ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne - farmaceutiske specialiteter - direktiv 65/65 - markedsføringstilladelse - lægemiddel som allerede omfattet af en tilladelse i flere medlemsstater - tilbagekaldelse af tilladelsen i en medlemsstat efter tildeling af en tilladelse for ny variant af lægemidlet med samme virksomme stoffer og samme terapeutiske virkninger - import i denne medlemsstat af det tidligere lægemiddel efter en forenklet procedure i forhold til direktivets procedure for parallelimport - tilladt - betingelser

(Rådets direktiv 65/65)

Sammendrag

$$En person, der ønsker at importere og markedsføre et lægemiddel X på medlemsstat B's marked fra medlemsstat A, kan ansøge og, uden at opfylde alle kravene i direktiv 65/65 om farmaceutiske specialiteter, opnå en tilladelse til parallelimport fra medlemsstat B's kompetente myndighed ved anvendelse af en forenklet procedure, som er indført i medlemsstat B, hvorunder ansøgeren skal fremlægge færre oplysninger end dem, der kræves ved en ansøgning om markedsføringstilladelse i henhold til direktivet, såfremt

- der for lægemidlet X er opnået en markedsføringstilladelse i medlemsstat A, og lægemidlet var omfattet af en markedsføringstilladelse, som ikke længere var gyldig i medlemsstat B

- der for lægemidlet Y er opnået en markedsføringstilladelse i medlemsstat B, men ikke en tilsvarende markedsføringstilladelse i medlemsstat A

- lægemidlet X indeholder de samme virksomme stoffer og har samme terapeutiske virkninger som lægemidlet Y, men ikke indeholder samme hjælpestoffer og er fremstillet ved en anden fremstillingsproces, når den kompetente myndighed i medlemsstat B dels kan kontrollere, at lægemidlet X overholder kravene om kvalitet, effektivitet og uskadelighed under normale anvendelsesbetingelser, og dels kan sikre en sædvanlig lægemiddelovervågning

- de ovennævnte markedsføringstilladelser er udstedt til forskellige selskaber i samme gruppe, hvortil også hører fremstillerne af lægemidlet X og Y, og

- de selskaber, der tilhører den samme gruppe som indehaveren af markedsføringstilladelsen for lægemidlet X, der er blevet tilbagekaldt i medlemsstat B, fortsat fremstiller og markedsfører lægemidlet i andre medlemsstater end medlemsstat B.

I en sådan situation er den kompetente myndighed ikke forpligtet til at tage hensyn til, at lægemidlet Y er blevet udviklet og markedsført med henblik på at give den offentlige sundhed en særlig fordel, som lægemidlet X ikke giver, og/eller at dettes særlige fordele for den offentlige sundhed ikke kan nås, såfremt lægemidlerne X og Y samtidig afsættes på medlemsstat B's marked.

Nationale myndigheder må ikke hindre parallelimport ved at kræve, at en parallelimportør skal overholde de samme krav, som gælder for virksomheder, der for første gang ansøger om en markedsføringstilladelse for et lægemiddel, såfremt en sådan undtagelse fra de regler, der normalt gælder for markedsføringstilladelser for lægemidler, ikke indebærer en fare for beskyttelsen af den offentlige sundhed.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik - tilnærmelse af lovgivningerne - beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens - direktiv 80/987 - den kompetente garantiinstitution - arbejdstager, der har bopæl i en medlemsstat og udøver lønnet beskæftigelse dér for filialen af et selskab, som er trådt i likvidation, og som har hjemsted i en anden medlemsstat - institutionen i den medlemsstat, hvor den lønnede beskæftigelse udøves, kompetent

(Rådets direktiv 80/987, art. 3)

