Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Toldunion - toldskyld opstået som følge af misligholdelse af en forpligtelse, der opstår ved varens midlertidige opbevaring - undtagelse - »misligholdelser uden reelle følger for det korrekte forløb af midlertidig opbevaring eller toldprocedurer« - situationer, der kan være omfattet - udtømmende ordning indført af Kommissionen efter bemyndigelse tildelt af Rådet - lovligt

(Rådets forordning nr. 2913/92, art. 204 og 249; Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 859)

2 Toldunion - toldskyld opstået som følge af misligholdelse af en forpligtelse, der opstår ved varens midlertidige opbevaring - undtagelse - misligholdelse uden »åbenbar forsømmelse« - samme betydning af udtrykkene, der kvalificerer forsømmelsen i artikel 204, 212a og 239 i forordning nr. 2913/92 og i artikel 859 i forordning nr. 2454/93 - åbenbar forsømmelse - bedømmelseskriterier

[Rådets forordning nr. 2913/92, art. 204, stk. 1, litra a), art. 212a og 239; Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 859]

3 Toldunion - toldskyld opstået ved overskridelse af fristerne for fortoldning af varer under midlertidig opbevaring - undtagelse - national myndighed forpligtet til at forlænge fristen, såfremt ansøgning herom var blevet indgivet i tide - efterprøvelse ved den nationale retsinstans af endelig afgørelse om afslag

(Rådets forordning nr. 2913/92; Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 859, nr. 1)

4 Toldunion - frembudte varers toldmæssige bestemmelse - forlængelse af fristen for angivelse af en bestemmelse - betingelse - omstændigheder, der kan bringe ansøgeren i en usædvanlig situation - bedømmelseskriterier - indgivelse af en enkelt ansøgning for varer, der har været genstand for flere summariske angivelser - berettigelse - grænser

(Rådets forordning nr. 2913/92, art. 49, stk. 1)

5 De Europæiske Fællesskabers egne indtægter - godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter - betingelser - omstændigheder omfattet af artikel 900-903 i forordning nr. 2454/93 - åbenbar forsømmelse fra den erhvervsdrivendes side foreligger ikke - toldmyndighedernes pligt til efterprøvelse - rækkevidde

(Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 899 og 900-905)

6 De Europæiske Fællesskabers egne indtægter - godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter - betingelser - situation omfattet af artikel 900, stk. 1, litra o), i forordning nr. 2454/93 - åbenbar forsømmelse fra den erhvervsdrivendes side foreligger ikke - kumulative betingelser

[Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 900, stk. 1, litra o)]

Sammendrag

1 Ved artikel 859 i forordning nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks er der gyldigt blevet indført en ordning, der udtømmende regulerer de i artikel 204, stk. 1, litra a), i forordning nr. 2913/92 omhandlede misligholdelser, som »ikke har haft reelle følger for det korrekte forløb af den midlertidige opbevaring eller den pågældende toldprocedure«, og der - som en undtagelse til reglen, hvorefter der opstår toldskyld ved misligholdelse af en forpligtelse, der opstår ved varens midlertidige opbevaring - ikke giver anledning til toldskyld.

Dels har Rådet i artikel 204 ikke forbeholdt sig beføjelsen til udtømmende at fastsætte de typer af misligholdelse, der omfattes af toldkodeksens artikel 204, dels har det i medfør af toldkodeksens artikel 249 tillagt Kommissionen beføjelse til at udstede de nødvendige bestemmelser for anvendelse af toldkodeksen, bortset fra nogle særbestemmelser, som artikel 204 ikke omfattes af. Når blot Rådet i sin grundforordning har fastsat grundreglerne på det pågældende område, kan det tillægge Kommissionen den generelle beføjelse til at træffe gennemførelsesforanstaltningerne dertil uden at skulle angive hovedlinjerne i den delegerede beføjelse. Endvidere er en bestemmelse affattet i generelle vendinger et tilstrækkeligt grundlag for en sådan delegation. Den udtømmende ordning, der er indført ved gennemførelsesforordningens artikel 859, er desuden nødvendig og hensigtsmæssig for at gennemføre toldkodeksen og er ikke i strid med denne.

2 Dels opstår der ifølge artikel 859, andet led, i forordning nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks ikke toldskyld ved misligholdelse af forpligtelser, der opstår ved en vares midlertidige opbevaring, når misligholdelsen ikke har haft reelle følger for det korrekte forløb af den midlertidige opbevaring eller den pågældende toldprocedure, og den ikke skyldes åbenbar forsømmelighed (i den tyske version »grobe Fahrlässigkeit«) fra den pågældendes side. Dels er det ifølge toldkodeksens artikel 239, stk. 1, andet led, samt gennemførelsesforordningens artikel 899, første led, og artikel 905, stk. 1, navnlig en forudsætning for godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter, at den berettigede hverken har begået urigtigheder eller gjort sig skyldig i åbenbar forsømmelighed (i den tyske version »offensichtliche Fahrlässigkeit«).

