Det fremgår af ordlyden af Den Europæiske Centralbanks bedømmelsesvejledning, at bedømmelsessamtalen principielt alene skal bringe den bedømte og bedømmeren sammen. Selv om bedømmelsessamtalen anses for at foregå mellem kun to personer, er det i denne forbindelse ikke udelukket, at en tredjemand kan deltage i den. Dette medfører imidlertid på ingen måde, at tilstedeværelsen af en fagforeningsrepræsentant er tilladt. De tilfælde, hvor personalet har mulighed for blive bistået af en fagforeningsrepræsentant, er nemlig begrænset til visse specifikke bestemmelser i Bankens interne regler, der alle omhandler konfliktsituationer.

Derudover kan en ansat ikke gøre gældende, at vedkommende har undgået bedømmelsessamtalen med den begrundelse, at vedkommende er bekymret for den som følge af sit anstrengte forhold til bedømmeren, eller et forhold, der må tilskrives den ansatte selv, og vedkommende kan på dette grundlag ikke anfægte lovligheden af bedømmelsesrapporten eller bedømmelsesproceduren.

En bedømmelsesrapport for en ansat ved Den Europæiske Centralbank kan ikke vedtages endeligt, uden at den pågældende ansatte har haft mulighed for at blive forskriftsmæssigt hørt, og en proceduremæssig uregelmæssighed ved udfærdigelsen af bedømmelsesrapporten, der skyldes en manglende dialog med den ansatte, udgør ligeledes en tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet. Uden en direkte kontakt mellem bedømmeren og den bedømte vil bedømmelsen nemlig ikke fuldt ud kunne fungere som et personalemæssigt styringsværktøj og som ledsageinstrument ved den pågældendes faglige udvikling.

I forbindelse med en begæring om udtagelse af dokumenter, som indgår i akterne i en sag, der er forelagt Unionens retsinstanser, er hverken de omhandlede dokumenters eventuelle fortrolige karakter eller den omstændighed, at de eventuelt er erhvervet ulovligt, principielt til hinder for, at de fortsat kan indgå i sagens akter. Der findes nemlig for det første ingen bestemmelse om udtrykkeligt forbud mod at tage hensyn til uretmæssigt erhvervede beviser. For det andet er det ikke udelukket, at også interne dokumenter i visse tilfælde lovligt kan indgå i en sags akter. For så vidt angår afvejningen af, hvilke interesser der skal forsvares, er det nødvendigt at tage hensyn til bevisværdien af de anfægtede dokumenter, hvis ægthed ikke er blevet bestridt, under hvilke betingelser de blev erhvervet og disse dokumenters interne, fortrolige eller personlige karakter.

E-mails, som sagsøgeren har erhvervet under omstændigheder, der ikke er godtgjort, men i forhold til hvilke det ikke er bevist, at sagsøgeren selv har tilegnet sig dem på ulovlig vis, og som udgør en korrespondanceudveksling, der dels er intern, dels er personlig og fortrolig og finder sted mellem sagsøgerens bedømmer og tredjemænd (bedømmerens ægtefælle og dennes professionelle coach), der kun vedrører arbejdsrelaterede bekymringer, kan følgelig antages som beviser, eftersom disse dokumenter kan godtgøre de faktiske omstændigheder, som sagsøgeren har gjort gældende, og er nødvendige i forhold til at undersøge den anfægtede bedømmelsesrapports lovlighed, som sagsøgeren har anfægtet.

(jf. præmis 63, 65, 67, 68, 71, 73, 77, 80 og 82)