DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) AF 28. FEBRUAR 1989. - ERIK VAN DER STIJL OG GEOFFREY CULLINGTON MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - OPFYLDELSE AF EN DOM ANNULLATION AF EN UDNAEVNELSE. - FORENEDE SAGER 341/85, 251, 258, 259, 262, 266/86 OG 222 OG 232/87.



Samling af Afgørelser 1989 side 00511



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Tjenestemaend - ansaettelse - ledig stilling - besaettelse - ansaettelsesformer - institutionernes skoen - graenser - stilling indebaerende udoevelse af en beslutningsbefoejelse - anvendelse af ansaettelsesordningerne i tjenestemandsvedtaegten eller i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte

2 . Tjenestemaend - soegsmaal - soegsmaalsinteresse - adressat for en dom om annullation - soegsmaal til proevelse af en retsakt udstedt af en institution til opfyldelse af Domstolens dom - antagelse til realitetsbehandling

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 91 )

3 . Tjenestemaend - ansaettelse - ansaettelse af en midlertidig ansat - ansaettelse med henblik paa at regularisere vedkommendes situation efter annullation af hans udnaevnelse til tjenestemand - magtfordrejning - ulovligt

4 . Tjenestemaend - ansaettelse - procedurer - valg heraf - administrationens skoen - ansaettelse af en midlertidigt ansat i en fast stilling - lovligt

(( Ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte, art . 2, litra b ) ))

5 . Tjenestemaend - ansaettelse - meddelelse om ledig stilling - almindelig udvaelgelsesproeve - noedvendig overensstemmelse mellem meddelelsen om ledig stilling og meddelelsen om udvaelgelsesproeve

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 29, stk . 1 )

Sammendrag

1 . Institutionerne, som raader over et skoen med hensyn til, hvorledes de mest hensigtmaessigt kan daekke deres personalebehov, skal dog, naar der er tale om at besaette en stilling, som indebaerer udoevelse af en befoejelse til at traeffe beslutninger, overholde en af de ansaettelsesordninger, som er udtoemmende fastsat i vedtaegten eller i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte .

Heraf foelger, at saafremt institutionerne ikke kan ansaette en person som tjenestemand eller som ansat, kan de kun foreloebigt besaette en saadan ledig stilling ved anvendelse af stedfortraeden eller ordningen om midlertidig tjeneste .

Der kan kun goeres undtagelse fra dette princip, saafremt der foreligger tvingende grunde derfor, navnlig vedroerende vigtigheden af at besaette en ledig stilling .

2 . Adressaterne for en af Domstolen afsagt dom, hvorved en retsakt fra en institution annulleres, beroeres direkte af den maade, hvorpaa institutionen opfylder dommen, og kan derfor anlaegge soegsmaal til proevelse af en retsakt truffet til opfyldelse af naevnte dom, selv om den anfaegtede retsakt i mellemtiden har udtoemt sine retsvirkninger .

3 . Ansaettelse af en midlertidigt ansat kan kun have det formaal at opfylde et tjenstligt behov, men ikke at "regularisere" et faktisk forhold . Det udgoer derfor magtfordrejning at ansaette en midlertidigt ansat med tilbagevirkende kraft for at regularisere den paagaeldendes situation, naar dennes udnaevnelse som tjenestemand er blevet annulleret ved en dom, som hverken indebar, at de forvaltningsakter, den paagaeldende havde underskrevet i sin stilling uden videre blev ugyldige, idet han maatte anses for at have haft bemyndigelse hertil, og heller ikke, naar henses til hans gode tro, at han mistede de rettigheder, han havde erhvervet under sin tjeneste .

4 . Ansaettelsesmyndigheden raader over et vidt skoen ved besaettelsen af en ledig stilling og kan derfor ved besaettelse af en fast stilling ansaette en midlertidigt ansat i henhold til artikel 2, litra b ), i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte, inden den foretager udnaevnelse af en tjenestemand til at udoeve de med stillingen forbundne arbejdsopgaver .

5 . Selv om ansaettelsesmyndigheden ved besaettelsen af en ledig stilling raader over et vidt skoen ved sammenligningen af ansoegernes kvalifikationer, skal den udoeve skoennet inden for de rammer, den selv har opstillet i stillingsopslaget, saaledes at ansaettelsesmyndigheden, saafremt de i stillingsopslaget stillede krav ved gennemgangen af ansoegningerne viser sig at vaere strengere end noedvendigt til opfyldelse af tjenestens behov, kan begynde forfra paa proceduren ved at erstatte det oprindelige stillingsopslag med et nyt opslag .

