DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2011 :16 1PERSONALERETTENS DOM
(Anden Afdeling)
17. februar 2011
Sag F-119/07
Guido St rack
mod
Europa-Komm issionen
»Personalesag — tjenestemænd — mæglingsprocedure — bebyrdende akt — vedtægtens artikel 73 — 
konsolidering — foreløbig erstatning«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold til artikel 236 E F og artikel 152 E A, hvorved Guido Strack har 
nedlagt påstand o m d els annullation a f Kommissionens afslag p å at indlede en 
mæglingsprocedure og på at udbetale en foreløbig erstatning i me dfør af artikel 19, 
stk. 4, i d en fælles ordning ve drørende risikodækning for ulykker og erhvervssygdomme 
for t jenestemænd ve d D e E uropæiske F ællesskaber s amt a nnullation a f 
ansættelsesmyndighedens afslag af 20. juli 2007 p å sagsøgerens kl age, dels om a t 
Kommissionen t ilpligtes a t b etale h am e rstatning f or d en ø kono miske o g 
ikke-økono miske s kade, herunder helbredsmæssig skade, som h an a ngiveligt blev 
forvoldt, me d tillæg af morarenter.
Udfald: Kommissionens afgørelse af 26. februar 2007 o m a fslag på at betale Guido Strack en 
foreløbig erstatning i me dfør af artikel 19, stk. 4, i den fælles ordning annulleres. I øvrigt 
frifindes K ommissionen. Kommissionen b ærer sine egne omkostninger og b etaler 
halvdelen af Guido Stracks o mkostninger. Guido Strack bærer halvdelen af sine egne 
omkostninger.
Samm endrag
1. Annullationssøgsmål — retsakt, der kan gøres til genstand for søgsmål — søgsmål anlagt til prøvelse 
af et afslag på at indlede e n mæglingsprocedure — ikke om fattet
(Art. 263 T EUF)
2. Tjenestemænd — administrationens om sorgspligt
(Tjenestemandsvedtægten, art. 24)
3. Tjenestemænd — social sikring — forsikring mo d ulykker og erhvervssygdomm e — invaliditet — 
erstatning — ret til udbetaling — betingelser
(Tjenestemandsvedtægten, art. 73, stk. 2, litra c); ordningen om d ækning af risikoen for ulykker og 
erhvervssygdomm e, art. 18-20)
2 ECLI:EU:F:2011 :16SAMM ENDR AG–SAGF-119/07
STRACKMODKOMM ISSIONEN
1. Et annullationssøgsmål kan ikke a ntages til realitetsbehandling, såfremt det er anlagt til prøvelse af 
sagsøgtes afslag på at indlede en mæglingsprocedure.
Mægling har nemlig kara kter af en frivillig procedure til løsning af kon flikter, hvis formål det netop er 
at gøre det muligt for parterne at nå frem t il en udenretlig løsning på tvisten. Under forudsætning af, at 
en af parternes afslag på at indgå i e n sådan procedure, kan skade modparten, har en annullation a f 
afslaget følgelig ku n en hypotetisk interesse, eftersom annullationen ikke ka n tvinge den nævnte part 
til at acceptere en mægling.
(jf. præmis 65 o g 66)
2. De forpligtelser, som omsorgspligten indebærer, skærpes væsentligt, når der er tale om en situation, 
hvor det er godtgjort, at en tjenestemands me ntale sundhed er påvirket. I e n sådan situation s kal 
administrationen behandle den pågældendes ansøgninger me d en særlig åbenhed. Denne forpligtelse 
gælder i s ærlig grad, når forværringen af tjenestemandens helbredstilstand ikke b estrides, og når 
vedkomme ndes psykiater henleder administrationens opmærksomhed på, at en øjeblikkelig indgriben 
ud fra et lægeligt synspunkt er akut påkrævet me d henblik på at løse de underliggende kon flikter og 
bringe disse til ophør.
(jf. præmis 85)
3. Retten til udbetaling af den erstatning for ve dvarende, delvis invaliditet, der er omhandlet i 
vedtægtens ar tikel 73, stk. 2, litra c), erhverves først, når læsionerne kon solideres, idet der ve d 
konsolidering forstås helbredstilstanden for en skadelidt, hvis læsioner er stabiliseret på en sådan 
måde, at der næppe ka n blive tale om h elbredelse eller bedring, og der i p rincippet ikke e r grund til 
yderligere behandling, me d mindre det er for at undgå en forværring.
I me dfør af ar tikel 19, stk. 4, i d en fælles ordning ve drørende risikodækning for ulykker og 
erhvervssygdomme f or tjenestemænd er der dog ret til udbetaling af en foreløbig erstatning, netop 
fordi d en erstatning, der er omhandlet i ve dtægtens ar tikel 73, stk. 2, litra c), først ko mme r til 
udbetaling efter denne kon solidering. Udbetaling af en foreløbig erstatning er dog betinget af, at det 
foreligger »en ikke o mtvistet del af graden af vedvarende invaliditet«.
Når en tjenestemand herved indgiver en ansøgning om et forskud, påhviler det administrationen og 
ansættelsesmyndigheden, før ansøgningen afslås, navnlig at råd føre sig me d den lægelige ekspertise, 
den af institutionen udpegede læge, og eve ntuelt lægeudvalget ved en analog anvendelse af den fælles 
ordnings artikel 18-20. Det følger nemlig af den fælles ordnings opbygning, og navnlig af dennes 
artikel 19, stk. 3, og artikel 20, at det kun tilkomme r læger at afgive en lægefaglig erklæring.
Hvis ad ministrationen afslår ansøgningen om foreløbig erstatning uden at råd føre sig me d en læge, 
tilsidesætter den desuden opbygningen af den fælles ordnings artikel 19, stk. 4, og artikel 20, og sin 
omsorgspligt. H vis tilsidesættelsen af artikel 19, stk. 4, og af princippet om o msorgspligt desuden 
bidrager til at forværre sygdomme n og forsinke d ennes kon solidering, skal afhjælpningen af denne 
skade ske i nden for ra mme rne af den procedure, der er fastsat til gennemførelse af ve dtægtens 
artikel 73.
(jf. præmis 88, 89, 93, 95 o g 105)
Henvisning til:
Domstolen: 4. oktober 1991 , sag C-185/90 P, Kommissionen mod Gill, præmis 24.
Retten: 21. maj 1996 , sag T-148/95, W m od Kommissionen, præmis 36 o g 37.
Personaleretten: 2. maj 2007 , sag F-23/05, Giraudy mod Kommissionen, præmis 200.