Sag C-80/12

Felixstowe Dock and Railway Company Ltd m.fl.

mod

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af le First-tier Tribunal (Tax Chamber))

»Præjudiciel forelæggelse — etableringsfrihed — selskabsskat — skattelempelse — koncerner og konsortier — national lovgivning, der tillader overførsel af tab fra et konsortiumselskab til et selskab i en koncern, der er forbundet via et »forbundet selskab«, der både er medlem af koncernen og af konsortiet — hjemstedskrav for »det forbundne selskab« — forskelsbehandling på grundlag af selskabets hjemsted — koncernens øverste moderselskab, der er hjemmehørende i et tredjeland og ejer de selskaber, der søger at udveksle tab via selskaber, der er hjemmehørende i tredjelande«

Sammendrag – Domstolens dom (Store Afdeling) af 1. april 2014

Fri bevægelighed for personer – etableringsfrihed – skattelovgivning – selskabsskat – skattelempelse – national lovgivning, der udelukker overførsel af tab, der er lidt af et andet hjemmehørende selskab, der tilhører et konsortium, når et »forbundet selskab«, der både tilhører denne koncern og dette konsortium, også er hjemmehørende i nævnte medlemsstat – ikke tilladt – berettigelse – afbalanceret fordeling af beskatningskompetencen mellem medlemsstaterne – bekæmpelse af misbrug og skatteunddragelse – foreligger ikke

(Art. 49 TEUF og 54 TEUF)

Artikel 49 TEUF og 54 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som giver mulighed for, at et hjemmehørende selskab, der tilhører en koncern, kan opnå overførsel af tab, der er lidt af et andet hjemmehørende selskab, der tilhører et konsortium, når et »forbundet selskab«, der både tilhører denne koncern og dette konsortium, også er hjemmehørende i nævnte medlemsstat, uanset hjemstedet for de selskaber, der selv eller via mellemliggende selskaber ejer kapitalen i det forbundne selskab og i andre selskaber, der er berørt af tabsoverførslen, når lovgivningen udelukker en sådan mulighed, hvis det forbundne selskab er hjemmehørende i en anden medlemsstat.

Denne forskellige behandling gør det således skattemæssigt mindre attraktivt at etablere et forbundet selskab i en anden medlemsstat, eftersom den gældende nationale lovgivning kun tildeler den omhandlede skattefordel, hvis de forbundne selskaber er hjemmehørende.

For at en sådan forskellig behandling er forenelig med EUF-traktatens bestemmelser om etableringsfrihed, er det en forudsætning, at den vedrører situationer, der ikke er objektivt sammenlignelige, idet sammenligneligheden af en grænseoverskridende situation med en national situation skal vurderes under hensyntagen til, hvilket formål der forfølges med de omhandlede nationale bestemmelser, eller at den er begrundet i tvingende almene hensyn.

Hvad angår sammenligneligheden er det ubestridt, at skattepligtige selskaber, der er forbundet via et forbundet selskab, der er hjemmehørende i Det Forenede Kongerige, og selskaber, der er forbundet via et forbundet selskab, som er hjemmehørende i en anden medlemsstat, henset til formålet med en skattemæssig ordning som den i hovedsagen omhandlede befinder sig i objektivt sammenlignelige situationer for så vidt angår muligheden for via et konsortiumkrav på koncernlempelse at udveksle tab, der er lidt i den første medlemsstat.

Desuden kan en restriktion for etableringsfriheden ikke kan være begrundet i tvingende almene hensyn, der er udledt af målet om at bevare en ligelig fordeling af beskatningskompetencen mellem medlemsstaterne eller at bekæmpe rent kunstige arrangementer, hvis formål er at unddrage sig den pågældende medlemsstats lovgivning eller at bekæmpe skattely.

Desuden følger det ikke af nogen bestemmelse i EU-retten, at oprindelsen for fysiske eller juridiske personer, der er aktionærer i selskaber, der er hjemmehørende i Den Europæiske Union, har nogen indvirkning på disse selskabers ret til at påberåbe sig etableringsfriheden. Den status, der i medfør af artikel 54 TEUF knytter sig til at være et EU-selskab, er baseret på hjemstedets placering og den retsorden, hvorefter selskabet er stiftet, og ikke på dets aktionærers nationalitet.

(jf. præmis 21, 25, 26, 31, 32, 35, 40 og 42 samt domskonkl.)