Disse principper om overensstemmelse mellem meddelelsen om ledig stilling og meddelelsen om udvaelgelsesproeve maa saa meget mere gaelde ved en ekstern ansaettelsesprocedure . Hvis ansaettelsesmyndigheden ved udarbejdelsen af meddelelsen om udvaelgelsesproeve frit kunne aendre de i stillingsopslaget angivne betingelser, kunne den reelt afholde eksterne ansaettelsesprocedurer uden foerst at tage de inden for institutionen indgivne ansoegninger i betragtning, hvilket ville vaere i strid med den forpligtelse, som paahviler den i henhold til vedtaegtens artikel 29, stk . 1, til foerst at tage mulighederne for ansaettelse inden for institutionen i betragtning inden afholdelse af en almindelig udvaelgelsesproeve .

Dommens præmisser

1 Ved staevninger, indgivet til Domstolens Justitskontor den 15 . november 1985 ( sag 341/85 ), den 29 . september 1986 ( sag 251/86 ), den 15 . oktober 1986 ( sag 258/86 ), den 20 . oktober 1986 ( sag 262/86 ), den 29 . oktober 1986 ( sag 266/86 ) og den 30 . juli 1987 ( sag 232/87 ), har Erik van der Stijl, tidligere tjenestemand ved Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber anlagt foelgende seks sager :

a ) sag 341/85, dels om annullation af afgoerelsen af 16 . oktober 1985 om at ansaette B . Math som midlertidig ansat i loenklasse A 3 fra den 28 . september 1983 for en toaars periode, forlaenget indtil den 31 . december 1985, med henblik paa at udoeve naevnte stilling som chef for afdelingen F 1 ( inspektion ) i Generaldirektoratet for Energi, dels om, at Kommissionen tilpligtes at betale Van der Stijl en erstatning paa 2 000 ECU, subsidiaert en erstatning efter ret og billighed for ideel skade;

b ) sag 251/86, dels om annullation af afgoerelsen om fortsat at lade B . Math beklaede stillingen efter den 7 . oktober 1985, samt annullation af afgoerelsen af 18 . december 1985 om forlaengelse af B . Maths kontrakt som midlertidigt ansat indtil den 30 . juni 1986, dels om, at Kommissionen tilpligtes at betale Van der Stijl erstatning efter ret og billighed for ideel skade;

c ) sag 266/86 om annullation af meddelelsen om almindelig udvaelgelsesproeve KOM/A/477 til besaettelse af stillingen som chef for afdelingen F 1 i loenklasse A 3 ( EFT 1986 C 67, s . 8 ), samt om den stiltiende afvisning af Van der Stijls ansoegning af 21 . oktober 1985, hvorved han anmodede Kommissionen om at traeffe afgoerelse vedroerende hans stillingsansoegning paa grundlag af meddelelse om ledig stilling KOM/963/86;

d ) sag 258/86 om annullation af afgoerelsen fra udvaelgelseskomiteen for udvaelgelsesproeve KOM/A/477 om at give B . Math adgang til proeverne, samt om annullation af dens afgoerelse om at optage ham paa egnethedslisten;

e ) sag 262/86, dels om annullation af afgoerelsen fra samme udvaelgelseskomite om ikke at optage Van der Stijl paa egnethedslisten, dels om, at Kommissionen tilpligtes at betale Van der Stijl erstatning efter ret og billighed for ideel skade;

f ) sag 232/87, dels om annullation af udnaevnelsen af B . Math som chef for naevnte afdeling, dels om, at Kommissionen tilpligtes at betale Van der Stijl erstatning efter ret og billighed for ideel skade .

2 Ved staevninger, indgivet til Domstolens Justitskontor den 15 . oktober 1986 ( sag 259/86 ) og den 16 . juli 1987 ( sag 222/87 ), har G . Cullington, tjenestemand i loenklasse A 4 ved Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, anlagt foelgende to soegsmaal :

a ) sag 259/86 om annullation af afgoerelsen fra udvaelgelseskomiteen for udvaelgelsesproeven KOM/A/477 om at give B . Math adgang til proeverne samt om dens afgoerelse om at optage ham paa egnethedslisten;

b ) sag 222/87, dels om annullation af udnaevnelsen af B . Math til naevnte kontorchefstilling og det heraf foelgende afslag paa G . Cullingtons stillingsansoegning, dels om, at Kommissionen tilpligtes at betale sidstnaevnte erstatning efter ret og billighed for ideel skade .

