CANDIOTTE MOD RÅDET 
KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT 
2. maj 1994 * 
I sag T-108/94 R, 
Elena Candiotte, selvstændigt udøvende kunstner, Jambes (Belgien), ved advokat 
Jean-Noël Louis, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire 
Myson SARL, 1, rue Glesener, 
sagsøger, 
mod 
Rådet for Den Europæiske Union ved juridisk konsulent Yves Cretien, som 
befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos direktør Bruno Eynard, 
Direktoratet for Juridiske Anliggender, Den Europæiske Investeringsbank, 100, 
boulevard Konrad Adenauer, 
sagsøgt, 
hvori der er fremsat begæring om, at der træffes bestemmelse om en udsættelse af 
gennemførelsen af proceduren efter meddelelsen af 30. januar 1993 om kunstner­
konkurrencen 93/S 21-33 73/FR, herunder navnlig den virksomhed, der udøves af 
* Proccssprog: fransk. 
II-251 
KENDELSE AF 2. 5. 1994 — SAG T-108/94 R 
det udvælgelsesudvalg, som har til opgave at udvælge de kunstværker, der skal 
erhverves til Rådets nye bygning i Bruxelles, 
har 
PRÆSIDENTEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I 
FØRSTE INSTANS 
afsagt følgende 
Kendelse 
Faktiske omstændigheder og retsforhandlinger 
1 Ved stævning registreret på Rettens Justitskontor den 16. marts 1994 har 
sagsøgeren under henvisning til EF-traktatens artikel 173, stk. 4, anlagt sag med 
påstand om annullation af: 
— den afgørelse, som udvælgelsesudvalget for kunstnerkonkurrencen 93/S 21-
3373/FR traf den 14. januar 1994 på vegne af Rådet for Den Europæiske Union 
(herefter benævnt »Rådet«), og hvorefter sagsøgeren ikke kunne få adgang til 
anden etape af konkurrencen 
— udvælgelsesudvalgets afgørelse om at overlade det til hver enkelt national 
arbejdsgruppe at forhåndsudvælge ansøgninger fra kunstnere med bopæl i den 
pågældende medlemsstat 
II - 252 
CANDIOTTE MOD RÅDET 
— afgørelsen om at fastsætte det antal kunstnere, som kunne forhåndsudvælges af 
hver medlemsstat, til tre 
— afgørelsen om udfærdigelse af listen over de kunstnere, der skulle have adgang 
til anden etape af konkurrencen. 
Sagsøgeren har endvidere nedlagt påstand om, at Rådet tilpligtes at betale hende en 
symbolsk erstatning på 1 ECU for den skade, sagsøgeren hævder at have lidt som 
følge af udvælgelsesudvalgets afgørelser, herunder navnlig afgørelsen om ikke at 
imødekomme hendes ansøgning. 
2 Ved særskilt processkrift registreret på Rettens Justitskontor samme dag har 
sagsøgeren endvidere under henvisning til EF-traktatens artikel 185 og artikel 104, 
stk. 1, i Rettens procesreglement fremsat begæring om, at der træffes bestemmelse 
om en udsættelse af gennemførelsen af proceduren efter meddelelsen om kunstner­
konkurrencen 93/S 21-3373/FR, der blev offentliggjort i De Europæiske Fælles­
skabers Tidende den 30. januar 1993 (EFT S 21, s. 48), herunder navnlig den virk­
somhed, der udøves af det udvælgelsesudvalg, som har til opgave at udvælge de 
kunstværker, der skal erhverves til Rådets nye bygning i Bruxelles. 
3 Sagsøgte har indgivet skriftligt indlæg om begæringen om foreløbige forholdsregler 
den 28. marts 1994. 
4 Ved processkrift registreret på Rettens Justitskontor den 6. april 1994 har Jacque­
line Willems, der er formand for Rådets Personaleudvalg, samt 21 medlemmer af 
dette udvalg fremsat begæring om at måtte intervenere til støtte for sagsøgerens 
påstande under sagen om foreløbige forholdsregler. 
