DOMSTOLENS DOM (FEMTE AFDELING) AF 5. OKTOBER 1988. - CANON INC. M. FL. MOD RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER ANTIDUMPINGTOLD PAA ELEKTRONISKE SKRIVEMASKINER. - FORENEDE SAGER 277/85 OG 300/85.



Samling af Afgørelser 1988 side 05731



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter der beroerer dem umiddelbart og individuelt - forordning om indfoerelse af antidumpingtold - soegsmaal rejst af en med en eksportoer i et tredjeland forbundet importoer - antagelse til realitetsbehandling

( EOEF-Traktaten, art . 173, stk . 2; Raadets forordning nr . 2176/84 )

2 . Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlaeggelse af den normale vaerdi - det i foerste raekke anvendelige grundlag - prisen i normal handel - hensyntagen til saerlige forhold vedroerende den paagaeldende producents handelsmaessige virksomhed - lovligt

(( Raadets forordning nr . 2176/84, art . 2, stk . 3, litra a ) og b ) ))

3 . Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - anvendelse af den faellesskabsretlige ordning - forpligtelse til at handle i overensstemmelse med praksis hos en af Faellesskabets betydelige handelspartnere - ingen

( Raadets forordning nr . 2176/84 )

4 . Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlaeggelse af den normale vaerdi, fastlaeggelse af eksportprisen og sammenligning - saerskilte regler

( Raadets forordning nr . 2176/84, art . 2 )

5 . Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - skade - relevante faktorer - dumpingens foelgevirkninger for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet - undersoegelse begraenset til de mest relevante forhold - lovligt

(( Raadets forordning nr . 2176/84, art . 4, stk . 2, litra c ) ))

6 . Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - skade - opgoerelse paa grundlag af en sammenligning mellem paa den ene side importpriserne og paa den anden side priserne for produkter fremstillet i Faellesskabet fastlagt uden inddragelse af disses fald efter dumpingen - lovlighed - betingelse

( Raadets forordning nr . 2176/84, art . 4 )

7 . Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - vurdering af Faellesskabets interesser - indfoerelse af antidumpingtold fortsat efterladende problemer for industrien i Faellesskabet uden tilknytning til dumpingen - lovligt

( Raadets forordning nr . 2176/84, art . 12, stk . 1 )

Sammendrag

1 . Importoerer med tilknytning til eksportoerer i tredjelande, hvis produkter rammes af en antidumpingtold, kan anlaegge sag til proevelse af forordningerne om indfoerelse af denne told, bl.a . naar eksportprisen er blevet fastlagt paa grundlag af de paagaeldende importoerers salgspriser paa markedet i Faellesskabet .

2 . Under en procedure med henblik paa indfoerelse af antidumpingtold skal det paagaeldende produkts normale vaerdi i foerste raekke fastlaegges paa grundlag af prisen i normal handel paa produktionslandets hjemmemarked, naar denne kan bestemmes, frem for paa grundlag af andre forhold .

Faellesskabsinstitutionerne kan herved lovligt laegge den videresalgspris til grund, som den paagaeldende producents forhandlerselskab anvender paa dette marked, naar selskabet er blevet overdraget de opgaver, der normalt varetages af en intern salgsafdeling hos producenten, og denne har oekonomisk kontrol over forhandlerselskabet .

Den omstaendighed, at der inden for en gruppe af virksomheder bestaaende af selskaber, som er selvstaendige juridiske personer, sker en arbejdsfordeling med hensyn til henholdsvis fremstilling og salg, er ikke til hinder for, at der er tale om en enkelt oekonomisk enhed, som paa denne maade samlet udoever en erhvervsmaessig virksomhed, der i andre tilfaelde udoeves af en enhed, som samtidig er en enkelt juridisk person .

3 . Den omstaendighed, at en for Faellesskabet, selv betydelig, handelspartner foerer en bestemt politik vedroerende beskyttelse mod dumping, kan ikke i sig selv bevirke, at Faellesskabet er forpligtet til at optraede paa samme maade ved anvendelsen af den faellesskabsretlige ordning paa omraadet .

4 . Under en procedure med henblik paa indfoerelse af antidumpingtold er fastlaeggelsen af den normale normal og fastlaeggelsen af eksportprisen saerskilte procedureled, idet der gaelder forskellige beregningsmetoder, jfr . henholdsvis artikel 2, stk . 3-7, og artikel 2, stk . 8, i forordning nr . 2176/84 .

Det er saaledes ingen betingelse for, at den sammenligning, paa grundlag af hvilken dumpingmargenerne bestemmes, er passende, jfr . artikel 2, stk . 9, at den normale vaerdi og eksportprisen er blevet fastlagt efter identiske fremgangsmaader .

5 . I forbindelse med opgoerelsen af den skade, som dumpingen forvolder, er listen i artikel 4, stk . 2, litra c ), i forordning nr . 2176/84 over de oekonomiske faktorer, der er relevante ved vurderingen af dumpingens foelgevirker for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, blot retningsgivende, hvorfor faellesskabsinstitutionerne lovligt kan anlaegge det skoen, at de mest relevante af de i listen opregnede faktorer i sig selv udgoer et tilstraekkeligt bedoemmelsesgrundlag .

6 . Under en procedure med henblik paa indfoerelse af antidumpingtold kan institutionerne lovligt foretage en opgoerelse af den skade, som er blevet paafoert industrien i Faellesskabet, paa grundlag af en sammenligning mellem paa den ene side priserne for de importerede produkter og paa den anden side priserne for tilsvarende produkter fremstillet i Faellesskabet, saaledes at der ikke laegges vaegt paa disses faktiske niveau, men paa det niveau, der ville have vaeret gaeldende, saafremt der ikke var sket dumping, naar priserne for produkter fremstillet i Faellesskabet paa tidspunktet for sammenligningen allerede gennem en lang periode som foelge af dumpingen har vaeret udsat for et pres i nedadgaaende retning, som har bevirket et fald .