3 Van der Stijl beklaedte i perioden 1971-1986 en stilling i loenklasse A 4 i direktoratet "sikkerhedskontrol", hvor han i perioden 1982-1983 gjorde midlertidig tjeneste som chef for afdelingen F 1 "inspektion ". G . Cullington, tjenestemand i loenklasse A 4, som arbejder i samme afdeling, var chef for den ene af afdelingens to underafdelinger . B . Math, intervenient i de otte soegsmaal, var tjenestemand ved Det Franske Atomenergiinstitut fra 1968 til 1983 . Den 28 . september 1983 blev han udnaevnt til chef for afdelingen F 1 i loenklasse A 3 .

4 Ved dom af 7 . oktober 1985 ( Van der Stijl mod Kommissionen, sag 128/84, Sml . s . 3281 ), annullerede Domstolen den af Kommissionens formand den 3 . november 1983 trufne beslutning om at udnaevne B . Math i stillingen som kontorchef for naevnte afdeling F 1 og ansaettelsesmyndighedens beslutning om ikke at udnaevne Van der Stijl i denne stilling under henvisning til, at Kommissionens anvendelse af den saerlige ansaettelsesprocedure efter vedtaegtens artikel 29, stk . 2, ikke var berettiget i dette tilfaelde .

5 Efter dommen besluttede Kommissionen den 16 . oktober 1985 at ansaette B . Math som midlertidigt ansat i loenklasse A 3 med virkning fra den 28 . september 1983, tidspunktet for hans tiltraeden af tjenesten for en periode af to aar, forlaenget indtil 31 . december 1985, med henblik paa at udoeve stillingen som kontorchef for afdelingen F 1 .

6 Den 18 . december 1986 besluttede Kommissionen dels at forlaenge B . Maths ansaettelse indtil den 30 . juni 1986, dels at afholde en almindelig udvaelgelsesproeve KOM/A/477 paa grundlag af kvalifikationsbeviser og proever til besaettelse af naevnte stilling . Efter afholdelsen af udvaelgelsesproeven blev G . Cullington og B . Math optaget paa egnethedslisten, og B . Math blev senere udnaevnt i den omhandlede stilling; Van der Stijl, der ogsaa deltog i udvaelgelsesproeven, blev ikke opfoert paa egnethedslisten, idet udvaelgelseskomiteen ikke fandt, at han opfyldte "de til den ledige stilling kraevede specielle kvalifikationer ".

7 Alle de klager, som Van der Stijl og Cullington indbragte over de forhold, som naervaerende soegsmaal omhandler, blev afvist af Kommissionen .

8 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

Afgoerelsen om fortsat at lade B . Math beklaede kontorchefstillingen efter den 7 . oktober 1985 ( sag 251/86 )

9 Sagsoegeren Van der Stijl har anfoert, at det forhold, at B . Math reelt fortsat beklaedte stillingen mellem den 7 . oktober 1985, datoen for Domstolens dom, og den 16 . oktober 1985, datoen for afgoerelsen om at ansaette B . Math som midlertidigt ansat, er en tilsidesaettelse af EOEF-Traktatens artikel 176, som forpligter den institution, fra hvilken en annulleret retsakt hidroerer, til at gennemfoere de til dommens opfyldelse noedvendige foranstaltninger . Den fortsatte ansaettelse af B . Math strider derfor mod grundlaeggende principper i tjenestemandsvedtaegten, hvorefter kun en tjenestemand eller en forskriftsmaessigt udnaevnt ansat kan beklaede stillinger i De Europaeiske Faellesskabers tjeneste .

10 Kommissionen har svaret, at foranstaltninger for at sikre tjenestens kontinuitet omfattes af dens skoensbefoejelse, og at den ikke i det paagaeldende tilfaelde har overskredet graenserne for dette skoen . Kommissionen har anfoert, at henset til, at B . Math havde udfoert arbejdsopgaver, der var forbundet med den paagaeldende stilling som kontorchef i over to aar, var den berettiget til at antage, at han var den bedst egnede person til foreloebigt at udfoere disse arbejdsopgaver .

11 Det bemaerkes, at institutionerne raader over et vidt skoen med hensyn til, hvorledes de mest hensigtsmaessigt kan daekke deres personalebehov . Imidlertid og uden at det er noedvendigt at tage stilling til, om institutionerne i andre situationer kan anvende andre loesninger, maa det bemaerkes, at institutionerne, naar der er tale om stillinger, som indebaerer udoevelse af en befoejelse til at traeffe beslutninger, skal overholde en af de ansaettelsesordninger, som er udtoemmende fortsat i vedtaegten eller i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte .

12 Det er i strid med princippet om god forvaltningsskik, hvis en person, hvis forhold til Faellesskaberne ikke er reguleret i vedtaegten, betros arbejdsopgaver, som indebaerer et saa vigtigt ansvar . En saadan person er bl.a . ikke underkastet de pligter, som paahviler tjenestemaend og oevrige ansatte i Faellesskaberne, og der kan ikke mod en saadan en person i givet fald anvendes de disciplinaere sanktioner, der er hjemlet for overtraedelse af disse pligter .

13 Heraf foelger, at saafremt faellesskabsinstitutionerne ikke kan ansaette en person som tjenestemand eller som ansat, kan de kun foreloebigt besaette en ledig stilling, der indebaerer en beslutningsbefoejelse, ved anvendelse af stedfortraeden eller ordningen om midlertidig tjeneste . Der kan kun goeres undtagelse fra dette princip, saafremt der foreligger tvingende grunde derfor, navnlig vedroerende vigtigheden af at besaette en ledig stilling, hvilke grunde Kommissionen ikke har godtgjort i naervaerende tilfaelde .

14 Foelgelig vil afgoerelsen om reelt fortsat at lade B . Math udoeve stillingen som kontorchef for afdelingen F 1 i tidsrummet mellem den 7 . oktober 1985, datoen for dommen, der annullerede hans udnaevnelse, og den 16 . oktober 1985, datoen for hans ansaettelse som midlertidigt ansat, vaere at annullere .

Afgoerelsen af 16 . oktober 1985 om at ansaette B . Math som midlertidigt ansat fra 28 . september 1983 til 31 . december 1985 ( sag 341/85 )

A - Formaliteten

15 Kommissionen har nedlagt paastand om afvisning af dette soegsmaal under henvisning til, at det er anlagt til proevelse af en afgoerelse, som ikke havde retsvirkning efter den 31 . december 1985 . Efter dette tidspunkt kan afgoerelsen ikke laengere annulleres af Domstolen, hvorfor soegsmaalet er blevet uden genstand .

16 Intervenienten har anfoert, at naar henses til, at Kommissionen den 16 . december 1985 besluttede at afholde en almindelig udvaelgelsesproeve til besaettelse af den stilling, som B . Math beklaedte, kunne den anfaegtede afgoerelse af 16 . oktober 1985 ikke indebaere et klagepunkt mod sagsoegeren .

17 Sagsoegeren har anfoert, at henset til de frister, som vedtaegten foreskriver for den forudgaaende administrative klage og anlaeg af soegsmaal for Domstolen, indebaerer sagsoegtes argument, at praktisk talt alle tidsbegraensede afgoerelser bliver uanfaegtelige . Sagsoegeren har desuden anfoert, at den anfaegtede afgoerelse paavirker hans retsstilling ogsaa efter den 31 . december 1985 .

18 Det bemaerkes hertil, uden at det findes noedvendigt at tage stilling til denne argumentation, at Domstolen i dom af 25 . november 1976 ( Kuester, 30/76, Sml . s . 1719, praemis 8 ), fastslog, at adressaterne for en af Domstolen afsagt dom, hvorved en retsakt fra en institution annulleres, direkte beroeres af den maade, hvorpaa institutionen opfylder dommen . Da soegsmaalet er anlagt til proevelse af en retsakt, som er truffet efter den naevnte dom af 7 . oktober 1985, maa det admitteres, selv om den anfaegtede retsakt i mellemtiden har udtoemt sine retsvirkninger .

B - Realiteten

19 Sagsoegeren har for det foerste anfoert, at afgoerelsen om at ansaette B . Math med tilbagevirkende kraft som midlertidigt ansat udgoer en overtraedelse af EOEF-Traktatens artikel 176, idet Kommissionen herved reelt genetablerer en situation, som Domstolen havde kendt ulovlig . Den eneste korrekte opfyldelse af dommen af 7 . oktober 1985 havde vaeret at afholde en almindelig udvaelgelsesproeve og sikre tjenestens kontinuitet ved anvendelse af stedfortraederen eller ordningen om midlertidig tjeneste .

20 Kommissionen har anfoert, at Domstolen ikke annullerede B . Maths udnaevnelse, fordi den anvendte ansaettelsesprocedure var ulovlig . Den kunne derfor, indtil afholdelsen af en almindelig udvaelgelsesproeve, lade den person lede afdelingen som midlertidigt ansat, som allerede havde ledet den i over to aar .