Sammendrag

$$Såfremt arbejdstagere, der er berørt af deres arbejdsgivers insolvens, udøvede deres lønnede beskæftigelse i en medlemsstat for en dér etableret filial af et selskab, der er stiftet i en anden medlemsstat, hvor selskabet har sit hjemsted, og hvor det er under likvidation, er det garantiinstitutionen i den medlemsstat, hvor arbejdstagerne udøvede deres lønnede beskæftigelse, der i medfør af artikel 3 i direktiv 80/987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens er kompetent med hensyn til betaling af disse arbejdstageres tilgodehavender.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - fælles markedsordning - mælk og mejeriprodukter - beskyttelse af benævnelser - anvendelse af benævnelsen »ost« som betegnelse for et diætetisk produkt, hvori en naturlig bestanddel er erstattet med plantefedt - tilføjelse af varedeklarationer - uden betydning

(Rådets forordning nr. 1898/87, art. 3, stk. 1; Rådets direktiv 89/398, art. 3, stk. 2)

Sammendrag

$$Artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning nr. 1898/87 om beskyttelse af benævnelserne for mælk og mejeriprodukter i forbindelse med afsætning, sammenholdt med artikel 3, stk. 2, i Rådets direktiv 89/398/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler bestemt til særlig ernæring, skal fortolkes således, at et mejeriprodukt, hvori der af diætetiske grunde anvendes plante- i stedet for mælkefedt, ikke kan betegnes som en »ost«.

Det er ikke lovligt for produkter, der er afledt af mælk, og hvori en naturlig bestanddel er erstattet med et fremmed stof, at benytte en benævnelse såsom »diætost (hhv. blød diætost) med planteolie til en fedtreduceret ernæring«, selv om denne angivelse suppleres med en række varedeklarationer på emballagen såsom »denne diætost er rig på forskellige slags umættede fedtsyrer« eller »denne diætost er ideel til en kolesterolbevidst ernæring«. Ikke blot angiver disse varedeklarationer nemlig ikke klart, at mælkefedtet er blevet helt og holdent erstattet af plantefedt, men deklarationerne øger endog risikoen for, at forbrugeren forveksler produkterne, da de på grund af den ulovlige anvendelse af udtrykket »ost«, i strid med forordningens artikel 3, stk. 2, giver indtryk af, at der er tale om mejeriprodukter.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Socialpolitik - ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring - det materielle anvendelsesområde for direktiv 79/7 - brændselshjælp til personer med en bestemt minimumsalder uden hensyn til deres indkomstsvaghed - omfattet

(Rådets direktiv 79/7, art. 3, stk. 1)

2 Socialpolitik - ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring - direktiv 79/7 - tilladelse til at gøre undtagelse for så vidt angår eventuelle følger for andre ydelser af fastsættelsen af en pensionsalder, der er forskellig for mænd og kvinder - rækkevidde - begrænset til forskelsbehandling, som nødvendigvis og objektivt set står i forbindelse med forskellen i pensionsalder - forskelsbehandling med hensyn til ydelse af brændselshjælp - ikke omfattet

[Rådets direktiv 79/7, art. 7, stk. 2, litra a)]

Sammendrag

1 Artikel 3, stk. 1, i direktiv 79/7 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring, som fastlægger direktivets materielle anvendelsesområde, skal fortolkes således, at en ydelse i form af brændselshjælp, der indgår i en lovbestemt ordning, er omfattet af direktivet, for så vidt som udbetaling af ydelsen altid er undergivet en betingelse om, at modtageren har nået lovens minimumsalder for pension, og at den derfor tilsigter at beskytte dem direkte og effektivt mod risikoen alderdom, som nævnes i den omhandlede artikel. Ydelsen kan således tildeles ældre, selv om de ikke har økonomiske vanskeligheder, således at beskyttelsen mod indkomstsvaghed ikke kan betragtes som ydelsens formål.

2 Den undtagelse fra princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring, der er fastsat i artikel 7, stk. 1, litra a), i direktiv 79/7 om gradvis gennemførelse om princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring omfatter ikke en ydelse såsom brændselshjælp, hvis udbetaling er undergivet betingelsen om, at modtageren har nået den lovbestemte pensionsalder, nemlig 60 år for kvinder og 65 år for mænd.