7 . En antidumpingtold kan ikke anfaegtes under henvisning til, at den medfoerer en beskyttelse af ineffektive producenter, idet den omstaendighed, at en producent i Faellesskabet ogsaa kan vaere udsat for vanskeligheder, der skyldes andre forhold end dumping, ingen begrundelse er for ganske at udelukke enhver form for beskyttelse af producenten mod den skade, der skyldes dumping . Endvidere maa en antidumpingtold ikke gaa ud over, hvad der svarer til netop den skade, som dumpingen paafoerer industrien i Faellesskabet .

Dommens præmisser

1 Ved staevninger, indgivet til Domstolens Justitskontor den 9 . september og 4 . oktober 1985, har henholdsvis selskaberne Canon France SA, Canon Rechner Deutschland GmbH og Canon ( UK ) Ltd og selskabet Canon Inc ., Tokyo, i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt to sager med paastand om annullation af Raadets forordning nr . 1698/85 af 19 . juni 1985 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af elektroniske skrivemaskiner med oprindelse i Japan ( EFT L 163, s . 1 ), for saa vidt forordningen angaar sagsoegerne . De to sager er registreret som sagerne 277 og 300/85 .

2 Canon Inc . er et selskab, der fremstiller optiske og elektroniske produkter, og som siden 1982/1983 ligeledes har fremstillet og solgt elektroniske skrivemaskiner, dels i udlandet, navnlig i Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab gennem sine datterselskaber Canon France SA, Canon Rechner Deutschland GmbH og Canon ( UK ) Ltd, dels, men i betydeligt mere begraensede maengder, i Japan gennem en eneforhandler, datterselskabet Canon Sales . I 1984 indgav en sammenslutning af europaeiske producenter, Committee of European Typewriter Manufacturers ( herefter benaevnt "Cetma "), en klage til Kommissionen over Canon Inc ., idet Cetma gjorde gaeldende, at selskabet solgte sine produkter i Faellesskabet til dumpingpriser .

3 Den antidumpingprocedure, som Kommissionen indledte paa grundlag af Raadets forordning nr . 2176/84 af 23 . juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab ( EFT L 201, s . 1 ), foerte i foerste omgang til, at der blev indfoert en midlertidig antidumpingtold paa 33,3% paa importen af elektroniske skrivemaskiner fremstillet af Canon Inc . Senere, nemlig ved forordning nr . 1698/85, som Canon Inc . og dets datterselskaber i Faellesskabet anfaegter i naervaerende sager, fastsatte Raadet paa forslag af Kommissionen den endelige antidumpingtold til 35 %.

4 Ved saerskilte processkrifter, indgivet den 7 . oktober 1985, fremsatte sagsoegerne begaering om, at der som en foreloebig forholdsregel blev truffet bestemmelse om en udsaettelse af gennemfoerelsen af forordning nr . 1698/85, for saa vidt angaar sagsoegerne, indtil Domstolen har truffet afgoerelse om sagerne . Ved kendelser, afsagt af Domstolens praesident den 18 . oktober 1985, blev disse begaeringer ikke taget til foelge, og afgoerelsen om sagsomkostningerne blev udsat .

5 Ved kendelse af 11 . november 1985 er sagerne 277 og 300/85 blevet forenet under retsforhandlingerne og domsafsigelsen .

6 Kommissionen og Cetma har efter begaering faaet tilladelse til at intervenere i de to sager til stoette for sagsoegtes paastande .

7 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

8 Raadet har rejst tvivl om, hvorvidt sag 300/85 kan antages til realitetsbehandling, for saa vidt den er anlagt af importoerer . Det bemaerkes herom, at det fremgaar af Domstolens praksis, jfr . senest dom af 21 . februar 1984 ( de forenede sager 239 og 275/82, Allied Corporation m.fl . mod Raadet og Kommissionen, Sml . s . 1005 ), at importoerer med tilknytning til eksportoerer kan anlaegge sag til proevelse af en forordning om indfoerelse af en endelig antidumpingtold, bl.a . naar eksportprisen som her er blevet fastlagt paa grundlag af de paagaeldende importoerers salgspriser paa markedet i Faellesskabet .

9 Sagsoegerne ( herefter benaevnt "Canon ") har til stoette for deres paastande fremsat foelgende fem anbringender :

- fejlagtig fastlaeggelse af den normale vaerdi

- fejlagtig fastlaeggelse af eksportprisen

- fejlagtig sammenligning mellem den normale vaerdi og

eksportprisen

- fejlagtig opgoerelse af skaden

- tilsidesaettelse af procedureregler

Fejlagtig fastlaeggelse af den normale vaerdi

10 Canon har for det foerste gjort gaeldende, at naar faellesskabsinstitutionerne afviste som den normale vaerdi at laegge den pris til grund, der gjaldt ved transaktioner i Japan mellem Canon Inc . og Canon-forhandlerselskabet, Canon Sales Ltd, burde de i overensstemmelse med reglerne i artikel 2, stk . 3, litra a ) og b ), i forordning nr . 2176/84 have fastlagt den normale vaerdi i form af en beregnet vaerdi paa grundlag af produktionsomkostningerne i stedet for at basere sig paa de priser, som Canon Sales Ltd anvendte ved det foerste salg af produktet til en uafhaengig koeber .

