ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 155/32

Sag anlagt den 7. maj 2007 — ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg mod Kommissionen

(Sag T-148/07)

(2007/C 155/59)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl (Howald, Luxembourg) (ved Rechtsanwältin K. Beckmann)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede beslutning annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

— Subsidiært nedsættes den bøde, der i den anfægtede beslutning er pålagt sagsøgeren in solidum, til et passende beløb.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har anfægtet Kommissionens beslutning K(2007) 512 endelig udg. af 21. februar 2007 (sag COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators). Sagsøgeren og andre virksomheder er ved den anfægtede beslutning blevet pålagt bøder for at have deltaget i et kartel på markedet for installation og vedligeholdelse af elevatorer og rulletrapper i Luxembourg. Det er Kommissionens opfattelse, at de pågældende virksomheder har tilsidesat artikel 81 EF.

Sagsøgeren har til støtte for sine påstande fremsat følgende anbringender:

— Kommissionen havde ikke kompetence til at vedtage beslutningen, da den lokale tilsidesættelse, der er fastslået, ikke havde mellemstatslig betydning.

— Der er sket en tilsidesættelse af princippet ne bis in idem, eftersom Kommissionen har tilsidesat den luxembourgske kartelmyndigheds beslutning om amnesti til fordel for sagsøgeren forud for indledningen af proceduren.

— Der foreligger ikke forudsætninger for, at sagsøgeren er ansvarlig in solidum med sit moderselskab, eftersom det er juridisk og økonomisk uafhængigt.

— Den fastsatte bøde er uforholdsmæssigt stor i forhold til sagsøgerens faktiske betydning på markedet.

— Afskrækkelseskoefficienten er retsstridig, eftersom der ved bødeberegningen udelukkende skal tages hensyn til sagsøgerens omsætning, som ikke berettiger anvendelsen af denne koefficient.

— Der foreligger ikke en begrundelse, hvad angår tillægget for gentagelsestilfælde i bødeberegningen, som følge af, at der er foretaget urigtig retsanvendelse ved tilregnelsen af de oprindelige bøder.

— Der er sket en tilsidesættelse af artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 (1), for så vidt som Kommissionen, hvad angår den maksimale grænse på 10 % af virksomhedens omsætning, har forholdt sig til koncernens omsætning og ikke til sagsøgerens.

— Der er foretaget en retlig urigtig anvendelse af meddelelsen om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (2), eftersom der ikke er taget tilstrækkeligt hensyn til merværdien af sagsøgerens samarbejde.

— Der er ikke taget tilstrækkeligt hensyn til sagsøgerens samarbejde uden for anvendelsesområdet for meddelelsen om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1, s. 1).

(2) Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (EFT 2002 C 45, s. 3).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 140/40

Sag anlagt den 4. maj 2007 — General Technic mod Kommissionen

(Sag T-142/07)

(2007/C 140/66)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: General Technic Sàrl (Luxembourg, Storhertugdømmet Luxembourg) (ved avocat M. Nosbusch)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning af 21. februar 2007 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 i sag COMP/E-1/38.823 — Elevators and Escalators — annulleres i henhold til artikel 230 EF for så vidt som den vedrører General Technic.

— Subsidiært annulleres eller nedsættes den bøde, sagsøgeren er blevet pålagt ved denne beslutning, i henhold til artikel 229 EF.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har med dette søgsmål nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 512 endelig udg. af 21. februar 2007 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators), angående et kartel på markedet for installation og vedligeholdelse af elevatorer og rulletrapper i Belgien, Tyskland, Luxembourg og Nederlandene med henblik på manipulering af udbud, opdeling af markeder, prisfastsættelse, tildeling af projekter og af kontrakter om salg, installation, vedligeholdelse og modernisering af apparater og udveksling af oplysninger, for så vidt som beslutningen vedrører sagsøgeren. Subsidiært har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation eller nedsættelse af den bøde, selskabet er blevet pålagt ved den anfægtede beslutning.

Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål gjort gældende, at Kommissionen på et urigtigt grundlag har pålagt sagsøgeren sammen med og in solidum at betale den bøde, som er blevet pålagt dets datterselskab, der var medlem af kartellet. Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen har misforstået karakteren og omfanget af selskabets andel i dets datterselskabs selskabskapital, idet sagsøgeren er et rent finansielt selskab uden egen forretningsvirksomhed, og idet det har en mindretalsandel af datterselskabets kapital, og andelen ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for beskyttelsen af dets økonomiske interesser. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at Kommissionen ikke har givet en tilstrækkelig begrundelse for, at det — til forskel fra datterselskabets personlige rolle — har medvirket i det pågældende kartel som sidstnævntes administrerende partner.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 140/32

Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens Transmission & Distribution og Nuova Magrini Galileo mod Kommissionen

(Sag T-124/07)

(2007/C 140/54)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Siemens Transmission & Distribution SA (Grenoble, Frankrig) og Nuova Magrini Galileo SpA (Bergamo, Italien) (ved Rechtsanwälte H. Wollmann og F. Urlesberger)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Den anfægtede beslutnings artikel 1 annulleres, for så vidt som det i denne bestemmelse fastslås, at sagsøgerne overtrådte artikel 81 EF og/eller EØS-aftalens artikel 53 i perioderne fra den 15. april 1988 til den 13. december 2000, fra den 1. april 2002 til den 9. oktober 2002 og fra den 21. januar 2004 til den 11. maj 2004.

— Den anfægtede beslutnings artikel 2 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne.

— Subsidiært, nedsættes de bøder, der er blevet pålagt sagsøgerne ved beslutningens artikel 2, litra l), til et beløb, der ikke overstiger 2 750 000 EUR for sagsøger 1 og 1 100 000 EUR for sagsøger 2.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne anfægter Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 K(2006) 6762 endelig udg. i sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr. Ved den anfægtede beslutning blev sagsøgerne og andre virksomheder pålagt en bøde for overtrædelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53. Ifølge Kommissionen deltog sagsøgerne i en samling aftaler og former for samordnet praksis vedrørende sektoren for »gasisoleret koblingsudstyr«.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgerne for det første gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 81, stk. 1, EF og artikel 23, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) samt denne forordnings artikel 25. Sagsøgerne gør i denne forbindelse gældende, at den bøde, som er blevet pålagt selskaberne, overstiger 10 % af hver deres omsætning i det regnskabsår, der lå umiddelbart forud for beslutningen. Endvidere tog Kommissionen ved bødens fastsættelse ikke sagsøgernes individuelle forhold i betragtning. Endvidere gør sagsøgerne gældende, at fastsættelsen af de virksomheder, som sagsøgerne hæfter solidarisk med, samt størrelsen af de bøder, der er blevet pålagt hver af de solidarisk hæftende debitorer, er uforståelig og urigtig. Endvidere har Kommissionen overvurderet den hævdede overtrædelses varighed og set bort fra, at den altovervejende del af overtrædelsen allerede er forældet. Endelig gøres det inden for rammerne af det første anbringende gældende, at Kommissionen, selv om der ikke forelå afgørende bevis herfor, har fastslået, at den hævdede overtrædelse indtil den 13. december 2000 havde konkurrencebegrænsning inden for Fællesskabet til formål eller følge.

For det andet gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen tilsidesatte væsentlige formforskrifter. I denne henseende gøres det gældende, at der er sket tilsidesættelse af retten til kontradiktion.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 140/31

Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens og VA TECH Transmission & Distribution mod Kommissionen

(Sag T-122/07)

(2007/C 140/52)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Siemens Aktiengesellschaft Österreich (Wien, Østrig) og VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG (Wien, Østrig) (ved Rechtsanwälte H. Wollmann og F. Urlesberger)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Den anfægtede beslutnings artikel 1 annulleres, for så vidt som det i denne bestemmelse fastslås, at sagsøgerne overtrådte artikel 81 EF og/eller EØS-aftalens artikel 53 i perioderne fra den 20. september 1998 til den 13. december 2000, fra den 1. april 2002 til den 9. oktober 2002 og fra den 21. januar 2004 til den 11. maj 2004.

— Den anfægtede beslutnings artikel 2 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne.