Sag C-80/12

Felixstowe Dock and Railway Company Ltd m.fl.

mod

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af le First-tier Tribunal (Tax Chamber))

»Præjudiciel forelæggelse — etableringsfrihed — selskabsskat — skattelempelse — koncerner og konsortier — national lovgivning, der tillader overførsel af tab fra et konsortiumselskab til et selskab i en koncern, der er forbundet via et »forbundet selskab«, der både er medlem af koncernen og af konsortiet — hjemstedskrav for »det forbundne selskab« — forskelsbehandling på grundlag af selskabets hjemsted — koncernens øverste moderselskab, der er hjemmehørende i et tredjeland og ejer de selskaber, der søger at udveksle tab via selskaber, der er hjemmehørende i tredjelande«

Sammendrag – Domstolens dom (Store Afdeling) af 1. april 2014

Fri bevægelighed for personer — etableringsfrihed — skattelovgivning — selskabsskat — skattelempelse — national lovgivning, der udelukker overførsel af tab, der er lidt af et andet hjemmehørende selskab, der tilhører et konsortium, når et »forbundet selskab«, der både tilhører denne koncern og dette konsortium, også er hjemmehørende i nævnte medlemsstat — ikke tilladt — berettigelse — afbalanceret fordeling af beskatningskompetencen mellem medlemsstaterne — bekæmpelse af misbrug og skatteunddragelse — foreligger ikke

(Art. 49 TEUF og 54 TEUF)

Artikel 49 TEUF og 54 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som giver mulighed for, at et hjemmehørende selskab, der tilhører en koncern, kan opnå overførsel af tab, der er lidt af et andet hjemmehørende selskab, der tilhører et konsortium, når et »forbundet selskab«, der både tilhører denne koncern og dette konsortium, også er hjemmehørende i nævnte medlemsstat, uanset hjemstedet for de selskaber, der selv eller via mellemliggende selskaber ejer kapitalen i det forbundne selskab og i andre selskaber, der er berørt af tabsoverførslen, når lovgivningen udelukker en sådan mulighed, hvis det forbundne selskab er hjemmehørende i en anden medlemsstat.

Denne forskellige behandling gør det således skattemæssigt mindre attraktivt at etablere et forbundet selskab i en anden medlemsstat, eftersom den gældende nationale lovgivning kun tildeler den omhandlede skattefordel, hvis de forbundne selskaber er hjemmehørende.

For at en sådan forskellig behandling er forenelig med EUF-traktatens bestemmelser om etableringsfrihed, er det en forudsætning, at den vedrører situationer, der ikke er objektivt sammenlignelige, idet sammenligneligheden af en grænseoverskridende situation med en national situation skal vurderes under hensyntagen til, hvilket formål der forfølges med de omhandlede nationale bestemmelser, eller at den er begrundet i tvingende almene hensyn.

Hvad angår sammenligneligheden er det ubestridt, at skattepligtige selskaber, der er forbundet via et forbundet selskab, der er hjemmehørende i Det Forenede Kongerige, og selskaber, der er forbundet via et forbundet selskab, som er hjemmehørende i en anden medlemsstat, henset til formålet med en skattemæssig ordning som den i hovedsagen omhandlede befinder sig i objektivt sammenlignelige situationer for så vidt angår muligheden for via et konsortiumkrav på koncernlempelse at udveksle tab, der er lidt i den første medlemsstat.

Desuden kan en restriktion for etableringsfriheden ikke kan være begrundet i tvingende almene hensyn, der er udledt af målet om at bevare en ligelig fordeling af beskatningskompetencen mellem medlemsstaterne eller at bekæmpe rent kunstige arrangementer, hvis formål er at unddrage sig den pågældende medlemsstats lovgivning eller at bekæmpe skattely.

Desuden følger det ikke af nogen bestemmelse i EU-retten, at oprindelsen for fysiske eller juridiske personer, der er aktionærer i selskaber, der er hjemmehørende i Den Europæiske Union, har nogen indvirkning på disse selskabers ret til at påberåbe sig etableringsfriheden. Den status, der i medfør af artikel 54 TEUF knytter sig til at være et EU-selskab, er baseret på hjemstedets placering og den retsorden, hvorefter selskabet er stiftet, og ikke på dets aktionærers nationalitet.

(jf. præmis 21, 25, 26, 31, 32, 35, 40 og 42 samt domskonkl.)