En sådan forskelsbehandling er hverken objektivt eller nødvendigvis knyttet til forskellen mænds og kvinders pensionsalder. For det første er den ikke nødvendig ud fra synspunktet om den økonomiske ligevægt i alderspensionsordningen, hverken for ligevægten i bidragspligtige pensionsordninger - henset til, at tildelingen af ydelserne er omfattet af ikke-bidragspligtige ordninger - eller for den økonomiske ligevægt i den sociale sikringsordning i sin helhed. For det andet er der heller ikke nogen forskelsbehandling ud fra synspunktet om en sammenhæng mellem ordningen for alderspension og ordningen for andre ydelser, idet ydelsen, selv om den tager sigte på at beskytte mod risikoen alderdom og kun skal udbetales personer efter opnåelsen af en vis alder, ikke har til følge, at denne alder nødvendigvis skal falde sammen med den lovbestemte pensionsalder og hermed være forskellig for kvinder og mænd.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Socialpolitik - tilnærmelse af lovgivningerne - overførsel af virksomheder - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder - direktiv 77/187 - anvendelse på en overførsel mellem to selskaber i samme koncern

(Rådets direktiv 77/187)

2 Socialpolitik - tilnærmelse af lovgivningerne - overførsel af virksomheder - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder - direktiv 77/187 - anvendelsesområde - et selskab i en koncern giver et andet selskab i samme koncern anlægskontrakter i underentreprise - omfattet - betingelser

(Rådets direktiv 77/187)

Sammendrag

1 Direktiv 77/187 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter finder anvendelse på en overførsel mellem to selskaber i samme koncern.

I modsætning til, hvad der gælder inden for konkurrenceretten, er der i relation til anvendelsen af direktivet intet, der kan begrunde, at hensynet til moderselskabets og dets datterselskabers adfærd på markedet, set som enhed, går forud for den formelle adskillelse mellem de pågældende selskaber, som hver især har status som juridisk person. En sådan løsning, der ville medføre, at overførsler mellem selskaber i samme koncern ville blive udelukket fra direktivets anvendelsesområde, ville være i strid med direktivets formål, der er at sikre, at arbejdstagernes rettigheder opretholdes i videst muligt omfang, når virksomheden skifter indehaver, idet arbejdstagerne kan forblive ansat i virksomheden under den nye indehaver på de vilkår, der var aftalt med overdrageren.

2 Direktiv 77/187 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter finder anvendelse i en situation, hvor et selskab i en koncern beslutter at give et andet selskab i samme koncern anlægskontrakter i underentreprise, såfremt der samtidig overføres en økonomisk enhed mellem de to selskaber. Begrebet økonomisk enhed omfatter en organiseret helhed af personer og aktiver, der gør det muligt at udøve en økonomisk virksomhed med et selvstændigt formål.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne - fremgangsmåder ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler - direktiv 92/50 - tjenesteyder, der for at godtgøre sin formåen henviser til andre virksomheder - betingelser - den nationale rets bedømmelse

(Rådets direktiv 92/50)

Sammendrag

$$Rådets direktiv 92/50 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler skal fortolkes således, at en tjenesteyder med henblik på at godtgøre, at han opfylder de økonomiske, finansielle og tekniske betingelser for at deltage i en udbudsprocedure vedrørende afslutning af en offentlig tjenesteydelsesaftale, kan henvise til andre virksomheders kvalifikationer, uanset hvorledes han retligt er forbundet med dem, såfremt han kan bevise, at han virkeligt råder over de af disse virksomheders ressourcer, der er nødvendige for at opfylde aftalen. På grundlag af de beviser, der er fremlagt, tilkommer det den nationale ret at afgøre, om et sådant bevis er ført i hovedsagen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fælles toldtarif - toldpositioner - »snedker- og tømrerarbejder af træ til bygningsbrug« som omhandlet i pos. 4418 i den kombinerede nomenklatur - KN-koden omfatter ifølge Kommissionen firkantede emner af træ til fremstilling af vinduesrammer - ændring af toldpositionen - punkt 2 i bilaget til forordning nr. 1509/97 ugyldig

