Forslag til afgørelse fra generaladvokat Jacobs fremsat den 14. maj 1998. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien. - Traktatbrud - Direktiv 86/609/EØF. - Sag C-268/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-06069



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 Denne sag er anlagt i henhold til EF-traktatens artikel 169. Kommissionen har nedlagt paastand om, at det fastslaas, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten samt Raadets direktiv 86/609/EOEF af 24. november 1986 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg og andre videnskabelige formaal (1) (herefter »direktivet«), idet det ikke inden for de frister, der er fastsat i dette direktiv, har truffet de foranstaltninger, der er noedvendige for at efterkomme dette.

2 I direktivets artikel 1 angives dets formaal paa foelgende maade:

»Direktivet har til formaal at sikre, at medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg og andre videnskabelige formaal, tilnaermes indbyrdes, saaledes at det undgaas, at de, navnlig ved konkurrencefordrejning eller handelshindringer, indvirker paa faellesmarkedets gennemfoerelse og funktion.«

3 Sagen drejer sig om de foranstaltninger, der skal traeffes for at ivaerksaette direktivets artikel 14 og 22.

4 Artikel 14 har foelgende ordlyd:

»Personer, der udfoerer forsoeg eller deltager deri, samt personer, der passer dyr, som anvendes til forsoeg, herunder udfoerer overvaagningsopgaver, skal have den fornoedne faglige uddannelse.

Navnlig skal de personer, som udfoerer forsoegene eller foerer tilsyn med udfoerelsen heraf, have modtaget undervisning i en videnskabelig disciplin, som er relevant for det forsoegsarbejde, der foretages, og vaere i stand til at omgaas og passe forsoegsdyr; de skal desuden over for myndigheden have godtgjort, at de har den fornoedne faglige uddannelse til at kunne udfoere deres opgaver.«

5 Artikel 22 har foelgende ordlyd:

»1. For at undgaa unoedig gentagelse af forsoeg med henblik paa at efterkomme national lovgivning efter Faellesskabets retsforskrifter vedroerende sundhed og sikkerhed, skal medlemsstaterne i saa vid udstraekning som muligt anerkende gyldigheden af data hidroerende fra forsoeg, der er udfoert paa en anden medlemsstats omraade, medmindre yderligere afproevning er paakraevet for at beskytte den offentlige sundhed og sikkerhed.

2. I denne forbindelse giver medlemsstaterne, hvor det er praktisk muligt, og medmindre andet er fastsat i gaeldende faellesskabsdirektiver, Kommissionen oplysninger om deres lovgivning eller administrative praksis vedroerende dyreforsoeg, herunder krav, som skal opfyldes forud for markedsfoering af produkterne; de giver ligeledes konkrete oplysninger om alle de forsoeg, der udfoeres paa deres omraade, og om tilladelser eller andre administrative enkeltheder i forbindelse med disse forsoeg.

3. Kommissionen nedsaetter et staaende raadgivende udvalg, hvori medlemsstaterne er repraesenteret, og som bistaar Kommissionen ved tilrettelaeggelsen af udvekslingen af relevante oplysninger, idet det samtidig opfylder kravet om, at oplysningerne behandles fortroligt; udvalget bistaar tillige Kommissionen i andre spoergsmaal i forbindelse med gennemfoerelsen af dette direktiv.«

6 Direktivets artikel 25 har foelgende ordlyd:

»1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den 24. november 1989. De underretter straks Kommissionen herom.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale retsforskrifter, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.«

7 Kommissionen har vedroerende direktivets artikel 14 anfoert, at den ikke har modtaget underretning om, at Kongeriget Belgien har vedtaget den fornoedne lovgivning. Kongeriget Belgien har i sit svarskrift henvist til et foreliggende udkast til kongelig anordning. Ifoelge Kommissionens replik er dette udkast endnu ikke blevet vedtaget, og det udgoer under alle omstaendigheder ikke en fuldstaendig gennemfoerelse af bestemmelserne i artikel 14. Kongeriget Belgien har i duplikken erklaeret sig villig til at tage hensyn til Kommissionens bemaerkninger og aendre udkastet i overensstemmelse dermed.

