Forslag til afgørelse fra generaladvokat Léger fremsat den 21. februar 2002. - Kongeriget Spanien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - EUGFL - regnskabsafslutning - regnskabsåret 1993. - Sag C-349/97.



Samling af Afgørelser 2003 side I-03851



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1. I medfør af EF-traktatens artikel 173, stk. 1 (efter ændring nu artikel 230, stk. 1, EF), har Kongeriget Spanien nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 97/608/EF af 30. juli 1997 om ændring af beslutning 97/333/EF om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabsåret 1993, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen , for så vidt angår den del af beslutningen, der vedrører Kongeriget Spanien.

I - Faktiske omstændigheder

2. Kommissionens beslutning 97/333/EF af 23. april 1997 blev vedtaget før afslutningen af forligsproceduren, som visse medlemsstater, herunder Kongeriget Spanien, havde gjort brug af i overensstemmelse med Kommissionens beslutning 94/442/EF af 1. juli 1994 om indførelse af en forligsprocedure i forbindelse med regnskabsafslutningen for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen . Den anfægtede beslutning vedrører afslutningen af regnskaberne for de udgifter, for hvilke forligsproceduren er afsluttet. Kommissionen har fastsat beløbet for de udgifter, som er godkendt til finansiering gennem EUGFL for regnskabsåret 1993.

3. Hvad angår Kongeriget Spanien har Kommissionen konstateret, at en del af de anmeldte udgifter ikke opfyldte de i fællesskabsbestemmelserne fastsatte betingelser og derfor ikke kunne finansieres af EUGFL, Garantisektionen. Det drejer sig om udgifter i forbindelse med produktions- og forbrugsstøtte til olivenolie og produktionsstøtte til tørret foder. Der blev pålagt følgende finansielle korrektioner:

1) Produktionsstøtte til olivenolie:

- en finansiel standardkorrektion på 10% af den støtte, som er betalt af Spanien i produktionsåret 1992/1993, svarende til 5 939 261 511 ESP

- en finansiel korrektion på 224 414 161 ESP svarende til det støttebeløb, der er ydet to godkendte produktionsorganisationer og disses medlemmer

- en finansiel korrektion på 217 007 368 ESP af udgifterne i forbindelse med oprettelse af fortegnelsen over olivendyrkningsarealer.

2) Forbrugsstøtte til olivenolie:

- en finansiel korrektion på 26 849 245 ESP svarende til det støttebeløb, der er ydet to godkendte olivenolieemballeringsvirksomheder

- en finansiel standardkorrektion på 2% af den støtte, der er betalt af Spanien i produktionsåret 1992/1993, svarende til 811 514 867 ESP.

3) Produktionsstøtte til tørret foder:

- en finansiel korrektion på 2% af de udgifter, som Spanien har anmeldt, svarende til 384 545 035 ESP.

4. Begrundelserne for de således anvendte korrektioner er angivet i den sammenfattende rapport om resultatet af kontrollen i forbindelse med afslutningen af regnskaberne for EUGFL, Garantisektionen, for regnskabsåret 1993 .

II - Generelle retsforskrifter

A - Bestemmelser om kontrol af foranstaltninger, der finansieres af EUGFL

5. I artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik er det fastsat, at Fællesskabet finansierer interventioner til regulering af landbrugsmarkederne, som foretages efter Fællesskabets regler inden for rammerne af den fælles markedsordning for landbruget.

6. I henhold til artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 729/70 stiller Kommissionen de nødvendige midler til rådighed for medlemsstaterne, for at de udpegede kontorer og organer kan foretage betalinger af interventionerne i overensstemmelse med Fællesskabets regler og de nationale lovgivninger. I henhold til samme forordnings artikel 5, stk. 2, litra b), afslutter Kommissionen inden udløbet af det følgende år kontorernes og organernes regnskaber på grundlag af årsregnskab med de for dets afslutning nødvendige bilag.

7. Artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 729/70 foreskriver, at medlemsstaterne i overensstemmelse med de nationale administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser træffer de fornødne foranstaltninger for at sikre sig, at de af fonden finansierede foranstaltninger virkelig er blevet gennemført, og at de er blevet gennemført på behørig måde, for at forhindre og forfølge uregelmæssigheder og gennemføre tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt med urette på grund af uregelmæssigheder eller forsømmelser.

8. I henhold til artikel 8, stk. 2, i nævnte forordning bærer Fællesskabet de finansielle følger af uregelmæssighederne eller forsømmelserne, hvis de nævnte beløb ikke tilbagebetales fuldt ud; dette gælder ikke for uregelmæssigheder eller forsømmelser, som medlemsstaternes myndigheder eller organer kan gøres ansvarlige for. De tilbagekrævede beløb betales til de kontorer eller organer, som har udbetalt dem, og disse trækker beløbene fra de udgifter, som finansieres af fonden.

9. I henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning nr. 729/70 stiller medlemsstaterne alle oplysninger, der er nødvendige for fondens funktion, til rådighed for Kommissionen, og træffer alle foranstaltninger, der er egnede til at lette eventuelle kontrolforanstaltninger - herunder undersøgelser på selve stedet - hvis gennemførelse Kommissionen skønner formålstjenlig som led i administrationen af fællesskabsfinansieringen. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, som de har udstedt med henblik på anvendelsen af Fællesskabets retsakter vedrørende den fælles landbrugspolitik, for så vidt disse retsakter har finansielle virkninger for fonden.

10. Efter stk. 2 i samme bestemmelse har de funktionærer, der er bemyndiget af Kommissionen til at foretage undersøgelser på stedet, adgang til de bøger og alt øvrigt materiale, som vedrører de af fonden finansierede udgifter. På anmodning af Kommissionen og med den pågældende medlemsstats indforståelse gennemfører denne medlemsstats kompetente myndigheder revisioner eller undersøgelser med hensyn til foranstaltninger, der er omfattet af denne forordning. Ansatte fra Kommissionen kan deltage i disse revisioner eller undersøgelser.

11. I henhold til artikel 1, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 4045/89 af 21. december 1989 om medlemsstaternes kontrol med de foranstaltninger, der indgår i ordningen for finansiering gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen , og om ophævelse af direktiv 77/435/EØF , vedrører forordningen kontrol af, om de foranstaltninger, der direkte eller indirekte indgår i ordningen for finansiering gennem EUGFL, Garantisektionen, rent faktisk er blevet gennemført på behørig vis, idet kontrollen foretages på grundlag af forretningspapirer fra støttemodtagerne eller de betalingspligtige, i det følgende benævnt »virksomheder«. Efter artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 4045/89 foretager medlemsstaterne kontrol af virksomhedernes forretningspapirer, idet der tages hensyn til, hvilken type foranstaltninger der skal kontrolleres. De nærmere bestemmelser vedrørende denne kontrol er anført i stk. 2 ff. i samme artikel.

12. Hvad angår de finansielle følger for afslutningen af regnskaberne for EUGFL, Garantisektionen, i tilfælde af mangler i den kontrol, der foretages af medlemsstaterne, har en mellemtjenstlig arbejdsgruppe under Kommissionen vedtaget kriterier , som blev godkendt af Kommissionen og af repræsentanter for medlemsstaterne i EUGFL-komitéen. På grundlag af disse kriterier foreskrives tre kategorier af standardkorrektioner:

»A) 2% af udgifterne - hvis manglen kun vedrører mindre betydningsfulde dele af kontrolsystemet eller gennemførelsen af kontrol, som ikke er af afgørende betydning for sikkerheden for udgiftens retmæssighed, så det med rimelighed kan konkluderes, at risikoen for tab for EUGFL har været af mindre omfang

B) 5% af udgifterne - hvis manglen vedrører mere betydningsfulde dele af kontrolsystemet eller gennemførelsen af kontrol, som er af væsentlig betydning for sikkerheden for udgiftens retmæssighed, så det med rimelighed kan konkluderes, at risikoen for tab for EUGFL har været betydelig

C) 10% af udgifterne - hvis manglen vedrører hele kontrolsystemet eller grundlæggende dele heraf eller gennemførelsen af kontrol, der er af afgørende betydning for sikkerheden for udgiftens retmæssighed, så det med rimelighed kan konkluderes, at der har været en stor risiko for et omfattende tab for EUGFL.«

13. I Belle-rapporten påpeges det, at det er muligt at afvise udgifterne i deres helhed, og at en højere korrektionssats således undtagelsesvis kan finde anvendelse.

14. Den 1. juli 1994 vedtog Kommissionen beslutning 94/442. I henhold til dennes artikel 1, stk. 1, litra b) og c), har forligsorganet til opgave at forsøge at forlige Kommissionens og den pågældende medlemsstats divergerende opfattelser og herefter at udfærdige en rapport om resultatet af forligsbestræbelserne. I artikel 1, stk. 2, litra a), præciseres det, at hvad angår regnskabsafslutningsprocedurens videre forløb foregriber forligsorganets holdning ikke Kommissionens endelige beslutning om regnskabsafslutningen og berører ikke den pågældende medlemsstats ret til at indbringe en sådan beslutning for Domstolen i henhold til traktatens artikel 173.

B - Oprettelsen af et kontrolkontor for olivenoliesektoren

15. Da erfaringerne havde vist, at uanset de gældende bestemmelser om en lang række kontrolforanstaltninger var der problemer med en nøjagtig og effektiv gennemførelse af kontrollen, hvilket kunne medføre uberettigede udgifter for Fællesskabet, og at producentmedlemsstaternes administrative struktur ikke var tilstrækkelig tilpasset til gennemførelsen af den kontrol, fællesskabsbestemmelserne foreskriver, vedtog Rådet den 17. juli 1984 forordning (EØF) nr. 2262/84 om særlige foranstaltninger inden for olivenoliesektoren . Artikel 1, stk. 1, første afsnit, i nævnte forordning, som affattet ved Rådets forordning (EØF) nr. 593/92 af 3. marts 1992 , foreskriver, at hver producentmedlemsstat i overensstemmelse med sine retsregler opretter et særligt kontor, som skal varetage visse opgaver og kontrollen med fællesskabsstøtten i olivenoliesektoren, med undtagelse af eksportrestitutioner. Artikel 1, stk. 2, foreskriver, at for at sikre en korrekt anvendelse af Fællesskabets retsforskrifter vedrørende produktionsstøtteordningen skal kontoret

- påse, at de aktiviteter, der udøves af producentorganisationer og foreninger af sådanne, er i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2261/84 af 17. juli 1984 om almindelige regler for støtte til olivenolieproduktion og producentorganisationer

- kontrollere rigtigheden af oplysningerne i dyrkningserklæringerne og i støtteansøgningerne, uden at dette begrænser den kontrol, medlemsstaterne gennemfører i henhold til artikel 14 i forordning nr. 2261/84

- kontrollere de godkendte møller

- kontrollere godkendte emballeringsvirksomheder i overensstemmelse med artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 3089/78 af 19. december 1978 om fastsættelse af almindelige bestemmelser vedrørende støtte til forbruget af olivenolie samt i givet fald anerkendte brancheorganisationer efter artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 136/66/EØF . I overensstemmelse med artikel 1, stk. 4, fjerde afsnit, i forordning nr. 2262/84, som affattet ved forordning nr. 593/92, træffer medlemsstaterne snarest muligt videre foranstaltninger i forbindelse med de forhold, der er konstateret af kontoret. I henhold til forordningens femte afsnit skal de med regelmæssige mellemrum meddele Kommissionen en oversigt over de forholdsregler og sanktioner, som er blevet iværksat i forbindelse med forhold, kontoret har konstateret under kontrollen.

16. Ved lov nr. 28/1987 af 11. december 1987 oprettede Kongeriget Spanien Kontoret for Olivenolie , der navnlig har til opgave at kontrollere, at producentorganisationernes aktiviteter er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne.

17. Servicio Nacional de Productos Agrarios (SENPA), nu Fondo Español de Garantía Agraria , har på sin side til opgave at godkende støttemodtagende virksomheder, foretage direkte betalinger af støtte samt forskud mod den krævede sikkerhedsstillelse og at pålægge eventuelle sanktioner.

18. De af den spanske regering fremførte anbringender vedrører tre kategorier af fællesskabsstøtte: produktionsstøtte til olivenolie, forbrugsstøtte til olivenolie og produktionsstøtte til tørret foder. Den spanske regering har endvidere kritiseret Kommissionen for at have tilsidesat visse fællesskabsretlige principper. Jeg vil undersøge de påberåbte anbringender successivt, inddelt efter emne.

