ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 138/4

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgien) den 24. februar 2012 — Eurofit SA mod Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)

(Sag C-99/12)

2012/C 138/07

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal de première instance de Bruxelles

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Eurofit SA

Sagsøgt: Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)

Præjudicielt spørgsmål

Kan det antages, at der er tale om et tilfælde af force majeure som omhandlet i forordning nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (1), når de kompetente myndigheder afholder sig fra at give de oplysninger, der er anmodet om, eller bevidst meddeler en erhvervsdrivende forkerte oplysninger, hvorved dennes bedømmelse af pålideligheden hos en medkontrahent, der er mistænkt for toldsvig, forvanskes?

(1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27.11.1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (EFT L 351, s. 1).
Første anbringende: Overtrædelse af artikel 2, stk. 2, og artikel 3, stk. 2, TEUF, da Rådet var af den opfattelse, at der er tale om et område med delt kompetence og har givet medlemsstaterne eller en anden institution end Kommissionen enekompetence til at forhandle aftalen. Europarådets fremtidige konvention kan påvirke eller ændre anvendelsesområdet for EU-direktiver, der omhandler rettigheder for radio- og fjernsynsforetagender, såvel som EU-direktiver vedrørende intellektuel ejendomsret i almindelighed. Den fremtidige konvention vil blive fastlagt på grundlag af gældende EU-ret og vil uundgåeligt føre til en ændring af EU-direktiverne, hvis Europarådet måtte beslutte at yde radio- og fjernsynsselskaber en højere grad af beskyttelse.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 243/3

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 9. maj 2012 — Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr mod Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz

(Sag C-219/12)

2012/C 243/05

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

Sagsøgt: Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz

Den berørte part i sagen: Thomas Fuchs

Præjudicielt spørgsmål

Indebærer driften af et netstyret solcelleanlæg uden egen mulighed for eloplagring på eller ved siden af en ejerbolig, der anvendes til private boligformål, og som teknisk set er udformet således, at anlæggets elproduktion til stadighed er mindre end anlægsoperatørens samlede private elforbrug i denne bolig, at anlægsoperatøren udøver en »økonomisk virksomhed« som omhandlet i artikel 4 i sjette direktiv 77/388/EØF (1)?

(1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, EFT L 145, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 209/5

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) den 7. maj 2012 — Fernando Casimiro dos Santos m.fl. mod Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

(Sag C-213/12)

2012/C 209/07

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal de Justiça

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Fernando Casimiro dos Santos Ferreira, Maria do Carmo Ferreira dos Santos og Rosa Fernanda Santos Ferreira

Sagsøgt: Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 1, stk. 1, og artikel 3 i andet direktiv (1), sammenholdt med artikel 1 i tredje direktiv (2), fortolkes således, at de er til hinder for, at nationale bestemmelser udelukker retten til erstatning for ikke-økonomiske skader, der påføres førerens familiemedlemmer som følge af dennes død, når ulykken udelukkende skyldes føreren?

(1) Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30.12.1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, EFT 1984 L 8, s. 17.

(2) Rådets tredje direktiv 90/232/EØF af 14.5.1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, EFT L 129, s. 33.
1)

Er en definition, der i en medlemsstat er foretaget i henhold til direktiv 93/42/EØF (1), ifølge hvilken et præparat betragtes som CE-mærket medicinsk udstyr, til hinder for, at en anden medlemsstats nationale kompetente myndighed definerer det pågældende præparat, på baggrund af dets farmakologiske, immunologiske eller metaboliske virkningsmekanismer, som et lægemiddel i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, litra b), i lægemiddeldirektiv 2001/83/EF (2)?
3)

Når en ret i en medlemsstat har truffet afgørelse om anbringelse af et barn i en bestemt tidsperiode på en institution i en anden medlemsstat og har opnået en godkendelse fra denne stat i overensstemmelse med artikel 56 i Rådets forordning nr. 2201/2003, skal rettens dom om anbringelse af barnet i en bestemt tidsperiode på en institution, der er beliggende i en anden medlemsstat, da anerkendes og/eller erklæres for eksigibel i denne anden medlemsstat som en forudsætning for, at anbringelsen kan gennemføres?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 133/18

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van Cassatie van België (Belgien) den 17. februar 2012 — Rose Marie Bark mod Galileo Joint Undertaking, under afvikling