21 Intervenienten har anfoert, at der kun ville have vaeret tale om en overtraedelse af Traktatens artikel 176, saafremt Kommissionen alene havde truffet en afgoerelse med samme indhold som den annullerede afgoerelse . Den anfaegtede afgoerelse, havde imidlertid et andet indhold end den annullerede afgoerelse, eftersom den vedroerte en kontrakt som midlertidigt ansat og ikke en udnaevnelse som tjenestemand .

22 Det bemaerkes hertil, at Domstolen i naevnte dom af 7 . oktober 1985 ikke udtalte sig om, hvorvidt B . Math besad de kvalifikationer, som kraevedes til den omstridte stilling . Det er derfor ubestridt, at Kommissionen var berettiget til at ansaette B . Math som midlertidigt ansat i denne stilling .

23 Anbringendet om en overtraedelse af EOEF-Traktatens artikel 176 maa derfor afvises .

24 Sagsoegeren har dernaest anfoert, at den anfaegtede afgoerelse indebaerer en omgaaelse af gaeldende procedureregler og magtfordrejning .

25 Sagsoegeren har til stoette for dette anbringende anfoert, at Kommissionen ved at give afgoerelsen tilbagevirkende kraft soegte at "regularisere" B . Maths administrative stilling, som Domstolen havde annulleret . En saadan efterfoelgende regularisering kan imidlertid ikke begrundes i tjenestens interesse . Desuden var den overfloedig, idet efter gaeldende forvaltningsret hverken de administrative retsakter udfaerdiget af B . Math eller hans oekonomiske rettigheder kunne anfaegtes . Ifoelge sagsoegeren var Kommissionens eneste formaal at sikre B . Math en anciennitet og en erfaring, der kunne tages i betragtning ved en ny ansaettelsesprocedure, samt opretholde hans ansaettelse, indtil han definitivt kunne udnaevnes .

26 Kommissionen har benaegtet, at den forsoegte at favorisere B . Math . Ifoelge Kommissionen er disse anbringender ganske uden grundlag, hvilket i oevrigt ogsaa fremgaar af dens afgoerelse om at afholde almindelig udvaelgelsesproeve .

27 Intervenienten har anfoert, at Kommissionen traf sin afgoerelse i tjenestens interesse . Sagsoegeren har i oevrigt overhovedet ikke godtgjort, at Kommissionens hensigt med den anfaegtede afgoerelse ikke var begrundet i tjenestens interesse og har end ikke forsoegt naermere at definere denne hensigt .

28 Der maa gives sagsoegeren medhold i dette anbringende . En institutions ansaettelse af en midlertidig ansat kan kun have det formaal at opfylde et tjenstligt behov, men ikke at "regularisere" et faktisk forhold . Som sagsoegeren endvidere med rette har anfoert, var Kommissionen paa ingen maade forpligtet til at give B . Maths udnaevnelse tilbagevirkende kraft; annullationen af dennes udnaevnelse til tjenestemand indebar ikke i sig selv, at de forskellige forvaltningsakter, han havde underskrevet i sin stilling som kontorchef, uden videre blev ugyldige, idet han maatte anses for at have haft bemyndigelse hertil . Naar endvidere henses til, at B . Maths gode tro ikke er anfaegtet, kunne de beloeb, som B . Math havde oppebaaret, og de rettigheder, han havde erhvervet for sin tjeneste ved Kommissionen, ikke anfaegtes .

29 Det findes ikke noedvendigt at behandle Kommissionens bevaeggrunde til at ansaette B . Math med tilbagevirkende kraft, idet det maa fastslaas, at afgoerelsen er behaeftet med magtfordrejning, for saa vidt den tilsigter at "regularisere" et tidligere faktisk forhold . Afgoerelsen vil foelgelig vaere at annullere for tidsrummet mellem 28 . september 1983 og 15 . oktober 1985 . Det findes derefter unoedvendigt at behandle de oevrige anbringender, sagsoegeren har fremfoert vedroerende samme tidsrum .

30 Derimod findes det noedvendigt at behandle de oevrige anbringender, som er fremfoert vedroerende ulovligheden af den anfaegtede afgoerelse i tidsrummet mellem 16 . oktober - 31 . december 1985 .

