DA Den Europæiske Unions Tidende C 39/8

Appel iværksat den 28. november 2013 af Orange, tidligere France Télécom til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 16. september 2013 i sag T-258/10, Orange mod Kommissionen

(Sag C-621/13 P)

2014/C 39/15

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Orange, tidligere France Télécom (ved avoacts H. Viaene og D. Gillet)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen, Den Franske Republik, Département des Hauts-de-Seine og Sequalum SAS

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 16. september 2013 i sag T-258/10, Orange mod Kommissionen, ophæves, og såfremt Domstolen finder, at den er i besiddelse af alle nødvendige oplysninger for selv at kunne træffe endelig afgørelse vedrørende sagens realitet, annulleres Kommissionens beslutning K(2009) 7426 endelig af 30. september 2009 vedrørende kompensation for udgifter til overdragelse af en offentlig tjeneste vedrørende oprettelse og drift af et elektronisk telekommunikationsnet med meget høj hastighed i Département des Hauts-de-Seine (statsstøtte N 331/2008 — Frankrig).

— Subsidiært ophæves den appellerede dom, og sagen hjemvises til Retten til fornyet behandling.

— Europa-Kommissionen, Département des Hauts-de-Seine og Sequalum tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger med undtagelse af de omkostninger, der afholdes af Den Franske Republik.

— Det fastslås, at Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har fremført fire anbringender til støtte for appellen.

For det første finder appellanten, at Retten har tilsidesat begrundelsespligten, hvorved appellanten har baseret sig på artikel 36 og 53, stk. 1, i Domstolens statut, idet Retten i utilstrækkeligt omfang og på en selvmodsigende måde har taget stilling til et anbringende om, at markedet ikke er svækket. Appellanten har navnlig anfægtet, at Retten har forkastet appellantens argument om, at projekt THD 92 ikke kunne kvalificeres som en tjeneste af almindelig økonomisk interesse, fordi markedet ikke er svækket som følge af tilstedeværelsen af konkurrerende erhvervsdrivende, der udbyder analoge tjenester.

For det andet har appellanten anført, at Retten har begået en retlig fejl ved sin bedømmelse af det tidspunkt, hvor det skal vurderes, om en sådan svækkelse af markedet foreligger. Ifølge appellanten er det således på det tidspunkt, hvor den foranstaltning, der skal afhjælpe en svækkelse på markedet, vedtages, at det skal bedømmes, om denne svækkelse foreligger.

For det tredje har appellanten foreholdt Retten, at denne har begået en retlig fejl ved fortolkningen af punkt 78 i retningslinjerne (1), idet Retten har fundet, at den »detaljerede analyse«, som enhver påtænkt statsstøtte i et traditionelt sort område skal undergives, ikke indebærer indledning af den formelle undersøgelsesprocedure, der er indført ved artikel 108, stk. 2, TEUF.

Endelig er det appellantens opfattelse, at Rettens konstatering, hvorefter de områder, hvor den interne afkastsats ligger mellem 9 og 10,63%, ikke giver anledning til en kompensation, er åbenbart urigtig. De retlige konsekvenser, som Retten har udledt af denne konstatering, dvs. at der ikke foreligger overkompensation, og at det omhandlede projekt er i overensstemmelse med det tredje kriterium i Altmark-dommen, er herefter urigtige.

(1) Meddelelse fra Kommissionen — EF-retningslinjer for statsstøttereglernes anvendelse i forbindelse med hurtig etablering af bredbåndsnet (EUT 2009, C 235, s. 7).