DA Den Europæiske Unions Tidende C 94/12

Appel iværksat den 5. januar 2018 af Oleksandr Viktorovych Klymenko til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 8. november 2017 i sag T-245/15, Klymenko mod Rådet

(Sag C-11/18 P)

(2018/C 094/15)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Oleksandr Viktorovych Klymenko (ved avocate M. Phelippeau)

Den anden part i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union

Appellanten har nedlagt følgende påstande

Appellanten har for Domstolen nedlagt påstand om ophævelse af dom fra Retten (Sjette Afdeling) af 8. november 2017 i sag T-245/15.

Appellanten har for Domstolen nedlagt påstand om, at der gives medhold i de for Retten nedlagte nedennævnte påstande, nemlig at:

— Rådets afgørelse (FUSP) 2015/364 af 5. marts 2015 (1) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/357 af 5. marts 2015 (2) annulleres,

— Rådets afgørelse (FUSP) 2016/318 af 4. marts 2016 (3) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2016/311 af 4. marts 2016 (4) annulleres,

— Rådets afgørelse (FUSP) 2017/381 af 3. marts 2017 (5) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2017/374 af 3. marts 2017 (6) annulleres,

for så vidt som disse foranstaltninger vedrører appellanten, og at Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med den foreliggende appelsag og påstanden om annullation i anmodningen om tilpasning.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanten fremsat tre anbringender.

For det første har appellanten anført, at Retten fejlagtigt fastslog, at Rådet for Den Europæiske Union identificerede aktuelle og specifikke grunde til vedtagelsen af restriktive foranstaltninger over for appellanten, og at Retten fejlagtigt beskrev den ukrainske anklagemyndighed som en »høj retslig myndighed«.

For det andet har appellanten gjort gældende, at Retten fejlagtigt fastslog, at det kriterium for opførelse på listen, som var indeholdt i de omhandlede retsakter, svarede til formålene med FUSP.

For det tredje har appellanten fastholdt, at Retten begik en retlig fejl ved at konkludere, at den restriktive foranstaltning ikke var en tilsidesættelse af ejendomsretten.

(1) Rådets afgørelse (FUSP) 2015/364 af 5.3.2015 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2015, L 62, s. 25).

(2) Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/357 af 5.3.2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2015, L 62, s. 1).

(3) Rådets afgørelse (FUSP) 2016/318 af 4.3.2016 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2016, L 60, s. 76).

(4) Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2016/311 af 4.3.2016 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2016, L 60, s. 1).

(5) Rådets afgørelse (FUSP) 2017/381 af 3.3.2017 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2017, L 58, s. 34).

(6) Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2017/374 af 3.3.2017 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2017, L 58, s. 1).