KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FOERSTE INSTANS (TREDJE AFDELING) DEN 16. DECEMBER 1994. - HENK ALTMANN M. FL. MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - PROCESSUELT STRIDSSPOERGSMAAL - SAG ANLAGT MOD KOMMISSIONEN OG RAADET FOR FAELLESFORETAGENDET JET - FAELLESFORETAGENDET JET'S PARTSHABILITET SOM SAGSOEGT - FORMALITETEN. - SAG T-177/94.



Samling af Afgørelser 1994 side II-01245

side IA-00311

side II-00969



Sammendrag

Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend ° soegsmaal ° soegsmaalsret ° personer, der kraever status som tjenestemaend eller status som andet end lokalt ansatte

(Euratom-traktaten, art. 152)

2. Tjenestemaend ° soegsmaal ° personer, der kraever status som tjenestemaend eller status som andet end lokalt ansatte ° sagsoegte ° institutionen, hvor de paagaeldende er ansat ° sag anlagt mod faellesforetagendet JET ° afvisning

(Euratom-traktaten, art. 152; tjenestemandsvedtaegten, art. 1, stk. 2)

Sammendrag

1. Euratom-traktatens artikel 152, hvorefter Faellesskabets retsinstanser har kompetence til at afgoere alle tvister mellem Faellesskabet og dets ansatte med de begraensninger og paa de betingelser, der er fastsat i vedtaegten for dets tjenestemaend, eller som fremgaar af de ansaettelsesvilkaar, der gaelder for dets oevrige ansatte, skal fortolkes saaledes, at bestemmelsen ikke alene finder anvendelse paa personer, der har status som tjenestemaend eller oevrige ansatte, bortset fra lokalt ansatte, men ogsaa paa personer, der mener at have krav paa en saadan status.

2. Sager, som anlaegges af en person, der kraever status som midlertidigt ansat ved Faellesskaberne, skal anlaegges mod den institution, som sagsoegeren er tilknyttet. Eftersom faellesforetagendet Joint European Torus (JET) ikke er naevnt blandt de af Faellesskabets institutioner, der er anfoert i Euratom-traktaten, da faellesforetagendet ikke er ligestillet med en institution ved anvendelsen af tjenestemandsvedtaegten og ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte, idet faellesforetagendet ikke i lighed med Den Europaeiske Investeringsbank frembyder saadanne kendetegn, at det maa antages, at de bestemmelser i traktaten, der tillaegger Faellesskabets retsinstanser kompetence til at afgoere tvister vedroerende personaleforhold, ogsaa omfatter tvister mellem dette og dets personale, findes den sag, som sagsoegerne har anlagt mod JET eller JET-Raadet, hvorunder de kraever status som midlertidigt ansatte ved Faellesskaberne, aabenbart at maatte afvises.

Parter

I sag T-177/94,

Henk Altmann og 56 andre sagsoegere, hvis navne er anfoert i bilaget til kendelsen, ved Kenneth Parker, QC, og Barrister Rhodri Thompson of the Bar of England and Wales, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Elvinger og Hoss, 15, côte d' Eich,

sagsoegere,

mod

Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved Hans Gerald Crosland, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Georgios Kremlis, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg,

sagsoegt,

der paa retsforhandlingernes nuvaerende trin angaar spoergsmaalet, om sagen skal afvises, for saa vidt som den er anlagt mod Raadet for faellesforetagendet JET,

har

DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS RET I FOERSTE INSTANS

(Tredje Afdeling)

sammensat af afdelingsformanden, J. Biancarelli, og dommerne C.P. Briët og C.W. Bellamy,

justitssekretaer: H. Jung,

afsagt foelgende

Kendelse

Dommens præmisser

Sagens faktiske omstaendigheder

1 Faellesforetagendet Joint European Torus, Joint Undertaking (herefter benaevnt "JET" eller "faellesforetagendet") blev oprettet ved Raadets afgoerelse 78/471/Euratom af 30. maj 1978 (EFT L 151, s. 10) under henvisning til artikel 46, 47 og 49 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab (herefter benaevnt "Euratom-traktaten"). Dets formaal er at opfoere et stort torusanlaeg og de dertil hoerende hjaelpefaciliteter (herefter benaevnt "projektet"). Det har hjemsted i Culham, Det Forenede Kongerige.

