35

På grundlag af disse betragtninger fastslog Retten i den appellerede doms præmis 123-129 følgende: »123 Hvad for det første angår [Frucona Košices] argument om, at der ikke blev taget hensyn til varigheden af den retslige likvidationsprocedure i Slovakiet og tredjemands rapporter desangående, skal det først og fremmest bemærkes, at Kommissionen i modsætning til, hvad [selskabet] har anført, ikke alene i 54. betragtning til den [omtvistede] beslutning anførte, at varigheden af en retslig likvidationsprocedure ifølge Den Slovakiske Republik, når henses til de konkrete omstændigheder, ville have været kortere end gennemsnitsperioden, men også i 40. betragtning til den [omtvistede] beslutning nævnte, at en retslig likvidationsprocedure ifølge [Frucona Košice] i gennemsnit varer tre til syv år i Slovakiet. Kommissionen præciserede, at [Frucona Košice] påberåbte sig forhold, statistikker og et eksempel med et slovakisk selskab, der befandt sig i samme situation som sagsøgeren. Følgelig kan Kommissionen ikke kritiseres for ikke at have taget stilling til dette spørgsmål og [Frucona Košices] standpunkt i denne henseende. 124 Hvad desuden angår det bevismateriale, som Kommissionen var i besiddelse af, skal det bemærkes, at selve de oplysninger, som blev fremsendt af [Frucona Košice], ikke opfylder kravene til pålidelighed og sammenhæng. De vurderinger om varigheden af en retslig likvidationsprocedure i Slovakiet, som [Frucona Košice] forelagde for Kommissionen, var således generelle og tog ikke hensyn til de særlige omstændigheder ved det foreliggende tilfælde. På samme måde var sådanne vurderinger – for visses vedkommende – omtrentlige og stemte i et vist omfang ikke overens indbyrdes. [Frucona Košice] har således påberåbt sig de fire i præmis 96 ovenfor nævnte rapporter, hvori varigheden blev vurderet til henholdsvis fire år og otte måneder, en periode på mellem tre og syv år eller mere end seks år. 125 De andre rapporter, som [Frucona Košice] henviser til, er Kommissionens rapporter fra 2002 og 2003 om Den Slovakiske Republiks fremskridt i retning mod tiltrædelse af Den Europæiske Union [herefter »rapporterne fra 2002 og 2003«]. Ifølge [selskabet] har Kommissionen i disse rapporter redegjort for problemerne og de påkrævede forbedringer med hensyn til procedurer for retslig likvidation og insolvensbehandling i Slovakiet. Det må imidlertid bemærkes, at disse rapporter fra Kommissionen vedrører retslige likvidationsprocedurer i Slovakiet i almindelighed, uden at tage hensyn til de særlige omstændigheder ved det foreliggende tilfælde. 126 Det bemærkes i øvrigt, at [Frucona Košice] undlod at nævne resultaterne i K-rapporten med hensyn til den varighed, som en retslig likvidationsprocedure vedrørende selskabet kunne have haft. I [K-rapporten], som [Frucona Košice] selv har fremlagt i denne sag, blev varigheden vurderet til »ca. to år (afhængig af den tilsynsførendes betingelser og arbejdsindsats)«. Det bemærkes imidlertid, at bortset fra den omstændighed, at denne vurdering af en sådan procedures varighed klart er langt mere optimistisk end de andre vurderinger, som [Frucona Košice] har fremlagt, angik den nævnte vurdering specifikt [dette selskab]. 127 Det skal ligeledes fastslås, som Kommissionen har gjort gældende, at når, som det er tilfældet i den foreliggende sag, antallet af debitors kreditorer er begrænset, og når der er aktiver med en positiv likvidationsværdi, kan en retslig likvidationsprocedure gennemføres hurtigere end gennemsnitligt. Dette gælder så meget mere i det foreliggende tilfælde, hvor det mellem parterne er ubestridt, at de slovakiske skattemyndigheders krav mod [Frucona Košice] udgjorde ca. 99% af sidstnævntes passiver, og at administrationen havde status som privilegeret kreditor. Heraf følger, at de slovakiske skattemyndigheder havde afgørende indflydelse på den retslige likvidationsprocedures varighed. [Frucona Košice] gør ganske vist gældende, at karakteren, den geografiske beliggenhed og forældede karakter af selskabets aktiver ville have gjort det vanskeligt at finde en køber og derfor have forsinket afviklingen af den retslige likvidationsprocedure. Som Kommissionen imidlertid har anført i 88. betragtning til den [omtvistede] beslutning, peger en række omstændigheder – især den omstændighed, at nogle af [Frucona Košices] produktionsaktiver fandt en bruger efter fratagelsen af tilladelsen til at producere og forarbejde alkohol og alkoholholdige varer – i den retning, at det […] herom anførte er ugrundet. […] 129 Det følger af ovenstående overvejelser, at Kommissionen hvad angår varigheden af den retslige likvidationsprocedure ikke har anlagt et åbenbart urigtigt skøn.«