Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Ulovlighedsindsigelse – accessorisk karakter – indsigelse mod lovligheden af de fællesskabsretlige bestemmelser om produktionskvoter for isoglucose ved de nationale domstole

(Art. 230 EF og 241 EF)

2. Landbrug – fælles markedsordning – sukker – isoglucose – produktionskvoter

(Rådets forordning nr. 1111/77, som ændret ved forordning nr. 387/81, art. 9, stk. 1; Kommissionens forordning nr. 1471/77, art. 1)

Sammendrag

1. Artikel 241 EF opstiller et almindeligt retsprincip, som sikrer, at den, der har fremsat et krav – under en sag anlagt efter national ret i anledning af en afvisning af kravet – kan påberåbe sig, at en fællesskabsretsakt, som danner grundlag for den nationale afgørelse, der er truffet over for ham, er ulovlig, idet spørgsmålet om gyldigheden af fællesskabsretsakten da kan forelægges for Domstolen under en præjudiciel sag.

Imidlertid er dette almindelige princip, som skal sikre, at enhver har eller har haft mulighed for at anfægte en fællesskabsretsakt, som danner grundlag for en afgørelse, der er truffet over for ham, på ingen måde til hinder for, at en forordning bliver endelig for en borger, med hensyn til hvilken den må betragtes som en individuel beslutning, når borgeren utvivlsomt kunne have anlagt sag med påstand om annullation af den i henhold til artikel 230 EF, hvilket forhindrer denne borger i for den nationale ret at påberåbe sig, at forordningen er ugyldig.

En isoglucoseproducerende virksomhed kan i denne forbindelse ikke være umiddelbart berørt i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 230, stk. 4, EF, af tildelingen af basisproduktionsmængder af isoglucose til medlemsstaterne, således som dette er sket på fællesskabsplan inden for rammerne af den fælles markedsordning for sukker.

I et system, hvor det tilkommer medlemsstaterne at fordele de basisproduktionsmængder, der er tildelt dem, mellem de producerende virksomheder med mulighed for at overføre kvoter blandt virksomhederne, bliver hver producents kvote således fastsat direkte og endeligt af den medlemsstat, som virksomheden hører under.

Den pågældende virksomhed var følgelig ikke utvivlsomt berettiget til at anlægge annullationssøgsmål i henhold til artikel 230 EF til prøvelse af de anfægtede bestemmelser. En sådan virksomhed kan følgelig under en sag anlagt i henhold til national ret gøre ugyldigheden af disse bestemmelser gældende, selv om den ikke har anlagt annullationssøgsmål ved Fællesskabets retsinstanser til prøvelse af bestemmelserne inden for den i artikel 230 EF fastsatte frist.

(jf. præmis 39, 40, 43, 45, 47 og 48 samt domskonkl. 1)

2. Den omstændighed, at Rådet i bestemmelserne vedrørende tildelingen af basisproduktionsmængder for isoglucose til medlemsstaterne har fastsat maksimale basismængder for produktion af isoglucose for en medlemsstat på grundlag af de oprindelige basiskvoter uden at tage hensyn til den isoglucose, som er produceret i denne medlemsstat i referenceperioden fra den 1. november 1978 til den 30. april 1979 som mellemprodukt, der bruges til endelig fremstilling af andre produkter med salg for øje, kan ikke i sig selv føre til, at de pågældende bestemmelser er ugyldige.

De oprindelige kvoter for perioden fra den 1. juli 1979 til den 30. juni 1980 var i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i forordning nr. 1111/77 om indførelse af fælles bestemmelser for isoglucose, som ændret ved forordning nr. 387/81, fastsat på grundlag af den produktion, som var konstateret af de producerende virksomheder i løbet af referenceperioden, idet denne konstatering byggede på oplysninger, som virksomhederne selv havde fremsendt til medlemsstaterne, som efter at have akteret dem og gennemført eventuelle kontroller havde videresendt oplysningerne til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 1 i forordning nr. 1471/77 om medlemsstaternes meddelelser vedrørende isoglucose. Da Rådet havde besluttet at henholde sig til disse kvoter, havde det ikke haft nødig på ny at indsamle nævnte oplysninger på tidspunktet for vedtagelsen af de anfægtede forordninger.

(jf. præmis 57 og 58 samt domskonkl. 2)