2 Ifoelge vedtaegterne for JET (herefter benaevnt "vedtaegterne"), der er indeholdt i et bilag til den naevnte raadsafgoerelse, er faellesforetagendets medlemmer Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, visse medlemsstater, visse organisationer i medlemsstaterne, der varetager opgaver med hensyn til atomenergi, samt en organisation fra et tredjeland. Faellesforetagendets organer er JET-Raadet og direktoeren for projektet.

3 Vedtaegternes artikel 8 omhandler projektets medarbejdere. Ifoelge denne bestemmelse stiller medlemmerne medarbejdere til raadighed for faellesforetagendet. Medarbejdere, som stilles til raadighed af United Kingdom Atomic Energy Authority (herefter benaevnt "UKAEA"), forbliver ansatte i denne organisation (artikel 8.4). Medarbejdere, som de oevrige medlemmer stiller til raadighed, ansaettes af Kommissionen i midlertidige stillinger (artikel 8.5). I dette tilfaelde er den medlemsorganisation, der stiller medarbejdere til raadighed, forpligtet til at genansaette disse, saa snart de har afsluttet deres arbejde ved projektet (den saakaldte "returbillet"-ordning; artikel 8.8).

4 I 1983 anmodede en raekke medarbejdere ved UKAEA, som var stillet til raadighed for JET, om at faa status som midlertidigt ansatte ved Kommissionen. Da anmodningerne ikke blev imoedekommet, anlagde de sag for Domstolen. Ved dom af 15. januar 1987 (forenede sager 271/83, 15/84, 36/84, 113/84, 158/84 og 203/84 samt 13/85, Ainsworth m.fl. mod Kommissionen og Raadet, Sml. s. 167) fastslog Domstolen, at direktionen for JET havde forlangt, at britiske ansoegere rettede deres ansoegninger til UKAEA, frem for til andre medlemsorganisationer, samt at dette krav var udtryk for forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet og savnede objektiv begrundelse, og at det som saadant var ulovligt, men at denne praksis ikke kunne antages at have haft nogen indvirkning paa sagsoegernes retsstilling (praemis 19-29). Domstolen fandt derimod, at de forskellige vilkaar for UKAEA' s og Kommissionens medarbejdere, som var fastlagt ved vedtaegterne, var objektivt begrundede som foelge af UKAEA' s saerlige situation som vaertsorganisation (praemis 30-39).

5 206 medarbejdere ved UKAEA, der var stillet til raadighed for JET, indgav i februar 1990 et andragende til Europa-Parlamentet om at opfordre Kommissionen og Raadet til at bringe den forskelsbehandling til ophoer, som de fandt, de var udsat for, under henvisning til, at de faktiske omstaendigheder havde aendret sig siden Ainsworth-dommen.

6 Paa baggrund af dette andragende og efter en raekke droeftelser besluttede Kommissionen, at problemet skulle undersoeges af et "Vismands"-udvalg, det saakaldte "Pandolfi-panel", og en ekstern konsulent, der skulle undersoege problemet. Pandolfi-rapporten af 16. september 1992 anbefalede bl.a., at der blev truffet foranstaltninger til at sikre, at UKAEA-medarbejdere, der var stillet til raadighed for JET, kunne ansaettes af Kommissionen paa vilkaar, der naermere skulle fastsaettes.

7 Efter at rapporten var blevet offentliggjort, fremsendte sagsoegerne i denne sag, der alle er britiske statsborgere, medarbejdere ved UKAEA og stillet til raadighed for JET, ved brev dateret mellem den 18. og den 29. januar 1993 individuelle ansoegninger til direktoeren for JET, om at blive midlertidigt ansatte ved Faellesskabet. Ansoegningerne er forblevet ubesvarede.

8 Sagsoegerne indgav herefter to faelles klager af henholdsvis 12. og 17. august 1993 over, at deres ansoegninger var blevet afslaaet. Klagerne blev tilsendt Kommissionens generalsekretaer, Raadets generalsekretaer, direktoeren for JET og formanden for JET-Raadet. Kun Kommissionen gav ved skrivelse af 14. januar 1994, der fremkom ultimo samme maaned, meddelelse om, at klagerne afvistes. Kommissionen anfoerte naermere i sin afgoerelse, at den herved tog stilling til en klage over de stiltiende afgoerelser om at meddele afslag paa ansoegning om ansaettelse som midlertidigt ansatte, der var "indgivet til ansaettelsesmyndigheden".