III - Produktionsstøtte til olivenolie

A - Retsforskrifter

1. Almindelige bestemmelser

19. Ved forordning nr. 136/66 oprettes der en fælles markedsordning for fedtstoffer.

20. Ved artikel 5, stk. 1, i denne forordning, som affattet ved forordning (EØF) nr. 1915/87 , indføres der en produktionsstøtte til olivenolie, som skal bidrage til, at der skabes en rimelig indkomst for producenterne. I artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 136/66, som affattet ved forordning (EØF) nr. 3499/90 , foreskrives, at støtten ydes dels til olivendyrkere, hvis produktion for et givet produktionsår er på mindst 500 kg olivenolie på grundlag af den faktisk producerede mængde olivenolie, dels til andre olivendyrkere på grundlag af de dyrkede oliventræers antal og produktionspotentiel samt skønsmæssigt fastsatte udbytter for disse træer og på betingelse af, at de producerede oliven er blevet forarbejdet.

21. I forlængelse af vedtagelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1413/82 af 18. maj 1982 om ændring af forordning nr. 136/66 indførtes der en særlig ordning baseret på olivenproducentorganisationer eller -foreninger, som skulle gennemføre visse aktiviteter i forbindelse med støtteordningens anvendelse . I ottende betragtning til denne forordning anføres det, at da foreningerne skal sørge for en skærpet kontrol med de mængder, som produceres af olivendyrkere, der er medlemmer af organisationer tilsluttet disse foreninger, bør kun disse foreninger kunne modtage forskud på støtten.

22. I henhold til artikel 20c, stk. 1, litra b), i forordning nr. 136/66, som affattet ved forordning nr. 1413/82, skal de producentorganisationer, der er anerkendt i henhold til denne forordning , være i stand til at kontrollere deres medlemmers produktion af oliven og olivenolie. I henhold til stk. 2, litra b), i nævnte artikel skal foreningerne af producentorganisationer være i stand til at koordinere og kontrollere tilsluttede organisationers virksomhed. Artikel 20c, stk. 3, foreskriver, at anerkendelsen af en producentorganisation eller forening inddrages, hvis betingelserne for anerkendelsen ikke var eller ikke længere er opfyldt.

23. Artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 2261/84 anfører i denne forbindelse, at anerkendte producentorganisationer senest den 30. juni hvert år giver den kompetente myndighed meddelelse om eventuelle ændringer i deres struktur siden anerkendelsen eller sidste årlige meddelelse samt om eventuelt modtagne ansøgninger om udtræden og tilslutning. Den kompetente myndighed sikrer sig på grundlag af denne meddelelse og af udfaldet af de kontrolforanstaltninger, den eventuelt har gennemført, at betingelserne for anerkendelse fortsat opfyldes. Såfremt betingelserne ikke længere opfyldes, eller strukturen i en organisation ikke muliggør kontrol af medlemmernes produktion, skal den kompetente myndighed straks og senest inden begyndelsen af det følgende produktionsår inddrage anerkendelsen og give Kommissionen meddelelse herom.

24. I henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning nr. 2261/84 skal producentmedlemsstaterne sikre sig, at de beløb, der i medfør af artikel 11, stk. 1, er bestemt for foreningerne og producentorganisationerne, kun anvendes til finansiering af den virksomhed, der påhviler dem i henhold til denne forordning. Artikel 11, stk. 3, i samme forordning foreskriver, at såfremt beløbene eller dele deraf af producentorganisationerne ikke er blevet anvendt til at finansiere den virksomhed, der påhviler dem, skal de tilbagebetales til medlemsstaten og fratrækkes de udgifter, der finansieres af EUGFL.

25. Ifølge artikel 2, stk. 3, i forordning nr. 2261/84 ydes støtten efter ansøgning indgivet af de pågældende til den medlemsstat, hvor olien er produceret. Forordningens artikel 2, stk. 4, første afsnit, som affattet ved Rådets forordning (EØF) nr. 3500/90 af 27. november 1990 , foreskriver, at til olivendyrkere, hvis gennemsnitlige produktion er på mindst 500 kg olivenolie pr. produktionsår, ydes støtten for den mængde olie, der rent faktisk er produceret i en godkendt oliemølle. I henhold til artikel 5, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3061/84 af 31. oktober 1984 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende ordningen for støtte til olivenolieproduktion skal den støtteansøgning, som de enkelte olivendyrkere skal indsende, indeholde visse oplysninger, herunder om den anerkendte mølle eller de anerkendte møller, hvor olien er produceret med angivelse for hver enkelt af den forarbejdede olivenmængde og den producerede mængde olie. Ansøgningen skal ledsages af en erklæring fra møllen, der bekræfter olivendyrkerens oplysninger.

26. For at blive godkendt skal de pågældende møller opfylde en række betingelser, som er angivet i artikel 13 i forordning nr. 2261/84 og artikel 9 i forordning nr. 3061/84. Artikel 13, stk. 4, i forordning nr. 2261/84 foreskriver, at hvis én af de fastsatte betingelser for godkendelse ikke længere opfyldes, inddrages godkendelsen for et tidsrum, som afhænger af overtrædelsens omfang. I artikel 13, stk. 6, i forordning nr. 2261/84 er det imidlertid fastsat, at såfremt inddragelsen af en mølles godkendelse vil få alvorlige følger for forarbejdningskapaciteten i et bestemt produktionsområde, kan det besluttes at godkende denne mølle under en særlig kontrolordning. Med henblik herpå indsender medlemsstaten i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i forordning nr. 3061/84 en begrundet anmodning til Kommissionen med angivelse af den kontrolform, som den forpligter sig til at udføre på den pågældende mølle.

2. Kontrolordningen

27. I henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning nr. 2261/84 skal hver producentmedlemsstat anvende en kontrolordning, som sikrer, at det produkt, for hvilket der ydes støtte, er støtteberettiget.

28. I artikel 1, stk. 2, litra d), i forordning nr. 3061/84 anføres det i den forbindelse, at dyrkningserklæringen skal indeholde oplysninger om antallet af producerende oliventræer, hvorfra oliven anvendes til produktion af olie. I artikel 1, stk. 5, er det fastsat, at såfremt en del oliven anvendes til andet formål end oliefremstilling, udbetales støtten i forhold til de oliven, der er bestemt til fremstilling af olivenolie.

29. I henhold til artikel 14, stk. 3, i forordning nr. 2261/84 kontrollerer producentmedlemsstaterne på stedet de godkendte møllers virksomhed og lagerregnskaber, idet denne kontrol skal omfatte en nærmere fastsat procentdel af møllerne. I artikel 14, stk. 3a, der er tilføjet ved forordning nr. 3500/90, foreskrives, at med henblik på udbetaling af støtte til olivendyrkere, hvis gennemsnitlige produktion er på mindst 500 kg olivenolie pr. produktionsår, kontrollerer producentmedlemsstaterne nøjagtigheden af dyrkningserklæringerne på grundlag af nærmere fastsatte kriterier, at den oliemængde, der er anført i støtteansøgningen, stemmer overens med de godkendte møllers lagerregnskaber, og at de oplysninger, som den enkelte olivendyrker har meddelt om de forarbejdede mængder oliven i en godkendt mølle, stemmer overens med oplysningerne i den pågældendes dyrkningserklæring på grundlag af nærmere fastsatte kriterier. For så vidt angår olivendyrkere, hvis gennemsnitlige produktion er på under 500 kg olivenolie pr. produktionsår, foreskriver artikel 14, stk. 4, i forordning nr. 2261/84, som affattet ved forordning nr. 3500/90, at kontrollen skal gøre det muligt at kontrollere nøjagtigheden af dyrkningserklæringerne på grundlag af nærmere fastsatte kriterier, og om der foreligger dokumentation for forarbejdningen af de dyrkede oliven i en godkendt mølle.

30. I henhold til artikel 10, stk. 1, i forordning nr. 3061/84, som affattet ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 928/91 af 15. april 1991 , skal den i artikel 14, stk. 3, i forordning nr. 2261/84 omhandlede kontrol omfatte mindst 10% af de godkendte møller, der er i drift i løbet af det pågældende produktionsår. Artikel 10, stk. 3, foreskriver, at med henblik på kontrollen af nøjagtigheden af de i artikel 14, stk. 3a og 4 i forordning nr. 2261/84 omhandlede dyrkningserklæringer tager de producerende medlemsstater hensyn til bl.a. oplysninger fra fortegnelsen over olivendyrkningsarealerne og edb-registrene, resultater af kontrol på stedet af olivendyrkere og de oliven- og olieudbytter, der er fastsat for det område, hvor den eller de pågældende bedrifter er beliggende.

31. Artikel 15, stk. 3, i forordning nr. 2261/84, som affattet ved forordning nr. 3500/90, foreskriver, at såfremt den i artikel 13 og 14 omhandlede kontrol ikke bekræfter de oplysninger, der er anført i en godkendt mølles lagerregnskab, fastsætter den pågældende medlemsstat, uden at dette i øvrigt udelukker eventuelle sanktioner over for den pågældende mølle, for hver producent, hvis gennemsnitlige produktion er på mindst 500 kg olivenolie pr. produktionsår, og som har ladet sin olivenproduktion forarbejde i den pågældende mølle, den mængde olie, der er berettiget til støtte. I henhold til artikel 15, stk. 4, tager medlemsstaten, når den skal fastsætte den støtteberettigede mængde, hensyn til bl.a. det i overensstemmelse med artikel 18 i denne forordning skønsmæssigt fastsatte udbytte af oliven og olie - pr. homogent produktionsområde.

3. Fortegnelsen over olivendyrkningsarealer og edb-registrene med oplysninger om olivenolieproduktionen

32. Med henblik på dels at fremskaffe de oplysninger, der er nødvendige for inden for Fællesskabet at få kendskab til produktionskapaciteten for oliven og olivenolie, dels at sikre, at Fællesskabets ordning for støtte til sidstnævnte produkt fungerer bedre, vedtog Rådet forordning (EØF) nr. 154/75 af 21. januar 1975 om oprettelse af en fortegnelse over olivendyrkningsarealer i de olivenproducerende medlemsstater .

33. I henhold til artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 154/75 skal de olivenolieproducerende medlemsstater oprette en fortegnelse over olivendyrkningsarealer, der omfatter alle olivendyrkende bedrifter beliggende på deres område. Fristen for at oprette en sådan fortegnelse udløb for Spaniens vedkommende den 1. november 1986 i henhold til artikel 1, stk. 2, i denne forordning, som affattet ved Rådets forordning (EØF) nr. 3788/85 af 20. december 1985 om tilpasning, som følge af Spaniens og Portugals tiltrædelse, af visse forordninger vedrørende fedtstoffer .

34. Ved forordning (EØF) nr. 2276/79 af 16. oktober 1979 fastsatte Kommissionen nærmere regler for oprettelse af en fortegnelse over olivendyrkningsarealer i de olivenproducerende medlemsstater . Ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 586/88 af 2. marts 1988 om ændring af forordning nr. 2276/79 blev artikel 6a og 6b indsat i den sidstnævnte forordning. I henhold til artikel 6a skal medlemsstaterne efter proceduren i artikel 6, stk. 1, sørge for hvert år at ajourføre fortegnelsen over olivendyrkningsarealer under hensyntagen til eventuelle ændringer i de af olivendyrkerne fremlagte dyrkningserklæringer. Ifølge artikel 6b, stk. 1, kan de producentmedlemsstater, der har tiltrådt Fællesskabet efter denne forordnings ikrafttræden, gennem prøver undersøge, hvilke metoder der er bedst afstemt efter olivendyrkningssituationen i disse medlemsstater. Med henblik herpå fremsender de pågældende medlemsstater et prøveprogram til Kommissionen til godkendelse. Ifølge artikel 6b, stk. 2, giver Kommissionen medlemsstaterne meddelelse om sin beslutning om det fremlagte program, i givet fald med de ændringer, den anser for passende. Efter Kommissionens godkendelse gennemføres programmet snarest muligt under den pågældende medlemsstats ansvar.

35. For så vidt angår finansieringen af fortegnelsen over olivendyrkningsarealer blev forordning nr. 154/75 ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 1794/79 af 9. august 1979 med hensyn til finansieringen af fortegnelsen over olivendyrkningsarealer . I overensstemmelse med den nye artikel 3, stk. 3, andet afsnit, sker finansieringen via et fradrag i produktionsstøtten efter samme fremgangsmåde som den, der er fastsat for de udgifter, der er omhandlet i artikel 2 og 3 i forordning nr. 729/70. I henhold til artikel 3, stk. 5, er udgifter i forbindelse med kontrakter indgået mellem producentmedlemsstatens kompetente myndighed og fysiske eller juridiske personer, som har fået til opgave at udføre arbejdet, og udgifter, som ikke vedrører forvaltning af og kontrol med det pågældende arbejde, når medlemsstaten lader dette udføre af sine egne organer, refusionsberettigede. Medlemsstaten underretter på forhånd Kommissionen om kontrakternes eller udbudsbetingelsernes indhold eller de anslåede udgifter i forbindelse med arbejdet.

