Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Annullationssoegsmaal ° Faellesskabets retsinstansers kompetence ° kommissionsbeslutning, hvorved det fastslaas, at der ikke er grundlag for en fritagelse for importafgifter ° paastand om, at Kommissionen tilpligtes at traeffe en ny beslutning ° afvisning

(EF-traktaten, art. 173 og 176)

2. De Europaeiske Faellesskabers egne indtaegter ° efteropkraevning af import- og eksportafgifter ° betingelserne i artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1697/79 for at undlade efteropkraevning ° fejl fra de kompetente myndigheders side, "som debitor ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget" ° kriterier ° bestemt tilfaelde

(Raadets forordning nr. 1697/79, art. 5, stk. 2)

3. Annullationssoegsmaal ° anbringender ° retlig fejl ° kommissionsbeslutning truffet i henhold til bestemmelserne om fritagelse for import- eller eksportafgifter i stedet for bestemmelserne om efteropkraevning af saadanne afgifter ° fejlen med hensyn til valg af hjemmel uden betydning for vurderingen af den erhvervsdrivendes rettigheder ° annullation ikke begrundet

(Raadets forordning nr. 1430/79, art. 13, og forordning nr. 1697/79, art. 5, stk. 2)

Sammendrag

1. Faellesskabets retsinstanser kan ikke under et annullationssoegsmaal uden at gribe ind i den administrative myndigheds befoejelser tilpligte en faellesskabsinstitution at traeffe de foranstaltninger, som opfyldelsen efter traktatens artikel 176 af en dom om annullation af en afgoerelse indebaerer. Under et annullationssoegsmaal til proevelse af en kommissionsbeslutning, hvorved det fastslaas, at der ikke er grundlag for en fritagelse for importafgifter, kan en paastand om, at Retten paalaegger Kommissionen at traeffe en ny beslutning vedroerende dette spoergsmaal, derfor ikke antages til realitetsbehandling.

2. I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1697/79 om efteropkraevning af import- eller eksportafgifter kan de kompetente toldmyndigheder undlade at foretage efteropkraevning af importafgift, saafremt foelgende tre betingelser alle er opfyldt: Den oprindelige undladelse af opkraevning af afgifterne skal skyldes en fejl, som de kompetente myndigheder selv har begaaet, den afgiftspligtige skal have handlet i god tro ° dvs. at vedkommende ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget myndighedernes fejl ° og den afgiftspligtige skal have overholdt samtlige bestemmelser i de gaeldende forskrifter vedroerende toldangivelsen.

Ved den naermere undersoegelse af, om den paagaeldende erhvervsdrivende kunne have opdaget den af de kompetente myndigheder begaaede fejl, maa der foretages en konkret vurdering paa grundlag af samtlige omstaendigheder i sagen, hvorved der navnlig maa tages hensyn til fejlens karakter, den erhvervsdrivendes erfaring og den agtpaagivenhed, han har udvist. Der kan ikke antages at vaere udvist fornoeden agtpaagivenhed, naar den erhvervsdrivende har betalt koebesummen til eksportoeren, foer han modtog toldstedets toldafgoerelse, der var behaeftet med fejl, og dermed har paataget sig en oekonomisk risiko, som efter de bestaaende aftaleforhold ikke var uomgaengeligt noedvendig, saaledes at han ikke kan haevde at have haft en berettiget forventning, som blev skuffet, om ikke at skulle betale told, og naar en opmaerksom erhvervsdrivende maa antages at have kunnet opdage den paagaeldende fejl ved laesning af EF-Tidende, som de omhandlede forordninger blev offentliggjort i nogle dage foer indfoerslerne. I denne forbindelse bemaerkes, at pligten til at gennemse EF-Tidende ikke kun paahviler erhvervsdrivende, der i det vaesentlige beskaeftiger sig med import og eksport, men ogsaa erhvervsdrivende, som har en vis erfaring med import af de omhandlede varer.

3. Det forhold, at Kommissionen har taget stilling til en sag, der blev forelagt den af de nationale myndigheder, paa grundlag af forordning nr. 1430/79 om godtgoerelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter, mens den burde have vurderet kravet paa grundlag af forordning nr. 1697/79 om efteropkraevning af saadanne afgifter, idet afgifterne ikke var betalt, udgoer ganske vist en retlig fejl, men denne retlige fejl begrunder ikke, at Kommissionens beslutning annulleres. Den aabenlyse forsoemmelse fra den afgiftspligtiges side, som efter Kommissionens opfattelse medfoerer, at artikel 13 i forordning nr. 1430/79 ikke finder anvendelse, svarer nemlig til, at artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 1697/79 ikke finder anvendelse, naar fejlen fra de kompetente myndigheders side kunne vaere opdaget. Kommissionens sammenblanding af de to hjemmelsbestemmelser er saaledes af rent formel art og har ikke haft nogen afgoerende betydning for resultatet af Kommissionens vurdering af sagens realitet.