Da en sammenligning af alle de sproglige versioner af disse bestemmelser viser, at udtrykkene, der kvalificerer forsømmeligheden, ikke er benyttet systematisk, må det heraf udledes, at lovgiver ikke har forfulgt et bestemt mål ved at benytte forskellige udtryk i den tyske version. Følgelig har udtrykkene, der kvalificerer forsømmeligheden i de pågældende bestemmelser, herunder det tyske udtryk »offenkundige Fahrlässigkeit« i toldkodeksens artikel 212a, som ændret ved forordning nr. 82/97, alle den samme betydning og skal forstås som en åbenbar forsømmelighed (i den tyske version »offensichtliche Fahrlässigkeit«).

Det fremgår af foranstående, at det må antages, at der foreligger åbenbar forsømmelighed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i toldkodeksens artikel 239, stk. 1, andet led, når toldskylden er opstået efter toldkodeksens artikel 204, stk. 1, litra a), som følge af en adfærd, der anses for en åbenbar forsømmelighed i henhold til artikel 859, andet led, i gennemførelsesforordningen.

Ved den nærmere bedømmelse af, om der foreligger »åbenbar forsømmelighed« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i toldkodeksens artikel 239, stk. 1, andet led, skal der især tages hensyn til, hvor komplicerede de bestemmelser er, hvis manglende overholdelse har medført, at der er opstået toldskyld, samt til den erhvervsdrivendes erfaring og agtpågivenhed. Det tilkommer den nationale ret på grundlag af disse kriterier at bedømme, om den erhvervsdrivende har gjort sig skyldig i åbenbar forsømmelighed.

3 Fællesskabsretten er ikke til hinder for, at en national ret selvstændigt efterprøver, om betingelsen i artikel 859, nr. 1, i forordning nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks - nemlig at fristen for, hvornår varen skulle være angivet til en af de toldmæssige bestemmelser eller anvendelser, der er fastsat i forbindelse med midlertidig opbevaring eller den pågældende toldprocedure, skulle have været forlænget, såfremt der var blevet anmodet herom i tide - er opfyldt, når en ansøgning om forlængelse, der er blevet indgivet i tide, er blevet afvist af toldmyndighederne ved en afgørelse, der ikke længere kan påklages.

4 Alene omstændigheder, der kan bringe ansøgeren i en usædvanlig situation i forhold til andre erhvervsdrivende, der udøver samme virksomhed, kan berettige en forlængelse af fristen for angivelse af frembudte varers toldmæssige bestemmelse i artikel 49, stk. 1, i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks. Sådanne omstændigheder kan være usædvanlige omstændigheder, der selv om de ikke er udefra kommende i forhold til den erhvervsdrivende, ikke hører til de hændelser, som enhver erhvervsdrivende normalt bliver konfronteret med under udøvelsen af sit erhverv. Det tilkommer toldmyndighederne og de nationale domstole i hvert enkelt tilfælde at bedømme, om sådanne omstændigheder foreligger.

I øvrigt er fællesskabsretten ikke til hinder for, at en erhvervsdrivende indgiver en enkelt ansøgning om forlængelse af den fastsatte frist for angivelse af varernes toldmæssige bestemmelse, når disse har været genstand for flere summariske angivelser. Dog kan der også i tilfælde, hvor der er indgivet én ansøgning, kun indrømmes en fristforlængelse for varer, for hvilke fristen for at modtage en toldmæssig bestemmelse endnu ikke er overskredet.

5 Når toldmyndigheden eller den nationale ret, der har fået forelagt en ansøgning om godtgørelse af told i henhold til artikel 900, stk. 1, litra o), i forordning nr. 2454/93, som ændret ved artikel 1, nr. 29, i forordning nr. 3254/94 - der finder anvendelse i tilfælde, hvor varerne havde kunnet indrømmes fællesskabsbehandling eller præferencetoldbehandling, men ikke i tilfælde, hvor varerne havde kunnet nyde godt af en anden gunstig behandling - ikke er i stand til at indrømme godtgørelsen, der er ansøgt om, i henhold til denne bestemmelse, skal den ex officio undersøge, om ansøgningen er berettiget i henhold til de andre bestemmelser i artikel 900 og i henhold til artikel 901-905 i forordning nr. 2454/93, som opregner de omstændigheder, der kan give anledning til godtgørelse.

Såfremt toldmyndigheden ikke er i stand til under hensyn til de påberåbte grunde at træffe afgørelse om godtgørelse af eller fritagelse for afgifter, skal den ex officio undersøge, om der foreligger forhold, der »kan udgøre en særlig situation [i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 905, stk. 1, i forordning nr. 2454/93], som skyldes omstændigheder, hvor den berettigede hverken har begået urigtigheder eller gjort sig skyldig i åbenbar forsømmelighed«, og som gør det nødvendigt at forelægge sagen for Kommissionen.

6 Toldmyndigheden eller den nationale ret, der har fået forelagt en ansøgning om godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter, kan ikke antage, at den berettigede ikke har begået urigtigheder eller gjort sig skyldig i åbenbar forsømmelighed, alene fordi han befinder sig i den situation, der er omhandlet i artikel 900, stk. 1, litra o), i forordning nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved artikel 1, nr. 29, i forordning nr. 3254/94.