Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Socialpolitik – rammeaftalen om deltidsarbejde, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP – direktiv 97/81

(Rådets direktiv 97/81, som ændret ved direktiv 98/23, bilaget, § 4, stk. 2)

2. Socialpolitik – rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP – direktiv 1999/70

(Rådets direktiv 1999/70, bilaget, § 4)

3. Socialpolitik – rammeaftalen om forældreorlov, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP – direktiv 96/34

(Rådets direktiv 96/34, som ændret ved direktiv 97/75, bilaget, § 2, stk. 6)

Sammendrag

1. Den relevante EU-ret og særligt § 4, stk. 2, i rammeaftalen om deltidsarbejde, som findes i bilaget til direktiv 97/81, om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, som ændret ved direktiv 98/23, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovbestemmelse, hvorefter endnu ikke afholdt ferie skal tilpasses den nye arbejdstid i tilfælde af, at en arbejdstagers arbejdstid ændres, hvilket indebærer, at en arbejdstager, som nedsætter sin arbejdstid fra fuldtid til deltid, får nedsat den ret til årlig betalt ferie, som han har optjent som fuldtidsansat, men som han ikke har haft mulighed for at gøre brug af, eller at han kun kan afholde denne ferie med nedsatte feriepenge.

(jf. præmis 35 og domskonkl. 1)

2. § 4 i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, som findes i bilaget til direktiv 1999/70 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den er til hinder for en lovbestemmelse, hvorefter arbejdstagere, som er ansat tidsbegrænset i maksimum seks måneder, eller som kun lejlighedsvist er beskæftiget, udelukkes fra den nationale lovs anvendelsesområde.

Begrebet »objektive forhold« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i den pågældende aftales § 4, stk. 1, hvorefter forskelsbehandling af en arbejdstager med tidsbegrænset ansættelse i forhold til en sammenlignelig arbejdstager, der er ansat på ubestemt tid, kan være berettiget, skal forstås således, at en forskelsbehandling mellem arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse og arbejdstagere med tidsubegrænset ansættelse ikke berettiges ved den omstændighed, at denne forskelsbehandling er fastsat ved en generel og abstrakt retsforskrift. Det nævnte begreb kræver tværtimod, at den pågældende ulige behandling opfylder et reelt behov, er egnet til at nå det forfulgte formål og er nødvendig herfor.

(jf. præmis 41, 44 og 47 samt domskonkl. 2)

3. § 2, stk. 6, i rammeaftalen vedrørende forældreorlov, som findes i bilaget til direktiv 96/34 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, som ændret ved direktiv 97/75, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovbestemmelse, hvorefter de arbejdstagere, som benytter sig af deres ret til at afholde forældreorlov i to år, ved udløbet af denne orlov mister deres ret til årlig betalt ferie optjent i året før deres barns fødsel.

Udtrykket »erhvervede rettigheder eller rettigheder, som arbejdstageren er i færd med at erhverve«, som det anvendes i denne bestemmelse, omfatter således enhver rettighed eller fordel i penge eller naturalier, som arbejdstageren direkte eller indirekte som følge af arbejdsforholdet kan gøre krav på over for arbejdsgiveren på tidspunktet for forældreorlovens ikrafttræden.

(jf. præmis 53 og 56 samt domskonkl. 3)