31 Sagsoegeren har her for det foerste anfoert, at den af Kommissionen fulgte procedure ved ansaettelsen af B . Math som midlertidig ansat er vedtaegtsstridig, idet Kommissionen herved ikke har overholdt den fortrinsret til ansaettelse, som vedtaegtens artikel 29, stk . 1, giver institutionens personale . Stillingen blev besat, uden at sagsoegerens ansoegning var blevet taget op til fornyet overvejelse .

32 Kommissionen har anfoert, at artikel 2, litra b ), i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte hjemler ret til at ansaette en midlertidigt ansat til besaettelse af en ledig fast stilling i stedet for direkte at udnaevne en tjenestemand .

33 Der maa gives Kommissionen medhold i dette anbringende . Vedtaegtens bestemmelser indroemmer ansaettelsesmyndigheden et vidt skoen ved besaettelse af en fast stilling; ansaettelsesmyndigheden kan derfor ansaette en midlertidigt ansat, inden den foretager en endelig tjenestemandsudnaevnelse . Kommissionen findes ikke i dette tilfaelde at have overskredet graenserne for dette skoen, naar bortses fra afgoerelsen om at ansaette B . Math med tilbagevirkende kraft .

34 Sagsoegeren har for det andet anfoert, at den anfaegtede afgoerelse tilsidesaetter artikel 12, stk . 1, og stk . 2, litra e ), i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte, idet B . Math dels ikke besad de noedvendige sproglige kundskaber for at blive ansat ved Faellesskaberne, dels ikke besad de sproglige kundskaber og de saerlige kvalifikationer, som kraevedes i den tidligere offentliggjorte meddelelse om ledig stilling, og endelig, at hans ansaettelse ikke var sket paa saa bredt geografisk grundlag som muligt .

35 Kommissionen og intervenienten har bestridt disse paastande . B . Maths sproglige kundskaber og saerlige kvalifikationer var i fuldstaendig overensstemmelse med stillingsopslagets krav .

36 Det bemaerkes, at selv om der bestaar tvivl vedroerende B . Maths sproglige kundskaber paa hans ansaettelsestidspunkt, har sagsoegeren ikke i tilstraekkelig grad godtgjort, at disse var utilstraekkelige . Der foreligger i oevrigt heller ingen grund til at antage, at den paagaeldendes saerlige kvalifikationer ikke opfyldte kravene i stillingsopslaget . Det bemaerkes endvidere, at B . Math ved ansaettelsen som midlertidigt ansat allerede reelt i over to aar havde fungeret som kontorchef for afdelingen F 1, saaledes at hans overordnede havde haft tilstraekkelig mulighed for at vurdere hans kvalifikationer . Endelig findes det ikke, selv om der bestaar staerk formodning herfor, godtgjort, at ansaettelsen af B . Math alene var begrundet i hans nationalitet .

37 Det fremgaar af det anfoerte, at sagsoegeren ikke kan gives medhold i disse to subsidiaere anbringender .

Afgoerelsen om at forlaenge B . Maths ansaettelse fra 31 . december 1985 til 30 . juni 1986 ( sag 251/86 )

38 Sagsoegeren har anfoert, at afgoerelsen af 18 . december 1985 om at forlaenge B . Maths ansaettelse indtil 30 . juni 1986, foruden at forstaerke ulovligheden af den oprindelige afgoerelse om ansaettelse, er en klar overtraedelse af artikel 8, stk . 2, i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte, hvorefter ansaettelse af en midlertidigt ansat i en fast stilling hoejst kan ske for to aar og kun kan forlaenges en gang med hoejst et aar . I den oprindelige afgoerelse om ansaettelse var B . Maths kontrakt blevet forlaenget indtil den 31 . december 1985, hvorfor yderligere forlaengelse ikke var mulig .

39 Kommissionen har anfoert, at den fornyede ansaettelse af B . Math ikke overskred det maksimalt tilladte tidsrum, nemlig tre aar . Sagsoegerens fortolkning af bestemmelserne i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte er alt for restriktiv .

40 Der kan ikke gives Kommissionen medhold i dette anbringende . Artikel 8, stk . 2, i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte indeholder tre klare begraensninger for ansaettelsen af en midlertidigt ansat med henblik paa foreloebig besaettelse af en fast stilling, nemlig, at varigheden af den foerste ansaettelse hoejst kan vaere to aar, at denne foerste ansaettelse kun kan forlaenges en gang, og at denne forlaengelse hoejst kan udgoere et aar .