— Subsidiært, nedsættes de bøder, der er blevet pålagt sagsøgerne ved beslutningens artikel 2, litra l), til et beløb, der ikke overstiger 1 980 000 EUR.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne anfægter Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 K(2006) 6762 endelig udg. i sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr. Ved den anfægtede beslutning blev sagsøgerne og andre virksomheder pålagt en bøde for overtrædelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53. Ifølge Kommissionen deltog sagsøgerne i en samling aftaler og former for samordnet praksis vedrørende sektoren for »gasisoleret koblingsudstyr«.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgerne for det første gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 81, stk. 1, EF og artikel 23 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1). Sagsøgerne gør i denne forbindelse gældende, at den bøde, som er blevet pålagt VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, er uforholdsmæssigt stor i forhold til dem, der er blevet pålagt andre virksomheder. Endvidere har Kommissionen ved den metode, som den har brugt ved forsøget på at fordele et samlet bødebeløb på forskellige selskaber, tilsidesat princippet non bis in idem. Derudover gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen har foretaget en urigtig bedømmelse af overtrædelsens varighed. Endvidere har Kommissionen, selv om der ikke forelå afgørende bevis herfor, fastslået, at den hævdede overtrædelse indtil den 13. december 2000 havde konkurrencebegrænsing inden for Fællesskabet til formål eller følge. Endelig gøres det inden for rammerne af det første anbringende gældende, at både formildende omstændigheder og bødefritagelsesmeddelelsen med urette blev ladet uden for betragtning ved bødeberegningen.

For det andet gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen tilsidesatte væsentlige formforskrifter. I denne henseende gøres det gældende, at der er sket tilsidesættelse af retten til kontradiktion.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).
—

Kommissionen har udøvet magtfordrejning og anlagt et åbenbart fejlskøn. Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen for at gennemføre det med forordning nr. 2777/75 forfulgte mål burde have vedtaget ekstraordinære støtteforanstaltninger for det italienske marked for fjerkrækød, som var klart den hårdest ramte fjerkræsektor i Italien. Kommissionen har imidlertid på trods af, at Italien atter har fremsat anmodningen, afslået at vedtage disse, idet den blot har tilladt ekstraordinære markedsstøtteforanstaltninger inden for sektoren for rugeæg, som i Italien var mindst påvirket af de restriktive foranstaltninger og reelt den eneste påvirkede sektor i Nederlandene. Kommissionen har herved klart tilsigtet at give de hollandske producenter en stor del af de tilgængelige ressourcer, hvorved erstatningen til de italienske producenter er reduceret til et minimum.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 140/35

Sag anlagt den 17. april 2007 — Irland mod Kommissionen

(Sag T-129/07)

(2007/C 140/59)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Irland (ved D. O'Hagan, E. Alkin, som befuldmægtigede, og barrister P. McGarry)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Hel eller delvis annullation i henhold til artikel 230 EF af Kommissionens beslutning K(2007) 286 endelig udg. af 7. februar 2007 vedrørende den fritagelse for forbrugsafgiftspligt på mineralolier, der anvendes som brændselsolie i aluminiumsproduktionen i Gardanne, i Shannon-regionen og på Sardinien, og som er indført af henholdsvis Den Franske Republik, Irland og Den Italienske Republik, for så vidt som den vedrører fritagelse for forbrugsafgiftspligt på mineralolier, der anvendes som brændselsolie i aluminiumsproduktionen i Shannon-regionen, indført af Irland.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren nedlægger påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 286 endelig udg. af 7. februar 2007, hvorved Kommissionen fandt, at fritagelser for forbrugsafgiftpligt bevilliget af Den Franske Republik, Irland og Den Italienske Republik vedrørende tung brændselsolie, der anvendes i aluminiumsproduktionen, fra 1. januar 2004 udgør statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1, EF, og at visse dele af denne støtte var uforenelig med fællesmarkedet.

Til støtte for søgsmålet påberåber sagsøgeren sig fire anbringender.

For det første gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen urigtigt fastslog, at Irland ikke havde påvist, at fritagelserne falder inden for det nationale skattesystems karakter og logik.

