Sag C-459/07

Veli Elshani

mod

Hauptzollamt Linz

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz)

»EF-toldkodeksen — artikel 202 og artikel 233, stk. 1, litra d) — toldskyldens opståen — indførsel af varer på ikke forskriftsmæssig måde — beslaglæggelse og konfiskation — toldskyldens ophør — det tidspunkt, hvor beslaglæggelsen skal finde sted«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat P. Mengozzi fremsat den 4. november 2008 I ‐ 2762

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 2. april 2009 I ‐ 2786

Sammendrag af dom

En indførsel på ikke forskriftsmæssig måde i Fællesskabets toldområde er en indførsel af varer, der ikke overholder de etaper, der er fastsat i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved forordning nr. 2700/2000. For det første skal varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, ifølge toldkodeksens artikel 38, stk. 1, omgående befordres til det anviste toldsted eller til en frizone. For det andet skal varerne, når de ankommer til toldstedet, frembydes for toldvæsenet i overensstemmelse med toldkodeksens artikel 40. Varer, som har passeret Fællesskabets ydre landegrænser, og som befinder sig på Fællesskabets område efter at have passeret det første toldsted beliggende inden for Fællesskabets toldområde uden at være blevet ført dertil og uden at være blevet frembudt for toldvæsenet, er derfor blevet indført på ikke forskriftsmæssig måde som omhandlet i toldkodeksens artikel 202, hvilket indebærer, at toldmyndighederne ikke har modtaget nogen underretning om indførslen af disse varer fra de personer, som har pligt til at foretage underretningen. En indførsel af varer, som sker under de betingelser, som er beskrevet ovenfor, bevirker desuden, at der opstår en toldskyld, der skal betales af den person, som har forestået indførslen på tidspunktet for den ikke forskriftsmæssige indførsel, dvs. det tidspunkt, hvor det er ubestridt, at de fastsatte formaliteter, herunder navnlig dem, som er fastsat i toldkodeksens artikel 38-41, ikke er blevet opfyldt. Indførslen på ikke forskriftsmæssig måde og toldskyldens opståen sker således samtidigt. (jf. præmis 21 og 26-28 samt domskonkl. 1)

Artikel 202 og artikel 233, stk. 1, litra d), i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved forordning nr. 2700/2000, skal fortolkes således, at for at toldskylden ophører, skal beslaglæggelsen af varer, som er blevet indført på ikke forskriftsmæssig måde i Fællesskabets toldområde, ske inden de nævnte varer passerer det første toldsted, som er beliggende inden for dette område. Formålet med ophøret af toldskylden i toldkodeksens artikel 233, stk. 1, litra d), er at undgå et toldpålæg i det tilfælde, hvor varen, selv om den ulovligt er blevet indført i Fællesskabets område, ikke har kunnet markedsføres og derfor ikke har udgjort en konkurrencemæssig »trussel« for fællesskabsvarer. I toldkodeksens forstand udgør beslaglæggelse og konfiskation af varer i forbindelse med disses indførsel på ikke forskriftsmæssig måde som fastsat i toldkodeksens artikel 233, stk. 1, litra d), årsager til toldskyldens ophør, som bør fortolkes strengt, og som varetager hensynet til beskyttelsen af Fællesskabets egne indtægter. Dette hensyn må ikke skades ved indførelsen af nye årsager til toldskyldens ophør. Dette gælder så meget desto mere for så vidt angår fastlæggelsen af det tidspunkt, hvor den beslaglæggelse af varerne, som kan resultere i ophøret af toldskylden, skal ske. Det følger heraf, at en beslaglæggelse af varer indført i Fællesskabets toldområde i strid med formaliteterne fastsat i toldkodeksens artikel 38-41, som sker, efter at varerne har passeret det første toldsted beliggende inden for dette område, og som praktisk talt sker ved et tilfælde, ikke indebærer, at toldskylden ophører som omhandlet i toldkodeksens artikel 233, stk. 1, litra d). (jf. præmis 29-31 og 34 samt domskonkl. 1)