36. Endvidere skal hver producentmedlemsstat i henhold til artikel 16, stk. 1, i forordning nr. 2261/84 oprette og ajourføre permanente edb-registre med oplysninger om olivenolieproduktionen. I henhold til artikel 17, stk. 2, i nævnte forordning skal registrene og de tilknyttede kontrolsystemer være forenelige med det edb-system, som de enkelte producentmedlemsstater anvender i forbindelse med fortegnelsen over olivendyrkningsarealerne.

37. Artikel 14, stk. 5, første afsnit, i forordning nr. 2261/84 foreskriver, at medlemsstaterne anvender edb-registrene i forbindelse med de i forordningen omhandlede former for kontrol. Ifølge artikel 16, stk. 2, i samme forordning, skal registrene indeholde alle de nødvendige oplysninger for at lette kontrollen og en hurtig efterforskning af uregelmæssigheder, herunder oplysninger om oliemøllernes produktion. Endvidere foreskriver artikel 11, stk. 1, andet afsnit, i forordning nr. 3061/84, som affattet ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 98/89 af 17. januar 1989 , at medlemsstaterne indfører de basisoplysninger, der findes i fortegnelsen over olivendyrkningsarealer, i edb-registret, så snart oplysningerne foreligger.

38. I henhold til artikel 11, stk. 2, første afsnit, i forordning nr. 3061/84, som affattet ved forordning nr. 98/89, skal iværksættelsen af samtlige elementer i forbindelse med edb-registret være afsluttet inden den 31. oktober 1990.

B - Finansielle korrektioner vedrørende produktionsstøtte til olivenolie

1. Punktuel finansiel korrektion af støtte, som er udbetalt til to producentorganisationer

a) Parternes argumenter

39. Den spanske regering har bestridt den korrektion på 224 414 161 ESP, som den er blevet pålagt for støtte, der er udbetalt til producentorganisationerne OPROL (Toledo) og APROL-JJAA (Badajoz).

40. Ifølge regeringen er der ingen grund til at nægte en medlemsstat støtte, når den godtgør, at dens kontrolsystem er acceptabelt.

41. Som svar på Kommissionens påstand om, at kommunikationen mellem de selvstyrende regioner og FEGA er utilstrækkelig, har den spanske regering anført, at kontrollen med producentorganisationerne tværtimod er udtømmende. Den har forklaret, at der er en grund til, at AAO's opfordringer ikke altid fører til, at godkendelsen af producentorganisationen automatisk inddrages, som Kommissionen har krævet. Dels reguleres procedurerne for pålæggelse af sanktioner i henhold til artikel 2, stk. 4, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers økonomiske interesser af medlemsstaternes lovgivning, hvilket i Kongeriget Spaniens tilfælde indebærer, at en lang og kompliceret kontradiktorisk procedure skal iværksættes. Der kan derfor ikke umiddelbart pålægges en hurtig sanktion. Dels er inddragelse af godkendelsen en forholdsvis alvorlig foranstaltning, som ikke bør finde anvendelse, når der er tale om en ubetydelig overtrædelse.

42. Den spanske regering har påpeget, at godkendelsen af OPROL på AAO's opfordring blev inddraget ved bekendtgørelse fra Consejería de Agricultura de la Junta de Comunidades de Castilla-La Mancha af 25. april 1995. For så vidt angår APROL-JJAA har den spanske regering medgivet, at AAO's forslag om inddragelse ikke blev fulgt, men har tilføjet, at forslaget var baseret på ren mistanke eller frygt, men ikke på tilstrækkelige grunde.

43. Den spanske regering har bestridt, at den ikke har meddelt Kommissionen de oplysninger, som denne anmodede om, og som den påstår, at den ikke har modtaget.

44. Den har endvidere bemærket, at det eneste tilfælde, i hvilket fællesskabsbestemmelserne, jf. artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 2261/84, foreskriver, at beløb fratrækkes de udgifter, som finansieres af EUGFL, er, hvis det bekræftes, at beløbene eller dele deraf ikke er blevet anvendt til finansiering af den virksomhed, der påhviler dem.

45. Den spanske regering har tilføjet, at den anfægtede beslutning stadig ville være retsstridig, selv om der påvistes at være fejl i visse producentorganisationers funktionsmåde. Ifølge regeringen skal korrektionen under alle omstændigheder anvendes på den støtte, der af producentorganisationen er indeholdt til dens virksomhed, men ikke over for alle de olivendyrkere, der er tilsluttet denne. Denne konklusion følger nødvendigvis af princippet om straffens personalitet og især af proportionalitetsprincippet. Regeringen har ligeledes gjort gældende, at Kommissionens beslutninger ikke altid vedrører den støtte, der er udbetalt til alle olivendyrkere, hvilket rejser spørgsmålet om, hvilke kriterier der anvendes af Kommissionen, og dens beslutningers eventuelt vilkårlige karakter.

46. Den spanske regering har kritiseret Kommissionen for at have skabt en betydelig retsusikkerhed, da den ikke har præciseret de kriterier, der begrunder en inddragelse af godkendelsen. Eftersom der er tale om en foranstaltning, som begrænser de individuelle rettigheder, er det vigtigt, at den kun finder anvendelse, når beviser på uregelmæssighederne er fremskaffet efter den fastsatte fremgangsmåde. Den spanske regering har bestridt, at der foreligger tilsidesættelser. Efter dens mening var det, der blev opdaget, konkrete mangler, som begrunder en opfølgning hos producentorganisationerne.

47. Ifølge den spanske regering er det ude af proportioner at lade følgerne af en uregelmæssighed, som en producentorganisation er ansvarlig for, omfatte den støtte, der er ydet alle dens medlemmer, så meget mere som størstedelen af medlemmerne ikke har gjort sig skyldig i nogen tilsidesættelse.

48. Kommissionen har forklaret, at den anvendte punktuelle korrektion vedrører såvel den støtte, der blev ydet til OPROL og APROL-JJAA, som den, der gennem disse to organisationer blev ydet til olivenolieproducenterne i regnskabsåret 1993.

49. Den har påpeget, at denne korrektion, ligesom de øvrige korrektioner, der er angivet i den anfægtede beslutning, er baseret på oplysninger - eller manglende oplysninger - fra forskellige spanske myndigheder, AAO's inspektioner og de kontrolundersøgelser på stedet, der er foretaget af EUGFL's Kontroltjeneste .

50. Ifølge Kommissionen blev der i forbindelse med disse kontrolprocedurer afsløret alvorlige og vedvarende uregelmæssigheder i seks producentorganisationers forvaltning og funktionsmåde, herunder i de to, der er omfattet af den omtvistede korrektion. Kun de sidstnævnte er blevet pålagt en korrektion af denne type, da det har været muligt at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at beregne den korrektion, der vedrører dem.

51. Kommissionen har understreget, at producentorganisationerne er et afgørende element i forvaltningen og kontrollen af de fælles markedsordninger, og at der i henhold til fællesskabsbestemmelserne til gengæld for den støtte og de finansielle kompensationer de modtager, påhviler dem bestemte forpligtelser og særlige opgaver i tilknytning til forvaltningen og kontrollen af den fællesskabsstøtte, der udbetales til de tilsluttede producenter.

52. Kommissionen har anført, at disse organisationer, for at blive anerkendt, obligatorisk skal opfylde alle de i fællesskabsbestemmelserne foreskrevne krav og betingelser. Disse er hovedsagelig fastsat i artikel 20c i forordning nr. 136/66, som affattet ved forordning nr. 1413/82, og i forordning nr. 2261/84, nærmere bestemt i artikel 5, stk. 3. Den har tilføjet, at det er af afgørende betydning, at alle disse organisationer, ikke kun på det tidspunkt, hvor de oprettes, men i hele deres levetid, opfylder alle de forpligtelser, betingelser og opgaver, som fællesskabsbestemmelserne pålægger dem.

53. Kommissionen har gjort gældende, at det fremgår af disse bestemmelser, at såfremt betingelserne for anerkendelsen ikke længere opfyldes, skal den kompetente myndighed straks inddrage godkendelsen, og den råder ikke over nogen skønsbeføjelse. Denne foranstaltning udgør ikke en sanktion, men er en følge af, at de nødvendige betingelser for at opretholde en status som anerkendt producentorganisation ikke er opfyldt. Inddragelsen af godkendelsen skal ske, uden at det berører de sanktioner, som i givet fald pålægges. Ifølge Kommissionen har de spanske selvstyrende regioner nægtet at inddrage anerkendelsen af de pågældende producentorganisationer i overensstemmelse med AAO's forslag, selv om de i det væsentlige har indrømmet, at de afslørede uregelmæssigheder forelå.

54. Ifølge Kommissionen har Kongeriget Spanien ikke meddelt størstedelen af de oplysninger om de pågældende producentorganisationer, som Kommissionen gentagne gange anmodede om.

b) Vurdering

55. Den spanske regerings argumentation vedrører de retlige kriterier for at inddrage godkendelsen af producentorganisationerne, beviserne for begåede uregelmæssigheder og omfanget af den korrektion, der på grund af disse uregelmæssigheder er pålagt Kongeriget Spanien.

56. Jeg vil i det følgende undersøge disse punkter enkeltvis.

i) Kriterierne for at inddrage anerkendelsen af producentorganisationerne

57. Jeg erindrer om, at der ved forordning nr. 1413/82 indførtes en særlig ordning, som er baseret på olivenproducentorganisationer eller -foreninger, der skal sørge for en skærpet kontrol med de mængder, som produceres af olivendyrkere, der er medlemmer af organisationer tilsluttet disse foreninger.

58. Artikel 20c, stk. 1, litra b), i forordning nr. 136/66, som affattet ved forordning nr. 14132/82, fastsætter de betingelser, som anerkendelsen af producentorganisationer er underlagt. De skal navnlig være i stand til at kontrollere deres medlemmers produktion af oliven og olivenolie.

59. I artikel 20c, stk. 2, litra b), i nævnte forordning beskrives helt entydigt, hvilke konsekvenser der skal drages, hvis betingelserne for anerkendelsen ikke længere er opfyldt. I så fald skal anerkendelsen af en producentorganisation eller forening nemlig inddrages.

60. I artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 2261/84 præciseres de nærmere bestemmelser vedrørende inddragelse af en anerkendelse. Det foreskrives heri, at den kompetente myndighed på grundlag af den årlige meddelelse, som producentorganisationerne skal indgive om eventuelle ændringer i deres struktur siden anerkendelsen, og om udfaldet af eventuelle kontrolforanstaltninger, skal sikre sig, at betingelserne for anerkendelse fortsat opfyldes. Såfremt dette ikke er tilfældet, »skal den kompetente myndighed straks og senest inden begyndelsen af det følgende produktionsår inddrage anerkendelsen [...]«.

61. Der kan efter min mening udledes fire konsekvenser af denne tekst.

62. Dels er de betingelser, som skal være opfyldt, for at en producentorganisation anerkendes, lette at identificere. En af disse betingelser er, at organisationen skal være i stand til at kontrollere medlemmernes produktion af oliven og olivenolie, hvilket netop er, hvad de pågældende producentorganisationer kritiseres for at have forsømt.

63. De kriterier, der skal lægges til grund for en inddragelse af anerkendelsen, er udtrykkeligt fastsat i fællesskabsbestemmelserne. Jeg finder det derfor uberettiget, som den spanske regering har gjort, at kritisere Kommissionen for at have skabt en retsusikkerhed ved ikke at have præciseret disse kriterier. Det vil desuden af det følgende fremgå, at begrundelsen for de af Kommissionen anvendte finansielle korrektioner, nemlig at producentorganisationerne ikke har været i stand til at kontrollere produktionen, er klart angivet af Kommissionen .

64. Endvidere skal anerkendelsen af producentorganisationen inddrages, når én af betingelserne for anerkendelsen ikke længere opfyldes. I artikel 20c i forordning nr. 136/66, som affattet ved forordning nr. 1413/82, angives de betingelser, som anerkendelsen beror på, og det er således tilstrækkeligt, at én af disse ikke er opfyldt, for at den skal inddrages. I det foreliggende tilfælde skal producentorganisationernes kontrol af produktionen således være effektiv og vedvarende, for at de kan bevare deres oprindelige status.

65. Hvis det følgelig godtgøres, at den kontrol, der påhviler producentorganisationen, ikke har fundet sted, eller at dennes struktur eller funktionsmåde ikke gør det muligt at gennemføre den krævede kontrol, skal den pågældende organisations status som anerkendt producentorganisation tilbagekaldes.