11 Det bemaerkes, at der ved den normale vaerdi i henhold til artikel 2, stk . 3, litra a ), i forordning nr . 2176/84 som udgangspunkt forstaas den "pris, der faktisk er betalt eller skal betales i normal handel for samme vare til forbrug i eksport - eller oprindelseslandet ". Der kan ved fastlaeggelsen af den normale vaerdi tages udgangspunkt i andre faktorer, som er opregnet i artikel 2, stk . 3, litra b ), i ) og ii ), "saafremt samme vare ikke saelges i normal handel paa eksportlandets eller oprindelseslandets hjemmemarked, eller saafremt et saadant salg ikke muliggoer en passende sammenligning ". Det fremgaar klart af ordlyden af de naevnte bestemmelser og af ordningen i henhold til disse som helhed, at den normale vaerdi i foerste raekke skal fastlaegges paa grundlag af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales i normal handel, idet de andre fremgangsmaader har karakter af subsidiaere loesninger .

12 I naervaerende tilfaelde kan den pris, som betales af den foerste uafhaengige koeber af produktet, med rette anses som den pris, der faktisk betales i normal handel for varen i eksport - eller oprindelseslandet, hvorfor man som udgangspunkt boer basere sig paa denne pris frem for paa andre faktorer .

13 Canon har for det andet gjort gaeldende, at priserne paa det japanske marked ikke var repraesentative, naar henses til det antal elektroniske skrivemaskiner, som selskabet solgte dér . Antallet oversteg ikke den taerskel paa 5% af eksporten til Faellesskabet, som faellesskabsinstitutionerne havde fastsat, saaledes at en mindre afsaetning paa det japanske marked end denne skulle anses for ubetydelig . Canon anfoerer endvidere, at det maa fremgaa af tredje betragtning til forordning nr . 2176/84, at der skal tages hensyn til praksis hos Faellesskabets vigtigste handelspartnere . Den naevnte taerskel paa 5% burde derfor vaere blevet fastlagt i overensstemmelse med praksis i USA, naermere bestemt i relation til eksporten til alle andre tredjelande .

14 Det bemaerkes herom, at der savnes grundlag for det af Canon anfoerte, hvorefter ubetydelighedstaersklen boer fastlaegges i relation til det samlede omfang af eksporten af samtlige modeller af elektroniske skrivemaskiner, idet de store forskelle, der er mellem de forskellige modellers beskaffenhed, goer det noedvendigt at fastlaegge en saerlig normal vaerdi for hver enkelt models vedkommende . Afsaetningen paa hjemmemarkedet af begge de to af Canon fremstillede modeller, hvis pris paa hjemmemarkedet tjente som grundlag, overstiger 5% af sagsoegerens eksport til Faellesskabet, naar man undersoeger spoergsmaalet for hver enkelt models vedkommende, mens afsaetningen knap repraesenterer 1,4% af det samlede omfang af Canons eksport til Faellesskabet .

15 Hvad endelig angaar det af Canon anfoerte om praksis i USA, bemaerkes, at den omstaendighed, at en, selv betydelig, handelspartner foerer en bestemt politik, ikke i sig selv kan bevirke, at Faellesskabet er forpligtet til at optraede paa samme maade . Den naevnte praksis kan saaledes ikke vaere afgoerende for fortolkningen af den faellesskabsretlige ordning .

16 Canon har for det tredje gjort gaeldende, at saafremt hjemmemarkedspriserne ikke er repraesentative, er faellesskabsinstitutionerne i henhold til artikel 2, stk . 3, litra b ), forpligtet til at basere sig paa prisen for et tilsvarende produkt ved eksport til et tredjeland .

17 Der kan ikke af den naevnte bestemmelse udledes noget princip om, at der frem for en fastlaeggelse af den normale vaerdi i form af en beregnet vaerdi i foerste raekke skal tages udgangspunkt i prisen ved eksport til et tredjeland . Faellesskabsinstitutionerne raader saaledes paa dette punkt over et frit skoent, og Canon har ikke kunnet godtgoere, at dette skoen er blevet udoevet paa retsstridig maade .

18 For det fjerde har Canon gjort gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne med urette undlod i den normale vaerdi at fratraekke de saerligt store udgifter, som Canon Sales Ltd som foelge af det japanske markeds helt usaedvanlige karakter havde maattet afholde med henblik paa reklame for elektroniske skrivemaskiner i Japan .

19 For saa vidt grundlaget for dette argument er, at der ved fastlaeggelsen af eksportprisen er blevet trukket udgifter til reklame fra i den pris, som den foerste uafhaengige koeber i Faellesskabet har betalt, bemaerkes, at kravet om sammenlignelighed i artikel 2, stk . 3, litra a ), er opfyldt, naar baade den normale vaerdi og eksportprisen fastlaegges paa grundlag af prisen ved det foerste salg til en uafhaengig koeber . De naevnte stoerrelser skal herefter sammenlignes, saaledes som de er blevet fastlagt, medmindre de i artikel 2, stk . 9 og 10, i forordning nr . 2176/84 udtrykkeligt naevnte justeringer og nedsaettelser kommer til anvendelse . Det fremgaar herved af artikel 2, stk . 10, litra c ), i forordning nr . 2176/84, at der ikke kan foretages justeringer "for forskelle i administrations - og generalomkostninger, herunder ... omkostninger til reklame ". Argumentet kan herefter ikke laegges til grund .

