Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Traktatbrudssøgsmål — dom, hvorved Domstolen fastslog, at der forelå traktatbrud — frist for opfyldelse — (Art. 228 EF)

2. Traktatbrudssøgsmål — dom, hvorved Domstolen fastslog, at der forelå traktatbrud — manglende opfyldelse af forpligtelsen til at opfylde dommen — økonomiske sanktioner — tvangsbøde — fastlæggelse af dens størrelse — kriterier — (Art. 228, stk. 2, EF)

3. Traktatbrudssøgsmål — dom, hvorved Domstolen fastslog, at der forelå traktatbrud — manglende opfyldelse af forpligtelsen til at opfylde dommen — økonomiske sanktioner — tvangsbøde — fastlæggelse af dens størrelse — manglende gennemførelse af direktiv 76/160 om kvaliteten af badevand — (Art. 228, stk. 2, EF)

Sammendrag

1. I artikel 228 EF er der ikke fastsat nogen frist, efter hvis udløb en medlemsstat skal have opfyldt en dom for traktatbrud. Hensynet til en øjeblikkelig og ensartet anvendelse af fællesskabsretten kræver imidlertid, at denne opfyldelse iværksættes med øjeblikkelig virkning og gennemføres hurtigst muligt.

(jf. præmis 27)

2. Det fremgår af artikel 228, stk. 2, EF, at hvis den pågældende medlemsstat ikke har truffet de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger inden for den frist, som Kommissionen har fastsat i den begrundede udtalelse, kan denne indbringe sagen for Domstolen, idet den angiver størrelsen af det faste beløb, eller den tvangsbøde, som den pågældende medlemsstat skal betale, og som den under omstændighederne finder passende.

Herved skal Kommissionen bedømme omstændighederne, således som de foreligger på tidspunktet for udløbet af fristen i den begrundede udtalelse, som den har afgivet i henhold til artikel 228, stk. 2, første afsnit, EF.

I denne forbindelse er Kommissionens forslag ikke bindende for Domstolen, idet de kun udgør et nyttigt sammenligningsgrundlag. Som led i udøvelsen af Domstolens skønsbeføjelse tilkommer det den at fastsætte det faste beløb eller tvangsbøden til en størrelse, der dels er afpasset efter omstændighederne, dels er proportional med det fastslåede traktatbrud og den pågældende medlemsstats betalingsevne.

(jf. præmis 28 og 29)

3. En tvangsbøde, der pålægges i medfør af artikel 228, stk. 2, tredje afsnit, EF, skal være egnet til at sikre, at den berørte medlemsstat opfylder sine forpligtelser, og skal således tage hensyn til de nærmere omstændigheder ved det konstaterede traktatbrud. For så vidt angår den manglende opfyldelse af de mål, der er fastsat i direktiv 76/160 om kvaliteten af badevand, skal der for det første, hvad angår spørgsmålet om, hvor hyppigt tvangsbøden skal betales, tages hensyn til, at badevandets kvalitet kun måles på årsbasis, hvilket medfører, at tvangsbøden ikke skal fastsættes pr. dags, men pr. års forsinkelse. Der skal dernæst tages hensyn til de vanskeligheder, der er forbundet med at opfylde de mål, der er fastsat i direktivet, hvilket indebærer, at tvangsbøden ikke skal fastsættes som et konstant beløb, men som et faldende beløb, idet der tages hensyn til de fremskridt, som den sagsøgte medlemsstat har nået med opfyldelsen af dommen for traktatbrud. Hvad endelig angår hensyntagen til varigheden af traktatbruddet ved fastsættelsen af tvangsbødens størrelse skal der tages hensyn til de vanskeligheder, der er forbundet med hurtigt at igangsætte de nødvendige arbejder, henset til de ufravigelige frister, der indgår i offentlige udbud.

(jf. præmis 40, 42, 43, 46-49 og 53)