaessig virksomhed eller hensigt, saaledes at en sagsoeger, der har indgaaet en kontrakt med henblik paa at udoeve en erhvervsmaessig virksomhed, der ikke er aktuel, men fremtidig, ikke kan anses for forbruger i den forstand, hvori udtrykket anvendes i konventionens artikel 13, stk. 1, og artikel 14, stk. 1.

4 Artikel 17 i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, har til formaal klart og praecist at udpege en ret i en kontraherende stat, der er enekompetent i overensstemmelse med parternes samstemmende vilje, som skal vaere tilkendegivet i overensstemmelse med de strenge formkrav i bestemmelsen. Den retssikkerhed, som bestemmelsen tilsigter, ville let kunne blive svaekket, saafremt det anerkendes, at en aftalepart har mulighed for at goere denne konventionsregel virkningsloes blot ved at goere gaeldende, at den kontrakt, vaernetingsaftalen er indeholdt i, er ugyldig i sin helhed af grunde, der stoettes paa den materielle ret, der finder anvendelse. Heraf foelger, at den ret i en kontraherende stat, der er udpeget i en ifoelge konventionens artikel 17, stk. 1, gyldigt indgaaet vaernetingsklausul, ligeledes har enekompetence til at paakende en sag, hvorunder der bl.a. er nedlagt paastand om, at det fastslaas, at den kontrakt, som vaernetingsklausulen er indeholdt i, er ugyldig. Det tilkommer saaledes den nationale ret at fastslaa, paa hvilke tvister den vaernetingsklausul, der paaberaabes, finder anvendelse, og foelgelig, om den vedroerer enhver indsigelse mod kontraktens gyldighed.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem - beskatningsgrundlag - nedsaettelse i tilfaelde af hel eller delvis manglende betaling - medlemsstaternes bemyndigelse til at fravige reglen - raekkevidde - udelukkelse af tilbagebetaling af afgift i tilfaelde af manglende betaling i forbindelse med transaktioner med betaling af en modydelse bestaaende af naturalydelser - retsstridigt

(Raadets direktiv 77/388, art. 11, punkt C, stk. 1, andet afsnit)

Sammendrag

Den regel om fravigelse, der er indeholdt i artikel 11, punkt C, stk. 1, andet afsnit, i det sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter, skal fortolkes saaledes, at en medlemsstat, der indfoerer bestemmelser om tilbagebetaling af moms ved helt eller delvis manglende erlaeggelse af modydelsen, ikke kan udelukke tilbagebetaling i tilfaelde, hvor den ikke-erlagte modydelse bestaar af naturalydelser, naar medlemsstaten indroemmer tilbagebetaling i tilfaelde, hvor modydelsen bestaar af penge.

For det foerste aendrer saadanne bestemmelser beskatningsgrundlaget i et omfang, der gaar ud over, hvad der er strengt noedvendigt for at imoedegaa risikoen for afgiftsmaessig svig, hvorfor hensynet til at forhindre denne risiko ikke kan begrunde bestemmelser af denne art. For det andet medfoerer saadanne bestemmelser en forskelsbehandling af transaktioner, i forbindelse med hvilke modydelsen skal erlaegges i form af naturalydelser, i forhold til transaktioner, i forbindelse med hvilke modydelsen bestaar af penge, hvorved de erhvervsdrivende afholdes fra at indgaa aftaler om byttehandler, idet de to situationer ud fra et oekonomisk og kommercielt synspunkt er identiske og underlagt de samme regler i henhold til det sjette direktiv.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem - fritagelser i henhold til sjette direktiv - afgiftsfritagelse af levering af goder, der udelukkende har vaeret anvendt i forbindelse med en virksomhed, som er fritaget for afgift, eller som har vaeret undtaget fra retten til fradrag - foreligger ikke - ulovligt

[Raadets direktiv 77/388, art. 13, punkt B, litra c)]