(Sag C-89/12)

2012/C 133/32

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hof van Cassatie van België

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Rose Marie Bark

Sagsøgt: Galileo Joint Undertaking, under afvikling

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 11, stk. 2, i vedtægterne for fællesforetagendet Galileo, der er vedføjet som bilag til Rådets forordning (EF) nr. 876/2002 (1) af 21. maj 2002 om oprettelse af fællesforetagendet Galileo, sammenholdt med denne forordnings artikel 2, fortolkes således, at den ordning, der gælder for de øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber, især de heri indeholdte lønvilkår, finder anvendelse på medarbejderne ved fællesforetagendet Galileo, der er ansat i henhold til midlertidige kontrakter?

(1) EFT L 138, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 235/6

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Argeș (Rumænien) den 4. maj 2012 — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Argeș mod SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA — Sucursala Pitești, Alin Iulian Matei og Petruța Florentina Matei

(Sag C-236/12)

2012/C 235/12

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Tribunalul Argeș

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Argeș

Sagsøgte: SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA — Sucursala Pitești, Alin Iulian Matei og Petruța Florentina Matei

Præjudicielle spørgsmål

Henset til, at vurderingen af, om kontraktvilkårene er urimelige, jf. artikel 4, stk. 2, i direktiv 93/13/EØF (1) hverken omfatter definitionen af aftalens hovedgenstand eller overensstemmelsen mellem pris og varer eller mellem tjenesteydelser og betalingen herfor, for så vidt disse kontraktvilkår er affattet på et let forståeligt sprog

og

henset til, at den i artikel 3, litra g), i direktiv 2008/48/EF (2) anførte definition af de samlede omkostninger i forbindelse med forbrugerkreditten — som inkluderer alle provisioner, som forbrugeren skal betale i forbindelse med forbrugerkreditaftalen — i medfør af artikel 2, stk. 1 [o.a.: rettere stk. 2], litra a), i direktiv 2008/48/EF, ikke kan anvendes til fastlæggelse af genstanden for en kreditaftale, som er sikret ved pant,

er det uklart, om

begreberne »hovedgenstand« og/eller »pris« jf. artikel 4, stk. 2, i direktiv 93/13/EØF kan fortolkes således, at disse begreber (genstand og pris) — blandt de elementer, som udgør den modydelse et kreditinstitut har ret til — også omfatter de årlige omkostninger i procent for en kreditaftale, som særligt består af en fast eller variabel rentesats, bankgebyrer og andre omkostninger, som er inkluderet og defineret i aftalen?

(1) Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29).

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23.4.2008 om forbrugerkreditaftaler og om ophævelse af Rådets direktiv 87/102/EØF (EUT L 133, s. 66).
3)

Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende: Skal artikel 10a i direktiv 85/337/EØF i de tilfælde, hvor det i en medlemsstats forvaltningsretlige regler i overensstemmelse med artikel 10a, stk. 1, litra b), i direktiv 85/337/EØF foreskrives, at medlemmerne af den berørte offentlighed principielt kun har adgang til domstolsprøvelse under forudsætning af, at de gør gældende, at en rettighed er krænket, fortolkes således, a) at en anfægtelse ved domstolene af den processuelle lovlighed af afgørelser, som er omfattet af direktivets bestemmelser om offentlig deltagelse, kun kan tiltrædes og føre til ophævelse af afgørelsen, såfremt det efter sagens omstændigheder konkret er muligt, at den anfægtede afgørelse ville have fået et andet indhold uden den processuelle fejl, og såfremt den processuelle fejl samtidigt endvidere påvirker en materiel retsstilling, der tilkommer sagsøgeren, eller b) at der i forbindelse med anfægtelsen ved domstolene af den processuelle lovlighed af afgørelser, som er omfattet af direktivets bestemmelser om offentlig deltagelse, i videre omfang skal tages hensyn til processuelle fejl? Såfremt det foranstående spørgsmål skal besvares som forudsat i litra b): Hvilke indholdsmæssige krav skal der stilles til processuelle fejl, for at disse kan tages i betragtning til fordel for en sagsøger ved anfægtelsen ved domstolene af den processuelle lovlighed af en afgørelse?
1)