66. Endvidere kan der ikke ud fra de nævnte bestemmelser antages at foreligge et krav med hensyn til graden af betydning af de omstændigheder, som ligger til grund for inddragelsen. Det fremgår af artikel 20c i forordning nr. 136/66, som affattet ved forordning nr. 1413/82, at konstateringen af en manglende evne til at gennemføre kontrollen hos producentorganisationen er nok til at begrunde, at anerkendelsen inddrages. Denne fortolkning bekræftes af det formål, der forfølges med de relevante fællesskabsbestemmelser, nemlig med henblik på at sikre en effektiv forvaltning af støtteordningen, at sørge for en skærpet kontrol med de mængder, som produceres af olivendyrkere, der er medlemmer af organisationer tilsluttet producentforeninger , og at overdrage de sidstnævnte denne kontrolopgave . Manglende evne til at sikre kontrol med produktionen kan efter min mening ikke betragtes som en harmløs grund, der skulle give de nationale myndigheder ret til ikke at inddrage anerkendelsen.

Under disse omstændigheder kan den spanske regering ikke påberåbe sig, at de klagepunkter, der er fremført over for de pågældende producentorganisationer, ikke er af tilstrækkelig betydning til at legitimere en inddragelse af deres anerkendelse.

67. Endelig skal inddragelsen ske hurtigt - i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 2261/84 senest inden begyndelsen af det følgende produktionsår .

68. Her fastsættes der en helt præcis tidsgrænse for medlemsstaternes beføjelse med hensyn til fremgangsmåden ved inddragelse af anerkendelsen. Selv om det står fast, at der, når der er konstateret uregelmæssigheder, skal indledes en kontradiktorisk procedure mellem den kompetente myndighed og den pågældende producentorganisation, inden der træffes en bebyrdende beslutning, såsom en beslutning om inddragelse, er der intet, der berettiger, at denne beslutning træffes efter udløbet af den lovfæstede frist. Det påhviler Kongeriget Spanien, der i lighed med de øvrige medlemsstater er forpligtet til at overholde den i artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 2261/84 fastsatte frist, at afstemme sine interne procedurer, således at de er i overensstemmelse med denne retsakt og at anvende dem på en sådan måde, at de ikke overskrider den således fastsatte frist.

69. Den spanske regering har medgivet, at AAO's opfordringer ikke altid fører til, at anerkendelsen af producentorganisationen automatisk inddrages. Den har ligeledes forklaret, at anerkendelsen af OPROL blev inddraget den 25. april 1995, da der efter et års observation ikke kunne registreres nogen forbedring.

70. Det er således åbenbart, at fristen i artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 2261/84, ikke blev overholdt.

71. Hvad angår APROL-JJAA har den spanske regering ikke nægtet, at AAO's forslag om at inddrage anerkendelsen, fremsat den 24. januar 1994, ikke fik nogen virkning.

72. Den spanske regering har imidlertid gjort gældende, at det oprindelige krav om inddragelse af anerkendelsen hvilede på ren mistanke eller frygt og ikke på tilstrækkelige grunde.

73. Den sagsøgende regerings argumentation vedrørende APROL-JJAA og OPROL, hvorefter de konstaterede uregelmæssigheder ikke var tilstrækkelige til at begrunde en inddragelse af anerkendelsen, skal herefter undersøges.

ii) Uregelmæssigheder, som berettiger, at anerkendelsen inddrages

74. Som tidligere anført er anerkendelsen af disse to producentorganisationer i det ene tilfælde ikke blevet inddraget og i det andet tilfælde blevet inddraget for sent. Inddragelsen var imidlertid nødvendig, da betingelserne for, at de kunne bevare deres oprindelige status ikke længere var opfyldt.

75. Flere elementer i sagsakterne modsiger faktisk den spanske regerings påstand om, at det oprindelige krav om inddragelse af anerkendelsen af APROL-JJAA ikke var tilstrækkelig understøttet.

76. Ved skrivelse af 14. juni 1994 til AAO meddelte de kompetente myndigheder i den selvstyrende region Extremadura, at de havde aflagt to inspektionsbesøg hos APROL-JJAA den 3. og den 10. marts 1994. Det fremgår af denne skrivelse, at AAO havde foretaget en kontrolundersøgelse hos samme producentorganisation den 23. september 1993, og at udfaldet af denne lå til grund for forslaget om inddragelse af 24. januar 1994. Ved inspektionsbesøgene i marts 1994 kunne der konstateres visse forbedringer i forhold til den af AAO beskrevne situation, hvilket foranledigede myndighederne i den selvstyrende region Extremadura til, selv om der stadig gjorde sig visse mangler gældende, at foreslå »overvågning af forvaltningen af APROL Jóvenes Agricultores de Badajoz, indtil det fastslås, at alle de betingelser, som lå til grund for anerkendelsen, igen er opfyldt, og at forskrifterne i de bestemmelser, som gælder for denne type organisationer, overholdes« . Det påpeges i skrivelsen, at AAO's kontrol fandt sted på et tidspunkt, hvor producentorganisationen ikke havde nogen chef, da den tidligere chef endnu ikke var blevet erstattet, og at APROL-JJAA's personale derfor ikke havde kunnet efterkomme AAO's krav.

77. Skrivelsen af 14. juni 1994 bekræfter, at der på tidspunktet for AAO's kontrol forekom mangler, og at nogle af disse stadig gjorde sig gældende, da den selvstyrende region Extremaduras inspektører gennemførte deres kontroller. På tidspunktet for de sidstnævnte kontroller blev der konstateret mangler i det særlige driftsbogholderi, manglende kopier af ejendomsretsbeviser, mangler i kvartalsrapporterne om organisationens virksomhed, og for visse produktionsår manglende mulighed for at kontrollere, at de fastsatte frister for overførsel af støtten var overholdt.

78. Dette førte imidlertid ikke til, at anerkendelsen blev inddraget, hvilket heller ikke skete efter AAO's kontrolbesøg, under hvilket der blev afsløret endnu flere og alvorligere uregelmæssigheder .

79. Endvidere forekommer den omstændighed, at organisationen ikke havde nogen chef på det pågældende tidspunkt, ikke i sig selv at kunne begrunde disse mangler, hvilket fremgår af de kontrolundersøgelser, der blev gennemført af EUGFL's inspektører. I den rapport, som disse udarbejdede efter et kontrolbesøg den 20.-24. juni 1994, hedder det således, at flere af de producentorganisationer, som AAO havde besøgt, ikke opfyldte de mest elementære betingelser for at beholde deres anerkendelse, som kræves i henhold til forordning nr. 2261/84. En af disse producentorganisationer var APROL-JJAA . EUGFL's inspektører påpegede, at denne producentorganisation havde været genstand for flere kontrolundersøgelser fra AAO's side siden 1989, og at myndighederne i den selvstyrende region Extremadura aldrig havde taget hensyn til de forskellige anbefalinger og forslag om sanktioner .

80. De af AAO påpegede uregelmæssigheder forelå således før kontrolundersøgelsen i september 1993 og dermed før det tidspunkt, hvor APROL-JJAA var uden chef.

81. Det er således åbenbart, at undladelsen af at inddrage anerkendelsen, efter at disse gamle og stadig forekommende mangler var blevet konstateret, udgør en omstændighed, der berettiger den anfægtede punktuelle korrektion over for APROL-JJAA.

82. OPROL's situation er, for så vidt angår spørgsmålet, om der foreligger uregelmæssigheder, der berettiger, at anerkendelsen inddrages, endnu tydeligere. Den ovennævnte bekendtgørelse af 25. april 1995, hvorved anerkendelsen af denne producentorganisation blev inddraget, udgør et bevis på, at OPROL havde tilsidesat sine forpligtelser som producentorganisation. Det observationsår, som de kompetente nationale myndigheder havde indrømmet den - som det er fremgået, til ingen nytte - viser, at de klagepunkter, der var fremført over for denne organisation, var rigtige og af ældre dato. Disse forhold er under alle omstændigheder ikke blevet bestridt.

83. Det fremgår af punkt i) og ii) ovenfor, at Kongeriget Spanien, på trods af de konstaterede uregelmæssigheder, ikke inddrog anerkendelsen af OPROL og APROL-JJAA under de omstændigheder, som foreskrives i fællesskabsbestemmelserne. Disse forhold er tilstrækkelige til at begrunde den finansielle korrektion, som Kommissionen har anvendt.

84. Den spanske regering har imidlertid bestridt, at Kommissionen på grundlag af disse faktiske omstændigheder har ret til at foretage en korrektion, bortset fra tilfælde, hvor det godtgøres, at de beløb, der er udbetalt til en producentorganisation, helt eller delvis ikke er blevet anvendt til at finansiere den virksomhed, der påhviler den i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning nr. 2261/84.

85. Denne påstand fra den spanske regerings side indebærer en begrænsning af Fællesskabets ret til helt eller delvis at afvise at finansiere udgifter, som er afholdt af den pågældende medlemsstat, til et eneste tilfælde, hvorved den ser bort fra Domstolens faste retspraksis på området.

86. Den bestemmelse, som den spanske regering har påberåbt sig, er yderst specifik. Det fremgår af forordning nr. 2261/84, at producentorganisationerne kan indeholde en vis procentdel af støttebeløbet til dækning af de kontrolopgaver, der påhviler dem . I henhold til artikel 11, stk. 3, i nævnte forordning fratrækkes beløbene de udgifter, der finansieres af EUGFL, såfremt de ikke er blevet anvendt til dette formål.

87. Der kan ikke herske tvivl om, at denne bestemmelse kun repræsenterer ét af de tilfælde, hvor Fællesskabet kan afvise at finansiere udgifter, som uretmæssigt er afholdt af en medlemsstat. Domstolen har mange gange fastslået, at EUGFL udelukkende finansierer interventioner, der foretages efter Fællesskabets regler inden for rammerne af de fælles markedsordninger for landbruget . Det er således, artikel 2 og 3 i forordning nr. 729/70 skal fortolkes . Deres anvendelsesområde omfatter andre og videregående forhold end en fejlagtig anvendelse af det beløb, der indeholdes af en producentorganisation.

88. Som Kommissionen med rette har påpeget, følger det af disse bestemmelser, at hvis en medlemsstat opretholder anerkendelsen af en producentorganisation og fortsat yder den støtte, efter at de kompetente myndigheder har konstateret, at den pågældende organisation ikke opfylder eller ikke længere opfylder betingelserne for anerkendelse, føjes der til den tilsidesættelse, der består i ikke at inddrage anerkendelsen, en tilsidesættelse bestående i en uretmæssig udbetaling af støtte. Dette gør sig i nærværende sag gældende for Kongeriget Spaniens vedkommende.

iii) Størrelsen af den punktuelle korrektion, der er anvendt over for Kongeriget Spanien

89. Herefter skal størrelsen af den omtvistede finansielle korrektion fastslås. Med henblik herpå skal den spanske regerings argument om, at korrektionen under alle omstændigheder skal begrænses til den støtte, der indeholdes af producentorganisationen til dens virksomhed, og ikke udvides til at omfatte alle olivendyrkere, som er tilsluttet denne, undersøges. Efter at have påberåbt sig princippet om straffens personalitet har den spanske regering under påberåbelse af proportionalitetsprincippet gjort gældende, at en udvidelse af følgerne af en uregelmæssighed, som tilskrives en producentorganisation, til at omfatte producenterne selv, er i strid med dette princip. Den har endvidere kritiseret de korrektioner, som Kommissionen har foretaget, for at være vilkårlige.

90. For at kunne fastslå, om en fællesskabsbestemmelse, særligt inden for de fælles markedsordninger for landbruget, er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, må det undersøges, om de foranstaltninger, som indføres ved bestemmelsen, går videre, end det er hensigtsmæssigt og nødvendigt for at opfylde det formål, der tilsigtes med den tilsidesatte retsforskrift. Det må navnlig efterprøves, om de midler, som ifølge bestemmelsen kan bringes i anvendelse for at opfylde det tilsigtede formål, står i rimeligt forhold til formålets betydning og er nødvendige for at opfylde det .

91. Den bestemmelse, der skal undersøges i lyset af proportionalitetsprincippet, er den førnævnte regel, som følger af Domstolens faste praksis . Ifølge denne regel kan Kommissionen kun pålægge EUGFL at udrede beløb, der er udbetalt i henhold til de regler, der er opstillet i de forskellige sektorer for landbrugsprodukter, hvorfor alle andre udbetalte beløb, især beløb, som de nationale myndigheder fejlagtigt har ment sig bemyndiget til at udbetale inden for rammerne af den fælles markedsordning, påhviler medlemsstaterne . Som nævnt medfører de nationale myndigheders undladelse af at anvende de relevante bestemmelser, at den omtvistede finansielle korrektion pålægges. Den umiddelbare følge heraf er, at Kongeriget Spanien skal undtage de beløb, som er udbetalt til de pågældende producentorganisationer, i deres helhed fra fællesskabsfinansiering, herunder det støttebeløb, som var bestemt til producenterne.

92. I henhold til dens syvende betragtning er formålet med forordning nr. 729/70 at sikre, at der træffes foranstaltninger for at forhindre og forfølge alle uregelmæssigheder og for at gennemføre tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt uretmæssigt.

