ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 15. februar 2007 – Bodegas Franco-Españolas mod KHIM – Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro (ROYAL)

(sag T-501/04)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EF-ordmærket ROYAL – det ældre EF-ordmærke ROYAL FEITORIA – relativ registreringshindring – ingen risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/49«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 52 og 53)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 25. oktober 2004 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 513/2002-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro, SA (Real Companhia Velha) og Bodegas Franco-Españolas, SA.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Bodegas Franco-Españolas, SA EF-varemærket, der søges registreret: Ordmærket ROYAL for varer i klasse 33 – ansøgning nr. 1056902 Indehaveren af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Compañia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro SA (Real Companhia Velha) Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det portugisiske figurmærke ROYAL BRANDE nr. 122170, EF-ordmærket ROYAL FEITORIA nr. 418301 og det internationale ordmærke ROYAL OPORTO WINE COMPANY (Portugal) nr. 174788 for varer i klasse 33 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen på grundlag af EF-varemærke nr. 418301 og afslag på registreringsansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Konklusion

Afgørelsen truffet den 25. oktober 2004 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 513/2002-1) annulleres.
Rettens dom (Femte Afdeling) af 15. februar 2007 – Indorata-Serviços e Gestão mod KHIM (HAIRTRANSFER)

(sag T-204/04)

»EF-varemærker – ansøgning om EF-varemærket HAIRTRANSFER – absolutte registreringshindringer – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 32-40)

Angående

Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 1. april 2004 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 435/2003-2) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket HAIRTRANSFER som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Indorata-Serviços e Gestão, Lda EF-varemærket, der søges registreret: Ordmærket HAIRTRANSFER for varer i klasse 8, 22, 41 og 44 – ansøgning nr. 2619039 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på registrering Appelkammerets afgørelse: Klagen afslås





Konklusion

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
RETTENS DOM (Fjerde Afdeling)

8. februar 2007

Sag T-318/04

Vladimir Boucek

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd – almindelig udvælgelsesprøve – ikke adgang til de skriftlige prøver – for sen indgivelse af ansøgning«

Angående: Påstand om annullation af den af udvælgelseskomitéen for den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/A/2/03 trufne afgørelse om ikke at give sagsøgeren adgang til at deltage i nævnte udvælgelsesprøves skriftlige prøver, fordi hans samlede ansøgning med bilag blev indgivet for sent.

Udfald: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. Hver part bærer sine egne omkostninger.

Sammendrag

1. Tjenestemænd – udvælgelsesprøve – gennemførelse – adgangsbetingelser og regler

(Tjenestemandsvedtægten, bilag III, art. 2 og 5)

2. Tjenestemænd – udvælgelsesprøve – meddelelse om udvælgelsesprøve

[Tjenestemandsvedtægten, bilag III, art. 1, stk. 1, litra h), og art. 2]

1. Manglende fremsendelse ved e-mail til ansøgerne i en udvælgelsesprøve af deres resultater ved stopprøverne og af opfordringen til at supplere ansøgningsskemaerne udgør ikke en fejl, som indebærer en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik, når de pågældende har modtaget tilstrækkelige oplysninger både med hensyn til den omstændighed, at disse resultater og opfordringen ville blive fremsendt til dem ved deres personlige aktmappe på Det Europæiske Personaleudvælgelseskontors (EPSO) hjemmeside, som ansøgerne var forpligtet til regelmæssigt at konsultere, og med hensyn til den fastsatte frist for denne meddelelse.

I en sådan sammenhæng kan en frist på tre måneder, som gives ansøgerne til at gøre sig bekendt med de pågældende oplysninger på EPSO’s hjemmeside og udfylde og indsende deres ansøgning, ikke anses for at være utilstrækkelig.