II - 253 
KENDELSE AF 2. 5. 1994 — SAG T-108/94 R 
5 I skrivelse registreret på Rettens Justitskontor den 12. april 1994 har sagsøgte ned­
lagt påstand om, at begæringen om intervention afvises, og om, at de begærende 
parter tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med dette led af sagens 
behandling. Sagsøgeren har ikke taget stilling til nærværende spørgsmål. 
6 Inden vurderingen af de for Retten fremsatte begæringer vil det være hensigtsmæs­
sigt kortfattet at redegøre for tvistens baggrund, således som denne fremgår af par­
ternes processkrifter. 
7 Ved afgørelse af 12. juni 1989 nedsatte Rådet et udvalg med den »opgave at 
udvælge de kunstværker, der skal anskaffes og integreres i Rådets nye bygning« 
(artikel 4). Med henblik herpå skulle dette udvælgelsesudvalg »på Rådets vegne 
[afholde] en konkurrence«. Denne skulle »være åben for alle kunstnere fra Det 
Europæiske Fællesskabs medlemsstater; såfremt der melder sig et stort antal delta­
gere, vil konkurrencen kunne afholdes i to etaper« (artikel 5). Udvalget består af 
femten medlemmer, nærmere bestemt en repræsentant for hver medlemsstat, en 
repræsentant for arkitekterne, en repræsentant for Rådets Generalsekretariat og en 
repræsentant for Rådets Personaleudvalg (artikel 2). 
8 De af udvælgelsesudvalget vedtagne konkurrenceregler blev godkendt af Rådets 
Generalsekretariat den 25. januar 1993. Det hedder i punkt 2 i konkurrencereg­
lerne: »Der er tale om en konkurrence i to etaper: — i første etape opfordres kan­
didater til at melde sig til en første udvælgelse af et begrænset antal kunstnere på 
grundlag af indsendt materiale, — anden etape omfatter en projektkonkurrence 
med det formål blandt de kunstnere, der er blevet udvalgt i konkurrencens første 
etape, at udvælge dem, der skal udføre kunstværkerne til bygningen.« I punkt 4 i 
konkurrencereglerne hedder det: »Udvælgelsesudvalget har nedsat nationale 
arbejdsgrupper. Hver arbejdsgruppe består af et fast medlem og en suppleant som 
repræsentanter for en medlemsstat samt af bisiddere, der optages i udvalget på dis­
ses foranledning.« Punkt 7, litra c), indeholder følgende regler: »På grundlag af det 
II - 254 
CANDIOTTE MOD RÅDET 
forelagte materiale udarbejder hver medlemsstats arbejdsgruppe en liste over 
kunstnere opstillet i den rækkefølge, hvori den foreslår dem til deltagelse i anden 
etape af konkurrencen. På grundlag af de lister, medlemsstaternes arbejdsgrupper 
har udarbejdet, udpeger udvælgelsesudvalget højst 36 kunstnere, der kan deltage i 
anden etape.« 
9 Afgørelsen af 14. januar 1994 om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning lød 
således: »Efter sit møde den 28. oktober 1993 har udvælgelsesudvalget for 
udvælgelse af de kunstværker, der skal erhverves til Rådets nye bygning, udvalgt 36 
kunstnere, som vil få adgang til anden etape af konkurrencen. Udvalget beklager at 
måtte meddele Dem, at Deres ansøgning ikke er blandt de udvalgte.« 
Retsspørgsmål 
Begæringen om intervention 
10 Begæringen om intervention er indgivet under henvisning til artikel 115 i Rettens 
procesreglement og støttes på artikel 37, stk. 2, i EF-statutten for Domstolen, der 
i henhold til dennes artikel 46, stk. 1, finder tilsvarende anvendelse ved Retten. 
n Ifølge artikel 37, stk. 2, i EF-statutten for Domstolen har enhver, der godtgør at 
have en berettiget interesse i afgørelsen af en tvist, ret til at intervenere i den 
pågældende sag for Retten. 