(Rådets forordning nr. 2658/87, art. 9; Kommissionens forordning nr. 1509/97, bilagets punkt 2)

Sammendrag

$$Kommissionen har ændret indholdet af pos. 4418 i den kombinerede nomenklatur ved i punkt 2 i bilaget til forordning nr. 1509/97, at tarifere firkantede emner af træ til fremstilling af vinduesrammer, bestående af sammenlimede lag af lameller, hvis fiberretninger forløber parallelt, med let afrundede kanter, og som måler 48 mm x 72 mm eller 85 mm x 72 mm (bredde x højde), i underposition 4418 90 10 i den kombinerede nomenklatur. Den har derfor overskredet de beføjelser, som den er blevet tillagt i henhold til artikel 9 i forordning nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, hvilket medfører, at forordning nr. 1509/97 for så vidt er ugyldig.

Selv om visse varer af lamineret træ er omfattet af betegnelsen »bygningstræ«, som er omhandlet i pos. 4418 i den kombinerende nomenklatur, kan det ikke udledes af denne benævnelse, at alle varer af lamineret træ skal tariferes under denne position som bygningstræ. For at sådanne varer skal kunne tariferes under denne position skal de nødvendigvis besidde de objektive karakteristika og egenskaber, som er defineret i positionen.

(jf. præmis 13, 27, 28, 34 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne - beskyttelse af forbrugerne på området for forbrugerkredit - direktiv 87/102 - anvendelsesområde - kautionsaftale, som er indgået til sikring af tilbagebetaling af et lån - ikke omfattet

(Rådets direktiv 87/102)

Sammendrag

$$Direktiv 87/102 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit skal fortolkes således, at en kautionsaftale, som er indgået til sikring af tilbagebetaling af et lån, heller ikke er omfattet af direktivets anvendelsesområde, når hverken kautionisten eller låntageren har handlet under udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed.

Den omstændighed, at direktivet på den ene side nævner sikkerhederne i listen over de vilkår i kreditaftalen, der anses for væsentlige for låntager, og på den anden side ikke indeholder nogen udtrykkelig bestemmelse om regler for kautionisten eller om andre former for sikkerhedsstillelse, viser, at direktivet - idet det alene ud fra et forbrugerbeskyttelseshensyn anfører de sikkerheder, der skal sikre tilbagebetalingen af lånet - har tilsigtet at udelukke kautionsaftaler fra dets anvendelsesområde.

En udvidelse af direktivets anvendelsesområde til at omfatte kautionsaftaler kan heller ikke baseres på, at kautionsaftaler alene er accessoriske i forhold til den hovedforpligtelse, hvis opfyldelse de skal sikre, eftersom en sådan fortolkning ikke har noget grundlag i direktivets ordlyd og heller ikke i dettes opbygning eller formål.

(jf. præmis 22, 26 og 27 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Frie varebevægelser - kvantitative restriktioner - foranstaltninger med tilsvarende virkning - begreb - nationale bestemmelser, som er udstedt til gennemførelse af direktiv 86/469, om forbud mod vækstfremmere i kvæg - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 30 (efter ændring nu art. 28 EF); Rådets direktiv 86/469)

Sammendrag

$$Nationale bestemmelser om forbud mod at indgive stoffer med sympatomimetisk virkning i fedekvæg, som er mere end 14 uger gammelt, og mod at holde, opstalde, købe eller sælge fedekvæg, som har fået indgivet dette stof, hvorved en medlemsstat opfylder sine forpligtelser i henhold til direktiv 86/469 om undersøgelse af dyr og fersk kød for restkoncentrationer, udgør ikke en ensidig foranstaltning til beskyttelse af medlemsstatens særlige interesser, og kan ikke anses for en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indførselsrestriktion som omhandlet i traktatens artikel 30 (efter ændring nu artikel 28 EF).