Skal effektivitetsprincippet, som er blevet udviklet i Den Europæiske Unions (Domstols) retspraksis, og princippet om effektiv domstolsbeskyttelse, der er forankret i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at disse principper ikke tillader en national processuel bestemmelse som forvaltningsproceslovens artikel 133, stk. 1, hvorefter den retslige kompetence i forvaltningsretlige sager angående gennemførelsen af Den Europæiske Unions fælles landbrugspolitik alene afhænger af hjemstedet for den forvaltningsmyndighed, der har udstedt den anfægtede forvaltningsakt, når man betænker, at bestemmelsen ikke tager hensyn til arealets beliggenhed og sagsøgerens bopæl?
—

Det fastslås, at Republikken Portugal har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2009/113/EF (1) af 25. august 2009, samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF om kørekort, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivets artikel 2, stk. 1, eller i hvert fald ikke har givet Kommissionen underretning herom.
1)

Skal forordningens artikel 7 og 16 (1), sammenholdt med princippet om loyalt samarbejde, der er fastsat i EU-retten, fortolkes således, at disse bestemmelser (sammenholdt med national lovgivning) hjemler en kompetence eller en forpligtelse for et statsligt organ som sagsøgte til at iværksætte håndhævelsesforanstaltninger over for luftfartsselskaber på grund af manglende betaling af kompensation til flypassagerer for skade som følge af forsinkelse, også selv om de pågældende flypassagerer har mulighed for at anlægge en sag i henhold til Montreal-konventionens artikel 33 (2)?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 227/12

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Oviedo (Spanien) den 14. maj 2012 — Constructora Principado S.A. mod José Ignacio Menéndez Álvarez

(Sag C-226/12)

2012/C 227/17

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Audiencia Provincial de Oviedo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Constructora Principado S.A.

Sagsøgt: José Ignacio Menéndez Álvarez

Præjudicielt spørgsmål

I forbindelse med et kontraktvilkår, hvorefter betalingen af et beløb, som den erhvervsdrivende i henhold til loven er pligtig at betale, overvæltes på forbrugeren, skal den i artikel 3, stk. 1, i direktiv 93/13 (1) omhandlede skævhed da fortolkes således, at en sådan skævhed foreligger alene af den grund, at en betalingsforpligtelse, som påhviler den erhvervsdrivende, overvæltes på forbrugeren, eller indebærer det forhold, at skævheden i henhold til direktivet skal være betydelig, at der ydermere kræves en væsentlig økonomisk overvæltning på forbrugeren, set i forhold til det samlede transaktionsbeløb?

(1) Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29).
2)

Kan ønsket om at forhindre en krænkelse af et særligt kontraktmæssigt forhold, der i sig selv ikke er anfægtet, mellem en offentligretlig juridisk person og privatretlig person, der ikke kontrolleres af den offentligretlige juridiske person, eller afslutning af en transaktion eller indgåelse af et forlig med det formål at afslutte en bestående tvist med hensyn til fortolkningen af det nævnte kontraktmæssige forhold, hvorved forliget tager udgangspunkt i parternes rettigheder i henhold til en foreløbig retsafgørelse, og myndighedens aktiviteter uden forliget kunne lide en alvorlig skade og værdiforringelse og forbrugerne indtil videre blive afskåret fra adgang til tjenesteydelser, anses for et tvingende alment hensyn eller i det mindste for en objektiv omstændighed, der giver den offentligretlige juridiske person hjemmel til som en undtagelse og under fravigelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet i henhold til artikel 49 TEUF og 56 TEUF og den deraf flydende forpligtelse til gennemsigtighed at undlade at afholde offentligt udbud og tildele ordren direkte?
—

efter det objektive indhold i den ydelse, som den afgiftspligtige person har købt (her: en forsvarsadvokats virksomhed for at forhindre, at en fysisk person bliver domfældt) eller
DA Den Europæiske Unions Tidende C 138/4

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal da Relação de Guimarães (Portugal) den 22. marts 2012 — Domingos Freitas og Maria Adília Monteiro Pinto mod Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

(Sag C-96/12)

2012/C 138/06

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal da Relação de Guimarães

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Domingos Freitas og Maria Adília Monteiro Pinto