93. Finansiering af producenterne via producentorganisationerne, men også disse organisationers kontrol af producenterne, hører til de foranstaltninger, som foreskrives i sektoren for fedtstoffer. Såfremt kontrollen er mangelfuld, fratages Kommissionen muligheden for at sikre, at de betingelser, som begrunder finansieringen af den pågældende landbrugssektor, er opfyldt. Udelukkelse af finansieringen er den mest hensigtsmæssige foranstaltning for at undgå, at støtten anvendes til andre formål end dem, der ligger til grund for at bevilge den, medmindre det påvises, at de olivendyrkere, der er medlemmer af producentorganisationerne, ikke har begået nogen uregelmæssighed, som kan rejse tvivl om hele eller en del af fællesskabsfinansieringen.

94. I denne forbindelse har den spanske regering hævdet, at tilsidesættelsen af proportionalitetsprincippet er godtgjort gennem de kontroller, der er gennemført hos de tilsluttede olivendyrkere, hvorved man ifølge regeringen kunne konstatere, at de afholdte betalinger var i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne, for så vidt som 22 af de 26 kontrollerede olivendyrkere ikke havde begået nogen uregelmæssighed.

95. Jeg mener ligesom Kommissionen, at disse omstændigheder savner beviskraft, først og fremmest fordi de kontroller, der er omhandlet i de protokollater, der er fremlagt af den spanske regering, blev gennemført i 1995. Med den anfægtede beslutning har Kommissionen imidlertid kritiseret producentorganisationernes og de tilsluttede producenters måde at drive virksomhed på, sådan som det er konstateret for det år, som svarede til den omtvistede regnskabsafslutning. Følgelig giver de mangler, der er konstateret inden for selve organisationerne, anledning til en begrundet formodning for uregelmæssigheder i de tilsluttede producenters virksomhed i produktionsåret 1993. De protokollater, der er fremlagt i sagen, ændrer ikke noget herved, eftersom de heri beskrevne forhold kan afspejle forbedringer, der er foretaget efter den omtvistede periode.

96. Det bemærkes endvidere, at det påhviler producentorganisationerne at føre kontrol med produktionen, hvilket indebærer, at konstateringen af alvorlige mangler i gennemførelsen af denne kontrol øger sandsynligheden for betydelige funktionsforstyrrelser i producenternes virksomhed.

97. Det kan givetvis tænkes, at det påvises, at visse producenter ikke har begået nogen uregelmæssigheder. Inden for rammerne af den finansieringsordning, der er etableret i sektoren for fedtstoffer, kan støtteudbetalingen ske på anden måde end gennem producentorganisationerne . En inddragelse af anerkendelsen af producentorganisationerne inden for den fastsatte frist ville derfor utvivlsomt have gjort det muligt for disse olivendyrkere at erholde støtte på anden lovlig vis, uden at blive ramt af de negative følger af de konstaterede mangler hos de producentorganisationer, som de er tilsluttet.

98. Det skal i denne forbindelse præciseres, at den uretmæssige finansiering af de to producentorganisationer er en følge af den tolerance, som de spanske myndigheder har udvist over for dem. Myndighederne nægtede således at inddrage anerkendelsen af APROL-JJAA, og for så vidt angår OPROL blev fristen for inddragelse af anerkendelsen overskredet med et helt produktionsår. De tog således initiativ til at finansiere disse organisationer på samme betingelser som de øvrige producentorganisationer, selv om de var bekendt med, at de pågældende producentorganisationer fortsat nød en anerkendelse, som deres funktionsmåde ikke længere berettigede til. Påvisningen af de uregelmæssigheder, som de kritiseredes for, samt den omstændighed, at anerkendelsen af dem ikke blev inddraget under de i fællesskabsretten foreskrevne omstændigheder, gør det berettiget, at medlemsstaten pålægges selv at afholde de beløb, der var udbetalt til dem for regnskabsåret 1993. Fællesskabet kan nemlig ikke gøres ansvarligt for de skader, der er påført de olivendyrkere, der er medlemmer af en af de to producentorganisationer, og som kunne være forhindret ved en indgriben fra de spanske myndigheders side.

99. Af alle de ovenfor anførte grunde indebærer den omtvistede finansielle korrektion efter min mening på ingen måde en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.

100. I samme retning har den spanske regering gjort gældende, at det heller ikke er i overensstemmelse med artikel 7 i forordning nr. 2988/95 at drage konsekvenser for den støtte, der er oppebåret af alle medlemmer i en organisation, af en uregelmæssighed, som er afdækket i denne. Kommissionen har bestridt, at nævnte forordning finder anvendelse på regnskabsåret 1993.

101. Det følger af artikel 7 i forordning nr. 2988/95, at administrative fællesskabsforanstaltninger og -sanktioner kan anvendes på fysiske eller juridiske personer, når de har begået uregelmæssigheden, på personer, der har medvirket til gennemførelsen af uregelmæssigheden, samt personer, der er ansvarlige for uregelmæssigheden, eller som skal forhindre, at den finder sted.

102. Det bemærkes, at en tvist om afslutningen af medlemsstaternes regnskaber for udgifter finansieret af EUGFL er et annullationssøgsmål, i hvilket medlemsstaterne og Kommissionen er modparter. Formålet er ikke at fastlægge ansvarsfordelingen mellem nationale erhvervsdrivende - i hvert fald kun i det omfang, det tjener til at fastslå, hvilke uregelmæssigheder, der kan tilskrives de kompetente nationale myndigheder. De finansielle foranstaltninger, der kan iværksættes over for en medlemsstat, er nemlig begrundet i manglerne ved de kontrolsystemer, der er indført af de enkelte medlemsstater . De foregriber ikke den endelige fordeling af ansvaret for den finansielle korrektion mellem de berørte erhvervsdrivende, som under alle omstændigheder skal følge det princip, der er fastsat i artikel 7 i forordning nr. 2988/95, for så vidt som det finder anvendelse på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i sagen.

103. Endelig har den spanske regering anført, at de korrektioner, som Kommissionen har foretaget, er vilkårlige, eftersom Kommissionen i forbindelse med det foregående regnskabsår ikke udvidede de finansielle korrektioner til også at omfatte olivendyrkerne, hvilket den imidlertid gjorde for det omtvistede regnskabsår.

104. I denne forbindelse bemærkes, at det fremgår af fast retspraksis, at den omstændighed, at Kommissionen ikke har draget de finansielle følger af, at der under et regnskabsår er konstateret en række mangler, ikke kan fratage den retten til at drage disse følger for senere regnskabsår, navnlig når manglerne fortsat ikke er blevet afhjulpet, og at der desuden også ved fastsættelsen af den standardkorrektion kan tages hensyn til de nyligere konstaterede mangler .

105. Det skal, som Kommissionen har bemærket, påpeges, at de uregelmæssigheder, der er konstateret i producentorganisationernes virkemåde og forvaltning er af en så alvorlig karakter og af et sådant omfang, at det kan begrunde, at den finansielle korrektion udvides til at omfatte alle de udgifter, der er afholdt gennem de pågældende organisationer.

106. På baggrund af ovenstående må jeg forkaste anbringendet om, at den punktuelle finansielle korrektion af den støtte, der var udbetalt til OPROL og APROL-JJAA, er retsstridig.

2. Den finansielle standardkorrektion på 10% af den produktionsstøtte, der er udbetalt i løbet af produktionsåret 1992/1993

107. Ifølge den sammenfattende rapport foretog EUGFL's inspektører to kontroller hos AAO, særligt vedrørende produktionsstøtten til olivenolie, i september og oktober 1993 og i marts 1994 .

108. Disse kontroller, som hovedsagelig var rettet mod AAO's virksomhed, kompletteredes med inspektionsbesøget den 20.-24. juni 1994 i de selvstyrende regioner Andalucía og Extremadura og med endnu et inspektionsbesøg i perioden 30. januar til 3. februar 1995 med henblik på at efterprøve AAO's kontroller, navnlig hos olivenoliemøllerne.

109. Ved et senere inspektionsbesøg i perioden 17.-21. juni 1996 vedrørende regnskabsåret 1993 og følgende regnskabsår kunne de tidligere konstaterede forhold kompletteres.

110. På grundlag af disse aktiviteter og de spanske myndigheders forklaringer kunne EUGFL påpege en række mangler og uregelmæssigheder.

111. Ifølge EUGFL »er ordningen for forvaltning og kontrol af produktionsstøtten for olivenolie i Spanien behæftet med talrige mangler, som vedrører dens generelle effektivitet (FEGA's rolle, pålæggelse af de af AAO foreslåede sanktioner, betaling for træer, der er beregnet til produktion af spiseoliven) såvel som de vigtigste kontrolforanstaltninger (fortegnelse over olivendyrkningsarealer, edb-register, tilskrivning af fast udbytte til producenterne, kontrol hos oliemøller og producentorganisationer).

Navnlig manglen på de grundlæggende foreskrevne instrumenter (fortegnelse og edb-register) og manglerne i de anvendte kontrolprocedurer som helhed medfører, at det i Spanien ikke er muligt systematisk at imødegå risikoen for misbrug i denne særligt følsomme sektor« .

112. Under henvisning til oplysningerne i den sammenfattende rapport har Kommissionen kritiseret Kongeriget Spanien for de alt for begrænsede kontakter mellem AAO og de selvstyrende regioner, manglen på en fortegnelse over olivendyrkningsarealer og på et edb-register med oplysninger om produktionen af olivenolie, den utilstrækkelige kontrol med oliemøllerne og udbytterne samt den uretmæssige udbetaling af støtte til producenter, som afsætter en del af deres produktion som spiseoliven.

113. Kongeriget Spanien har bestridt den korrektion med 5 939 261 511 ESP, det som følge heraf blev pålagt.

a) De omstændigheder, der lå til grund for anvendelsen af standardkorrektionen på 10%

i) Parternes argumenter

114. Den spanske regering har gjort gældende, at det kun er tilladt at lægge mangler i kontrollen af udgifterne til grund for den af Kommissionen foretagne omtvistede finansielle korrektion, hvis følgende tre betingelser er opfyldt: Generelle mangler ved medlemsstatens kontrolsystem skal påvises, der skal konstateres alvorlige mangler, og der skal foreligge tilstrækkelig begrundelse for at konstatere, at manglerne ved kontrolsystemet har medført, at betydelige beløb anvendes til andre formål end de af fællesskabslovgiveren foreskrevne.

115. Ifølge Kommissionen påhviler ansvaret for kontrollen af udgifterne i første række medlemsstaterne. Manglende anvendelse af de kontrolmekanismer, der foreskrives i fællesskabsbestemmelserne, udgør følgelig et retsbrud, på grund af hvilket Kommissionen er forpligtet til at pålægge de krævede finansielle korrektioner.

ii) Vurdering

116. Når den spanske regering påberåber sig ovennævnte betingelser, ser den bort fra Domstolens faste retspraksis på området, hvorefter EUGFL kun finansierer interventioner, der foretages efter Fællesskabets regler inden for rammerne af de fælles markedsordninger for landbruget . Når Kommissionen afslår at lade EUGFL afholde visse udgifter med den begrundelse, at udgifterne beror på, at medlemsstaten har tilsidesat Fællesskabets retsforskrifter, må medlemsstaten selv godtgøre, at de nødvendige betingelser for den finansiering, som Kommissionen har afslået, er opfyldt .

117. Denne lempelse af bevisbyrden for Kommissionen skyldes, at medlemsstaten har bedre adgang til at indsamle og kontrollere de oplysninger, der er nødvendige for afslutningen af EUGFL-regnskaberne, og at medlemsstaten følgelig skal føre det helt detaljerede og fuldstændige bevis for, at dens tal er rigtige, og efter omstændighederne for, at Kommissionens beregninger er forkerte . Såfremt der gøres indsigelse, påhviler det Kommissionen at godtgøre, at der foreligger en tilsidesættelse af bestemmelserne i de fælles markedsordninger for landbruget, og såfremt den har påvist en sådan tilsidesættelse, påhviler det medlemsstaten at godtgøre, at Kommissionen har begået en fejl ved beregningen af den økonomiske virkning af tilsidesættelsen .

118. Det følger heraf, at EUGFL's afvisning af at afholde visse af den pågældende medlemsstats udgifter inden for rammerne af regnskabsafslutningsproceduren på ingen måde er betinget af en påvisning af overtrædelsens alvorlige karakter. Det er tilstrækkeligt, at udgifterne er afholdt i strid med fællesskabsbestemmelserne, og at Fællesskabets budget som følge heraf er påført en risiko for tab.