For det andet anfører sagsøgeren, at Kommissionen undlod at foretage en korrekt konkurrenceanalyse til støtte for sin konklusion om, at den irske foranstaltning må antages at påvirke handelen inden for Fællesskabet og begrænse eller potentielt begrænse konkurrencen.

For det tredje gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede beslutning tilsidesætter retssikkerhedsprincippet, da Rådet allerede havde godkendt den særlige undtagelse indtil udgangen af 2006.

Endelig anfører sagsøgeren, at Kommissionens konklusion om, at den omhandlede statsstøtte udgør ny støtte, i modsætning til eksisterende støtte, er udtryk for urigtig retsanvendelse.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 140/26

Sag anlagt den 16. april 2007 — Siemens mod Kommissionen

(Sag T-110/07)

(2007/C 140/46)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Siemens AG (Berlin og München, Tyskland) (ved Rechtsanwälte I. Brinker, T. Loest og C. Steinle)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Annullation i henhold til artikel 231, stk. 1, EF af Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 (sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr), for så vidt som den angår sagsøgeren;

— Subsidiært, nedsættelse af den i beslutningens artikel 2, litra m) pålagte bøde;

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes i henhold til artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement at betale sagens omkostninger

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K (2006) 6762 endelig udg. af 24. januar 2007 i sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr. I den anfægtede beslutning blev sagsøgeren og andre virksomheder pålagt en bøde for tilsidesættelse af artikel 81 EF og artikel 53 i EØS-aftalen. Sagsøgeren skal efter Kommissionens opfattelse have deltaget i en flerhed af aftaler og former for samordnet praksis på området for »gasisoleret koblingsudstyr«.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren tre anbringender gældende:

For det første kritiseres Kommissionen for ikke i detaljer at have godtgjort og bevist de påståede overtrædelser. Kommissionen har navnlig ikke godtgjort og bevist den påståede overtrædelses virkninger på fællesmarkedet og Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde under den påståede overtrædelses første fase frem til 1999.

For det andet gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen urigtigt har antaget, at der forelå en enkelt og fortsat overtrædelse, og urigtigt har fastlagt varigheden af overtrædelsen. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen ikke kunnet bevise, at sagsøgeren efter den 22. april 1999 har deltaget i den påståede overtrædelse. Desuden foreligger der en tilsidesættelse af artikel 25 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (1), da sagsøgerens deltagelse i den påståede overtrædelses første fase frem til 1999 efter sagsøgerens opfattelse er forældet.

Endelig finder sagsøgeren, at Kommissionen ved udmålingen af bøden har begået en tungtvejende fejl i retsanvendelsen. I den forbindelse fremføres f.eks., at Kommissionen har fejlbedømt overtrædelsens grovhed og varighed og overfor sagsøger åbenbart har valgt en forhøjet »afskrækningsmulitplikator«. Derudover har Kommissionen uberettiget godtaget, at sagsøgeren skulle have haft en ledende rolle i forbindelse med den påståede overtrædelse, og uberettiget ikke taget sagsøgerens samarbejde med Kommissionen i betragtning.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1, s. 1).
—

For så vidt som det findes nødvendigt, annulleres generaldirektøren for Europa-Parlamentets Generaldirektoratet for Økonomis beslutning af 13. juni 2007 til gennemførelse af beslutningen af 10. maj 2007, hvorved sagsøgeren blev tilpligtet inden for 30 dage efter beslutningen at betale ovennævnte beløb eller at fremlægge en skriftlig plan accepteret af Parlamentet for afvikling af gælden.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 211/39

Sag anlagt den 3. juli 2007 — Koninklijke Grolsch mod Kommissionen

(Sag T-234/07)

(2007/C 211/75)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Koninklijke Grolsch NV (ved advocaat M.B.W. Biesheuvel og advocaat J.K. de Pree)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Den til Grolsch rettede beslutning annulleres helt eller delvis, og under alle omstændigheder for så vidt som den er rettet til Grolsch

— Den bøde, der er pålagt Grolsch, annulleres, subsidiært nedsættes den

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning af 18. april 2007 om en procedure i henhold til artikel 81 EF (sag nr. COMP/B 2/37.766 — det nederlandske ølmarked), hvorved der blev pålagt sagsøgeren en bøde.

