28

Hvad angår det første anbringende vedrørende en retlig fejl i fortolkningen af den anfægtede forordnings hjemmel er følgende præmisser i den appellerede dom omhandlet af dette anbringende: »57 […] må det konstateres, at formålet med den omtvistede forordning er at forlænge og styrke de restriktive foranstaltninger over for Unionen Myanmar. Det fremgår nemlig af sjette betragtning til den omtvistede forordning, at Rådet og det internationale samfund i en periode på over ti år gentagne gange bl.a. har fordømt militærregimet i Myanmars begrænsninger af de grundlæggende rettigheder, og at de af Rådet trufne restriktive foranstaltninger – på baggrund af regimets vedvarende og fortsatte alvorlige krænkelser af de grundlæggende rettigheder – havde til formål at fremme respekten for de grundlæggende rettigheder og derved tjene til at beskytte den offentlige moral. 58 Dermed er den omtvistede forordning generelt klart rettet mod et tredjeland, nemlig Unionen Myanmar. […] 61 […] det følger af fast retspraksis, at begrebet tredjeland som omhandlet i artikel 60 EF og 301 EF kan omfatte lederne af et sådant land samt enkeltpersoner og enheder, som har tilknytning til disse ledere eller kontrolleres direkte eller indirekte af dem [dom af 3. september 2008, forenede sager C-402/05 P og C-415/05 P, Kadi og Al Barakaat International Foundation mod Rådet og Kommissionen (Sml. I, s. 6351, præmis 166)]. For at kunne kvalificeres som en person med tilknytning til lederne i et tredjeland skal der være en tilstrækkelig forbindelse mellem den berørte enkeltperson og det omhandlede regime. […] 66 Det må ligeledes konstateres, at Rådet med rette har fundet, at lederne af de største virksomheder i militærregimet i Myanmar, såsom [appellantens] far i sin egenskab af administrerende direktør for virksomhederne Htoo Trading Co. og Htoo Construction Co., kunne kvalificeres som personer med tilknytning til dette regime. De nævnte virksomheders erhvervsmæssige aktiviteter kan nemlig ikke gennemføres i Myanmar uden opbakning fra regimet. Ledere af disse virksomheder drager i kraft af deres stilling fordel af landets økonomiske politik. Dermed er der en nær forbindelse mellem lederne af disse virksomheder og militærregimet. 67 Hvad angår disse lederes familiemedlemmer må det antages, at de drager fordel af ledernes stilling, således at der ikke er noget til hinder for at konkludere, at de ligeledes drager fordel af regeringens økonomiske politik. 68 Formodningen for, at familiemedlemmerne til ledere af et tredjelands store virksomheder ligeledes drager fordel af den økonomiske politik, som regeringen i dette land fører, kan imidlertid afkræftes, hvis en sagsøger er i stand til at påvise, at der ikke er en nær forbindelse til den leder, som sagsøgeren er i familie med. 69 Det bemærkes i den forbindelse, at [appellanten] ikke har godtgjort, at han havde distanceret sig fra sin far således, at det ikke længere var muligt for ham via sin fars stilling som leder af en stor virksomhed at drage fordel af den økonomiske politik, som regeringen i Myanmar førte. [Appellanten] har ganske vist oplyst under retsmødet, at han havde boet i Singapore med sin mor, siden han var 13 år, at han aldrig havde arbejdet for sin far, og at han ikke ejer aktier i Myanmars virksomheder. Han har imidlertid ikke redegjort for, hvor de pengemidler, som gjorde det muligt for ham at være aktionær i to af sin fars selskaber i Singapore mellem 2005 og 2007, stammede fra. 70 Desuden kan en handling fra Fællesskabets side i medfør af artikel 301 EF udstrækkes til helt at afbryde de økonomiske forbindelser til et tredjeland. Rådet vil herefter i overensstemmelse med artikel 60 EF kunne træffe de nødvendige hasteforanstaltninger med hensyn til kapitalbevægelser og betalinger for at gennemføre en sådan handling. En generel handelsembargo over for et tredjeland ville berøre alle personer i Myanmar og ikke blot dem, der drager fordel af den økonomiske politik, som militærregimet i Myanmar fører, som følge af deres personlige situation i landet. I det foreliggende tilfælde må det så meget desto mere lægges til grund, at de restriktive foranstaltninger på grundlag af målrettede og selektive sanktioner, der rammer visse grupper af personer, som Rådet anser for tilknyttet det omhandlede regime, herunder familiemedlemmer til ledere af store virksomheder i det berørte tredjeland, er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 60 EF og 301 EF. […] 72 Det bemærkes ligeledes, at effektivitetshensyn begrunder, at familiemedlemmer inkluderes i de kategorier af personer, der rammes af de restriktive foranstaltninger, som er truffet over for Unionen Myanmar. […] Inkluderingen af familiemedlemmer til ledere af store virksomheder forhindrer, at de omhandlede restriktive foranstaltninger omgås ved, at disse lederes aktiver overføres til medlemmer af deres familie.«