41 Det bemaerkes, at Kommissionen ved den naevnte afgoerelse har overskredet den anden frist; ved afgoerelsen af 16 . oktober 1985 var B . Math blevet ansat for to aar ( fra 28 . september 1983 til 28 . september 1985 ), forlaenget indtil den 31 . december 1985, hvorfor enhver senere afgoerelse om forlaengelse var ulovlig; afgoerelsen af 18 . december 1985 vil herefter vaere at annullere .

Lovligheden af meddelelse om udvaelgelsesproeve KOM/A/477 ( sag 251/86 )

42 Sagsoegeren har foerst anfoert, at afgoerelsen om at afholde en almindelig udvaelgelsesproeve blev truffet i strid med vedtaegtens artikel 29, stk . 1, idet Kommissionen ikke forudgaaende havde behandlet de interne ansoegninger og navnlig ikke sagsoegerens, hvis afvisning var blevet annulleret ved dom af 7 . oktober 1985 .

43 Sagsoegeren har til stoette for dette anbringende bestridt det af Kommissionen anfoerte om, at den i sit moede den 18 . december 1985 havde behandlet "ansoegninger ". Sagsoegeren har hertil anfoert, at der kun kunne vaere én ansoegning, nemlig hans, idet der ikke var blevet bekendtgjort nogen anden meddelelse om ledig stilling, og at alle afvisningerne af de ansoegninger, der var indgivet under den foerste ansaettelsesprocedure, var blevet endelige, bortset fra afvisningen af hans ansoegning, som var blevet annulleret ved dom af 7 . oktober 1985 . Han har anfoert, at trods hans udtrykkelige ansoegning, fik han foerst officiel meddelelse om afvisningen af stillingsansoegningen ved den skrivelse, han modtog den 25 . juli 1986 som svar paa den klage, han i mellemtiden havde indbragt .

44 Kommissionen har haevdet, at den fulgte de i vedtaegten foreskrevne procedurer . Efter at den i moedet den 18 . december 1985 havde gennemgaaet mulighederne for forfremmelse eller forflyttelse inden for institutionen, havde den besluttet ikke at besaette den paagaeldende stilling ved forfremmelse og ikke at afholde en intern udvaelgelsesproeve i henhold til artikel 29, stk . 1, litra b ). Da der dernaest ikke forelaa ansoegninger om overflyttelse fra tjenestemaend fra de oevrige institutioner, havde den besluttet at afholde en almindelig udvaelgelsesproeve .

45 Det bemaerkes hertil, at det klart fremgaar af referatet af naevnte moede i Kommissionen, som er fremlagt efter Domstolens anmodning, at institutionen fulgte proceduren i vedtaegtens artikel 29, stk . 1 .

46 Selv om Kommissionens lange tavshed vedroerende sagsoegerens stillingsansoegning trods dennes udtrykkelige ansoegning ikke er forenelig med principperne om god forvaltningsskik, men vidner om institutionens ligegyldige holdning over for dens tjenestemaend, kan den ikke paa nogen maade paavirke lovligheden af den fulgte procedure . Dette gaelder ogsaa den tvetydighed, som sagsoegeren har fundet i Kommissionenes forklaringer . Dette anbringende maa derfor afvises .

47 Sagsoegeren har dernaest anfoert, at meddelelsen om udvaelgelsesproeven er resstridig, idet den ikke anvender samme udtryk som meddelelsen om ledig stilling . Kravet om en "indgaaende erfaring paa omraader, der er relevante for stillingen" i meddelelsen om ledig stilling blev erstattet med udtrykket "erfaring efter afsluttet uddannelse paa universitetsniveau, herunder flere aars beskaeftigelse, der er relevant for arbejsomraaet ".

48 Sagsoegeren finder, at den anden formulering saavel er mindre kraevende end den foerste som vaesentligt forskellig herfra . Han har anfoert, at da B . Maths faglige erfaring ikke opfyldte betingelserne i meddelelsen om ledig stilling, var formaalet med de foretagne aendringer at tilpasse adgangsbetingelserne til B . Maths erfaring .

49 Kommissionen har anfoert, at der alene er tale om en ubetydelig aendring i formuleringen, som var noedvendig for at goere meddelelsen om udvaelgelsesproeve mere laeselig for ansoegere uden for institutionerne .

50 Der kan ikke gives Kommissionen medhold i dette anbringende . De foretagne aendringer indebaerer utvivlsomt en svaekkelse af betingelserne for deltagelse i ansaettelsesproceduren .