Retsforhandlingerne

9 Ved staevning indgivet til Rettens Justitskontor den 22. april 1994 har Henk Altmann og 56 andre sagsoegere, hvis navne er anfoert i bilaget til denne kendelse, og som udgoer en del af denne, anlagt naervaerende sag. Sagen er anlagt saavel mod Kommissionen som JET-Raadet.

10 Da JET-Raadet ikke er naevnt blandt Faellesskabets institutioner og organer, lod Justitskontoret kun staevningen forkynde for Kommissionen.

11 Kommissionen indgav svarskrift til Justitskontoret den 29. juli 1994.

12 Ved forkyndelsen af svarskriftet for sagsoegerne den 1. august 1994 henledte Justitskontoret sagsoegernes opmaerksomhed paa, at staevningen ikke var blevet forkyndt for JET-Raadet med den begrundelse, at det ikke saas, i hvilken egenskab dette kunne optraede som sagsoegt under en sag for Retten.

13 Ved skrivelse af 12. august 1994 gjorde sagsoegerne indsigelse mod denne fremgangsmaade og begrundede, hvorfor staevningen efter deres opfattelse burde have vaeret forkyndt for JET-Raadet.

14 Da Retten fandt, at sagsoegerne oenskede en stillingtagen til et processuelt stridsspoergsmaal, jf. procesreglementets artikel 114, stk. 1, opfordrede den ved skrivelse af 22. september 1994 Kommissionen og JET-Raadet til at fremsaette deres bemaerkninger til sagsoegernes begaering om, at staevningen skulle forkyndes for JET-Raadet, og fremsendte staevningen til JET-Raadet til underretning.

15 Ved skrivelser af henholdsvis 12. og 17. oktober 1994 indgav Kommissionen og JET-Raadet deres bemaerkninger til sagsoegernes begaering.

Parternes paastande

16 I staevningen har sagsoegerne nedlagt foelgende paastande:

1) Det fastslaas, at vedtaegterne og de supplerende bestemmelser hertil siden Ainsworth-dommen er blevet anvendt diskriminerende og uretmaessigt med hensyn til sagsoegernes ansaettelse ved JET.

2) Kommissionen og/eller JET-Raadet tilpligtes at traeffe de noedvendige foranstaltninger for, at sagsoegerne kan opnaa ansaettelse som midlertidigt ansatte ved Faellesskabet for det tidsrum, de er beskaeftiget ved JET-projektet, enten som "andet personale" eller lignende.

3) Kommissionen og/eller JET-Raadet tilpligtes at traeffe foranstaltninger med henblik paa at bringe enhver administrativ praksis til ophoer, der har til formaal, eller som medfoerer, at:

a) JET-Raadets medlemmer afskaeres fra eller tilskyndes til ikke at garantere sagsoegerne genansaettelse med henblik paa at opnaa status som midlertidigt ansatte ved Faellesskabet.

b) Der laegges hindringer eller vanskeligheder i vejen for, at sagsoegerne kan ansoege om stillinger ved JET med den begrundelse, at deres status herved ville aendres til status som midlertidigt ansatte ved Faellesskabet.

c) Der laegges hindringer eller vanskeligheder i vejen for, at sagsoegerne kan ansoege om saadanne stillinger paa samme vilkaar som andre medarbejdere i JET-gruppen.

4) Det fastslaas, at vedtaegterne er diskriminerende og mangler begrundelse, hvorfor de er ulovlige i det omfang

a) Domstolen maatte fastslaa, at nogen del af praksis eller nogen af de indtalte forhold er en noedvendig foelge af vedtaegterne, og/eller

b) vedtaegterne laegger hindringer eller vanskeligheder i vejen for nogen del af den afhjaelpning, som sagsoegerne har nedlagt paastand om.

5) Kommissionen og/eller JET-Raadet tilpligtes at traeffe enhver foranstaltning, der er noedvendig med henblik paa en aendring af vedtaegterne under hensyn til de konklusioner, paastandens punkt 4 maatte medfoere.