119. Hvad angår spørgsmålet, om de konstaterede mangler var tilstrækkelige til at begrunde anvendelsen af en standardkorrektion på 10%, bemærkes, at det relevante kriterium er fastsat i punkt C i Belle-rapporten. Her er det angivet, at satsen på 10% af udgifterne anvendes, hvis manglen vedrører hele kontrolsystemet eller grundlæggende dele heraf eller gennemførelsen af kontrol, der er af afgørende betydning for sikkerheden for udgiftens retmæssighed, så det med rimelighed kan konkluderes, at der har været en stor risiko for et omfattende tab for EUGFL.

120. De bevismidler, den spanske regering har fremlagt over for de konstateringer, som Kommissionen lagde til grund for den anfægtede beslutning, skal vurderes i lyset af disse betragtninger.

b) Kontakterne mellem AAO og de selvstyrende regioner

i) Parternes argumenter

121. Ifølge Kommissionen fremgår det af den sammenfattende rapport, at der er en alt for begrænset kontakt mellem AAO, som bl.a. har til opgave at føre kontrol med produktionsstøtten, og de selvstyrende regioner, som er ansvarlige for forvaltningen af støtten. Denne situation indebærer en risiko for, at beslutninger om forvaltningen træffes uden kendskab til resultaterne af AAO's kontroller. Endvidere risikerer disse kontroller at være ineffektive, eftersom AAO ikke holdes informeret om visse grundlæggende aspekter af forvaltningen. Ifølge den sammenfattende rapport modtager AAO ikke systematiske oplysninger om opfølgningen af dens forslag om inddragelse af en anerkendelse, hverken vedrørende møllerne eller producentorganisationerne, og den deltager heller ikke i den efterfølgende kontrolprocedure, som gennemføres af de selvstyrende regioners inspektører .

122. Den spanske regering har bestridt, at kommunikationen mellem AAO og de selvstyrende regioner er utilstrækkelig. Ifølge regeringen er der tale om kontinuerlige og ukomplicerede kontakter.

123. Kommissionen har hertil svaret, at AAO ikke har de nødvendige ressourcer til at varetage de opgaver, som de i medlemsstaterne oprettede kontorer for olivenolie skal varetage i henhold til fællesskabsbestemmelserne. Den har kritiseret de selvstyrende regioners utilstrækkelige meddelelse af oplysninger til AAO og det forhold, at regionerne ensidigt træffer beslutninger uden forudgående samråd med AAO. Ifølge Kommissionen beror alle AAO's forslag om inddragelse af anerkendelsen på, at der foreligger alvorlige uregelmæssigheder, og på, at de foreskrevne betingelser for støtten ikke er opfyldt. Selv om de selvstyrende regioner ikke har bestridt størstedelen af uregelmæssighederne, har de af rene hensigtsmæssighedsgrunde imidlertid ikke inddraget anerkendelsen.

ii) Vurdering

124. Kommissionens kritikpunkter bekræftes såvel af den sammenfattende rapport som af de rapporter, der er udarbejdet af EUGFL's Kontroltjeneste i forbindelse med kontrolbesøget i perioden 20.-24. juni 1994 og dokumentkontrollen som led i forberedelsen af afslutningen af regnskaberne for regnskabsåret 1993 .

125. Ifølge den sammenfattende rapport har AAO i realiteten ikke kendskab til, hvilke kriterier der anvendes af de selvstyrende regioner med henblik på at fastslå, hvilke producenter der har et unormalt udbytte, og heller ikke til den anvendte metode til og omfanget af de selvstyrende regioners kontrol i møllerne med henblik på at bekræfte de konstateringer, der ligger til grund for AAO's forslag om at inddrage anerkendelsen . EUGFL's Kontroltjeneste har konstateret en »stærk rivalisering mellem [AAO og de selvstyrende regioner], hvilket har til følge, at samarbejdet og udvekslingen af oplysninger mellem de to organer er yderst ringe« . Det centrale kontrolorgan, som er ansvarligt for udbetalingen af produktionsstøtte, SENPA, ses ikke at være i stand til at løse uoverensstemmelserne mellem AAO og de selvstyrende regioner. EUGFL's Kontroltjeneste har anbefalet, at konklusionerne af resultaterne drages på centralt plan . Kommunikationens utilstrækkelighed illustreres f.eks. af, at »resultaterne af dokumentkontrollen vedrørende de producenter, som har haft et unormalt udbytte, ikke nævnes« , og af det konstaterede misforhold mellem det antal træer, som angives i støtteansøgningen, og det antal, som angives i dyrkningserklæringen.

126. Disse konstateringer tyder på funktionsforstyrrelser og utilstrækkeligt samarbejde mellem de hovedansvarlige nationale myndigheder i sektoren for olivenolieproduktion, hvilket den spanske regerings forklaringer efter min mening ikke er egnede til at modbevise.

127. Den spanske regering har beskrevet de forskellige oplysninger, som de selvstyrende regioner har meddelt AAO for regnskabsåret 1993. Det drejer sig navnlig om oplysninger om de bedrifter, hvis udbytte mistænkes for at være for højt, og om udviklingen i de sager, der er indledt af de selvstyrende regioner, som har modtaget et forslag om at inddrage anerkendelsen. Den har dog ikke kunnet fremlægge noget bevis for, at samarbejdet mellem de forskellige institutioner virkelig har fundet sted, eller at det har været kontinuerligt.

128. Den spanske regering har påberåbt sig en skrivelse af 13. september 1995, hvorved den selvstyrende region Andalucía meddelte navnene på de olivendyrkere, der havde opnået et højere udbytte end det almindeligt tilladte i det pågældende produktionsområde . Bortset fra dette dokuments fragmentariske karakter - det er begrænset til de olivendyrkere, der er registreret i en enkelt selvstyrende region - omhandler skrivelsen af 13. september 1995 et senere regnskabsår end det omtvistede, eftersom den omhandler regnskabsåret 1994/1995.

129. Desuden viser den omstændighed, at de kompetente spanske myndigheder i 1995 traf foranstaltninger til at afhjælpe samarbejdsvanskelighederne mellem AAO og de selvstyrende regioner, at der tidligere forelå et betydeligt strukturelt problem.

Det fremgår af FEGA's skrivelse nr. 18759, der fremsendtes som svar på EUGFL's skrivelse nr. 14826 af 3. april 1996, at en koordinerende arbejdsgruppe bestående af repræsentanter for de forskellige nationale institutioner, herunder AAO og de selvstyrende regioner, blev nedsat den 10. juli 1995 med henblik på at varetage ledelse, tilsyn og koordinering af produktionsstøtten . Dens opgave består i at »sikre ubesværede kontakter mellem alle de organer, der på den ene eller den anden måde er involveret i støtten for olivenolie og koordinere deres virksomhed gennem regelmæssig opfølgning af forvaltningen af støtten« . Det skal i den forbindelse bemærkes, at det første forslag til en samarbejdsaftale mellem det spanske landbrugs-, fiskeri- og fødevareministerium og de selvstyrende regioner om anvendelsen af ordningen for kontrol af produktionsstøtten for olivenolie skulle undertegnes den 1. juni 1996, det vil sige lang tid efter det omtvistede regnskabsår. Sammenholdt med de øvrige resultater af EUGFL's kontrol, som der henvises til i de ovennævnte dokumenter, bekræfter denne reform, at der forelå vanskeligheder, som påvirkede koordineringen af de forskellige kompetente nationale myndigheder.

130. Kommissionen har desuden anført, at ifølge den sammenfattende rapport følger de selvstyrende regioner ikke alle AAO's anbefalinger om at inddrage anerkendelsen af oliemøller og producentorganisationer, efter at denne har konstateret alvorlige uregelmæssigheder i deres virkemåde. For så vidt angår producentorganisationerne følges over 50% af anbefalingerne ikke op, og 10% af AAO's forslag om inddragelse af anerkendelsen af oliemøller følges ikke op af de selvstyrende regioner.

131. Den spanske regering har gjort gældende, at Kommissionens klagepunkt allerede blev fremført til støtte for den foregående finansielle korrektion, hvilket efter dens opfattelse viser, at et og samme argument ligger til grund for anvendelsen af en dobbelt sanktion.

132. Som tidligere bemærket har den spanske regering ikke nægtet, at inddragelsen af anerkendelsen af en producentorganisation ikke sker automatisk . Jeg henviser derfor til de ovenstående overvejelser vedrørende dette spørgsmål og erindrer om medlemsstaternes forpligtelse til straks at inddrage anerkendelsen, når én af betingelserne herfor er opfyldt .

133. Med hensyn til den sagsøgende regerings påstand om, at en dobbelt sanktion er pålagt for samme forhold, skal det bemærkes, at den omstændighed, at anerkendelsen ikke systematisk inddrages, ikke giver anledning til to finansielle korrektioner på grund af en og samme række uregelmæssigheder, men på grund af to typer uregelmæssigheder. De uregelmæssigheder, der er konstateret i forbindelse med OPROL og APROL-JJAA, berettiger en punktuel finansiel korrektion. De uregelmæssigheder, som fire andre producentorganisationer kritiseres for, er ved anvendelsen af standardkorrektionen taget i betragtning som en yderligere omstændighed i spørgsmålet om manglerne i den nationale kontrolordning. Der er således ikke tale om, at Kommissionen foretager to finansielle korrektioner som sanktion for de samme forhold.

c) Manglende fortegnelse over olivendyrkningsarealer

134. Ifølge den sammenfattende rapport var formålet med at oprette en fortegnelse over olivendyrkningsarealer, nemlig systematisk at identificere alle fejlagtige eller svigagtige erklæringer og dermed enhver uretmæssig støtte, ikke opfyldt med den spanske fortegnelse over olivendyrkningsarealer (»registro oleícolo español«) . En udtømmende administrativ kontrol af støtteansøgningerne, som er mulig ved hjælp af olivendyrkningsfortegnelsen, kan ikke foretages, hvilket indebærer en øget risiko for uregelmæssigheder. Ved et kontrolbesøg i 1996 blev der endvidere konstateret vanskeligheder med vedligeholdelsen af fortegnelsen, hvilket rejser tvivl om muligheden for at anvende den. Matrikelreferencerne for de parceller, der er angivet i henholdsvis dyrkningserklæringerne og olivendyrkningsfortegnelsen, er ikke altid sammenfaldende på grund af ajourføringer af matrikelregistret, som er foretaget mellem tidspunktet for indgivelse af den første dyrkningserklæring og tidspunktet for arbejdet med fortegnelsen. Endvidere er det usikkert, om de erklæringer af ændringer, som indgives hvert produktionsår, er erklæringer, som omfatter de tidligere erklæringer, eller om de erstatter disse. Endelig var oplysningerne i olivendyrkningsfortegnelsen ikke blevet bekræftet på det tidspunkt, da den sammenfattende rapport blev udarbejdet, og de kunne derfor ikke gøres gældende over for producenterne.

i) Parternes argumenter

135. Den spanske regering har gjort gældende, at Kommissionens anbringende om, at olivendyrkningsfortegnelsen ikke giver mulighed for en systematisk identifikation af alle fejlagtige eller svigagtige erklæringer, er overdrevet. En medlemsstat kan, navnlig henset til spørgsmålets kompleksitet, ikke pålægges en sanktion for, at det ikke er lykkedes at varetage opgaven med at kontrollere støtten til fuldkommenhed.

136. Ifølge den spanske regering har Kommissionen påberåbt sig, at det, når denne type støtte i medfør af fællesskabsbestemmelserne forbeholdes små olivenproducenter, er nødvendigt, at den ydede støtte kontrolleres i forhold til antallet af oliventræer. I Spanien ydes 90% af støtten imidlertid til olivenproducenter med en årlig produktion på mere end 500 kg olie, hvorfor kriteriet for at yde støtte bør være den producerede olie og ikke antallet af oliventræer.

137. Den spanske regering har tilføjet, at den omstændighed, at der ikke er udfærdiget en olivendyrkningsfortegnelse, eller at denne fungerer mangelfuldt, ikke er tilstrækkeligt til at konkludere, at der ikke er foretaget kontrol. At fortegnelsen ikke var fuldt udarbejdet for produktionsåret 1992/1993 kan ikke begrunde en finansiel korrektion. Fortegnelsen forventedes heller ikke at kunne tages i drift på dette tidspunkt.

138. Den af EUGFL udtrykte tvivl med hensyn til muligheden for at anvende olivendyrkningsfortegnelsen kan heller ikke begrunde den anvendte korrektion. Den spanske regering har således hævdet, at ingen fortegnelse systematisk kan afspejle virkeligheden. Fortegnelsen vil nødvendigvis være tilnærmelsesvis og udgør først og fremmest et hjælpemiddel for kontrollen uden at have den absolutte effektivitet, som Kommissionen tillægger den.

139. Endelig finder den spanske regering, at anbringendet om fortolkningen af de erklæringer om ændringer, som indgives hvert produktionsår, er overdrevet. Den har anført, at dyrkningserklæringerne ikke ændres hvert produktionsår, og at supplerende erklæringer ganske enkelt indgives, når der er sket ændringer i bedriften. Uden at udelukke, at disse erklæringer kan indeholde fejl, kan disse omstændigheder efter dens mening ikke anses for at medføre alvorlige vanskeligheder.

