Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Præjudicielle spørgsmål – formaliteten – nødvendigt at fremlægge tilstrækkelige oplysninger angående den faktiske og retlige baggrund for Domstolen

(Art. 234 EF; statutten for Domstolen, art. 23)

2. Præjudicielle spørgsmål – Domstolens kompetence – grænser

(Art. 88 EF og 234 EF)

3. Konkurrence – fællesskabsregler – virksomhed – begreb

4. Statsstøtte – begreb

(Art. 87, stk. 1, EF)

5. Statsstøtte – begreb

(Art. 87, stk. 1, EF)

Sammendrag

1. For at opnå en fortolkning af fællesskabsretten, som den nationale ret kan bruge, er det påkrævet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstændigheder og de regler, som det forelagte spørgsmål hænger sammen med, eller i alt fald forklarer det faktiske forhold, der er baggrunden for dens spørgsmål. Således tjener de i forelæggelsesbeslutningen indeholdte oplysninger ikke blot til at sætte Domstolen i stand til at give hensigtsmæssige svar, men også til at give medlemsstaternes regeringer samt andre berørte parter mulighed for at afgive indlæg i henhold til artikel 23 i statutten for Domstolen. Det påhviler Domstolen at overvåge, at denne mulighed bevares, når henses til, at det i henhold til bestemmelsen kun er forelæggelsesbeslutningerne, der meddeles de pågældende parter. Det er i øvrigt nødvendigt, at den nationale ret i det mindste i et vist omfang angiver begrundelsen for udvælgelsen af de fællesskabsbestemmelser, som den ønsker fortolket, og angiver den forbindelse, som efter rettens opfattelse består mellem disse bestemmelser og den nationale lovgivning, der finder anvendelse i sagen.

(jf. præmis 17, 18 og 21)

2. Det er alene Kommissionen, der er kompetent til at træffe afgørelse om støtteforanstaltningers eller støtteordningers forenelighed med fællesmarkedet, dog under kontrol af Fællesskabets retsinstanser. Følgelig kan en national ret ikke inden for rammerne af et præjudicielt søgsmål efter artikel 234 EF forelægge Domstolen et spørgsmål om en statsstøttes eller en støtteordnings forenelighed med fællesmarkedet. Selv om Domstolen ikke under en sag i henhold til artikel 234 EF har kompetence til at afgøre, om nationale retsregler er forenelige med fællesskabsretten, eller til at fortolke nationale ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, er den dog beføjet til at forsyne den forelæggende ret med alle under fællesskabsretten henhørende fortolkningsbidrag, som gør det muligt for denne ret at vurdere de nævnte forskrifters forenelighed med fællesskabsbestemmelserne.

(jf. præmis 23 og 24)

3. Inden for konkurrencerettens område omfatter begrebet »virksomhed« enhver enhed, som udøver økonomisk virksomhed, uanset denne enheds retlige status og dens finansieringsmåde. Al virksomhed, der består i at udbyde varer og tjenesteydelser på et marked, er erhvervsmæssig virksomhed. I denne henseende er finansieringsmåden for det første ikke relevant, og for det andet udgør den omstændighed, at en enhed er betroet visse opgaver af almen interesse, ikke en hindring for, at den omhandlede virksomhed kan betragtes som erhvervsmæssig virksomhed.

(jf. præmis 28, 29, 33 og 34)

4. Kvalificering som støtte forudsætter, at alle de i artikel 87, stk. 1, EF omhandlede betingelser skal være opfyldt. Således skal der for det første være tale om statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler. For det andet skal denne støtte kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstater. For det tredje skal den give modtageren en fordel. For det fjerde skal den fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene.

Støttebegrebet omfatter ikke blot positive ydelser, men ligeledes indgreb, der under forskellige former letter de byrder, som normalt belaster en virksomheds budget, og derved, uden at være tilskud i ordets egentlige forstand, er af samme art og har tilsvarende virkninger.

(jf. præmis 38, 39 og 42)

5. En national lovgivning, der giver deltagerne i et statskontrolleret selskab en mulighed for som en undtagelse fra de almindelige regler at udtræde af selskabet på betingelse af, at de frasiger sig enhver ret til selskabskapitalen, kan ikke kvalificeres som statsstøtte i artikel 87 EF’s forstand.

(jf. præmis 51)