6) Kommissionen og/eller JET-Raadet tilpligtes at gennemfoere samtlige anbefalinger, der er indeholdt i Pandolfi-rapporten.

7) Kommissionen tilpligtes at yde sagsoegerne erstatning for de oekonomiske tab, de har lidt siden Domstolens dom i Ainsworth-sagen, samt for den skade, de har lidt som foelge af manglende forfremmelsesmuligheder, og i givet fald for forringelse af anciennitets- og pensionsrettigheder som foelge af den ulovlige forskelsbehandling, de har vaeret udsat for.

8) Der meddeles Kommissionen retningslinjer for, hvorledes sagsoegernes tab og den skade, de har lidt, skal opgoeres, og der fastsaettes en tidsplan, inden for hvilken Kommissionen skal udarbejde konkrete forslag til godtgoerelse til sagsoegerne.

9) De sagsoegte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

10) I medfoer af statutterne for Domstolen og/eller Rettens procesreglement traeffes der bestemmelse om saadanne yderligere foranstaltninger og retsmidler, som maatte vaere noedvendige, begrundede eller rimelige.

17 I sit svarskrift har Kommissionen, der antager, at sagsoegerne med paastandens foerste led tilsigter at opnaa annullation af Kommissionens afgoerelse af 14. januar 1994, nedlagt foelgende paastande:

° Frifindelse for samtlige sagsoegernes krav.

° Sagsoegerne tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Parternes og JET-Raadets argumentation til spoergsmaalet om JET-Raadets evne til at optraede som sagsoegt under sagen

18 Sagsoegerne har gjort gaeldende, at JET-Raadets ansvarsomraade [jf. vedtaegternes artikel 4.2.1, 4.2.2, b), d) og k), samt artikel 8.5 og 8.9] spaender vidt, navnlig for saa vidt angaar ansaettelse og ledelse af personale, hvorfor en dom, der ikke er bindende i forhold til JET-Raadet, ville vaere virkningsloes, hvis JET-Raadet modsatte sig den.

19 De procedurer og regler, som sagsoegerne har rejst indsigelse imod, blev endvidere fastsat og opretholdt af JET-Raadet; JET-Raadet har navnlig lagt hindringer i vejen for sagsoegernes bestraebelser paa at opnaa ansaettelse ved Kommissionen ved hjaelp af "returbilletter" til andre af organisationens medlemmer end UKAEA, ligesom JET-Raadet forhindrede, at Pandolfi-rapportens anbefalinger blev gennemfoert.

20 Selv om ansvaret for ansaettelse af JET-personale principielt er delt mellem JET-Raadet og Kommissionen, er det i praksis JET-Raadet, der udoever kontrol med personalet.

21 Sagsoegerne anfoerer, at det klart maa antages, at JET-Raadet kan indstaevnes for Retten som adressat for sagsoegernes klager, som det maa antages stiltiende at have afvist.

22 For det tilfaelde, at Retten maatte fastslaa, at den adfaerd, som sagsoegerne har anfaegtet, ganske vist fulgte af vedtaegterne, men at disse var ulovlige, maa dommen vaere bindende for JET-Raadet, da samtlige vedtaegtsaendringer skal forelaegges af et medlem af JET-Raadet og godkendes af JET-Raadet selv.

23 Disse argumenter er ifoelge sagsoegerne naert forbundne med sagens realitet og boer derfor gennemgaas i tilslutning hertil. De har derfor begaeret, at staevningen forkyndes for JET-Raadet.

24 Kommissionen har foerst henvist til, at Rettens kompetence for saa vidt angaar denne sag er reguleret i Euratom-traktatens artikel 152, artikel 3, stk. 1, litra a), i Raadets afgoerelse 88/591/EKSF, EOEF, Euratom af 24. oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans (EFT L 319, s. 1), som aendret, senest ved Raadets afgoerelse 94/149/EKSF, EF af 7. marts 1994 (EFT L 66, s. 29), artikel 90 og 91 i vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber (herefter benaevnt "tjenestemandsvedtaegten") samt artikel 73 i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i Faellesskaberne (herefter benaevnt "vilkaarene for de oevrige ansatte"). Paa denne baggrund findes en paastand om annullation af Kommissionens afgoerelse af 14. januar 1994 at maatte antages til realitetsbehandling i det omfang, sagen er anlagt mod Kommissionen.