20 Canon har for det femte fremsat forskellige argumenter vedroerende de fire modeller af elektroniske skrivemaskiner, hvis normale vaerdi blev fastlagt i form af en beregnet vaerdi .

21 Canon har herved for det foerste gjort gaeldende, at artikel 2, stk . 3, litra b ), ii ), i forordning nr . 2176/84 ikke indeholder hjemmel til, at faellesskabsinstitutionerne ved fastlaeggelsen af en beregnet normal vaerdi inddrager faktorer som retningsgivende forhold - naermere bestemt fortjenstmargener - der indgaar i den faktiske hjemmemarkedspris for andre modeller . Canon anfoerer blandt andet, at de interne regnskaber viser en fortjeneste paa 7,2% for elektroniske skrivemaskiner i referenceperioden, og at dette dokumenterer, at den alt for hoeje fortjenstmargen, som faellesskabsinstitutionerne har regnet med for Canons vedkommende, ikke er "rimelig ".

22 Det bemaerkes herom, at den fortjenstmargen, der blev anvendt ved fastlaeggelsen af den beregnede normale vaerdi, svarer til den fortjenstmargen, som Canon opnaaede for de to modeller, for hvis vedkommende udgangspunktet var de priser, som blev opnaaet paa hjemmemarkedet . Naar henses til det skoen, som faellesskabsinstitutionerne raader over, vil denne margen, naar den beregnede normale vaerdi fastlaegges, kunne anses for rimelig i den i den naevnte bestemmelse i forordning nr . 2176/84 forudsatte betydning, hvorved bemaerkes, at Canon intet har fremlagt til stoette for, at dette ikke skulle vaere tilfaeldet, idet sagsoegerne ikke til stoette for det anfoerte har fremlagt de naevnte interne regnskaber .

23 Canon har endvidere gjort gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne ved at undlade at tage hensyn til de faktiske udgifter til reklame for elektroniske skrivemaskiner, der i Japan er meget hoejere end reklameudgifterne for andre produkter, ansatte det paagaeldende selskabs fortjenstmargen for hoejt, hvilket foerte til fastlaeggelsen af en for hoej beregnet vaerdi .

24 Det fremgaar imidlertid af sagen, at Canon ikke har godtgjort rigtigheden af det af sagsoegerne anfoerte om, at faellesskabsinstitutionerne ikke i overensstemmelse med artikel 2, stk . 3, litra b ), ii ), i forordning nr . 2176/84 tog behoerigt hensyn til Canons faktiske udgifter til reklame og promotion . Det fremgaar endvidere af sagen, at Canon accepterede den anfaegtede ansaettelse af omkostningerne, naar faellesskabsinstitutionerne inddrog denne ved fastsaettelsen af den margen til daekning af "administrationsomkostninger og andre generalomkostninger", der indgaar i produktionsomkostningerne ved det foerste led af fastlaeggelsen af den normale vaerdi i form af en beregnet vaerdi . Det af Canon anfoerte kan herefter ikke laegges til grund .

25 Canon har herudover gjort gaeldende, at der ved fastsaettelsen af de administrative, generelle og andre omkostninger, som inddrages ved fastlaeggelsen af den beregnede normale vaerdi, burde have vaeret regnet med de omkostninger, der opstaar ved eksport af varen .

26 Det bemaerkes herom, at formaalet med at fastlaegge den normale vaerdi i form af en beregnet vaerdi efter ordningen i henhold til forordning nr . 2176/84 er at afgoere, hvilken salgspris der ville gaelde for et produkt, saafremt dette solgtes i oprindelses - eller eksportlandet . Foelgelig er det omkostningerne ved salg paa hjemmemarkedet, der skal tages i betragtning .

27 Canon har endvidere gjort gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne burde have taget hensyn til fortjenstmargenerne inden for kontorudstyrssektoren som helhed i Japan, hvorved Canon har henvist til artikel 2, stk . 3, litra b ), ii ), i forordning nr . 2176/84, der bestemmer, at fastlaeggelsen af den normale fortjenstmargen skal ske paa grundlag af den fortjeneste, "der normalt opnaas ... ved salg af varer inden for samme generelle kategori paa oprindelseslandets hjemmemarked ".

28 Det bemaerkes herom, at det er ubestridt, at der ved udtrykket "samme vare" i artikel 2, stk . 2 og stk . 12, skal forstaas en vare med samme kendetegn . Hvad angaar begrebet "varer inden for samme generelle kategori" i artikel 2, stk . 3, maa det laegges til grund, at dette i sagen kun omfatter varer henhoerende uder kategorien elektroniske skrivemaskiner, idet kun elektroniske skrivemaskiner udgoer en saa ensartet og sammenfaldende varegruppe, at dette giver grundlag for paalidelige oplysninger, hvorimod begrebet "kontorudstyr" omfatter meget forskelligartede varer, i henseende til hvilke fortjenesten kan vaere meget forskellig alt efter varernes saerlige anvendelsesformaal og den saerlige kundekreds, der kan vaere tale om . Faellesskabsinstitutionerne har derfor ikke handlet fejlagtigt ved at fastlaegge den normale fortjeneste paa grundlag af oplysninger om andre modeller af elektroniske skrivemaskiner .

29 Det foerste anbringende kan herefter ikke laegges til grund .

Fejlagtig fastlaeggelse af eksportprisen

30 Ved det foerste argument til stoette for dette anbringende har Canon gjort gaeldende, at eksportprisen burde have vaeret fastlagt paa grundlag af de priser, som blev anvendt over for Canon-datterselskaberne i Faellesskabet .

