Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse rejst af indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse rejst af indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

3. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse rejst af indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

4. EF-varemærker – bemærkninger fra tredjemand og indsigelse – behandling af indsigelsen – rækkevidde

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7 og art. 8, stk. 1, litra b)]

5. EF-varemærker – procedureregler – begrundelse af afgørelserne – artikel 73 i forordning nr. 40/94 – artikel 1, regel 50, stk. 2, litra h), i forordning nr. 2868/95

[Art. 253 EF; Rådets forordning nr. 40/94, art. 73; Kommissionens forordning nr. 2868/95, art. 1, regel 50, stk. 2, litra h)]

6. EF-varemærker – procedureregler – Harmoniseringskontorets afgørelser – overholdelse af retten til kontradiktion

(Rådets forordning nr. 40/94, art. 73)

Sammendrag

1. I forbindelse med behandlingen af en indsigelse, der på grundlag af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker er rejst af indehaveren af et ældre varemærke, kan dette varemærkes særlige grad af særpræg også anses for at være opnået som følge af dets brug i lang tid og det udbredte kendskab til det som en bestanddel af et andet registreret varemærke, for så vidt som den tilsigtede kundekreds opfatter varemærket som en angivelse af, at varerne hidrører fra en bestemt virksomhed.

(jf. præmis 74)

2. I forbindelse med behandlingen af en indsigelse, der på grundlag af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker er rejst af indehaveren af et ældre varemærke, kan der tages hensyn til oplysninger, der vedrører tiden efter datoen for indgivelsen af EF-varemærkeansøgningen, hvis disse oplysninger giver mulighed for at drage konklusioner om situationen, sådan som den forelå på netop denne dato. Sådanne omstændigheder kan gøre det muligt at bekræfte eller bedre at vurdere rækkevidden af brugen af det ældre varemærke i den relevante periode.

(jf. præmis 81)

3. For den italienske gennemsnitsforbruger er der risiko for forveksling i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, mellem figurtegnet, der består af en gengivelse af omridset af et grantræ og indeholder ordbestanddelen »Aire Limpio«, og som er søgt registreret som EF-varemærke for »Parfumerivarer, æteriske olier, kosmetiske præparater« og »Luftopfriskende præparater« i klasse 3 og 5 i Nice-arrangementet, og figurmærket, der omfatter gengivelsen af et grantræ, og som tidligere er registreret som EF-varemærke for varer i klasse 5 i Nice-arrangementet, i betragtning af dels, at de omhandlede varer er af lignende art, og at de omhandlede varemærker visuelt og begrebsmæssigt ligner hinanden, dels at det ældre varemærke har en særlig grad af særpræg i Italien.

(jf. præmis 100 og 102)

4. De absolutte registreringshindringer i artikel 7 i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker skal ikke behandles inden for rammerne af en indsigelsessag, og denne artikel er ikke blandt de bestemmelser, med hensyn til hvilke lovligheden af afgørelsen, hvorved der gives medhold i indsigelsen, skal vurderes.

(jf. præmis 105)

5. Ifølge artikel 73 i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker skal afgørelser truffet af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) begrundes. Ligeledes er det i regel 50, stk. 2, litra h), i forordning nr. 2868/95 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 40/94 bestemt, at appelkammerets afgørelse skal indeholde begrundelserne for afgørelsen. Begrundelsespligten i henhold til disse bestemmelser svarer til den, der er fastsat i artikel 253 EF. Begrundelsen i henhold til denne bestemmelse skal klart og utvetydigt angive, hvilke overvejelser udstederen af akten har gjort sig. Formålet med begrundelsespligten er dels, at de berørte personer kan få kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, for at de kan forsvare deres rettigheder, dels at Fællesskabets retsinstanser kan efterprøve beslutningens lovlighed.

(jf. præmis 113 og 114)

6. Det følger af artikel 73 i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, at afgørelser truffet af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) kun må støttes på grunde, som parterne har haft lejlighed til at udtale sig om. Denne bestemmelse omhandler såvel forhold af faktisk og retlig art som beviser. Retten til at blive hørt omfatter imidlertid de forhold af faktisk eller retlig art, som danner grundlag for beslutningsprocessen, men ikke det endelige standpunkt, som administrationen agter at indtage.

(jf. præmis 115 og 116)