Sag C-442/14

Bayer CropScience SA-NV

og

Stichting De Bijenstichting

mod

College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

(anmodning om præjudiciel

afgørelse indgivet af College van Beroep voor het bedrijfsleven)

»Præjudiciel forelæggelse – miljø – Århuskonventionen – direktiv 2003/4/EF – artikel 4, stk. 2 – offentlig adgang til oplysninger – begrebet »oplysninger om emissioner til miljøet« – direktiv 91/414/EØF – direktiv 98/8/EF – forordning (EF) nr. 1107/2009 – markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og biocidholdige produkter – fortrolighed – beskyttelse af forretnings- og fabrikshemmeligheder«

Sammendrag – Domstolens dom (Femte Afdeling) af 23. november 2016

Miljø–fri adgang til oplysninger–direktiv 2003/4–hensyn, som kan begrunde et afslag på meddelelse af miljøoplysninger–oplysninger om emissioner til miljøet–begreb–oplysningerne i sager om markedsføringsgodkendelser af plantebeskyttelsesmidler eller biocidholdige produkter–omfattet–betingelse–tilknytning til emissioner til miljøet–uforholdsmæssig begrænsning af friheden til at oprette og drive egen virksomhed og ejendomsretten–foreligger ikke

Miljø–fri adgang til oplysninger–direktiv 2003/4–hensyn, som kan begrunde et afslag på meddelelse af miljøoplysninger–oplysninger om emissioner til miljøet–begreb–behovet for at sondre mellem emissioner, udledninger og andre udslip–foreligger ikke

Miljø–fri adgang til oplysninger–direktiv 2003/4–hensyn, som kan begrunde et afslag på meddelelse af miljøoplysninger–begæring om aktindsigt i oplysninger, der er indgivet i forbindelse med en procedure om markedsføringsgodkendelse af et plantebeskyttelsesmiddel eller et biocidholdigt produkt–pligt til offentliggørelse af oplysningerne, når der ikke er indgivet en anmodning om fortrolig behandling af disse–foreligger ikke

Retslig procedure–begæring om genåbning af den mundtlige forhandling–anmodning med henblik på at afgive indlæg som svar på generaladvokatens forslag til afgørelse–betingelser for genåbning

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 37 og 38)

Artikel 4, stk. 2, i direktiv 2003/4 om offentlig adgang til miljøoplysninger skal fortolkes således, at den omstændighed, at ansøgeren om en markedsføringsgodkendelse til et plantebeskyttelsesmiddel eller et biocidholdigt produkt ikke i forbindelse med proceduren for opnåelse af denne godkendelse har anmodet om, at de oplysninger, der er fremlagt i forbindelse med denne procedure, behandles fortroligt i henhold til artikel 14 i direktiv 91/414 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, artikel 19 i direktiv 98/8 om markedsføring af biocidholdige produkter, eller artikel 33, stk. 4, og artikel 63 i forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, ikke er til hinder for, at den kompetente myndighed, der efter afslutningen af den nævnte procedure får forelagt en anmodning om adgang til disse oplysninger, indgivet af tredjemand på grundlag af direktiv 2003/4, undersøger den nævnte ansøgers indsigelse mod denne anmodning om adgang til oplysningerne og i givet fald afslår den under henvisning til dette direktivs artikel 4, stk. 2, første afsnit, litra d), med den begrundelse, at udbredelsen af de nævnte oplysninger vil skade beskyttelsen af forretnings- eller fabrikshemmeligheder. Det fremgår nemlig, at EU-lovgiver har ladet tredjemands anmodninger om adgang til oplysninger i de sagsakter, der indgår i en ansøgning om en markedsføringsgodkendelse af plantebeskyttelsesmidler eller biocidholdige produkter, og som efter anmodning kan behandles fortroligt i henhold til de nævnte bestemmelser, være omfattet af de generelle bestemmelser i direktiv 2003/4. I denne henseende giver dette direktivs artikel 4, stk. 2, medlemsstaterne kompetence til at fastsætte, at en anmodning om adgang til miljøoplysninger kan afslås, hvis offentliggørelse af disse oplysninger kan have en ugunstig indvirkning på en af de interesser, der er omfattet af denne artikel, herunder beskyttelsen af forretnings- og fabrikshemmeligheder. Denne bestemmelse underlægger ikke denne mulighed et krav om, at der forud for indgivelsen af anmodningen om udlevering skal være indgivet en anmodning om fortrolig behandling. (jf. præmis 44-46 og 49, samt domskonkl. 1)

