Sag C-340/13

bpost SA

mod

Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Bruxelles)

»Præjudiciel forelæggelse — posttjenester — direktiv 97/67/EF — artikel 12 — befordringspligtig virksomhed — mængderabatter — anvendelse på konsolidatorer, der samler postforsendelser — forpligtelse til ikke-diskriminering«

Sammendrag – Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. februar 2015

Fri udveksling af tjenesteydelser – posttjenester i Fællesskabet – direktiv 97/67 – tjenester forbeholdt befordringspligtig posttjenestevirksomhed – ordning med mængderabatter pr. afsender, som tildeles afsendere og konsolidatorer, idet den rabat, som de sidstnævnte tildeles, beregnes på grundlag af mængden af forsendelser, som hver af deres kunder hver især genererer – lovlig

[Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67, art. 2, nr. 16), og art. 12]

Princippet om ikke-diskriminering med hensyn til takster i artikel 12 i direktiv 97/67 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet, som ændret ved direktiv 2008/6, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en ordning med en mængderabat pr. afsender, som tildeles afsendere og konsolidatorer, idet den rabat, som de sidstnævnte tildeles, beregnes på grundlag af mængden af forsendelser, som hver af deres kunder hver især genererer.

Afsenderne er således de eneste, som øger en efterspørgsel på området for posttjenester, eftersom de er »ophavsmænd til en postforsendelse«, som definitionen af begrebet »afsender« præciserer i artikel 2, nr. 16), i direktiv 97/67. Med undtagelse af det begrænsede omfang, i hvilket konsolidatorerne selv er afsendere, bidrager den virksomhed, som de udøver, derimod ikke i sig selv til en forøgelse af mængden af forsendelser.

Afsenderne og konsolidatorerne befinder sig følgelig ikke i en sammenlignelig situation hvad angår det mål, som forfølges med ordningen med mængderabat pr. afsender, nemlig at stimulere efterspørgslen på området for posttjenester, eftersom kun afsenderne ved hjælp af denne ordning kan tilskyndes til at øge den mængde af deres forsendelser, som indleveres til den nationale befordringspligtige posttjenestevirksomhed, og dermed denne virksomheds omsætning.

(jf. præmis 37, 38, 48 og 49 samt domskonkl.)

Sag C-340/13

bpost SA

mod

Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Bruxelles)

»Præjudiciel forelæggelse — posttjenester — direktiv 97/67/EF — artikel 12 — befordringspligtig virksomhed — mængderabatter — anvendelse på konsolidatorer, der samler postforsendelser — forpligtelse til ikke-diskriminering«

Sammendrag – Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. februar 2015

Fri udveksling af tjenesteydelser — posttjenester i Fællesskabet — direktiv 97/67 — tjenester forbeholdt befordringspligtig posttjenestevirksomhed — ordning med mængderabatter pr. afsender, som tildeles afsendere og konsolidatorer, idet den rabat, som de sidstnævnte tildeles, beregnes på grundlag af mængden af forsendelser, som hver af deres kunder hver især genererer — lovlig

[Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67, art. 2, nr. 16), og art. 12]

Princippet om ikke-diskriminering med hensyn til takster i artikel 12 i direktiv 97/67 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet, som ændret ved direktiv 2008/6, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en ordning med en mængderabat pr. afsender, som tildeles afsendere og konsolidatorer, idet den rabat, som de sidstnævnte tildeles, beregnes på grundlag af mængden af forsendelser, som hver af deres kunder hver især genererer.

Afsenderne er således de eneste, som øger en efterspørgsel på området for posttjenester, eftersom de er »ophavsmænd til en postforsendelse«, som definitionen af begrebet »afsender« præciserer i artikel 2, nr. 16), i direktiv 97/67. Med undtagelse af det begrænsede omfang, i hvilket konsolidatorerne selv er afsendere, bidrager den virksomhed, som de udøver, derimod ikke i sig selv til en forøgelse af mængden af forsendelser.

Afsenderne og konsolidatorerne befinder sig følgelig ikke i en sammenlignelig situation hvad angår det mål, som forfølges med ordningen med mængderabat pr. afsender, nemlig at stimulere efterspørgslen på området for posttjenester, eftersom kun afsenderne ved hjælp af denne ordning kan tilskyndes til at øge den mængde af deres forsendelser, som indleveres til den nationale befordringspligtige posttjenestevirksomhed, og dermed denne virksomheds omsætning.

(jf. præmis 37, 38, 48 og 49 samt domskonkl.)