31 Som det fremgaar af sagen, ejer moderselskabet 100% af aktiekapitalen i datterselskaberne i Faellesskabet . Der bestaar derfor mellem disse selskaber og Canon Inc . en forretningsforbindelse, jfr . artikel 2, stk . 8, litra b ), i forordning nr . 2176/84, hvorfor faellesskabsinstitutionerne med rette kunne fastlaegge eksportprisen paa grundlag af salgsprisen over for den foerste uafhaengige koeber i Faellesskabet .

32 Over for Canons andet argument, hvorefter den fortjenstmargen, der skulle fratraekkes, burde have vaeret 3 og ikke 5%, har faellesskabsinstitutionerne med rette gjort gaeldende, dels at sidstnaevnte procentsats repraesenterer de uafhaengige importoerers fortjenstmargener, saaledes at der er tale om det mest objektive grundlag, der foreligger med henblik paa en rimelig fastlaeggelse af eksportprisen, dels at Canon intet har fremlagt til stoette for den af sagsoegerne angivne procentsats .

33 For det tredje har Canon gjort gaeldende, at udgifterne til promotion for visse modeller i Tyskland, Frankrig og Det Forenede Kongerige burde have vaeret fordelt paa et stoerre antal modeller samt et stoerre geografisk omraade, ligesom de burde have vaeret afskrevet over en laengere periode .

34 Selv om det ikke kan udelukkes, at en reklamekampagne for bestemte modeller, der gennemfoeres i bestemte lande, ogsaa kan faa en gunstig afsmitning paa andre modeller og en indvirkning i andre lande, er dette - for saa vidt Canon ikke har fremlagt nogen underbygget dokumentation for saadanne sekundaere virkninger - ikke i sig selv tilstraekkeligt til, at udgifterne til en saadan kampagne burde have vaeret fordelt paa samtlige elektroniske skrivemaskiner, der blev solgt i Faellesskabet . Der foreligger saaledes intet grundlag for at fravige hovedreglen i artikel 2, stk . 11, i forordning nr . 2176/84 om, at omkostningerne fordeles proportionalt "med omsaetningen for hver vare og hvert marked, der tages i betragtning ". Det samme gaelder, for saa vidt angaar den periode, som de paagaeldende omkostninger blev henfoert til . Det drejer sig nemlig om udgifter i undersoegelsesperioden, hvorfor faellesskabsinstitutionerne ikke har overskredet graenserne for deres frie skoen ved at henfoere dem til denne periode .

35 Det andet anbringende kan herefter ikke laegges til grund .

Fejlagtig sammenligning mellem den normale vaerdi og eksportprisen

36 Canon har for det foerste gjort gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne ved at anvende en beregningsmetode, hvorved den normale vaerdi er blevet oppustet og eksportprisen nedsat, har tilsidesat forpligtelsen i artikel 2, stk . 9, i forordning nr . 2176/84 til at foretage en passende sammenligning mellem disse to stoerrelser . En sammenligning, hvorunder de to stoerrelser ikke er blevet fastlagt efter samme fremgangsmaade og med tilsvarende metoder, kan ikke anses for passende .

37 Det bemaerkes herom, at det fremgaar af Domstolens domme af 7 . maj 1987 ( 240, 255, 256, 258 og 260/84, om antidumpingtold paa importen af kuglelejer, Sml . s . 1809, 1861, 1899, 1923 og 1975 ), at fastlaeggelsen af den normale vaerdi og fastlaeggelsen af eksportprisen er saerskilte procedureled, idet der gaelder forskellige beregningsmetoder, jfr . henholdsvis artikel 2, stk . 3-7, og artikel 2, stk . 8, i forordning nr . 2176/84 . Det er saaledes ingen betingelse for, at sammenligningen er passende i den i artikel 2, stk . 9, forudsatte betydning, at den normale vaerdi og eksportprisen er blevet fastlagt efter identiske fremgangsmaader .

38 Canon har for det andet gjort gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne tillige har tilsidesat artikel 2, stk . 9, derved, at de i strid med kravet i denne bestemmelse ikke foretog sammenligningen i samme handelsled, der som hovedregel skal vaere ab fabrik, men sammenlignede en eksportpris ab fabrik med en normal vaerdi fastlagt paa grundlag af salg af varen fra Canon-eneforhandleren i Japan .

39 Det bemaerkes herom, at det fremgaar af sagens akter, at Canon afsaetter sine produkter paa det japanske marked gennem et forhandlerselskab, som Canon Inc . har oekonomisk kontrol over, og til hvilket selskabet overdrager de opgaver, der normalt varetages af en intern salgsafdeling hos producenten .

40 Den omstaendighed, at der inden for en gruppe af virksomheder bestaaende af selskaber, som er selvstaendige juridiske personer, sker en arbejdsfordeling med hensyn til henholdsvis fremstilling og salg, er saaledes ikke til hinder for, at der er tale om en enkelt oekonomisk enhed, som paa denne maade samlet udoever en erhvervsmaessig virksomhed, der i andre tilfaelde udoeves af en enhed, som samtidig er en enkelt juridisk person .

41 Det af Canon anfoerte kan herefter ikke laegges til grund, da det netop er ved at tage udgangspunkt i det foerste salg til en uafhaengig koeber, at der kan ske en korrekt fastlaeggelse af den normale vaerdi "ab fabrik" i tilfaelde af en fremstillings - og salgsvirksomhed, der drives som Canons paa det japanske marked .