II-255 
KENDELSE AF 2. 5. 1994 — SAG T-108/94 R 
Parternes argumenter 
12 De begærende parter har gjort gældende, at de som medlemmer af Rådets Perso­
naleudvalg har medvirket ved udpegelsen af udvælgelsesudvalgets faste medlemmer 
og disses suppleanter, hvorved de har en berettiget interesse i afgørelsen af enhver 
tvist om retmæssigheden af den procedure, som udvalget har fulgt ved udførelsen 
af sine opgaver. Hertil kommer i den konkrete sag, at denne, som angår 
udvælgelsen af de kunstværker, der skal erhverves til en bygning til brug for Rådet, 
har direkte betydning for Rådets tjenestemænds arbejdsvilkår. Som følge af denne 
direkte betydning har samtlige medlemmer af Personaleudvalget en interesse i 
afgørelsen af tvisten, idet Personaleudvalget har en kompetence med hensyn til 
arbejdsmiljøet og forskønnelse af arbejdspladsen. 
13 Sagsøgte har gjort gældende, at de begærende parter ikke har godtgjort at have 
nogen berettiget interesse i at støtte sagsøgerens påstande, idet tvisten er ganske 
uvedkommende for dem. De begærende parter har endvidere valgt at optræde sam­
let med henblik på at omgå fast retspraksis, hvorefter Personaleudvalg ikke er 
søgsmålsberettigede. Under alle omstændigheder kan tjenestemændenes livs- og 
arbejdsvilkår ikke anses for direkte berørt af, at sagsøgeren ikke har fået adgang til 
at deltage i anden etape af kunstnerkonkurrencen. 
Rettens bemærkninger 
14 Det bemærkes, at nærværende sag om foreløbige forholdsregler har tilknytning til 
en hovedsag, der i det væsentlige angår spørgsmålet om en annullation af 
II - 256 
CANDIOTTE MOD RÅDET 
afgørelsen om ikke at give sagsøgeren adgang til anden etape af den kunstnerkon­
kurrence, hvis formål er at udvælge de kunstværker, der skal erhverves til Rådets 
nye bygning. 
15 Som det fremgår af retspraksis, gælder det herved, at det begrebsligt er en 
forudsætning for, at nogen har en interesse i afgørelsen af en tvist i den i artikel 37, 
stk. 2, i EF-statutten for Domstolen forudsatte betydning, at der skal være tale om 
en direkte og aktuel interesse vedrørende afgørelsen om de påstande, som specifikt 
angår den retsakt, hvis annullation eller gennemførelses udsættelse sagsøgeren 
søger at opnå (jf. Rettens kendelse af 15.6.1993, forenede sager T-97/92 og 
T-111/92, Rijnoudt og Hocken mod Kommissionen, Sml. II, s. 587, grund 16 og 
21). 
16 De begærende parter har ikke kunnet pege på nogen konkret omstændighed, der 
kan begrunde, at de har en personlig interesse i, at sagsøgeren får adgang til anden 
etape af kunstnerkonkurrencen, ligesom de ikke har dokumenteret, hvorledes deres 
forhold på tilstrækkeligt indgribende måde vil kunne blive berørt af Rettens 
afgørelse om tvisten. Under disse omstændigheder må det lægges til grund, at de 
begærende parter ikke har godtgjort at have nogen interesse i at intervenere til 
støtte for sagsøgerens påstande under nærværende sag om foreløbige forholdsreg­
ler. 