25 Kommissionen har endvidere anfoert, at faellesforetagendets organer er JET-Raadet og direktoeren for projektet. JET-Raadet kan imidlertid hverken repraesentere faellesforetagendet eller optraede paa dets vegne.

26 Kommissionen har saaledes gjort gaeldende, at selv om JET-Raadets ansvarsomraader og opgaver er fastlagt i vedtaegterne og tildels omfatter personalespoergsmaal, er det ukorrekt at sige, at JET-Raadet oever afgoerende indflydelse paa ansaettelse af medarbejdere gennem direktiver til Kommissionen. Ifoelge vedtaegternes artikel 4.2.2, d), kan JET-Raadet alene indstille direktoeren og overordnede medarbejdere med henblik paa deres ansaettelse gennem Kommissionen eller UKAEA. Ansaettelse af medarbejdere er reguleret i vedtaegtens artikel 8 og henhoerer under henholdsvis Kommissionen og UKAEA.

27 Kommissionen har endvidere anfoert, at JET-Raadet ikke er en selvstaendig juridisk person, som kan sagsoeges i anledning af dets opgaver og hverv. Kun faellesforetagendet som saadan har i medfoer af Euratom-traktatens artikel 49 status som juridisk person, hvorfor soegsmaal skal anlaegges mod selve faellesforetagendet. En sag anlagt alene mod JET-Raadet, som et af faellesforetagendets organer, maa foelgelig afvises.

28 Det er imidlertid Kommissionens opfattelse, at det ikke er klart, om Retten har kompetence til at paakende en sag mod faellesforetagendet, hvorved henvises til Euratom-traktatens artikel 49, stk. 5 ° hvori det hedder, at med forbehold af den kompetence, der i kraft af denne traktat er tillagt Domstolen, afgoeres tvister, der beroerer faellesforetagenderne, af de kompetente nationale domsmyndigheder ° sammenholdt med vedtaegternes artikel 22.1 ° hvorefter engelsk lovgivning finder anvendelse paa alle spoergsmaal, som ikke er omfattet af vedtaegterne.

29 JET-Raadet har anfoert, at faellesforetagendet, der er omhandlet i Euratom-traktatens artikel 45-51, og som omfatter Kommissionen og fjorten andre medlemmer (stater, institutioner og laboratorier), maa anses for JET-projektets retssubjekt. JET-Raadet er blot et organ under faellesforetagendet, og det rapporterer til medlemmerne (vedtaegternes artikel 3.1 og 4.2.1). Direktoeren for projektet repraesenterer faellesforetagendet i retlig henseende (artikel 7.1).

30 JET-Raadet har endvidere anfoert, at faellesforetagendet ikke er arbejdsgiver, men at det i medfoer af vedtaegterne [artikel 4.2.2, d), artikel 8.1, 8.3, 8.4 og 8.5] udpeger overordnede medarbejdere, samt at medarbejderne ansaettes af enten UKAEA eller Kommissionen og stilles til raadighed for projektet. JET-Raadet giver under ingen omstaendigheder Kommissionen anvisninger.

31 Det er derfor JET-Raadets opfattelse, at det, baade retligt og praktisk, er velbegrundet, at det ikke tillades det at optraede som sagsoegt under sagen.

Rettens bemaerkninger

32 I henhold til procesreglementets artikel 111 kan Retten, naar det er aabenbart, at den ikke har kompetence til at behandle en sag, eller at sagen maa afvises, uden at fortsaette sagens behandling traeffe afgoerelse ved begrundet kendelse.

33 Hertil skal Retten indledningsvis bemaerke, at det processuelle stridsspoergsmaal, der er forelagt den i henhold til procesreglementets artikel 114, stk. 1, og som alene angaar spoergsmaalet om, hvorvidt naervaerende sag skulle have vaeret forkyndt for JET-Raadet, noedvendigvis maa foranledige Retten til at undersoege, om den har kompetence til at traeffe afgoerelse i en sag mod faellesforetagendet JET eller mod JET-Raadet, anlagt af en raekke personer, der mener at have krav paa status som midlertidigt ansatte ved De Europaeiske Faellesskaber.