42 Foelgelig er det ufornoedent at undersoege argumenterne vedroerende den omstaendighed, at faellesskabsinstitutionerne afslog Canons anmodning om justeringer efter artikel 2, stk . 10, i forordning nr . 2176/84, idet disse argumenter er fremsat subsidiaert for det tilfaelde, at det maatte blive lagt til grund, at den normale vaerdi og eksportprisen er blevet sammenlignet i forskellige handelsled .

43 Det tredje anbringende kan herefter ikke laegges til grund .

Fejlagtig opgoerelse af skaden

44 Canon har gjort gaeldende, at der ved opgoerelsen af skaden skulle foretages en fuldstaendig vurdering af det paagaeldende marked som helhed, og at det saaledes er med urette, at faellesskabsinstitutionerne har fulgt en anden fremgangsmaade . Det bemaerkes herom, at der maa gives faellesskabsinstitutionerne medhold i, at artikel 4 i forordning nr . 2176/84 paa ingen maade opstiller et krav om en saadan vurdering, idet faellesskabsmyndighederne efter bestemmelsen blot skal undersoege, hvorvidt dumpingimporten har forvoldt en skade .

45 Canon havde i denne sammenhaeng oprindelig gjort gaeldende, at opgoerelsen af skaden blev paavirket af, at "OEM-importen", dvs . importen af skrivemaskiner med oprindelse i Japan, som blev koebt af producenterne i Faellesskabet og solgt af disse under eget navn, af faellesskabsinstitutionerne blev medregnet som import med oprindelse i Japan .

46 Det bemaerkes herom, at Canon til slut har erkendt, at det var med rette, at "OEM-importen" blev anset som import fra Japan . Canons argument indskraenker sig herefter til, at denne import ikke omtales i betragtningerne til forordning nr . 1698/85 . Dette argument kan ikke laegges til grund, naar henses til, at faellesskabsinstitutionerne aldrig har benaegtet, at "OEM-importen" blev medregnet, idet Canon i oevrigt var fuldt bekendt hermed, og at det ikke er muligt i begrundelsen til en forordning at redegoere for alle detaljer i en antidumpingundersoegelse .

47 Canon har endvidere gjort gaeldende, at naar afsaetningen for industrien i Faellesskabet steg langsomt, skyldtes dette, at denne industri som foelge af en utilstraekkelig produktionskapacitet var ude af stand til at daekke den stigende efterspoergsel . Det fremgaar imidlertid af de af Raadet fremlagte oplysninger, at producenterne i Faellesskabet ikke paa noget tidspunkt mellem 1980 og slutningen af 1983 udnyttede deres produktionskapacitet fuldt ud . Det naevnte argument maa derfor ligeledes forkastes .

48 Canon har herudover gjort gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne med urette saa bort fra en raekke faktorer, som kunne lede til den antagelse, at dumpingen ikke forvoldte nogen skade, og at de naesten udelukkende baserede sig paa priserne, markedsandelen og oekonomiske faktorer, der var uden betydning, idet der ikke blev sondret mellem tab som foelge af dumpingen og tab som foelge af de strukturelle problemer, som producenterne i Faellesskabet havde, hvorimod faellesskabsinstitutionerne ganske saa bort fra forbedringerne med hensyn til produktionen, afsaetningen, omsaetningen og udnyttelsen af kapaciteten hos producenterne i Faellesskabet .

49 Dette argument maa vurderes paa grundlag af de bestemmelser, der regulerer spoergsmaalet om skadens opgoerelse, herunder navnlig artikel 4 i forordning nr . 2176/84, som gennemfoerer artikel 3 i GATT' s antidumpingkodeks . I henhold til denne bestemmelse foreligger der kun skade, saafremt dumpingimporten "gennem virkningen af dumping" forvolder eller truer med at forvolde vaesentlig skade for en erhvervsgren i Faellesskabet, idet skade forvoldt af andre faktorer ikke maa tilskrives dumpingimporten .

50 Ifoelge Canon har faellesskabsinstitutionerne med urette lagt til grund, at dumpingen har forvoldt en skade, som i realiteten har andre aarsager, i foerste raekke den omstaendighed, at virksomhederne i Faellesskabet ikke har kunnet tilpasse sig den ny teknologi .

51 Det fremgaar af sagen, at det i virkeligheden var virksomhederne i Faellesskabet, der som de foerste gjorde den ny teknologi inden for skrivemaskineindustrien anvendelig, idet de allerede i slutningen af 70' erne bragte elektroniske skrivemaskiner paa markedet, dvs . foer de japanske producenter traengte ind paa markedet . Under disse omstaendigheder savner det grundlag, naar Canon haevder, at vanskelighederne hos de virksomheder i Faellesskabet, der fremstiller elektroniske skrivemaskiner, skyldes, at de teknologisk set er bagud i forhold til industrien i Japan .

52 Selv om overgangen til fremstilling af elektroniske skrivemaskiner var mindre problemfri for nogle virksomheder i Faellesskabet end for andre, og selv om overgangen kraevede betydelige investeringer, maa der sondres skarpt mellem henholdsvis de tab, der skyldes disse investeringer, og de tab, som maa tilskrives dumpingen . Det bemaerkes herved, at da virksomhederne i Faellesskabet i den af undersoegelsen omfattede periode ubestrideligt kunne tilbyde et stort udvalg af elektroniske skrivemaskiner, kan faldet i deres markedsandel ikke skyldes omstruktureringsvanskeligheder, idet forholdet i foerste raekke maa tilskrives de japanske producenters salg til dumpingpriser .