(jf. præmis 42 og 46)

2. Artikel 1, stk. 1, litra h), i bilag III til vedtægten, hvorefter meddelelsen om udvælgelsesprøve skal indeholde det seneste tidspunkt for modtagelse af ansøgninger, kræver ikke fastsættelse heri af fristen for indsendelse af ansøgninger og den fornødne dokumentation til at supplere ansøgningerne, når det drejer sig om en udvælgelsesprøve, hvorved indsendelse af disse dokumenter og undersøgelse af adgangsbetingelserne først skal ske efter den forudgående udvælgelse. Denne dokumentation har nemlig kun til formål at supplere den ansøgning, som blev indsendt på tidspunktet for registreringen.

(jf. præmis 59-61)

Henvisning til: Retten, 26. oktober 2004, sag T‑207/02, Falcone mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 305, og II, s. 1393, præmis 41.
IAMA Consulting Srl betaler Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber 31 757 EUR med tillæg af morarenter på 4,78530 EUR pr. dag fra den 16. maj 2004, til endelig betaling sker for så vidt angår Refiag-kontrakten, dog med fradrag af de beløb, IAMA i mellemtiden har betalt, og 164 345 EUR med tillæg af morarenter på 24,76432 EUR pr. dag fra den 16. maj 2004, til endelig betaling sker for så vidt angår Regis-kontrakten, dog med fradrag af de beløb, som IAMA i mellemtiden har betalt.
Det omhandlede EF-varemærke:

Et tredimensionalt mærke, der fremstår som et køkkenrullemotiv, for varer i klasse 16 – ansøgning nr. 2101277
1)

Afgørelsen truffet den 15. juni 2004 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 154/2002-4) annulleres, i det omfang der heri gives afslag på ansøgningen om registrering af varemærket MANŪ MANU MANU, dels for varerne »fodtøj« og »hovedbeklædning«, der henhører under klasse 25, dels for de varer, der henhører under klasse 18 og 24.
Påstande om annullation af de beslutninger, som er indeholdt i to skrivelser fra Kommissionens generaldirektorat for »Regionalpolitik« af 17. maj og 9. august 2004 til sagsøgeren, om nedsættelse af tilskud fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, bevilget til henholdsvis mål 2-programmet for 1997-99 i Nordrhein-Westfalen, og det operationelle program Resider II for 1994-99 i Nordrhein-Westfalen, og som følge heraf om afslag på betaling af det resterende beløb på henholdsvis 5 488 569,24 EUR og 2 268 988,33 EUR til sagsøgeren.
Rettens dom (Tredje Afdeling) af 15. december 2006 – Ferrero Deutschland mod KHIM – Cornu (FERRO)

(sag T-310/04)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EF-ordmærket FERRO – ældre nationalt ordmærke FERRERO – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 – lighed mellem varerne«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 61-112)

Angående

Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 17. marts 2004 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 540/2002-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Ferrero OHG og Cornu SA Fontain.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Cornu SA Fontain EF-varemærket, der søges registreret: Ordmærket FERRO for varer i klasse 30 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ferrero OHG mbH Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke FERRERO for varer i klasse 5, 29, 30, 32 og 33 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes Appelkammerets afgørelse: Klagen afvises





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger, alle omkostningerne i forbindelse med det processuelle spørgsmål vedrørende selskabets indtræden som sagsøger i stedet for Ferrero OHG mbH, og betaler halvdelen af intervenientens omkostninger.
Rettens dom (Tredje Afdeling) af 16. maj 2007 – Merant mod KHIM – Focus Magazin Verlag (FOCUS)

(sag T-491/04)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om FOCUS som EF-ordmærke – det ældre nationale figurmærke MICRO FOCUS – risiko for forveksling – lighed mellem tegnene – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 47-65)

Angående

Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 18. oktober 2004 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 542/2002-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Merant GmbH og Focus Magazin Verlag GmbH.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Focus Magazin Verlag GmbH EF-varemærket, der søges registreret: Ordmærket FOCUS for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 32, 33, 35, 36, 38, 39, 41 og 42 – ansøgning nr. 453720 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Merant GmbH Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det internationale figurmærke MICRO FOCUS for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 41 og 42 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge Appelkammerets afgørelse: Focus Magazin Verlag GmbH’s klage imødekommet og Merant GmbH’s klage afslået





Konklusion

Afgørelse truffet den 18. oktober 2004 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 542/2002-2) annulleres.

Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler de af sagsøgeren, Merant GmbH, afholdte omkostninger.
Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 18. april 2007 – House of Donuts mod KHIM – Panrico (House of donuts)

(forenede sager T-333/04 og T-334/04)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgninger om EF-figurmærkerne House of donuts – ældre nationalt ordmærke DONUT og ældre nationalt figurmærke donuts – relativ registreringshindring – risiko for forveksling«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 57-59)

Angående

To sager om annullation af afgørelser truffet den 12. maj 2004 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1034/2001-4 og sag R 1036/2001-4) vedrørende indsigelsessager mellem Panrico, SA og House of Donuts International.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: House of Donuts International Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket House of donuts for varer og tjenesteydelser i klasse 30, 32 og 42 – ansøgning nr. 474486 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Panrico, SA Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det spanske ord- og figurmærke DONUT og donuts for varer og tjenesteydelser i klasse 30, 32 og 42 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på varemærkeansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på sagsøgerens klage





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
1)

Kommissionens beslutning 2004/136/EF af 4. februar 2004 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, annulleres, for så vidt som et beløb på 979 554,48 EUR, svarende til en berigtigelse af støtten til andalusiske producenter af citrusfrugter for regnskabsårene 1998-2001, herved er blevet udelukket fra EF-finansiering.
Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2004/136/EF af 4. februar 2004 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (EUT L 40, s. 31), for så vidt som den på grund af en utilstrækkelig kontrolordning udelukker visse udgifter afholdt af Republikken Finland i forbindelse med arealstøtte i visse regioner.
Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 12. september 2007 – Kommissionen mod Trends

(sag T-449/04)

»Voldgiftsbestemmelse – andet rammeprogram for forskning og udvikling – kontrakter på området for informationsteknologi og telekommunikation i forbindelse med vejtransport – manglende bilag for en del af de anmeldte udgifter – ophævelse af kontrakter – kontrakter, der er udløbet«

1. Retspleje – frist for at fremlægge beviser (Rettens procesreglement, art. 48, stk. 1, og art. 66, stk. 2) (jf. præmis 59 og 65)

2. Retspleje – forelæggelse for Retten på grundlag af en voldgiftsbestemmelse (art. 238 EF; Rådets afgørelser 87/516 og 88/416) (jf. præmis 72, 73 og 75)

3. Retspleje – fremsættelse af nye anbringender under sagens behandling (Rettens procesreglement, art. 48, stk. 2) (jf. præmis 112)

Angående

Sag anlagt af Kommissionen med påstand om, at Trends i henhold til en voldgiftsbestemmelse som omhandlet i artikel 238 EF tilpligtes at tilbagebetale Kommissionen et beløb på 195 435 EUR med tillæg af renter i medfør af kontrakten, subsidiært med tillæg af morarenter.

Konklusion

Transport Environment Development Systems (Trends) frifindes.

Den særskilte begæring tages ikke til følge.

Kommissionen bærer sagens omkostninger, med undtagelse af omkostningerne i forbindelse med den særskilte begæring.
Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 12. september 2007 – Kommissionen mod Trends

(sag T-448/04)

»Voldgiftsbestemmelse – fjerde rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling samt demonstration – kontrakter vedrørende projekter inden for telematiksystemer af almen interesse – manglende bilag og manglende overholdelse af kontraktvilkår for en del af de anmeldte udgifter – tilbagebetaling af udbetalte beløb«

1. Retspleje – frist for at fremlægge beviser (Rettens procesreglement, art. 48, stk. 1, og art. 66, stk. 2) (jf. præmis 52 og 56)

2. Retspleje – forelæggelse for Retten på grundlag af en voldgiftsbestemmelse (art. 238 EF; Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1110/94; Rådets beslutning 94/801) (jf. præmis 63, 64 og 91-94)

Angående

Sag anlagt af Kommissionen med påstand om, at Trends i henhold til en voldgiftsbestemmelse som omhandlet i artikel 238 EF tilpligtes at tilbagebetale Kommissionen et beløb på 48 046 EUR med tillæg af renter i medfør af kontrakten, subsidiært med tillæg af morarenter.