34 Retten bemaerker for det foerste, at den i medfoer af Euratom-traktatens artikel 152 og artikel 3, stk. 1, litra a), i afgoerelse 88/591 af 24. oktober 1988 har kompetence til at afgoere alle tvister mellem Faellesskabet og dets ansatte med de begraensninger og paa de betingelser, der er fastsat i vedtaegten for dets tjenestemaend, eller som fremgaar af de ansaettelsesvilkaar, der gaelder for dets oevrige ansatte.

35 Ifoelge fast praksis (jf. f.eks. sagen Ainsworth m.fl. mod Kommissionen og Raadet, praemis 12) skal Euratom-traktatens artikel 152 fortolkes saaledes, at bestemmelsen ikke alene finder anvendelse paa personer, der har status som tjenestemaend eller oevrige ansatte, bortset fra lokalt ansatte, men ogsaa paa personer, der mener at have krav paa en saadan status.

36 Selv om naervaerende sag angaar en tvist mellem Faellesskabet og en raekke personer, som mener at have krav paa status som EF-ansatte, finder Retten imidlertid, at JET-Raadet skal kunne betragtes som en del af Faellesskabet for at kunne optraede som sagsoegt under en saadan sag.

37 I denne henseende er det fast praksis (jf. f.eks. Domstolens dom af 9.6.1964, forenede sager 94/63 og 96/63, Bernusset mod Kommissionen for Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, Sml. 1954-1964, s. 493, org. ref.: Rec. s. 587, af 7.4.1965, sag 28/64, Mueller mod Raadet for EOEF og Raadet for EKSF, Sml. 1965-1968, s. 49, org. ref.: Rec. s. 307, og af 4.6.1981, sag 167/80, Curtis mod Kommissionen og Parlamentet, Sml. s. 1499), at sager skal anlaegges mod den institution, som sagsoegeren er tilknyttet.

38 Ud fra denne betragtning finder Retten, at faellesforetagendet JET ikke kan anses for en af Faellesskabets institutioner. Faellesskabets institutioner er defineret i Euratom-traktatens tredje afsnit, kapitel I (artikel 107-160C), og omfatter Europa-Parlamentet, Raadet, Kommissionen, Domstolen og Revisionsretten. Dette tredje afsnit, der baerer titlen "Bestemmelser vedroerende institutionerne", omhandler endvidere Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (artikel 165-170). Faellesforetagendet er i modsaetning hertil oprettet af Raadet, saerlig under henvisning til traktatens artikel 46, 47 og 49, der findes i andet afsnit, der baerer titlen "Bestemmelser til fremme af kerneenergiens udvikling".

39 Faellesforetagendet JET' s stilling fremgaar heller ikke af tjenestemandsvedtaegtens artikel 1, stk. 2, hvori det er bestemt, at Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Revisionsretten ved anvendelsen af denne vedtaegt ligestilles med Faellesskabernes institutioner.

40 Det bemaerkes imidlertid, at Domstolen i dom af 15. juni 1976 (sag 110/75, Mills mod Den Europaeiske Investeringsbank, Sml. s. 955) fastslog, at den har kompetence til at afgoere enhver tvist mellem Den Europaeiske Investeringsbank (herefter benaevnt "EIB") og dennes ansatte, selv om disse hverken er omfattet af tjenestemandsvedtaegten eller vilkaarene for de oevrige ansatte, og selv om EIB ikke er naevnt blandt Faellesskabets institutioner. Denne afgoerelse stoettes for det foerste paa, at EIB er oprettet i henhold til EOEF-traktatens artikel 129, og dens vedtaegter er knyttet som bilag til traktaten (praemis 7, 8 og 9), og for det andet, at formanden for Banken ifoelge dens vedtaegter ansaetter og afskediger Bankens tjenestemaend og oevrige ansatte og er deres foresatte (praemis 10), samt for det tredje, at protokollen vedroerende De Europaeiske OEkonomiske Faellesskabers privilegier og immuniteter finder anvendelse paa EIB' s medarbejdere, der som foelge heraf har samme retsstilling som ansatte ved Faellesskabets institutioner (praemis 11, 12 og 13). Domstolen konkluderede paa dette grundlag, at EIB er en del af Faellesskabet, samt at EOEF-traktatens artikel 179 ogsaa omfatter tvister mellem EIB som et faellesskabsorgan, der er oprettet og tillagt status som juridisk person ved traktaten, og dennes ansatte.