53 Hvad angaar det af Canon anfoerte, hvorefter faldet i rentabiliteten hos industrien i Faellesskabet skyldtes den karakter, som markedet for elektroniske skrivemaskiner har, bemaerkes, at dette er i modstrid med de japanske virksomheders egen optraeden, idet disse begyndte at vaere aktive paa markedet i Faellesskabet paa netop det tidspunkt, hvor rentabiliteten i forbindelse med elektroniske skrivemaskiner ifoelge Canon ville begynde at falde drastisk .

54 I modsaetning til, hvad Canon haevder, maa den metode til skadens opgoerelse, som faellesskabsinstitutionerne anvendte, antages at vaere egnet til at gennemfoere en sondring mellem virkningerne af dumping og virkningerne af strukturelle vanskeligheder hos industrien i Faellesskabet . Skaden blev saaledes opgjort med udgangspunkt i omfanget af underbydningen paa importerede produkter i forhold til de priser, som virksomhederne i Faellesskabet ville have kunnet opnaa, saafremt der ikke var sket dumping .

55 Det foelger heraf, at faellesskabsinstitutionerne korrekt har bestemt den saerlige skade, som dumpingen forvoldte . Det bemaerkes herved, at der ikke er blevet fremlagt nogen dokumentation til stoette for, at de allerede naevnte eller andre faktorer, som f.eks . priserne paa andre importerede varer, der ikke var genstand for dumping, eller et fald i efterspoergslen, bidrog til den konstaterede skade .

56 Hvad angaar Canons argument om, at de i artikel 4, stk . 2, litra a ), b ) og c ), i forordning nr . 2176/84 opregnede faktorer ( omfanget af dumpingimporten, priserne i forbindelse hermed, foelgevirkningerne af denne import for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet ) ikke blev korrekt undersoegt, bemaerkes, at det fremgaar af betragtningerne til forordning nr . 1698/85, at faellesskabsinstitutionerne gennemfoerte en undersoegelse af disse faktorer . Ved vurderingen af foelgevirkningerne af dumpingen for industrien i Faellesskabet foretog faellesskabsinstitutionerne ikke en undersoegelse, for saa vidt angaar samtlige de i listen i stk . 2, litra c ), angivne relevante oekonomiske faktorer, men det maa herved fremhaeves, at det fremgaar af ordlyden af den naevnte bestemmelse, at denne liste blot er retningsgivende, hvorfor faellesskabsinstitutionerne lovligt kunne anlaegge det skoen, at de mest relevante af de i listen opregnede faktorer i sig selv udgjorde et tilstraekkeligt bedoemmelsesgrundlag .

57 Canon har anfoert, at det savner hjemmel at laegge til grund, at der foreligger en skade, for saa vidt angaar en periode, hvor producenterne i Faellesskabet har haft en stigende afsaetning i absolutte tal .

58 Som det fremgaar af de statistiske oplysninger i sagen, er denne afsaetning steget i absolutte tal, men procentuelt er den, paa et marked i meget hurtig vaekst, faldet . Faellesskabsinstitutionerne kunne derfor med rette laegge til grund, at de japanske producenters eksport til dumpingpriser havde forhindret en betydeligt gunstigere udvikling i faellesskabsvirksomhedernes afsaetning .

59 Canon har endvidere gjort gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne ikke tilstraekkeligt grundigt undersoegte spoergsmaalet om omfanget af underbydning paa de importerede produkter i forhold til de faktiske priser for produkter fremstillet i Faellesskabet .

60 Det bemaerkes herom, dels at de i 1984 anvendte priser for produkter fremstillet i Faellesskabet ikke laengere kunne laegges til grund ved opgoerelsen af skadens omfang efter artikel 4, idet de allerede gennem nogen tid havde vaeret faldende, fordi det var noedvendigt at modstaa det stadigt stigende pres fra den import fra Japan, som senere blev genstand for antidumpingproceduren, dels at undersoegelsen af en lang raekke andre faktorer allerede gjorde det muligt at foretage en vurdering af dumpingens foelgevirkninger for industrien i Faellesskabet . En mere detaljeret undersoegelse i forordningen om indfoerelse af midlertidig told af underbydningens omfang i forhold til de faktiske priser var derfor hverken noedvendig eller hensigtsmaessig . Ved forordningen om indfoerelse af endelig told var det muligt paa passende maade at fastlaegge underbydningens omfang i forhold til maalpriserne, dvs . de priser, der ville vaere opnaaet for produkter fremstillet i Faellesskabet, saafremt der ikke var sket dumping .

61 Canon har endvidere gjort gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne ikke sondrede mellem effektive og ineffektive producenter, hvilket medfoerte, at de ansaa dumpingen som aarsag til tabene hos to producenter i Faellesskabet, hvis vanskeligheder i virkeligheden skyldtes en manglende effektivitet .

62 Som allerede anfoert gjorde den af faellesskabsinstitutionerne anvendte metode det muligt at fastlaegge den skade, som dumpingen paafoerte industrien i Faellesskabet, med tilstraekkelig noejagtighed, og at indfoere en antidumpingtold, der ikke gik ud over, hvad der svarede til denne skade . Endvidere bemaerkes, at artikel 4 i forordning nr . 2176/84 i modsaetning til den tidligere gaeldende ordning ikke foreskriver, at det kun kan laegges til grund, at der foreligger en skade, saafremt dumpingen er hovedaarsagen til denne . En skade, der skyldes dumpingen, kan derfor tilskrives en importoer, ogsaa selv om tabene som foelge af dumpingen kun er ét led i en mere vidtraekkende skade, som skyldes andre faktorer .