51 Domstolen statuerede i dom af 30 . oktober 1974, Grassi mod Raadet, 188/73, Sml . s . 1099, praemis 38 ), at selv om ansaettelsesmyndigheden har en skoensmargen ved sammenligningen af ansoegernes kvalifikationer, skal den udoeve dette skoen inden for de rammer, den selv har opstillet i stillingsopslaget . I samme dom fastslog Domstolen i praemis 43, at saafremt ansaettelsesmyndigheden foerst bagefter har opdaget, at de i stillingsopslaget stillede krav var strengere end noedvendigt til opfyldelse af tjenestens behov kan den begynde forfra paa proceduren ved at tilbagekalde det oprindelige stillingsopslag og erstatte det med et nyt .

52 Selv om disse principper blev knaesat i forbindelse med en intern forfremmelsesprocedure, gaelder de i lige saa hoej grad for overensstemmelsen mellem en meddelelse om ledig stilling og en meddelse om udvaelgelsesproeve . Enhver anden fortolkning vil udhule bestemmelserne i vedtaegtens artikel 29, som paalaegger institutionerne at tage mulighederne for ansaettelse inden for institutionen i betragtning inden afholdelse af en almindelig udvaelgelsesproeve . Hvis institutionerne frit kunne aendre adgangsbetingelserne under de forskellige stadier i ansaettelsesproceduren, bl.a . afsvaekke dem, ville de frit kunne afholde eksterne ansaettelsesprocedurer uden foerst at tage de inden for institutionen indgivne ansoegninger i betragtning .

53 Herefter findes dette andet anbringende begrundet, hvorfor meddelelsen om almindelig udvaelgelsesproeve KOM/A/477 vil vaere at annullere .

54 Som foelge af denne annullation er soegsmaalene i sagerne 258, 259 og 262/86 og 222 og 232/87 blevet uden genstand, hvorfor det findes unoedvendigt at traeffe afgoerelse i disse sager .

Paastandene om erstatning for ideel skade

55 Til stoette for deres paastande om erstatning og renter i sagerne 341/85, 251 og 266/86 og 222 og 232/87 har sagsoegerne hovedsagelig henvist til grovheden af de begaaede fejl, afgoerelsens provokerende karakter i forhold til dem, Kommissionens tilsidesaettelse af dens bistandspligt og principperne om god forvaltningsskik, som boer udgoere grundlaget for forholdet mellem den og dens tjenestemaend, og for saa vidt angaar Van der Stijl, det psykiske pres, som han og hans familie herved har lidt under .

56 Selv om den maade, hvorpaa Kommissionen har opfyldt dommen af 7 . oktober 1985, er saerdeles foruroligende, bemaerkes, naar henses til de af sagsoegerne paaberaabte anbringender til stoette for deres paastande om erstatning, at naervaerende dom i sig selv udgoer en korrekt opretning for enhver ideel skade, som sagsoegerne maatte have lidt i denne sag . Da der herefter ikke foreligger nogen skade at tilkende erstatning for, er sagsoegernes paastande om erstatning og renter uden grundlag .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

57 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part der taber sagen til at betale sagens omkostninger . Kommissionen har i det vaesentlige tabt sagen og boer derfor doemmes til at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i sagen om foreloebige forholdsregler, som blev afgjort ved kendelse afsagt af formanden for Anden Afdeling den 5 . december 1985 ( sag 341/85 ), samt de omkostninger, der er afholdt i forbindelse med formalitetsindsigelserne, som foranledigede fire kendelser afsagt af formanden for Anden Afdeling den 25 . juni 1987 ( sagerne 251, 258, 262 og 266/86 ). Intervenienten boer selv afholde sine omkostninger og de omkostninger, som hans intervention har paafoert sagsoegerne .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( Anden Afdeling )

1 ) Afgoerelsen om fortsat at lade B . Math forblive i stillingen som kontorchef for afdeling F 1 i Generaldirektoratet for Energi fra 7 . oktober 1985 til 16 . oktober 1985 annulleres .

2 ) Afgoerelsen om at ansaette B . Math som midlertidigt ansat annulleres for tidsrummet mellem den 28 . september 1983 og den 15 . oktober 1986 .

3 ) Afgoerelsen om at forlaenge B . Maths ansaettelse fra 31 . december 1985 til 30 . juni 1986 annulleres .

4 ) Meddelelsen om udvaelgelsesproeve KOM/A/477 annulleres .

5 ) Paastandene om erstatning og renter tages ikke til foelge .

6 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger, bortset fra omkostningerne i forbindelse med interventionen .

7 ) Intervenienten baerer sine egne omkostninger og dem, som hans intervention har forvoldt sagsoegerne .