Sagsøgt: Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

Præjudicielt spørgsmål

Er udelukkelse eller begrænsning — i forbindelse med et færdselsuheld, hvori et motorkøretøj og en cykel, der føres af en mindreårig, er involveret, og som for føreren af cyklen resulterer i person- og tingsskade — af erstatning for sådanne skader, når den skadevoldende begivenhed kan tilregnes cyklistens adfærd, forenelig med fællesskabsretten, navnlig artikel 3, stk. 1, i første direktiv (72/166/EØF) (1), artikel 2, stk. 1, i andet direktiv (84/5/EØF) (2) og artikel 1a i tredje direktiv (90/232/EØF) (3), der blev indsat ved artikel 4 i femte direktiv (2005/14/EF) (4), (alle om ansvarsforsikring for motorkøretøjer), henset til Domstolens praksis for så vidt angår de omstændigheder, hvorunder erstatning fra den obligatoriske ansvarsforsikring for motorkøretøjer kan være begrænset?

(1) Rådets direktiv 72/166/EØF af 24.4.1972 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse (EFT 1972 II, s. 345).

(2) Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30.12.1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT 1984 L 8, s. 17).

(3) Rådets tredje direktiv 90/232/EØF af 14.5.1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT L 129, s. 33).

(4) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/14/EF af 11.5.2005 om ændring af Rådets direktiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 88/357/EØF og 90/232/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EUT L 149, s. 14).
For det andet er den appellerede kendelse i strid med det EU-retlige princip om effektiv domstolsbeskyttelse. Retten begrundede i det væsentlige den manglende mulighed for at anfægte Kommissionens skrivelse af 29. juli 2009 med, at Kommissionen havde betegnet den i skrivelsen indeholdte bedømmelse af støtten som »foreløbig«. Såfremt Kommissionen kunne gøre en endelig retlig bedømmelse til en foranstaltning uden retsvirkninger alene derved, at den betegner sin bedømmelse som »foreløbig«, ville den have et frit skøn med henblik på at afgøre, hvornår dens afgørelser er anfægtelige.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 138/3

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour administrative (Luxembourg) den 20. februar 2012 — Adzo Domenyo Alopka, Jarel Mondoulou og Eja Mondoulou mod Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

(Sag C-86/12)

2012/C 138/04

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour administrative

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Adzo Domenyo Alopka, Jarel Mondoulou og Eja Mondoulou

Sagsøgt: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

Præjudicielle spørgsmål

Skal artikel 20 TEUF, efter omstændighederne sammenholdt med artikel 20, 21, 24, 33 og 34 i chartret om grundlæggende rettigheder, læst hver for sig eller i sammenhæng, fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstat dels kan nægte en tredjelandsstatsborger, der alene forsørger sine små børn, som er unionsborgere, ret til at opholde sig i den medlemsstat, hvor børnene er bosat, og hvor de siden deres fødsel har levet sammen med denne tredjelandsstatsborger uden at være statsborgere i denne medlemsstat, dels kan nægte denne tredjelandsstatsborger en opholdstilladelse og herudover en arbejdstilladelse?

Skal sådanne afgørelser anses for at indebære, at børnene fratages den effektive nydelse af kerneindholdet i de rettigheder, der er tilknyttet statussen som unionsborger, i det land, hvor de er bosat, og hvor de har levet, siden de blev født, også i en situation, hvor deres anden slægtning i direkte opstigende linje, med hvem de aldrig har haft noget familiemæssigt samliv, er bosat i en anden EU-medlemsstat, hvor den pågældende selv er statsborger?
2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, skal der da foretages en sondring i tilfælde af, at importen ud fra fakturaer og anden dokumentation, som findes at være unøjagtige, viser sig at være sket inden for rammerne af en aftale om salg, skønt det godtgøres, at aftalen vedrørte en ikke-væsentlig bearbejdning af materialer, der stammer fra importlandet, for et konkret vederlag, som kan fastslås, og at den angivne toldværdi af de indførte varer ikke svarer til den pris, som faktisk er betalt eller skal betales?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 138/3

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour administrative (Luxembourg) den 20. februar 2012 — Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga og Labinot Ymeraga mod Ministre du Travail, de l’Emploi et de l’Immigration

(Sag C-87/12)