140. Kommissionen har heroverfor anført, at i henhold til artikel 1 i forordning nr. 154/75 skal der oprettes en fortegnelse over olivendyrkningsarealer inden den 1. november 1992. Denne fortegnelse skulle kunne anvendes i det produktionsår, som svarer til regnskabsåret 1993. Tilsidesættelsen af fællesskabsbestemmelserne er hermed bevist, eftersom dette ikke var tilfældet på det tidspunkt. Den manglende oprettelse af olivendyrkningsfortegnelsen udgør i sig selv en grundlæggende mangel i ordningen for kontrol med produktionsstøtten for olivenolie, på grund af hvilken Kommissionen er forpligtet til at foretage finansielle korrektioner.

141. Kommissionen har tilføjet, at i modsætning til, hvad den spanske regering har hævdet, var den kontrol, der gennemførtes i Spanien, utilstrækkelig og behæftet med betydelige mangler, hvorfor den ikke kan afhjælpe manglen på en olivendyrkningsfortegnelse eller dennes dårlige funktion.

142. Kommissionen har desuden påpeget, at de vanskeligheder med at vedligeholde fortegnelsen, som beskrives i den sammenfattende rapport, rejser tvivl om, hvorvidt den kan opfylde sin kontrolfunktion.

143. Den spanske regering har heroverfor anført, at Kommissionen, når den påberåber sig en frist for ibrugtagningen af olivendyrkningsfortegnelsen, er i absolut modstrid med den procedure for oprettelse af fortegnelsen, som den selv indledte sammen med Kongeriget Spanien efter en nøjagtig tidsplan og i overensstemmelse med artikel 6b i forordning nr. 2276/79, som affattet ved forordning nr. 586/88. Kommissionen havde fuldt kendskab til den frist, der var fastsat for den endelige afslutning af arbejdet, nemlig 1998.

144. Ifølge den spanske regering findes der ingen fuldstændig effektiv fortegnelse, som systematisk kan identificere alle fejlagtige eller svigagtige dyrkningserklæringer og dermed enhver uretmæssig støtte. Endvidere vidner Kommissionens bemærkninger om, at anvendelsen af olivendyrkningsfortegnelsen indirekte anerkendes. Endelig mener regeringen, at den omstændighed, at den proces, hvorved fortegnelsen oprettes, først er afsluttet for nylig, er uforenelig med en umiddelbar ajourføring af den.

145. Kommissionen har anført, at forordning nr. 2276/79, som affattet ved forordning nr. 586/88, foreskriver et pilotprogram for metodologiske forsøg, som på ingen måde mindsker nødvendigheden af at oprette en olivendyrkningsfortegnelse inden for den i fællesskabsbestemmelserne fastsatte frist. Ifølge Kommissionen har den spanske regering ikke godtgjort, at forsinkelsen med at oprette en fortegnelse over olivendyrkningsarealer skulle bero på en absolut umulighed. Kommissionen har tilføjet, at den omstændighed, at den efter udløbet af fristen for at oprette fortegnelsen over olivendyrkningsarealer bistod den spanske regering med at opfylde dens forpligtelser, ikke har nogen indvirkning på den kritiserede tilsidesættelse eller beviser, at det var en absolut umulighed for Kongeriget Spanien at overholde den omtvistede frist. Denne situation skal endnu mindre fortolkes som en underforstået godkendelse af forsinkelsen og dens følger for så vidt angår ordningen for kontrol med støtten.

146. Ifølge Kommissionen udgør manglen på en olivendyrkningsfortegnelse i sig selv en væsentlig mangel ved ordningen for kontrol med produktionsstøtten for olivenolie, som så meget mere begrunder en finansiel korrektion, som den kontrol, der er gennemført af Kongeriget Spanien, hverken kvalitativt eller kvantitativt når op på det niveau, der kræves for at afhjælpe denne mangel. Som følge heraf foreligger der en betydelig risiko for svig. Den har tilføjet, at medlemsstaterne i henhold til artikel 6a i forordning nr. 2276/79, som affattet ved forordning nr. 586/88, skal sørge for hvert år at ajourføre fortegnelsen over olivendyrkningsarealer. Denne forpligtelse kan ikke anses for at være årsagen til de nuværende vanskeligheder med at vedligeholde olivendyrkningsfortegnelsen.

ii) Vurdering

147. I henhold til artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 154/75 skal de olivenolieproducerende medlemsstater oprette en fortegnelse over olivendyrkningsarealer, der omfatter alle olivendyrkende bedrifter beliggende på deres område. Det fremgår af artikel 1, stk. 2, litra b) i denne forordning, som affattet ved forordning nr. 3788/85, at fortegnelsen over olivendyrkningsarealer, der har til formål at fremskaffe de oplysninger, der er nødvendige for at få kendskab til produktionskapaciteten og sikre, at Fællesskabets støtteordning fungerer bedre, skulle være fuldt ud oprettet i Kongeriget Spanien den 1. november 1992.

148. Den spanske regering har anerkendt, at olivendyrkningsfortegnelsen ikke var fuldt ud oprettet på ovennævnte tidspunkt . Den har henvist til den af Domstolen fastslåede ret til at påberåbe sig , at det har været absolut umuligt at gennemføre en fællesskabsbeslutning korrekt, uden dog at føre bevis for en sådan umulighed. Desuden kan den af Kommissionen ydede tekniske bistand ikke fortolkes som en undtagelse, der er indrømmet den spanske regering med hensyn til overholdelsen af den lovfæstede frist, for så vidt som ingen bestemmelse i fællesskabsretten giver Kommissionen en sådan beføjelse. Det er i øvrigt ikke godtgjort, at Kommissionen har givet anledning til at formode, at den har beføjelse til at fravige de gældende bestemmelser.

149. Den spanske regerings argument om, at nytten af olivendyrkningsfortegnelsen som hjælpemiddel for kontrollen, på baggrund af de spanske olivendyrkeres gennemsnitsprofil, er mindre i Spanien, kan ikke tages til følge. Ifølge den sagsøgende regering begrunder den omstændighed, at flertallet er store producenter, som i henhold til de gældende fællesskabsbestemmelser modtager støtte i forhold til den faktisk producerede mængde olivenolie og ikke i forhold til antallet af oliventræer og udbyttet af disse, at der er givet prioritet til kontrollen af møllerne.

150. Som Kommissionen har bemærket, kan kontrollen af oliemøllerne uanset dens omfang ikke kompensere for den omstændighed, at fortegnelsen over olivendyrkningsarealer ikke var fuldt ud oprettet. Eftersom fællesskabsstøtten udbetales til olivendyrkerne og ikke til oliemøllerne, er det ikke tilstrækkeligt, at kontrollen hovedsagelig omfatter sidstnævnte. Oplysningerne i fortegnelsen er af reel betydning, navnlig hvad angår antallet af oliventræer, eftersom fastsættelsen af den mængde produceret olivenolie, der er berettiget til støtte, beror på de udbytter af oliven og olivenolie, der er fastsat skønsmæssigt, hvilket forudsætter et nøjagtigt kendskab til antallet af oliventræer.

151. Det skal tilføjes, at den spanske regering ikke har bestridt vanskelighederne med at vedligeholde olivendyrkningsfortegnelsen. Regeringen har forklaret undladelsen af at foretage den årlige ajourføring, som foreskrives i artikel 6a i forordning nr. 2276/79, som affattet ved forordning nr. 586/88, med en henvisning til, at arbejdet med at oprette fortegnelsen stadig pågik.

152. Den spanske regering har således ikke påvist, at de oplysninger, som indsamledes af EUGFL's Kontroltjeneste, var urigtige.

d) Manglen på edb-registre med oplysninger om olivenolieproduktionen

153. Det fremgår af den sammenfattende rapport, at der ikke fandtes et centralt edb-register på tidspunktet for EUGFL's kontrolundersøgelser. Som følge heraf kunne det ikke med rimelighed forventes, at der kunne gennemføres en effektiv efterprøvning i betragtning af det store antal støttemodtagere. Ifølge EUGFL's inspektører fik visse forbedringer, som de kompetente nationale myndigheder fremlagde i 1996, og visse supplerende kontrolforanstaltninger først virkning for produktionsåret 1995/1996 og ikke for produktionsåret 1992/1993, der er genstand for nærværende tvist.

i) Parternes argumenter

154. Kommissionen har understreget, at manglen på et centralt edb-register, i strid med artikel 16 i forordning nr. 2261/84 og artikel 11 i forordning nr. 3061/84, som affattet ved forordning nr. 98/89, hindrer en systematisk forhåndskontrol af alle dyrkningserklæringer og støtteansøgninger. Efter artikel 11 i forordning nr. 3061/84, som affattet ved forordning nr. 98/89, skulle iværksættelsen af samtlige elementer i forbindelse med edb-registret være afsluttet inden den 31. oktober 1990, hvilket ikke var sket. Denne umiddelbare overtrædelse udgør en betydelig mangel i kontrolsystemet, eftersom den påvirker et væsentligt instrument i dette. Det er derfor berettiget at anvende en finansiel standardkorrektion.

155. Ifølge den spanske regering er der kun tale om en delvis mangel på edb-registre. Indholdet i de i artikel 16 i forordning nr. 2261/84 foreskrevne registre indgik allerede i partielle registre, som indeholdt oplysninger om resultaterne af de gennemførte kontroller, oplysninger vedrørende dyrkningserklæringer og oplysningerne i programmerne vedrørende homogene områder. Endvidere er de selvstyrende regioner i stand til at opdage unormale udbytter via deres edb-registre. For så vidt som der i forordning nr. 3061/84 foreskrives en frist på seks år for oprettelsen af edb-registret, er det rimeligt, at Kongeriget Spanien gives en lige så lang frist regnet fra dets tiltrædelse af Fællesskabet. Endelig havde de selvstyrende regioner for regnskabsåret 1993 adgang til alle de oplysninger, der skal indgå i de edb-registre, der er omhandlet i forordning nr. 2261/84.

156. Kommissionen har gjort gældende, at dataregistrene over protokollaterne fra de kontroller, der er foretaget i produktionsårene 1992/1993 og 1993/1994, som Kongeriget Spanien har fremlagt til støtte for de sidste oplysninger, ikke kan ændre det faktum, at de konstaterede overtrædelser foreligger. Ifølge Kommissionen kan det ikke i disse registre efterprøves, at alle de oplysninger, som skal foreligge i henhold til de gældende fællesskabsbestemmelser, virkelig foreligger. Tolerancetærsklerne i de selvstyrende regioners edb-registre er for høje og er fastsat uden forudgående samråd med FEGA eller AAO, det organ, som dog er ansvarligt for at kontrollere de udbytter, der anvendes.

ii) Vurdering

157. I henhold til artikel 16 i forordning nr. 2261/84 skal hver producentmedlemsstat oprette og ajourføre permanente edb-registre med oplysninger om olivenolieproduktionen. Efter artikel 11 i forordning nr. 3061/84, som affattet ved forordning nr. 98/89, skal iværksættelsen af samtlige elementer i forbindelse med edb-registret være afsluttet inden den 31. oktober 1990.

158. Den spanske regering har medgivet, at edb-registrene kun var delvis oprettet ved udløbet af den foreskrevne frist. Det skal understreges, at fristen gælder for alle medlemsstaterne, uden at der sondres mellem disse på grund af tidspunktet for deres tiltrædelse af Det Europæiske Fællesskab. Følgelig gælder samme betingelser for Kongeriget Spanien som for de øvrige medlemsstater. De edb-registre, der er fremlagt af den spanske regering, omfatter kun en del af de oplysninger, som skal forefindes i de edb-registre, der foreskrives i fællesskabsbestemmelserne. De indeholder, som Kommissionen har påpeget, ingen oplysninger om lagerregnskaberne. På grund af deres partielle karakter er disse elementer således ikke egnede til at bestride oplysningerne i den sammenfattende rapport vedrørende manglende oprettelse af et centralt edb-register i overensstemmelse med de gældende fællesskabsbestemmelser.

e) Den utilstrækkelige kontrol af oliemøllerne

159. Det fremgår af den sammenfattende rapport, at de oliemøller, som tilhører kooperativer, som har forskellige interesser og aktiviteter i sektoren for olivenolie, a priori frembyder en højere risikograd end møller med kun én virksomhed. EUGFL's inspektører har konstateret, at kontrollen af møllerne på grund af, at der ikke var adgang til edb-registre, var mangelfuld for så vidt angår fastsættelsen af kontrolprøven. Ifølge EUGFL led forberedelserne af kontrollen af samme mangler, da de kun var baseret på AAO's tidligere kontroller. EUGFL's inspektører mener heller ikke, at der er gennemført et tilstrækkeligt antal krydskontroller, på trods af at anvendelsen af en ekstern beviskilde i almindelighed er et grundlæggende princip for revision og kontrol. Ifølge den sammenfattende rapport burde Kongeriget Spanien i mangel af en fortegnelse over olivendyrkningsarealer og et edb-register have intensiveret kontrollen på stedet af oliemøllerne.

i) Parternes argumenter

160. Den spanske regering har bestridt, at risikoen for uregelmæssigheder er større i kooperative møller og har tværtimod gjort gældende, at denne retslige form forebygger risikoen for svig. Hvad angår udvælgelsen af de møller, der skal kontrolleres, har den gjort gældende, at udvælgelseskriterierne er angivet i de aktivitetsprogrammer for hvert produktionsår, som tilstilles Kommissionen. Ifølge den spanske regering er de vedtagne kriterier sekundære, når det samlede antal kontrollerede møller, som i det foreliggende tilfælde, er højt, og alle møller kontrolleres inden for to eller tre år. At det, som Kommissionen har understreget, skulle være vigtigt at relatere mængden af pressede oliven i en mølle til antallet af træer, som anmeldes af producenterne, er meningsløst, for så vidt som størstedelen af producenterne ikke leverer alle deres oliven til forarbejdning på en og samme mølle. De skifter desuden mølle hvert produktionsår. Den spanske regering har præciseret, at alle møller har været genstand for kontrol på stedet mindst én gang, og at forberedelserne af kontrollen er minutiøse.