Til støtte for sine påstande har sagsøgeren anført tre processuelle anbringender. For det første har sagens behandling varet urimeligt længe, hvorved der foreligger en tilsidesættelse af princippet om en rimelig frist. For det andet er retten til kontradiktion tilsidesat, idet sagsøgeren er blevet nægtet indsigt i de øvrige parters svar på klagepunkterne. For det tredje er principperne om god forvaltningsskik, herunder princippet om omhyggelig forvaltning og princippet om uskyldsformodning tilsidesat, idet Kommissionen under undersøgelsen har forholdt sig partisk, har set bort fra diskulperende omstændigheder, og har udført en ufuldstændig og ikke omhyggelig undersøgelse.

Endvidere har sagsøgeren anført seks realitetsanbringender mod Kommissionen konstateringer. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen tilsidesat artikel 81 EF, kravet om begrundelse og principperne om god forvaltningsskik ved sine konstateringer om for det første aftalernes angivelige formål, for det andet den angivelige tildeling af aftagere i horeca- og privatforbrugssegmentet, for det tredje den angivelige samordning af andre forretningsbetingelser, for det fjerde den angivelige aftale om og/eller samordning af priser og prisforhøjelser i såvel horeca- som privatforbrugssegmentet, herunder private label-øl, for det femte overtrædelsens varighed og for det sjette sagsøgerens påståede direkte deltagelse i den angivelige overtrædelse.

Endelig har sagsøgeren anført to anbringender om den pålagte bødes størrelse. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen tilsidesat artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003 (1) ved under anvendelsen af det lovligt tilladte maksimum på 10 % at anvende et omsætningsbegreb, der også omfatter afgifter. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at den pålagte bøde er uforholdsmæssig, og i denne forbindelse anført, at Kommissionen har set bort fra sagsbehandlingens lange varighed og kontrasten til den parallelle belgiske ølsag (2).

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 2003 L 1, s. 1).

(2) Sag nr. IV/37.614/F3 PO mod Interbrew en Alken-Maes (EUT 2003 L 200, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 199/38

Sag anlagt den 4. juni 2007 — Den Tjekkiske Republik mod Kommissionen

(Sag T-194/07)

(2007/C 199/74)

Processprog: Tjekkisk

Parter

Sagsøger: Den Tjekkiske Republik (ved T. Boček, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Annullation af den omtvistede beslutning.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 1294 endelig udg. af 26. marts 2007 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Den Tjekkiske Republik har fremlagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (1). Ifølge den anfægtede beslutning er visse aspekter i Den Tjekkiske Republiks nationale tildelingsplan ikke i overensstemmelse med bilag III til direktiv 2003/87/EF.

Sagsøgeren har til støtte for sin påstand gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF, retssikkerhedsprincippet og princippet om den berettigede forventning, idet den anfægtede beslutning ikke blev truffet inden for den i artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF fastsatte frist.

Endvidere har sagsøgeren anført, at Kommissionen har overskredet sine beføjelser og dermed tilsidesat artikel 9, stk. 3, sammenholdt med artikel 9, stk. 1, og artikel 11, stk. 2, i direktiv 2003/87/EF, idet Kommissionen i den anfægtede beslutning har anvendt sin egen metode til fastsættelse af den maksimale mængde kvoter og på det grundlag de facto har fastsat den samlede mængde kvoter, som Den Tjekkiske Republik kan tildele.

Selv hvis Kommissionen var berettiget til at benytte sin egen metode til at fastslå, at den nationale tildelingsplan er i overensstemmelse med kravene i direktiv 2003/87/EF, har den tilsidesat direktivets artikel 9, stk. 3, idet den har anvendt en metode, som ikke er gennemsigtig og objektiv, og idet den heraf følgende mængde af emissionskvoter ikke opfylder kriterierne i bilag III til direktiv 2003/87/EF.

Endelig har sagsøgeren anført, at Kommissionen har tilsidesat artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF, idet beslutningen ikke er tilstrækkeligt begrundet.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13.10.2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).