(jf. præmis 23, 24 og 25)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - fælles markedsordning - eksportrestitutioner - anmodning om forudbetaling for en vare, der er anbragt i toldoplag - tilbagetrækning af anmodningen og tilbageførsel af varen til fri omsætning - betaling af eksportrestitutioner på trods af tilbagetrækning af anmodningen - eksportørens pligt til at tilbagebetale de fejlagtigt udbetalte beløb - frigivelse af sikkerheden

(Kommissionens forordning nr. 2220/85, art. 29, stk. 1, og nr. 3665/87, art. 29, stk. 2, art. 31, stk. 1, og art. 33, stk. 1)

Sammendrag

$$Artikel 33, stk. 1, andet afsnit, i forordning nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som ændret ved forordning nr. 1615/90, og artikel 29, stk. 1, i forordning nr. 2220/85 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter finder ikke anvendelse på den situation, hvor en eksportør efter at have forelagt de nationale myndigheder en anmodning om forudbetaling af en eksportrestitution for en vare, der er anbragt i toldoplag, i henhold til artikel 29, stk. 2, i forordning nr. 3665/87 trækker sin anmodning tilbage for at genindføre nævnte vare på Fællesskabets toldområde, men alligevel modtager forudbetaling af eksportrestitutionen, som han oprindelig havde anmodet om.

Under disse omstændigheder skal den i artikel 31, stk. 1, i forordning nr. 3665/87 nævnte sikkerhed frigives, og kun det beløb, der er udbetalt som forudbetaling af eksportrestitutionen, skal tilbagebetales af eksportøren i henhold til de nationale bestemmelser om tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb.

(jf. præmis 43 og 44 samt domskl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Medlemsstater - forpligtelser - gennemførelse af direktiver - manglende gennemførelse - begrundelse - retsstridig

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

2 Institutionernes retsakter - direktiver - medlemsstaternes gennemførelse - nødvendigheden af en klar og præcis gennemførelse

(EF-traktaten, art. 189, stk. 3 (nu art. 249, stk. 3, EF))

3 Traktatbrudssøgsmål - Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget - relevante forhold - forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

Sammendrag

1 Vanskeligheder ved gennemførelsen af et direktivs bestemmelser kan ikke retfærdiggøre, at en medlemsstat ensidigt undlader at overholde sine forpligtelser og at fastsætte de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af direktivet.

(jf. præmis 21 og 23)

2 En national lovgivning, som ikke indeholder nogen materiel bestemmelse til gennemførelse af et direktiv, men som blot henviser til bestemmelser, der senere skal udstedes til iværksættelse af gennemførelsesbestemmelserne, kan ikke anses for at indebære en fuldstændig og præcis gennemførelse af direktivet.

(jf. præmis 26)

3 Inden for rammerne af en sag i medfør af traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) skal spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger traktatbrud, vurderes på baggrund af forholdene i medlemsstaten, som de var ved udløbet af fristen i den begrundede udtalelse, og ændringer af forholdene i tiden derefter kan ikke tages i betragtning af Domstolen.

(jf. præmis 28)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Præjudicielle spørgsmål - forelæggelse for Domstolen - en national ret i betydningen i traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) - begreb - Tribunales Económico-Administrativos kompetente til at behandle skatte- og afgiftsklager - omfattede

(EF-traktatens art. 177 (nu art. 234 EF))

2 Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem - fradrag af indgående afgift - aktiviteter forud for den normale gennemførelse af den afgiftspligtige virksomhed - betingelser - ikke overholdt - sanktion - tab eller udskydelse af fradragsretten - ulovlig

(Direktiv 77/388, art. 17)

Sammendrag

1 For at bedømme, om et organ, der forelægger en sag, er en ret efter betydningen i traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF), skal der tages en hel række forhold i betragtning, nemlig om organet er oprettet ved lov, har permanent karakter, virker som obligatorisk retsinstans, anvender en kontradiktorisk sagsbehandling, træffer afgørelse på grundlag af retsregler, samt om det er uafhængigt. Tribunales Económicos-Administrativos i Spanien, som er kompetente til at behandle skatte- og afgiftsklager, opfylder disse betingelser.