Direktiv 2003/4 om offentlig adgang til miljøoplysninger har til formål at sikre en principiel adgang til miljøoplysninger, som er i de offentlige myndigheders besiddelse eller opbevares for dem, og, således som det fremgår af niende betragtning til dette direktiv og dets artikel 1, at sikre den videst mulige grad af systematisk tilrådighedsstillelse af disse oplysninger for offentligheden. Det følger heraf, at udleveringen af oplysninger, således som det udtrykkeligt er fastsat i artikel 4, stk. 4, andet afsnit, i Århuskonventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, og således som det udtrykkeligt fremgår af 16. betragtning til og artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2003/4, skal være hovedreglen, og at de begrundelser for afslag, der er omhandlet i disse bestemmelser, skal fortolkes strengt. Ved i denne forbindelse at fastsætte, at beskyttelsen af forretnings- og fabrikshemmeligheder ikke kan udgøre en hindring for udlevering af oplysninger om emissioner til miljøet, udgør artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2003/4 en konkret gennemførelse af denne regel og af princippet om en videst mulig grad af adgang til miljøoplysninger, som er i de offentlige myndigheders besiddelse, eller opbevares for dem. Det følger heraf, at der ikke skal foretages en streng fortolkning af begreberne »emissioner til miljøet« og oplysninger om emissioner til miljøet som omhandlet i artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2003/4. (jf. præmis 55-58)

Det er ikke nødvendigt med henblik på fortolkning af begrebet »emissioner til miljøet« som omhandlet i artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2003/4 om offentlig adgang til miljøoplysninger at adskille dette begreb fra begreberne udledninger og udslip til miljøet. Denne sondring synes dels at være Århuskonventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet uvedkommende, idet denne i artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra d), begrænser sig til at fastsætte, at beskyttelsen af forretnings- og fabrikshemmeligheden ikke kan være til hinder for, at oplysninger om emissioner, der er relevante for beskyttelsen af miljøet gøres tilgængelige. Dels har en sondring mellem emissioner, udledninger og andre udslip ingen relevans med hensyn til det formål om offentliggørelse af miljøoplysninger, der forfølges med direktiv 2003/4, og den ville være unaturlig. Både emissioner af gasser eller stoffer til atmosfæren og andre udslip eller udledninger, såsom udslip af stoffer, præparater, organismer, mikroorganismer, vibrationer, varme eller støj til miljøet, navnlig til luften, vandet og jorden, kan påvirke disse forskellige miljøelementer. Desuden er begreberne emissioner, udledninger og udslip i vidt omfang sammenfaldende, hvilket fremgår af brugen af udtrykket »andre udslip« i dette direktivs artikel 2, nr. 1), litra b), hvoraf fremgår, at emissioner og udledninger ligeledes udgør udslip til miljøet. (jf. præmis 62-65 og 67)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 69 og 70)

Der er intet i Århuskonventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet eller i direktiv 2003/4 om offentlig adgang til miljøoplysninger, der gør det muligt at antage, at begrebet »emissioner til miljøet« skal begrænses til at omfatte emissioner, der stammer fra visse industrianlæg. En sådan begrænsning vil være i strid med selve ordlyden af denne konventions artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra d). Denne bestemmelse fastsætter nemlig, at oplysninger om emissioner, der er relevante for beskyttelsen af miljøet, skal gøres tilgængelige. Oplysninger vedrørende emissioner fra andre kilder end industrianlæg såsom dem, der er et resultat af anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler eller biocidholdige produkter, er ligeså relevante for beskyttelsen af miljøet som oplysninger om emissioner, der stammer fra industrianlæg. Desuden ville en begrænsning af begrebet »emissioner til miljøet« som omhandlet i artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2003/4 til emissioner, der hidrører fra visse industrianlæg, tilsidesætte dette direktivs formål om den videst mulige grad af offentliggørelse af miljøoplysninger. (jf. præmis 71-73)