2012/C 138/05

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour administrative

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga og Labinot Ymeraga

Sagsøgt: Ministre du Travail, de l’Emploi et de l’Immigration

Præjudicielt spørgsmål

I hvilket omfang tillægger unionsborgerskabet og den dertil knyttede opholdsret i det land, hvor unionsborgeren er statsborger, som er fastsat i artikel 20 TEUF, samt de rettigheder, garantier og forpligtelser, der er fastsat i chartret om grundlæggende rettigheder, navnlig og efter omstændighederne i artikel 20, 21, 24, 33 og 34, en referenceperson, der er unionsborger, og som ønsker at opnå familiesammenføring i sit bopælsland, hvor han er statsborger, med sin far og mor og to af sine brødre, der alle er tredjelandsstatsborgere, en ret til familiesammenføring, såfremt referencepersonen ikke har udøvet retten til fri bevægelighed eller ophold i en anden medlemsstat end den, hvor han er statsborger?
For det andet har Retten foretaget en fejlagtig bedømmelse af medlemsstatens indtægtstab på grund af de ændrede tilbagebetalingsvilkår, som blev undersøgt i Kommissionens beslutning af 18. november 2009 om Nederlandenes statsstøtte C 10/09 (ex N 138/09) til fordel for ING’s back-up facilitet for illikvide aktiver og omstruktureringsplan (herefter »den anfægtede beslutning«).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 209/5

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tartu Ringkonnakohus (Estland) den 11. maj 2012 — A. Karuse AS mod Politsei- ja Piirivalveamet

(Sag C-222/12)

2012/C 209/08

Processprog: estisk

Den forelæggende ret

Tartu Ringkonnakohus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: A. Karuse AS

Sagsøgt: Politsei- ja Piirivalveamet

Præjudicielt spørgsmål

Skal formuleringen »i forbindelse med vedligeholdelse af veje«, der anvendes ved definitionen af den undtagelse, som er tilladt i henhold til artikel 13, stk. 1, litra h), i forordning (EF) nr. 561/2006 (1), fortolkes således, at den omfatter en lastvogn med tippelad med en samlet vægt på 25,5 t, som transporterer grus fra en grusgrav over en offentlig landevej til et sted, hvor der foretages vejudbedrings- og -vedligeholdelsesarbejder?

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15.3.2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 243/7

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumænien) den 22. maj 2012 — Corina-Hrisi Tulică mod Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

(Sag C-249/12)

2012/C 243/11

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Înalta Curte de Casație și Justiție

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Corina-Hrisi Tulică

Sagsøgt: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor

Præjudicielt spørgsmål

Såfremt en sælger af en fast ejendom omkvalificeres til at være momspligtig, og parterne har aftalt modværdien (prisen) for leveringen af den faste ejendom uden henvisning til moms, skal artikel 73 og 78 i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) da fortolkes således, at afgiftsgrundlaget udgøres:

a) af den af parterne aftalte modværdi (pris) for leveringen af den faste ejendom fratrukket momssatsen, eller

b) af den af parterne aftalte modværdi (pris) for leveringen af den faste ejendom?

(1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 243/7

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumænien) den 22. maj 2012 — Călin Ion Plavoșin mod Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Solutionare Contestații og Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș

(Sag C-250/12)

2012/C 243/12

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Înalta Curte de Casație și Justiție

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Călin Ion Plavoșin

Sagsøgte: Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Solutionare Contestații og Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș

Præjudicielle spørgsmål

Såfremt en sælger af en fast ejendom omkvalificeres til at være momspligtig, og parterne har aftalt modværdien (prisen) for leveringen af den faste ejendom uden henvisning til moms, skal artikel 73 og 78 i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) da fortolkes således, at afgiftsgrundlaget udgøres:

a) af den af parterne aftalte modværdi (pris) for leveringen af den faste ejendom fratrukket momssatsen, eller

b) af den af parterne aftalte modværdi (pris) for leveringen af den faste ejendom?

(1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).
2)

Skal dette udtryk fortolkes således, at det omfatter betaling til en kreditor til en skyldner, der er genstand for konkursbehandling, efter skyldnerens begæring, såfremt den part, der har opfyldt betalingsforpligtelsen på vegne af den skyldner, som er genstand for konkursbehandlingen, har opfyldt denne forpligtelse uden at have kendskab til, at der over for skyldneren er indledt en insolvensprocedure i en anden medlemsstat?