Sammendrag

En medlemsstat tilsidesaetter sine forpligtelser i henhold til artikel 13, punkt B, litra c), i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter, naar den indfoerer og opretholder mervaerdiafgiftsbestemmelser, som ikke afgiftsfritager levering af goder, der udelukkende har vaeret anvendt i forbindelse med afgiftsfritaget virksomhed, saafremt disse goder ikke har givet ret til fradrag. Den omstaendighed, at det beloeb, der opkraeves ved dobbelt afgiftsbelastning, er af ringe stoerrelse, kan ikke fritage en medlemsstat for at gennemfoere sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra c), korrekt, hvilken bestemmelse netop har til formaal at undgaa dobbelt afgiftsbelastning i strid med det princip om afgiftsmaessig neutralitet, som ligger til grund for det faelles mervaerdiafgiftssystem.

En medlemsstat tilsidesaetter tillige sine forpligtelser efter samme bestemmelse, naar den opretholder mervaerdiafgiftsbestemmelser, som ikke afgiftsfritager levering af goder, der har vaeret undtaget fra retten til fradrag i medfoer af sjette direktivs artikel 17, stk. 6, selv om en afgiftsfritaget transaktion efter medlemsstatens mervaerdiafgiftsbestemmelser anses for en transaktion, der falder uden for mervaerdiafgiftens anvendelsesomraade. En korrekt og enkel anvendelse af de afgiftsfritagelser, som er fastsat i sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra c), er nemlig til hinder for, at direktivet gennemfoeres paa en saadan maade, at det har foelger, som ikke svarer til dem, en afgiftsfritagelse har, navnlig naar beregningen af pro rata-satsen for fradraget og dermed det mervaerdiafgiftsbeloeb, som en afgiftspligtig kan fradrage, er forskellig i den situation, hvor de paagaeldende leveringer af goder er korrekt afgiftsfritaget, og hvor de falder uden for mervaerdiafgiftens anvendelsesomraade.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem - forbud mod opkraevning af andre nationale afgifter med karakter af omsaetningsafgift - formaal - begrebet »omsaetningsafgifter« - afgift paa spil, lotterier mv., der overvaeltes paa forbrugeren, men hvor overvaeltningen ikke udtrykkeligt omhandles i de nationale bestemmelser og heller ikke fremgaar af en faktura eller et tilsvarende dokument - omfattet

(Raadets direktiv 77/388, art. 33)

Sammendrag

Artikel 33 i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter har til formaal at forhindre, at det faelles mervaerdiafgiftssystems funktion bringes i fare paa grund af afgifter i en medlemsstat, som paalaegges omsaetningen af varer og tjenesteydelser, og som rammer den erhvervsmaessige omsaetning paa tilsvarende maade som moms. Fastlaeggelsen af en national afgifts art og foelgelig ogsaa vurderingen af, om den er forenelig med faellesskabsretten, skal derfor ikke alene foretages paa grundlag af ordlyden af de gaeldende nationale bestemmelser, men ogsaa paa grundlag af afgiftens vaesentlige kendetegn, herunder muligheden for at overvaelte den paa forbrugeren. Heraf foelger, at det ikke er en betingelse for, at en afgift har karakter af en omsaetningsafgift, at det i de nationale bestemmelser om afgiften udtrykkeligt er fastsat, at den kan overvaeltes paa forbrugerne.

Endvidere er det ikke en betingelse for, at en afgift har karakter af en omsaetningsafgift, at dens overvaeltning paa forbrugerne fremgaar af en faktura eller et tilsvarende dokument. Med henblik paa anvendelsen af den naevnte bestemmelse tilkommer det den nationale ret at undersoege, om den omtvistede afgift er af en saadan art, at den paalaegges omsaetningen af varer og tjenesteydelser paa tilsvarende maade som mervaerdiafgift, og retten maa i den forbindelse undersoege, om afgiften har mervaerdiafgiftens vaesentlige kendetegn. Dette er tilfaeldet, saafremt den er generel, er proportional med prisen paa tjenesteydelserne, opkraeves i hvert led af produktions- og omsaetningsforloebet og finder anvendelse paa tjenesteydelsernes mervaerdi.