8 Heraf foelger, at Kongeriget Belgien ikke rettidigt har truffet de foranstaltninger, der er noedvendige for at gennemfoere direktivets artikel 14.

9 Kommissionen har med hensyn til direktivets artikel 22 under den administrative procedure gjort gaeldende, at Kongeriget Belgien ikke havde gennemfoert denne bestemmelse. Kongeriget Belgien oplyste foerst i sit svar paa Kommissionens begrundede udtalelse, at direktivets artikel 22 var blevet gennemfoert, hvorved det henviste til to kongelige anordninger af henholdsvis 22. og 25. september 1992 (2).

10 Kommissionen har i staevningen gjort gaeldende, at disse anordninger vedroerte ivaerksaettelsen af andre direktiver end direktiv 86/609. Kongeriget Belgien har i svarskriftet, der kun indeholder en eneste saetning vedroerende sagens realitet, naevnt et andet direktiv og paaberaaber sig blot et udkast til kongelig anordning. I sin naesten lige saa kortfattede duplik har Kongeriget Belgien med hensyn til direktivets artikel 22 fastholdt, at det i de kongelige anordninger af 22. og 25. september 1992 udtrykkeligt er bestemt, at forsoeg skal gennemfoeres i overensstemmelse med direktiv 86/609. Det har endvidere fastholdt, at artikel 6a i kongelig anordning af 1. februar 1996 (3), der aendrer kongelig anordning af 3. juli 1969, indeholder regler om gensidig anerkendelse som et led i en registreringsordning for sager, der er behandlet i en anden medlemsstat.

11 Til den belgiske regerings bemaerkninger, som de nu foreligger, skal jeg fremsaette foelgende kommentar: For det foerste naevnes i praeamblerne til de af Kongeriget Belgien naevnte anordninger forskellige direktiver, men ikke direktiv 86/609. For det andet har den belgiske regering for saa vidt angaar de saglige bestemmelser i anordningerne af 22. og 25. september 1992 ikke villet goere sig den ulejlighed blandt bestemmelserne i disse meget detaljerede regelsaet at angive de bestemmelser, som faktisk gennemfoerer direktiv 86/609. For det tredje synes den belgiske regering under alle omstaendigheder at tage fejl, naar den vedroerende direktivets artikel 22 fastholder, at disse anordninger udtrykkeligt bestemmer, at forsoeg skal gennemfoeres i overensstemmelse med direktiv 86/609, eftersom artikel 22 ikke vedroerer de fremgangsmaader, som skal foelges ved forsoeg. Endelig vedroerer anordningen af 1. februar 1996 registrering af laegemidler og har klart til formaal at gennemfoere direktiver, der vedroerer dem.

12 Den belgiske regerings argumenter er saaledes i det hele grundloese.

Forslag til afgoerelse

13 Paa baggrund af det anfoerte skal jeg foreslaa Domstolen

1) at fastslaa, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten, idet det ikke inden for de fastsatte frister har truffet alle de foranstaltninger, der er noedvendige for at gennemfoere Raadets direktiv 86/609/EOEF af 24. november 1986 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg og andre videnskabelige formaal

2) at paalaegge Kongeriget Belgien at betale sagens omkostninger.

(1) - EFT L 358, s. 1.

(2) - Kongelig anordning om aendring af kongelig anordning af 16.9.1985 om de standarder og protokoller, der finder anvendelse paa afproevning af laegemidler til mennesker, og kongelig anordning om aendring af kongelig anordning af 12.3.1985 om de standarder og protokoller, der finder anvendelse ved afproevning af laegemidler til dyr.

(3) - Kongelig anordning om aendring af kongelig anordning af 3.7.1969 om registrering af laegemidler.