17 Begæringen om intervention kan herefter ikke tages til følge. 
Begæringen om udsættelse af gennemførelsen af den anfægtede procedure 
18 I henhold til EF-traktatens artikel 185 og 186, sammenholdt med artikel 4 i Rådets 
afgørelse 88/591/EKSF, EØF, Euratom af 24. oktober 1988 om oprettelse af De 
II - 257 
KENDELSE AF 2. 5. 1994 — SAG T-108/94 R 
Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (EFT L 319, s. 1), som ændret ved 
Rådets afgørelse 93/350/Euratom, EKSF, EØF af 8. juni 1993 (EFT L 144, s. 21), 
kan Retten, hvis den skønner, at forholdene kræver det, træffe bestemmelse om en 
udsættelse af gennemførelsen af den anfægtede retsakt eller foreskrive de 
nødvendige foreløbige forholdsregler. 
19 I henhold til procesreglementets artikel 104, stk. 2, skal begæringer om foreløbige 
forholdsregler som omhandlet i traktatens artikel 185 og 186 indeholde en angi­
velse af de omstændigheder, der medfører uopsættelighed, og af de faktiske og ret­
lige grunde til, at de begærede forholdsregler umiddelbart forekommer berettigede. 
De begærede forholdsregler skal være af foreløbig art i den forstand, at de ikke må 
foregribe afgørelsen i hovedsagen. Den begærende part skal i alle tilfælde doku­
mentere ikke at kunne afvente afgørelsen i hovedsagen uden at blive påført en 
skade, der har alvorlige og uoprettelige følger (jf. kendelse afsagt af Rettens præ­
sident den 5.4.1993, sag T-21/93 R, Peixoto mod Kommissionen, Sml. II, s. 463, 
grund 17, og, senest, af 11.3.1994, sag T-56/94 R, de Santis mod Kommissionen, 
endnu ikke offentliggjort i Samling af Afgørelser, grund 15). 
Parternes argumenter 
20 Hvad angår spørgsmålet, om den begærede foreløbige forholdsregel umiddelbart 
forekommer berettiget, har sagsøgeren gjort gældende, at der ved den i forbindelse 
med konkurrencen fulgte udvælgelsesprocedure er sket en tilsidesættelse af Rådets 
afgørelse af 12. juni 1989 og af konkurrencereglerne, idet udvælgelsesudvalget i ste­
det for at foretage en sammenlignende bedømmelse af samtlige ansøgeres 
ansøgninger har overladt det til de nationale arbejdsgrupper at bedømme 
ansøgningerne fra ansøgere med bopæl i de pågældende medlemsstater. 
Udvælgelsesudvalget har herved sat sig ud over selve begrebet konkurrence, som 
forudsætter, at der rent faktisk foretages en sammenlignende bedømmelse af samt­
lige ansøgninger og opstilles en prioritetsliste over egnede ansøgere. Også ved 
II - 258 
CANDIOTTE MOD RÅDET 
udvalgets beslutning om, at hver medlemsstat skulle udvælge tre kunstnere, er der 
sket en tilsidesættelse af Rådets afgørelse af 12. juni 1989, ligesom konkurrencen 
ved denne beslutning er blevet frataget sin internationale karakter. Sagsøgeren gør 
på dette grundlag gældende, at den belgiske arbejdsgruppes definitive udelukkelse 
af hendes ansøgning, uden at denne var blevet vurderet af udvalget, nødvendigvis 
må kendes retsstridig. 
21 Hvad angår spørgsmålet om uopsættelighed har sagsøgeren i det væsentlige gjort 
gældende, at såfremt proceduren i forbindelse med konkurrencen fortsættes, vil 
hun i tilfælde af, at Retten giver hende medhold i hovedsagen, ikke på ny erhverve 
den retsstilling, som hun ville have haft, såfremt hendes ansøgning ikke var blevet 
afslået. Udvalget skal udvælge de kunstværker, der skal erhverves til Rådets nye 
bygning, i løbet af maj 1994, således at sagsøgeren definitivt vil miste muligheden 
for at få sit kunstværk indkøbt og udstillet i denne, med den anerkendelse og 
kendskab til hendes virksomhed som kunstner i hele Europa, som dette ville 
indebære. Under disse omstændigheder vil selv en erstatning svarende til værdien 
af hendes arbejde ikke være tilstrækkelig til at opveje den skade, der følger af afsla­
get på hendes ansøgning. 