Konklusion

Den særskilte begæring tages ikke til følge.

Transport Environment Development Systems (Trends) betaler Kommissionen et beløb på 48 046 EUR med tillæg af morarenter 5,50% årligt fra den 1. januar 1999, og indtil hele gælden er tilbagebetalt.
66

For det tredje er denne selektive fordel blevet ydet uden modydelse. Den franske regering har givet afkald på en eksigibel fordring, skønt de to operatører havde midlerne til at betale det oprindeligt fastsatte afgiftsbeløb, idet afgifterne for disse operatører udgjorde en normal byrde og en rimelig pris, der svarede til licensernes markedsværdi. Det var rent teoretisk, at de ville tilbagekalde deres bud, såfremt dette beløb blev opretholdt. Endvidere har staten givet Orange og SFR en tidsmæssig fordel, da det fremgik, at andre konkurrenter ville have fremsat bud, såfremt afgiften oprindeligt havde været fastsat til den af ændringen følgende. Det forhold, at Orange og SFR fik tildelt licenserne halvandet år tidligere end Bouygues Télécom, gav dem mulighed for at vælge de bedste frekvensblokke, at udøve forkøbsret på de bedste sites, at få gavn af et image som en nyskabende operatør til skade for Bouygues Télécom og at erobre markedsandele uden at være udsat for egentlig konkurrence. Den omstændighed, at alle operatørerne blev forsinkede i lanceringen af UMTS, påvirker ikke dette. Endvidere forsikrede de franske myndigheder ved skrivelser af 22. februar 2001 Orange og SFR om, at de ville få tildelt en licens, og at de ville blive indrømmet det supplerende udbuds bedre betingelser, uden at de behøvede afgive et nyt bud.
214

Kommissionen har endelig gjort gældende, at selv om det er korrekt, at det anfægtede direktiv ikke indeholder bestemmelser om særlige foranstaltninger for andre pattedyr end harer, skyldes dette, at det er umuligt at tage hensyn til eventuelle risici for alle pattedyr, hvorfor en pragmatisk og realistisk tilgang til vurderingen tilsiger, at den skal koncentrere sig om de mest udsatte dyr. Aktmappen vidner imidlertid om, at oplysninger om andre pattedyr såsom markmus og rotter også er blevet gennemgået. Dertil kommer, at Kommissionen har anført, at når en medlemsstat skal træffe afgørelse om en eventuel godkendelse af et plantebeskyttelsesmiddel, som indeholder et aktivt stof optaget i bilag I, er den bundet af bestemmelserne i bilag VI, hvis punkt B 2.5.2.1 pålægger medlemsstaten at vurdere, om der er mulighed for, at fugle og andre hvirveldyr, der lever på land, eksponeres for plantebeskyttelsesmidlet og, hvis denne mulighed foreligger, vurdere omfanget af risikoen ved korttids- og langtidsvirkningerne, herunder indflydelsen på reproduktionsforholdene, der må forventes for disse organismers vedkommende efter anvendelse af plantebeskyttelsesmidlet under de påtænkte brugsbetingelser. Bestemmelsen er således tilpasset de særlige betingelser, som kan gøre sig gældende i en bestemt medlemsstat, og som vedrører et bestemt anvendelsesområde. Medlemsstaten kan i øvrigt lade godkendelsen være ledsaget af særlige betingelser som f.eks. tilsættelse af et stof, der virker afskrækkende.
66

I det foreliggende tilfælde nægtede appelkammeret uden videre at tage hensyn til oversættelserne af de beviser og dokumenter, som sagsøgeren havde fremlagt til støtte for sine ældre varemærkers renommé, alene med den begrundelse, at det ubetinget var udelukket at tage dem i betragtning, fordi de var fremlagt for sent for Indsigelsesafdelingen. Appelkammeret mente således ikke, at det rådede over nogen skønsbeføjelse i forhold til eventuelt at tage de omtvistede beviser i betragtning.
11

