Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Retspleje — sagsomkostninger — fastsættelse — udgifter, der kan kræves erstattet — omstændigheder, der tages i betragtning — advokatomkostninger i forbindelse med forhandlinger mellem parterne efter en mellemdom — omfattet — betingelser — [Domstolens procesreglement, art. 73, litra b), og art. 74]

2. Retspleje — sagsomkostninger — fastsættelse — udgifter, der kan kræves erstattet — medvirken af flere advokater — omfattet — betingelser — advokatomkostninger i forbindelse med koordinationen af procedurerne i forenede sager — ikke omfattet — [Domstolens procesreglement, art. 73, litra b)]

3. Retspleje — sagsomkostninger — fastsættelse — udgifter, der kan kræves erstattet — udgifter til eksterne rådgivere — omfattet — betingelser — [Domstolens procesreglement, art. 73, litra b)]

4. Retspleje — sagsomkostninger — fastsættelse — udgifter, der kan kræves erstattet — morarenter eller udligningsrenter — korrektion for inflationen i de nominelle sagsomkostninger — ikke omfattet — [Domstolens procesreglement, art. 73, litra b)]

Sammendrag

1. Domstolen er i medfør af procesreglementets artikel 74 ikke kompetent til at fastsætte de beløb, som parterne skal udrede i honorarer til deres egne advokater, hvorimod den kan fastsætte den del af disse beløb, der kan søges godtgjort hos den part, der idømmes sagens omkostninger. I henhold til procesreglementets artikel 73, litra b), kan nødvendige udgifter, som parterne har afholdt med henblik på sagens behandling, især rejse- og opholdsudgifter og vederlag til befuldmægtigede, rådgivere og advokater, kræves erstattet. Det følger heraf, at de udgifter, som kan kræves erstattet, er begrænset dels til de udgifter, som er afholdt med henblik på sagens behandling ved Domstolen, dels til de udgifter, som har været nødvendige med henblik herpå.

Ved »sagens behandling« forstås i nævnte procesreglements artikel 73, litra b), kun sagens behandling ved Domstolen, dvs. den retslige fase, og ikke den fase, der går forud for denne. De udgifter, der ligeledes må ses bort fra, idet de ikke har været nødvendige med henblik på sagens behandling, er dels advokatomkostninger, der vedrører perioder, hvorunder der ikke er indleveret processkrifter, dels advokatomkostninger, der vedrører forhandlinger med henblik på at opnå et udenretsligt forlig, og endelig advokatomkostninger, der vedrører en periode, der ligger efter den mundtlige forhandling ved Domstolen.

Imidlertid kan de honorarer, der vedrører de forhandlinger, som parterne har ført med henblik på efter fælles aftale at fastsætte de erstatningsbeløb, der skal betales, ikke udelukkes fra de nødvendige omkostninger, når Domstolen selv udtrykkeligt i konklusionen til en mellemdom har opfordret parterne til inden for en bestemt frist fra afsigelsen af denne dom at fremsende de beløb, der skal betales, til denne.

Endelig findes der ikke i fællesskabsretten bestemmelser om fastsættelse af honorarer eller bestemmelser vedrørende den arbejdstid, der er påkrævet, og Domstolen skal derfor i det omfang, der skal tages hensyn til advokaternes salærnotaer, frit vurdere de foreliggende oplysninger, idet den dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens betydning efter fællesskabsretten og dens sværhedsgrad, såvel som til den arbejdsbyrde, som de pågældendes befuldmægtigede eller advokater har båret i forbindelse med sagen, samt til parternes økonomiske interesse i sagen.

(jf. præmis 41-43, 45, 47-49, 51)

2. Selv om det principielt kun er vederlaget til en enkelt befuldmægtiget, rådgiver eller advokat, der kan kræves erstattet, er det med henblik på fastsættelsen af de udgifter, der kan kræves erstattet, alt efter den enkelte sags særlige karakteristika, heriblandt først og fremmest dennes kompleksitet, muligt, at vederlaget til flere advokater kan anses for at henhøre under begrebet »nødvendige udgifter« som omhandlet i artikel 73, litra b), i Domstolens procesreglement.

Imidlertid er advokatomkostninger, der vedrører koordinationen af den pågældende sag med den sag, der er anlagt af en sagsøger i en forenet sag, ikke omfattet af de udgifter, der kan kræves erstattet i henhold til nævnte procesreglements artikel 73.

(jf. præmis 62, 64)

3. Med henblik på fastsættelsen af de udgifter, der kan kræves erstattet, udgør udgifterne til eksterne rådgiveres medvirken »nødvendige udgifter« som omhandlet i artikel 73, litra b), i Domstolens procesreglement, for så vidt som de står i direkte forhold til de forskellige processkrifter, som sagsøgerne har fremlagt.

(jf. præmis 78)

4. I forbindelse med en sag om fastsættelse af sagsomkostninger udspringer sagsøgernes ret til tilbagebetaling af udgifterne af den kendelse, som fastsætter disse. Følgelig bør påstande vedrørende tilkendelse af morarenter eller udligningsrenter fra en dato, der ligger forud for nævnte kendelse, forkastes.

Hvad angår fastsættelsen af de udgifter, der kan kræves erstattet i en erstatningssag, hvori den dom, der fastsætter de erstatningsbeløb, som skal betales til sagsøgerne, først blev afsagt efter en mellemdom, som pålagde Det Europæiske Fællesskab at erstatte tabet, bør en påstand om korrektion for inflationen i de nominelle sagsomkostninger for den periode, der ligger forud for den endelige dom, anses for en påstand om tilkendelse af udligningsrenter og bør følgelig forkastes.

(jf. præmis 86)