22 Sagsøgte har heroverfor gjort gældende, at udvælgelsesudvalget har handlet i over­
ensstemmelse med Rådets afgørelse af 12. juni 1989, og at det ikke har overskredet 
grænserne for de vide beføjelser, som det er blevet tillagt for så vidt angår afhol­
delsen af kunstnerkonkurrencen. Når udvalget har besluttet at udvælge mindst én 
kunstner for hver medlemsstat og har truffet de nødvendige forholdsregler med 
henblik herpå, er dette sket på grundlag af overvejelser om, hvad der må antages at 
være politisk opportunt i forbindelse med spørgsmålet om erhvervelse af 
kunstværker til en bygning, som er bestemt til at huse Rådets møder. Hvad 
nærmere angår reglen om en national forhåndsudvælgelse af tre ansøgere, hvorved 
det er blevet overladt til de nationale arbejdsgrupper at bedømme ansøgningerne 
fra de pågældende medlemsstater, har denne fremgangsmåde vist sig særdeles 
hensigtsmæssig, når henses til, at der i perioden fra den 30. januar til den 30. 
juni 1993 indgik 1 500 ansøgninger til Rådets Generalsekretariat. Det var endvidere 
efter grundig overvejelse, at udvælgelsesudvalget skønnede, at det valg mellem 36 
kunstværker under den anden etape, som det ville skulle foretage, ville give det en 
tilstrækkelig stor margen med henblik på at kunne foretage den endelige 
udvælgelse af kunstværkerne i løbet af maj 1994. 
II - 259 
KENDELSE AF 2. 5. 1994 — SAG T-108/94 R 
23 Sagsøgte har herefter gjort gældende, at der ikke foreligger nogen omstændigheder, 
som godtgør, at der består en risiko for, at sagsøgeren vil kun blive påført en alvor­
lig og uoprettelig skade. Såfremt Retten måtte træffe en afgørelse i hovedsagen til 
fordel for sagsøgeren, vil en eventuelt dokumenteret skade kunne genoprettes. 
Under alle omstændigheder er der ved det forhold, at sagsøgeren ikke længere har 
mulighed for at få et kunstværk udvalgt i forbindelse med konkurrencen, kun tale 
om en potentiel skade — der i øvrigt på tilsvarende måde har ramt alle de andre 
udelukkede ansøgere (1 464) — idet sagsøgeren ikke ville have haft nogen sikker­
hed for rent faktisk at få udvalgt et kunstværk i tilfælde af, at hendes ansøgning var 
blevet imødekommet som led i første etape. Hvad derimod angår Rådets stilling 
ville en udsættelse af proceduren i forbindelse med den allerede igangværende 
kunstnerkonkurrence skabe uoverstigelige vanskeligheder for det, som ville 
medføre, at dets bygning ikke som planlagt på tidspunktet for indvielsen ville være 
forsynet med kunstværker. 
Rettens bemærkninger 
24 Det bemærkes indledningsvis, at sagsøgeren ved den begærede foreløbige forholds­
regel i det væsentlige søger at opnå, at der træffes bestemmelse om en udsættelse af 
gennemførelsen af en procedure i forbindelse med en konkurrence, som befinder 
sig i sin afsluttende fase. 
25 Det bemærkes endvidere, at det fremgår af fast retspraksis, at spørgsmålet, om der 
foreligger et uopsætteligt behov for, at der træffes bestemmelse om foreløbige for­
holdsregler, beror på, hvorvidt en umiddelbar gennemførelse af de omtvistede rets­
akter, dvs. før der træffes afgørelse i hovedsagen, efter en nærmere vurdering må 
antages at kunne påføre den begærende part en uoprettelig skade, som der ikke vil 
kunne ydes kompensation for, selv hvis den anfægtede afgørelse annulleres, eller 
som — på trods af skadens midlertidige karakter — ville stå i misforhold til 
sagsøgtes interesse i, at retsakterne gennemføres, også selv om de er genstand for 
en retssag (jf. kendelse afsagt den 11.7.1988 af formanden for Domstolens Tredje 
Afdeling, sag 176/88 R, Hanning mod Parlamentet, Sml. s. 3915, grund 9). 