Appelkammeret fandt, at anvendelsen af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 krævede bevis for, at der var identitet eller lighed mellem tegnene, og for, at de omhandlede varer eller tjenesteydelser var af samme eller lignende art. Selv om det blev antaget, at der var en unægtelig lighed mellem de omtvistede tegn, blev det ikke desto mindre lagt til grund, at der var store forskelle mellem de omhandlede varer. Appelkammeret anførte desuden, at et varemærkes renommé ikke tillader en formodning for risiko for forveksling blot på grund af den omstændighed, at der i streng forstand er en risiko for, at der antages at være en forbindelse. For så vidt angik artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 anførte appelkammeret, at indsigelsen ikke kunne tages til følge på grundlag af denne bestemmelse, da det i henhold til bestemmelsen var påkrævet, at det ældre varemærke var gjort til genstand for registrering.
67

Denne konklusion anfægtes ikke af Kommissionens argument, hvorefter klagen af 20. januar 2003, da den ikke indeholdt tilstrækkelige faktiske oplysninger, ikke kunne give anledning til en handlepligt for institutionen. Det følger tværtimod af artikel 20, stk. 2, og artikel 10, stk. 1, i forordning nr. 659/1999, at Kommissionen omgående skal undersøge de oplysninger, den er kommet i besiddelse af. Klageren er endvidere — i modsætning til Kommissionen, som har vidtrækkende muligheder for at fastslå de faktiske omstændigheder — stærkt begrænset i sine muligheder for at fremlægge relevante oplysninger. Under disse omstændigheder er en klage — som omhandlet i artikel 20, stk. 2 — alene af orienterende karakter og kan kun være en tilskyndelse for Kommissionen til at foretage en undersøgelse. Det er sagsøgerens opfattelse, at oplysningerne, der var indeholdt i klagen af 20. januar 2003, herunder særligt i det responsum, der var vedlagt som bilag, var tilstrækkelige til, at Kommissionen omgående iværksatte en undersøgelse. Det kan alene kræves af klageren, at indholdet af de afgivne oplysninger kan berettige »en begyndende mistanke« om ulovlig støtte. De oplysninger, som blev givet i skrivelsen af 24. januar 2004, supplerer eller ajourfører dem, som er indeholdt i klagen af 20. januar 2003.
Rettens dom (Første Afdeling) af 3. juli 2007 – Au Lys de France mod Kommissionen

(sag T-458/04)

»Konkurrence – dominerende stilling – markedet for tildeling af plads til kommerciel detailhandelsvirksomhed i lufthavnen Roissy-Charles-de-Gaulle, der ejes af virksomheden Aéroports de Paris – afvisning af klage – annullationssøgsmål – manglende fællesskabsinteresse«

1. Retspleje – intervention – formalitetsindsigelse, som ikke er rejst af sagsøgte – afvisning (statutten for Domstolen, art. 40, stk. 4, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 113 og art. 116, stk. 3) (jf. præmis 31-33)

2. Retspleje – stævning – juridiske personer (Rettens procesreglement, art. 44, stk. 5) (jf. præmis 34)

3. Konkurrence – administrativ procedure – undersøgelse af klager – Kommissionens pligt til at træffe beslutning om, hvorvidt der foreligger en overtrædelse – foreligger ikke (art. 81 EF og 82 EF) (jf. præmis 70)

4. Konkurrence – administrativ procedure – undersøgelse af klager – hensyntagen til den fællesskabsinteresse, som er knyttet til undersøgelsen af en sag (art. 81 EF og 82 EF) (jf. præmis 72 og 103)

5. Konkurrence – administrativ procedure – undersøgelse af klager – beslutning om at henlægge en klage begrundet med, at sagsøgeren kan indbringe sagen for en national ret – lovlighed (art. 81 EF og 82 EF) (jf. præmis 83 og 90)

6. Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde (art. 253 EF) (jf. præmis 96 og 97)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 17. september 2004 om henlæggelse af sagsøgerens klage over den offentlige virksomhed Aéroports de Paris for overtrædelse af artikel 82 EF (sag COMP/D3/38.666 Au Lys de France/Aéroports de Paris).

Konklusion

1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.