41 Retten finder imidlertid, at faellesforetagendet JET' s stilling ikke kan sidestilles med EIB' s stilling under hensyn til Domstolens bedoemmelse af denne i Mills-sagen. Faellesforetagendet JET er for det foerste ikke oprettet i henhold til selve Euratom-traktaten, men ved en raadsafgoerelse, hvori der henvises til traktatens artikel 46, 47 og 49. For det andet er JET' s medlemmer Faellesskabet selv, visse medlemsstater og nationale organer ° herunder organer fra tredjelande ° der varetager opgaver med hensyn til atomenergi. For det tredje, selv om JET-Raadet udpeger projektets direktoer og overordnede medarbejdere med henblik paa deres ansaettelse gennem Kommissionen eller UKAEA og fastsaetter varigheden af deres ansaettelse, er faellesforetagendet ikke arbejdsgiver for personalet. Samtlige medarbejdere, der er stillet til raadighed for faellesforetagendet, er enten ansat af UKAEA eller af Kommissionen, jf. vedtaegternes artikel 8.4 og 8.5. For det fjerde finder protokollen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers privilegier og immuniteter ikke anvendelse paa faellesforetagendet, modsat den loesning, der blev antaget for EIB' s vedkommende (jf. protokollens artikel 22).

42 Retten finder yderligere, at det af JET' s vedtaegter foelger, at ansaettelseskontrakter vedroerende midlertidig ansaettelse ved Faellesskaberne af medarbejdere, der er stillet til raadighed for faellesforetagendet, kun kan indgaas af Kommissionen eller af en myndighed, som Kommissionen har udpeget, og som handler paa dennes vegne (jf. Rettens dom af 30.11.1994, sag T-558/93, Duechs mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 0000, praemis 39).

43 Det fremgaar i oevrigt af punkt 5.11 i de supplerende bestemmelser om ansaettelse af medarbejdere ved faellesforetagendet JET (herefter benaevnt "supplerende bestemmelser"), der er vedtaget af JET-Raadet i medfoer af vedtaegternes artikel 8.5 og fremlagt som bilag 4 til andragendet til Europa-Parlamentet, at direktoeren for JET i henhold til en kompetenceoverfoersel fra Kommissionen er bemyndiget til at antage midlertidigt ansatte ved De Europaeiske Faellesskaber i stillinger til og med loenklasse A4. Af samme bestemmelsers punkt 4.8 fremgaar endvidere, at direktoeren udoever de befoejelser, han har faaet overdraget af Kommissionen, for saa vidt angaar de midlertidigt ansattes rettigheder og pligter. I andre tilfaelde anmoder direktoeren Kommissionen om at traeffe de fornoedne foranstaltninger (punkt 5.10 i de supplerende bestemmelser).

44 Paa grundlag af disse betragtninger finder Retten, at faellesforetagendet JET ikke er en del af Faellesskabet. Den kompetence, der i medfoer af Euratom-traktatens artikel 152 er tillagt Retten, omfatter ikke tvister mellem faellesforetagendet JET og medarbejdere, der er stillet til raadighed for dette, og som mener at have krav paa status som midlertidigt ansatte ved Faellesskabet. Dette er saa meget mere tilfaeldet for saa vidt angaar JET-Raadet, der alene er et af faellesforetagendets organer (jf. vedtaegternes artikel 3.1 og 4.2.1).

45 Retten skal foelgelig under henvisning til procesreglementets artikel 111 udtale, at det er aabenbart, at sagen maa afvises, for saa vidt som den er anlagt mod faellesforetagendet JET eller JET-Raadet. Det er herefter ufornoedent at imoedekomme sagsoegernes paastand om, at staevningen skal forkyndes for JET-Raadet.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

46 Da staevningen ikke formelt er blevet forkyndt for JET-Raadet, og da JET-Raadet ikke har antaget en advokat, er det ufornoedent at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger. Afgoerelsen om sagens omkostninger i oevrigt udsaettes til sagens endelige paakendelse.

Afgørelse

Af disse grunde

bestemmer

RETTEN (Tredje Afdeling)

1) Sagen afvises, da det er aabenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling, for saa vidt som den er anlagt mod JET-Raadet.

2) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes.

Saaledes bestemt i Luxembourg, den 16. december 1994.