26 Det gælder herved, at selv om der må gives sagsøgeren medhold i, at hun ved den 
omtvistede afgørelse har mistet »muligheden for at være blandt de ansøgere, der vil 
II - 260 
CANDIOTTE MOD RÅDET 
blive opfordret til at fremlægge et forslag til et kunstværk, således at hun ikke vil 
have mulighed for at få sit kunstværk indkøbt og udstillet i Rådets nye bygning«, 
er forholdet det, at selv om sagsøgerens ansøgning var blevet imødekommet i for­
bindelse med første etape af konkurrencen, ville der ikke være nogen sikkerhed for, 
at hun ville være blandt de endeligt udvalgte ansøgere i forbindelse med konkur­
rencen, og for, at hendes kunstværk efter konkurrencens afslutning ville blive 
indkøbt og udstillet i Rådets bygning. Under disse omstændigheder kan de for­
hold, som sagsøgeren har henvist til, ikke anses som nødvendige følger af en 
gennemførelse af den omtvistede procedure (jf. kendelse afsagt af Rettens præ­
sident den 7.1.1994, sag T-564/93 R, Hecq mod Kommissionen, Sml. Pers. II, s. 1, 
grund 31). 
27 Det bemærkes, at såfremt Retten måtte give sagsøgeren medhold i hovedsagen, vil 
det under alle omstændigheder påhvile sagsøgte at træffe de nødvendige foranstalt­
ninger til at sikre en effektiv beskyttelse af sagsøgerens interesser. Sagsøgeren har 
imidlertid ikke peget på nogen forhold, der ville kunne være til hinder for en sik­
ring af hendes interesser med tilbagevirkende kraft. Under disse omstændigheder 
kan det ikke lægges til grund, at sagsøgeren vil blive påført nogen uoprettelig skade 
i tilfælde af, at der ikke træffes bestemmelse om en udsættelse af gennemførelsen af 
den omtvistede procedure. 
28 Det må herefter lægges til grund, at sagsøgeren ikke har godtgjort, at den omtvi­
stede procedure — såfremt der ikke træffes bestemmelse om den begærede 
foreløbige forholdsregel — vil kunne påføre hende en skade, som ikke vil kunne 
genoprettes ved en opfyldelse af en dom fra Retten, og at den skade, som 
sagsøgeren eventuelt vil kunne blive påført, under alle omstændigheder åbenbart 
står i et misforhold til sagsøgtes interesse i at afslutte den omhandlede kunstner-
konkurrence. Det må tværtimod antages, at en udsættelse af proceduren i forbin­
delse med konkurrencen ville stå i et åbenbart misforhold til Rådets interesse i at 
råde over resultaterne af konkurrencen, navnlig når henses til tidsplanen for ind­
vielsen af Rådets nye bygning. 
29 Det må herefter, og idet det er ufornødent at undersøge, hvorvidt sagsøgerens 
anbringender og argumenter i hovedsagen forekommer berettigede, lægges til 
grund, at de nødvendige betingelser for, at der kan træffes bestemmelse om den 
begærede foreløbige forholdsregel, ikke er opfyldt, hvorfor begæringen ikke kan 
tages til følge. 
II-261 
KENDELSE AF 2. 5. 1994 — SAG T-108/94 R 
Af disse grunde 
bestemmer 
RETTENS PRÆSIDENT 
1) Begæringen om intervention tages ikke til følge. 
2) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. 
3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. 
Således bestemt i Luxembourg, den 2. maj 1994. 
H. Jung 
Justitssekretær J. L. Cruz Vilaça 
Præsident 
II - 262