(jf. præmis 33 og 41)

2 Artikel 17 i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter udøvelsen af retten til at fratrække den merværdiafgift, som en afgiftspligtig person har betalt før påbegyndelsen af den sædvanlige udførelse af de afgiftspligtige transaktioner, er undergivet visse betingelser, såsom at der indgives en udtrykkelig anmodning herom, før afgiften er forfaldet, og at der ikke forløber mere end et år mellem indgivelsen af anmodningen og den faktiske påbegyndelse af de afgiftspligtige transaktioner, og hvorved manglende overholdelse af disse betingelser er sanktioneret med fortabelse af fradragsretten eller med, at udøvelsen af denne ret udskydes til det tidspunkt, hvor den sædvanlige udførelse af de afgiftspligtige transaktioner faktisk påbegyndes.

(jf. præmis 55 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Internationale aftaler - associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - social sikring af vandrende arbejdstagere - alderspension - fastlæggelse af vedkommendes fødselsdato - nationale retsforskrifter, hvorefter ændringer efter vedkommendes angivelse over for en social sikringsinstitution kun kan foretages ved fremlæggelse af et dokument, som er udstedt forud for denne angivelse - forskelsbehandling på grundlag af nationalitet - foreligger ikke

(Afgørelse nr. 3/80 fra Associeringsrådet EØF-Tyrkiet, art. 3, stk. 1)

Sammendrag

$$Artikel 3, stk. 1, i afgørelse nr. 3/80 fra Associeringsrådet EØF-Tyrkiet om anvendelsen af medlemsstaternes sociale sikringsordninger på tyrkiske arbejdstagere og på deres familiemedlemmer, hvorefter tyrkiske statsborgere, der er bosat på en medlemsstats område, og som er omfattet af denne afgørelse, har ret til i bopælsmedlemsstaten at oppebære sociale sikringsydelser, der tildeles i henhold til medlemsstatens lovgivning, på samme vilkår som denne medlemsstats egne statsborgere, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en medlemsstat over for tyrkiske arbejdstagere anvender retsforskrifter, som for så vidt angår tildeling af alderspension og oprettelse af det socialsikringsnummer, der tildeles i dette øjemed, lægger den fødselsdato, som fremgår af vedkommendes første angivelse over for en social sikringsinstitution i denne stat, til grund og gør hensyntagen til en anden fødselsdato betinget af, at der fremlægges et dokument, hvis original er udstedt forud for datoen for denne angivelse.

Nationale retsforskrifter, som finder anvendelse uden hensyn til de pågældende arbejdstageres nationalitet, og som tillægger de dokumenter, der skal fremlægges med henblik på at tilsidesætte den fødselsdato, der blev angivet ved den første angivelse over for en social sikringsinstitution, den samme bevisværdi, uanset deres herkomst eller oprindelse, giver ikke de tyrkiske statsborgere en anden retsstilling end bopælsmedlemsstatens egne statsborgere. De indebærer heller ikke en forskellig behandling, der kan udgøre en indirekte forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, idet det ikke i henhold til princippet om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, som fastsat i afgørelsens artikel 3, stk. 1, kan kræves, at en medlemsstat, der fastsætter bestemmelser om fastlæggelse af fødselsdatoer med henblik på oprettelsen af et socialsikringsnummer og tildeling af alderspension, skal tage hensyn til den særlige situation, der følger af indholdet af den tyrkiske folkeregisterlovgivning og dennes faktiske anvendelse.

(jf. præmis 36, 40, 41, 44, 51, 52, 55 og domskl.)