Sag anlagt den 9. juni 2021 — Guangdong Haomei New Materials og Guangdong King Metal Light Alloy Technology mod Kommissionen

(Sag T-326/21)

(2021/C 297/63)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøgere: Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd (Qingyuan, Kina) og Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd (Yuan Tan Town, Kina) (ved advokaterne M. Maresca, C. Malinconico, D. Guardamagna, M. Guardamagna, D. Maresca, A. Cerruti, A. Malinconico og G. Falla)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/546 af 29. marts 2021, som blev meddelt sagsøgerne den 30. marts 2021, om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af ekstruderet aluminium med oprindelse i Folkerepublikken Kina annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne, og, subsidiært annulleres grundforordningen (forordning nr. 1036/2016), og Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for skaden forvoldt ved anvendelsen heraf. Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat fem anbringender.

1. Første anbringende om pligten til en specifik fastsættelse af dumpingbetingelserne, tilsidesættelse af princippet om en retfærdig procedure og kontradiktionsprincippet samt tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter og magtfordrejning som følge af klagepunkternes generiske karakter og manglende reel efterprøvelse af de oplysninger, der blev fremlagt med henblik på samarbejde. — Sagsøgerne har i denne forbindelse gjort gældende, at den anfægtede forordning er ulovlig, for så vidt som Kommissionen ikke foretog en konkret fastlæggelse af de omhandlede markedsvilkår, og sagsøgerne ikke blev givet mulighed for væsentligt at udøve deres ret til forsvar. Sammenfattende blev HaoMei og King Metal holdt ansvarlige for dumping og blev derfor underlagt udligningstold ikke som følge af deres egen adfærd ved eksporten fra Kina, men som følge af en positiv generel vurdering af den kinesiske økonomi og således på et fuldstændigt vagt grundlag. Idet Kommissionen indtog denne holdning, undlod den at foretage en konkret undersøgelse af de dokumenter, der blev fremsendt af de sagsøgende virksomheder.

2. Andet anbringende om en tilsidesættelse af grundforordningen hvad angår fastlæggelsen af dumpingmarginen, en fejlagtig fastsættelse af »normalprisen« for den vare, der er omfattet af undersøgelsen, anvendelse af midlertidig told ikke som følge af et personligt ansvar hos eksportørerne, men som følge af en indsigelse mod den kinesiske økonomis generelle struktur. — Sagsøgerne har i denne forbindelse gjort gældende, at forordningen er ulovlig, eftersom Kommissionen foretog en ufuldstændig sagsoplysning, som under alle omstændigheder førte til et usikkert resultat, som var behæftet med en ulovlighed som følge af registreringsforordningen, som allerede er genstand for et søgsmål for Retten, for så vidt som Kommissionen inddrog varekoder (7610 90 90) i undersøgelsen, der, som den selv har medgivet, ikke burde være inddraget, for så vidt som der er tale om varer, der er forskellige fra dem, der er genstand for undersøgelsen. Denne fejl (som indebar, at forskellige varer blev inddraget) eliminerer både dumpingbetingelserne (for så vidt som denne meget lave pris uundgåeligt og kunstigt sænker gennemsnitsprisen) og den skade, der forvoldes EU-erhvervsgrenen, idet der er tale om så betydelige mængder i forhold til den samlede mængde af den omhandlede vare, at indvirkningen på den resterende del af den vare, der importeres til Den Europæiske Union, er ubetydelig. — For det andet er den omstændighed, at der ikke blev foretaget en specifik konstatering af sagsøgernes situation, uforenelig med traktaten (og de nævnte bestemmelser), for så vidt som der derved indføres en ordning med objektivt ansvar eller ansvar for tredjemand, som er i strid med grundlæggende principper om retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning som følge af markedsprisen og omkostningsstrukturen, helt klart markedsomkostningerne, som parterne har fremsendt adskillige gange til Kommissionen, som fuldstændigt så bort fra disse (akkurat som den så bort fra den kinesiske regerings standpunkter vedrørende markedsøkonomien). Dette indebar, at der forelå en åbenbar ulovlighed både af materiel karakter (vedrørende begreberne normalværdi, betydelig fordrejning, adgang til kredit, skattemæssig behandling, insolvensordning, det repræsentative land og udvælgelsen heraf) og af processuel karakter, som er omfattende fremført i nærværende anbringende, og som har haft en åbenbar diskriminerende og skadelig virkning.

3. Tredje anbringende om en manglende skade, urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder i forbindelse med sammenligningen af markedsandelene og en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet. — Med det tredje anbringende har sagsøgerne gjort gældende, at den anfægtede forordning er ulovlig, eftersom Kommissionen ikke har godtgjort, at der foreligger en skade, eller at der er årsagsforbindelse mellem skaden og dumping. — Der er heller ikke foretaget nogen teknisk analyse og lovpligtig vurdering af toldens forholdsmæssighed i forhold til erhvervsgrenens skade i en situation, som har fastslået, at der foreligger noget prisunderbud eller målprisunderbud, hvilket i henhold til retspraksis er en betingelse for, at der foreligger en skade. For så vidt angår sagsøgerne er det blevet godtgjort (blandt de forskellige dokumenter, der blev fremlagt i forbindelse med selve anbringendet) gennem Haomeis og King Metals priser ab fabrik, som er sammenlignelige med de europæiske priser (DOC.3, Bauxite-rapporten), at der ikke forelå noget prisunderbud eller målprisunderbud. — Endvidere foreligger der ingen interesse for EU i pålæggelsen af tolden, men udelukkende for klagerne, som Kommissionen blot »vedtog« som sin egen begrundelse og udvidede den til hele Unionen uden at foretage nogen analyse. I denne sammenhæng undlod Kommissionen på ny at tage hensyn til de oplysninger, som sagsøgerne fremlagde under proceduren, oplysninger, som hverken blev undersøgt i den kontradiktoriske procedure under sagen eller nævnt i forordningen.

4. Fjerde anbringende om en tilsidesættelse af den almindelige overenskomst om told og handel (GATT) og subsidiært, at grundforordningen er ulovlig, såfremt den ikke fortolkes i overensstemmelse med internationale aftaler. — Sagsøgerne har i denne forbindelse gjort gældende, at forordning 2020/1428, som Kommissionen vedtog i henhold til artikel 207 TEUF, afviger fra begreberne i henhold til international ret på området. Såfremt dette ikke var tilfældet eller med andre ord, såfremt forordning 2020/1428 ikke var behæftet med en direkte ulovlighed, ville selve grundforordningen også være ulovlig.