63 Canon har anfoert, at det ikke er i Faellesskabets interesse at beskytte ineffektive producenter . Som faellesskabsinstitutionerne med rette har anfoert, skal de i henhold til artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 2176/84, naar der sker salg til dumpingpriser og foreligger en skade, vurdere, hvorvidt "det af hensyn til Faellesskabets interesser (( er )) paakraevet, at Faellesskabet griber ind ". Selv om en producent i Faellesskabet ogsaa kan vaere udsat for vanskeligheder, der skyldes andre forhold end dumping, er dette ingen begrundelse for ganske at udelukke enhver form for beskyttelse af producenten mod den skade, der skyldes dumping .

64 Canon har endvidere gjort gaeldende, at ingen virksomhed i Faellesskabet nogensinde har opnaaet den fortjenstmargen paa 10%, som faellesskabsinstitutionerne regnede med ved fastlaeggelsen af maalprisen . Dette argument, der er baseret paa meget generelle forudsaetninger vedroerende elektroniske skrivemaskiners "livscyklus", er ikke blevet understoettet af nogen dokumentation og maa derfor forkastes .

65 Canon har anfaegtet metoderne til beregning af tabet med den begrundelse, at underbydningens omfang er blevet fastlagt paa grundlag af en sammenligning mellem modeller fremstillet i Japan og modeller fremstillet i Faellesskabet, hvis handelsvaerdi er blevet fastlagt paa grundlag af subjektive ansaettelser paa trods af, at det eneste objektivt verificerbare kriterium ville have vaeret de omkostninger, der var forbundet med at fremstille de dele, som betegnede forskellen mellem modellerne .

66 Det bemaerkes herom, at som Canon har erkendt, var en direkte sammenligning mellem de importerede modeller og de faellesskabsmodeller, der lignede dem mest, umulig som foelge af det meget forskelligartede udbud af modeller og disses meget forskellige tekniske egenskaber . En justering var derfor noedvendig for at tage hensyn til disse forskelle, og faellesskabsinstitutionerne anmodede de japanske eksportoerer og producenterne i Faellesskabet om loyalt at ansaette de enkelte modellers handelsvaerdi paa grundlag af deres tekniske egenskaber, og beregnede gennemsnittet af disse to ansaettelser .

67 Da en teknisk egenskab, der kun repraesenterer en ringe produktionsomkostning, kan vaere af stor interesse for en potentiel koeber, fordi der er knyttet en saerlig anvendelsesmulighed til den paagaeldende skrivemaskine, maa det antages, at en skrivemaskines handelsvaerdi ikke noedvendigvis afhaenger af de omkostninger, der er forbundet med at fremstille de enkelte dele . Da der ikke foreligger nogen objektiv metode til fastlaeggelse af elektroniske skrivemaskiners handelsvaerdi, maa det derfor laegges til grund, at den af faellesskabsinstitutionerne anvendte metode, der var baseret paa en gennemsnitsbetragtning paa grundlag af forskellige subjektivt anlagte skoen, var rimelig .

68 Endelig fremgaar det af referaterne af moederne mellem Canon og faellesskabsinstitutionerne og af korrespondancen mellem parterne, at sagsoegerne ikke med rette kan goere gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne ikke gav alle de oplysninger, som Canon anmodede om, selvsagt bortset fra oplysninger af fortrolig art .

69 Canons fjerde anbringende maa herefter ligeledes forkastes .

Tilsidesaettelse af procedureregler

70 Canon har gjort gaeldende, at offentligheden ikke har adgang til oplysninger om de talstoerrelser og andre forhold, som faellesskabsinstitutionerne baserede sig paa, og at det paa denne baggrund maa vaere et krav, at de af faellesskabsinstitutionerne udstedte forordninger indeholder en fuldstaendig og overbevisende begrundelse . Dette er ikke mindst af betydning, naar henses til, at de af faellesskabsinstitutionerne anvendte metoder til fastlaeggelse af dumpingen var nye og usaedvanlige, saaledes at det maa vaere en forudsaetning, at der i detaljer kan ske en efterproevelse af, hvorvidt de fulgte procedurer har vaeret rimelige og klare . Faellesskabsinstitutionerne undlod at tage hensyn til en raekke relevante faktorer, de overvejede ikke i tilstraekkeligt omfang de af Canon fremfoerte argumenter, og de angav ikke nogen tilstraekkelig begrundelse for deres handlemaade, saaledes at forordning nr . 1698/85 boer annulleres af proceduremaessige grunde .

71 Det bemaerkes under henvisning til det ved undersoegelsen af de oevrige anbringender anfoerte, at der intet grundlag er for at antage, at de anvendte beregningsmetoder ikke var rimelige, eller at der ikke blev lagt vaegt paa faktorer, som var relevante . Det bemaerkes endvidere, at betragtningerne til de af Kommissionen og Raadet udstedte forordninger indeholder en klar og underbygget begrundelse for de metoder, som faellesskabsinstitutionerne anvendte .

72 Foelgelig maa det femte anbringende ligeledes forkastes .

73 Sagsoegte vil herefter i det hele vaere at frifinde .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagsomkostningerne

74 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger . Sagsoegerne har tabt sagerne og boer derfor doemmes til, in solidum for saa vidt angaar sag 277/85, at betale sagsomkostningerne, saavel i hovedsagerne som i forbindelse med behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler, herunder intervenienternes omkostninger, idet disse har nedlagt paastand herom .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( Femte Afdeling )

1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Sagsoegerne betaler, in solidum for saa vidt angaar sag 277/85, sagsomkostningerne, saavel i hovedsagerne som i forbindelse med behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler, herunder intervenienternes omkostninger i overensstemmelse med paastandene herom .