161. Hvad angår krydskontrollerne har den spanske regering gjort gældende, at gennemførelsen af dem støder på fysiske hindringer, som f.eks. i forbindelse med kontrollen af møllernes forbrug af elkraft, den omstændighed, at elektriciteten anvendes til andre formål end forarbejdning af oliven. Den har imidlertid anerkendt krydskontrollernes betydning, navnlig hvad angår den fremstillede olies destination og i tvivlstilfælde driftsregnskaberne.

162. Kommissionen har svaret, at manglen på en fortegnelse over olivendyrkningsarealer og et edb-register krævede, at der gennemførtes mere omfattende kontroller af oliemøllerne og navnlig visse krydskontroller, som ikke var blevet gennemført. Den har anført, at møller som er organiseret i kooperativer, indebærer større risici, eftersom producenten og ejeren af møllen er en og samme person, hvilket medfører en interesseidentitet, som gør det let at overvurdere oliemængderne.

163. På grund af manglen på et edb-register savner de spanske myndigheder ifølge Kommissionen oplysninger om produktionen i hver enkelt oliemølle, og det gør det umuligt at foretage en effektiv udvælgelse af de møller, der skal kontrolleres. De kriterier, som den spanske regering har påberåbt sig, var fastlagt for produktionsåret 1995/1996 og kan således ikke anvendes som argument mod Kommissionens påstand vedrørende regnskabsåret 1993. Hvad angår den spanske regerings argument om udvalgets størrelse, har Kommissionen anført, at det ikke er godtgjort, at de møller, som kontrolleres hvert år, for en stor dels vedkommende ikke er de samme, som dem, der allerede er blevet kontrolleret. Kommissionen har bekræftet nødvendigheden af en kontrol støttet på en ekstern beviskilde. Ifølge Kommissionen er det fællesskabsbestemmelserne, som pålægger krydskontroller. At de er komplicerede at gennemføre er ikke tilstrækkeligt til at anfægte nødvendigheden heraf. Ifølge Kommissionen står det fast, at der ikke er fremlagt nogen liste over krydskontroller udført på stedet af AAO fra og med produktionsåret 1992/1993.

164. Den spanske regering har heroverfor anført, at den delvise mangel på en fortegnelse og visse edb-registre blev kompenseret af et øget antal kontroller af olivenlundeparceller og oliemøller såvel med hensyn til kvalitet som kvantitet. Det kan ikke hævdes, at der er alvorlige mangler i kontrollen af møllerne, lige så lidt som det kan antages, at de oliemøller, der kontrolleres hvert år, altid er de samme.

165. Den spanske regering har bestridt Kommissionens ræsonnement, hvorefter kontrollen af møllerne er sekundær, for så vidt som det er olivendyrkerne og ikke møllerne, der oppebærer støtten. Den har gjort gældende, at for at en olivendyrker uretmæssigt kan oppebære en støtte, skal den pågældende nødvendigvis indgå en aftale med møllen og få denne til at udstede en attest for olivenolie, som ikke er produceret. Følgelig er hovedformålet med kontrollen af en mølle ikke at afsløre svig, men at efterforske et eventuelt bedrageri fra olivendyrkerens side.

166. Vedrørende antagelsen om, at status som kooperativ mølle indebærer en højere risiko for uregelmæssigheder, har den spanske regering anført, at det ikke er korrekt at påstå, at producenten og ejeren af møllen er en og samme person, da ejeren er en sammenslutning af producenter og ikke en producent. En grundlæggende forudsætning for at begå svig er, at fortroligheds- og tavshedspligten overholdes, hvilket er lidet sandsynligt i et kooperativ. Såfremt der skulle foreligge bedrageri, ville det være offentligt og generaliseret. Den spanske regering har påpeget, at selv om kooperativerne er i flertal i Andalucía, vedrører forslagene om inddragelse af anerkendelserne i denne selvstyrende region kun en mindre del af de kooperative møller.

167. Efter Kommissionens opfattelse kan et større antal kontroller ikke erstatte en forbedring af deres kvalitet, i betragtning af manglen på en fortegnelse over olivendyrkningsarealer og edb-registre. Den har påpeget, at fællesskabsbestemmelserne om regnskabsafslutningsproceduren ikke begrænser muligheden for at afvise finansiering af udgifter gennem EUGFL til de tilfælde, hvor det klart er påvist, at der foreligger svig.

ii) Vurdering

168. Uden en fuldt ud oprettet fortegnelse over olivendyrkningsarealer og komplette edb-registre kan nødvendigheden af at foretage et større antal kontroller og sikre en højere grad af effektivitet af disse kontroller ikke bestrides.

169. Fortegnelsen over olivendyrkningsarealer og edb-registrene samler nemlig en stor mængde oplysninger såvel om de olivendyrkende bedrifter som om de producerede mængder oliven og olivenolie, som der er ansøgt om støtte til, samt om de allerede gennemførte kontroller. Mangfoldigheden og omfanget af de oplysninger, de indeholder, kombineret med databehandlingen af disse, gør det muligt at øge effektiviteten af kontrolindsatsen og at afsløre svig på hele det nationale territorium. I mangel af sådanne instrumenter bør der derfor sikres en mere strikt gennemførelse af kontrollerne.

170. Dette er så meget mere nødvendigt, fordi de spanske oliemøllers alt overvejende kooperative struktur, som Kommissionen har anført, øger risikoen for svig. Selv om den spanske regering har bestridt dette synspunkt, har FEGA medgivet, at i sektoren for olivendyrkning består en kooperativ mølles særlige opgave i almindelighed i forarbejdning af medlemmernes oliven og fælles bulksalg af olie . Dette bekræfter Kommissionens opfattelse, at olivendyrkning og produktion og salg af olivenolie er samlet hos en og samme erhvervsdrivende eller gruppe af erhvervsdrivende. Efter min mening kan egenkontrol fra medlemmernes side, da den er rent intern inden for selve den økonomiske enhed, ikke helt opveje den øgede risiko for svig, der følger af, at disse aktiviteter er koncentreret. Jeg mener således, at denne situation gør det lettere at begå svig ved at indgive erklæringer om større mængder end de faktiske.

171. Det skal påpeges, at manglen på en fortegnelse over olivendyrkningsarealer og edb-registre kun til dels kan opvejes ved en betydelig forøgelse af antallet af kontroller.

172. Det fremgår faktisk af de forskellige dokumenter, der er udarbejdet af EUGFL's inspektører i forbindelse med besøg på stedet, at det på grund af den manglende adgang til disse instrumenter er umuligt nøjagtigt at fastsætte udvalget af møller, der skal kontrolleres. Den sandsynlighedskontrol af oplysninger, i kraft af hvilken de personer, som er ansvarlige for kontrollen, kan identificere mistænkte møller, kan ikke ske på tilfredsstillende måde, når der ikke er adgang til fuldstændige oplysninger om bedrifterne og de meddelte produktionstal .

173. EUGFL's Kontroltjeneste anså desuden AAO's forberedelse af kontrollen for at være utilstrækkelig. I mangel af et centralt edb-register mindskes effektiviteten af proceduren for inspektion af møllerne betydeligt, når der kun bygges på oplysninger fra tidligere kontroller .

174. Hvis det, som den spanske regering har hævdet, antages, at et større antal kontroller medfører, at alle møllerne kontrolleres inden for to eller tre år, er der en risiko for, at de mest åbenlyse uregelmæssigheder, som på grundlag af de centraliserede oplysninger ville være blevet opdaget allerede det første produktionsår, ikke bliver identificeret. Dette så meget mere som det påståede mangedoblede antal kontroller desuden ikke er så indgående som ønsket, hvilket fremgår af, at den spanske regering selv har konstateret sin uformåen med hensyn til krydskontroller, som den anser for unødige eller uigennemførlige.

175. Disse kontroller, som gør det muligt at forsikre sig om sandsynligheden af de erklæringer, som ligger til grund for støtteansøgninger ved at sammenholde forskellige slags oplysninger, foreskrives imidlertid i selve fællesskabsbestemmelserne. I artikel 13 i forordning nr. 2261/84 og artikel 9 i forordning nr. 3061/84 angives de oplysninger, som oliemøllerne skal tilsende medlemsstaten for at blive godkendt .

176. Det følger af ovenstående, at den sagsøgende regering ikke har godtgjort, at kontrollen af møllerne gennemførtes på et tilstrækkeligt niveau.

f) Retmæssigheden af den spanske praksis vedrørende skønsmæssigt fastsatte udbytter

177. Ifølge den sammenfattende rapport mener EUGFL's Kontroltjeneste, at den fremgangsmåde, de spanske myndigheder har valgt som grundlag for at fastsætte den mængde olivenolie, der fremstilles af hver enkelt olivendyrker, hvilket sker skønsmæssigt ved slutningen af hvert produktionsår, ikke er i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, og artikel 5, stk. 1, sidste afsnit, i forordning nr. 3061/84. Denne fremgangsmåde kombineret med manglen på en olivendyrkningsfortegnelse og et edb-register er til hinder for en systematisk og effektiv kontrol af oplysningerne om hver enkelt producent og en sammenligning af de faktiske oplysninger om dyrkningsarealet med oplysningerne om møllernes daglige regnskaber, hvilket indebærer en betydelig risiko for svig.

i) Parternes argumenter

178. Den spanske regering har nærmere anført, at en skønsmæssig tildeling af de fremstillede mængder olie kun forekommer i meget få tilfælde, og at selv i disse tilfælde er der hjemmel herfor i artikel 9, stk. 2, i forordning nr. 3061/84. Den har forklaret, at størstedelen af møllerne ikke tildeler alle producenter samme udbytte. Den har tilføjet, at udbyttet af tekniske grunde ikke kan tildeles på en sådan måde, at hvert parti oliven isoleres og den olie, som er fremstillet af dette parti, vejes. Den omstændighed, at det er fysisk umuligt på grundlag af vægten at vide, hvor stor en mængde olie hvert parti oliven indeholder, medfører ifølge den spanske regering ikke, at det samlede udbytte i møllen tilskrives alle producenter. Der findes en metode til meget præcist at fastslå, hvor stor en mængde olie der kan fremstilles af hvert parti og til at beregne et differentieret udbytte for hver producent. Regeringen har forklaret, at de selvstyrende regioner underretter AAO om afvigende udbytter.

179. Kommissionen har påpeget, at den har konstateret, at den administrative kontrol af udbyttet var utilstrækkelig. Den har kritiseret, at størstedelen af oliemøllerne først udsteder alle forarbejdningsattester ved afslutningen af produktionsåret på grundlag af den samlede mængde olie, der er fremstillet i hele perioden, hvilket medfører, at alle producenterne tilskrives samme udbytte. Disse forhold konstateredes af EUGFL's inspektører ved flere kontrolundersøgelser. Kommissionen har bemærket, at den ikke råder over oplysninger, der kan danne grundlag for at vurdere virkningerne af denne praksis, men den har påpeget, at i alle de tilfælde, hvor et fællesskabsorgan har gennemgået en spansk oliemølles regnskaber, er det konstateret, at den ovennævnte situation foreligger.

180. Den spanske regering har bestridt, at størstedelen af møllerne tilskriver alle producenterne samme udbytte. Den har gjort gældende, at udbyttet i størstedelen af møllerne beregnes på grundlag af udbyttet i laboratorium for hver indgående lever