Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Frie varebevaegelser - industriel og kommerciel ejendomsret - ophavsret og beslaegtede rettigheder - nationale bestemmelser, hvorefter indehaveren af ophavsrettighederne til et filmvaerk kan modsaette sig udlejning heraf - udlejning af eksemplarer af et filmvaerk i en medlemsstat med rettighedshaverens samtykke - forbud fra rettighedshaverens side mod udlejning i en anden medlemsstat - tilladt

(EF-traktaten, art. 30 og 36)

2 Tilnaermelse af lovgivningerne - ophavsret og beslaegtede rettigheder - direktiv 92/100 - udlejnings- og udlaansaktiviteter vedroerende originalvaerker og eksemplarer af ophavsretligt beskyttede vaerker - eneret til udlejning indfoert ved direktivet - udtoemmelse af retten ved salg eller enhver anden form for distribution - foreligger ikke

(Raadets direktiv 92/100, art. 1)

Sammendrag

1 Traktatens artikel 30 og 36 er ikke til hinder for, at indehaveren af en eneret til udlejning kan forbyde udlejning af eksemplarer af et filmvaerk i en medlemsstat, selv om der er givet tilladelse til udlejning af disse eksemplarer i en anden medlemsstat.

Princippet om, at spredningsretten udtoemmes, naar vaerker, som er beskyttet af ophavsretten, udbydes til salg af rettighedshaveren eller med dennes tilladelse, fremgaar af Domstolens faste praksis, hvorefter den ved en medlemsstats lovgivning om industriel og kommerciel ejendomsret sikrede eneret har udtoemt sine virkninger, naar en vare lovligt er bragt paa markedet i en anden medlemsstat af rettens indehaver selv eller med dennes samtykke. Litteraere og kunstneriske vaerker kan imidlertid udnyttes kommercielt enten ved offentlige fremfoerelser eller ved at fremstille eksemplarer og bringe de saaledes fremstillede fysiske baerere i omsaetning.

Det er ikke muligt at sikre ophavsmaend til film et vederlag, som staar i forhold til det faktiske antal udlejninger, og som sikrer disse ophavsmaend en tilfredsstillende del af udlejningsmarkedet, saafremt de kun har ret til honorar i forbindelse med deres samtykke til salg til saavel almindelige privatpersoner som udlejere af videogrammer. Det forhold, at billed- og lydbaerere er bragt i omsaetning, kan saaledes per definition ikke lovliggoere andre former for udnyttelse af det beskyttede vaerk, saasom udlejning, som efter sin natur adskiller sig fra salg og fra enhver anden lovlig spredningshandling. Paa samme maade som retten til offentlig fremfoerelse af et vaerk er udlejningsretten et af de praerogativer, der tilkommer ophavsmanden og producenten paa trods af salget af de fysiske baerere, som indeholder vaerket. Samme raesonnement maa foelges med hensyn til virkningerne af udlejningen. Den saerlige ret til at tillade eller forbyde udlejning ville nemlig miste sit indhold, hvis den allerede blev udtoemt ved den foerste udlejning.

2 Direktiv 92/100 om udlejnings- og udlaansrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslaegtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret er ikke til hinder for, at indehaveren af en eneret til udlejning kan forbyde udlejning af eksemplarer af et filmvaerk i en medlemsstat, selv om der er givet tilladelse til udlejning af disse eksemplarer i en anden medlemsstat.