Begrebet »emissioner til miljøet« som omhandlet i artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2003/4 om offentlig adgang til miljøoplysninger skal fortolkes således, at det bl.a. omfatter udslip til miljøet af produkter eller stoffer såsom plantebeskyttelsesmidler eller biocidholdige produkter og af de stoffer, som disse produkter indeholder, for så vidt som dette udslip er reelt eller forudsigeligt i forbindelse med normal eller realistisk brug. Det nævnte begreb bør dog afgrænses til kun at omfatte ikke-hypotetiske emissioner, dvs. reelle og forudsigelige emissioner fra det omhandlede produkt eller stof i forbindelse med normal eller realistisk brug. Selv om markedsføring af et produkt generelt ikke i sig selv er tilstrækkeligt til at antage, at dette produkt nødvendigvis vil blive udledt i miljøet, og at oplysningerne om det vedrører emissioner til miljøet, forholder det sig anderledes for så vidt angår et produkt såsom et plantebeskyttelsesmiddel eller et biocidholdigt produkt, der inden for rammerne af almindelig brug er bestemt til at frisættes i miljøet som følge af selve dets funktion. Derfor er de forudsigelige emissioner af dette produkt til miljøet i det sidstnævnte tilfælde ikke hypotetiske. På det grundlag henhører de emissioner, der faktisk frigøres til miljøet i forbindelse med anvendelsen af det omhandlede produkt eller stof, såvel som de forudsigelige emissioner af dette produkt eller stof til miljøet i forbindelse med normal eller realistisk brug af det nævnte produkt eller stof, svarende til den brug, hvortil markedsføringsgodkendelsen af det omhandlede produkt er udstedt, og som gælder i det område, hvor produktet skal bruges, under begrebet emissioner til miljøet. (jf. præmis 77-79, 81 og 103, samt domskonkl. 2)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 84)

Oplysninger om arten, sammensætningen, mængden, datoen og stedet for »emissioner til miljøet« af plantebeskyttelsesmidler og biocidholdige produkter, og om de stoffer, som disse produkter indeholder, samt oplysninger om indvirkningerne på kort eller lang sigt af disse emissioner til miljøet, navnlig oplysninger vedrørende restkoncentrationer i miljøet efter anvendelsen af det pågældende produkt og studier vedrørende omfanget af afdrift af midlet i forbindelse med denne anvendelse henhører under begrebet »oplysninger om emissioner til miljøet« som omhandlet i artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2003/4 om offentlig adgang til miljøoplysninger, uanset om disse oplysninger stammer fra studier, der helt eller delvist er foretaget i felten, eller fra laboratorie- eller translokationsstudier. En sådan fortolkning medfører ikke på nogen måde, at alle oplysningerne i sager om markedsføringsgodkendelser af plantebeskyttelsesmidler eller biocidholdige produkter, navnlig alle oplysningerne fra studier, der er foretaget med henblik på at opnå denne godkendelse, henhører under det nævnte begreb og derfor altid skal udleveres. Kun de oplysninger, der vedrører emissioner til miljøet er nemlig omfattet af dette begreb, hvilket bl.a. udelukker ikke alene oplysninger, der ikke vedrører emissioner af det omhandlede produkt til miljøet, men også oplysninger, der vedrører hypotetiske emissioner, dvs. emissioner, der ikke er reelle eller forudsigelige under omstændigheder, der svarer til normal eller realistisk brug. Denne fortolkning medfører derfor ikke en uforholdsmæssig skade på beskyttelsen af de rettigheder, der er sikret ved artikel 16 og 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og ved artikel 39, stk. 3, i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS-aftalen). På samme måde fratager den nævnte fortolkning ikke den effektive virkning af artikel 63 i forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler. Den formodning, der er fastsat i denne artikels stk. 2, gør det nemlig muligt for den kompetente myndighed, at antage, at de oplysninger, der er fremlagt af ansøgeren af en markedsføringsgodkendelse, og som henhører under denne bestemmelse, i princippet er fortrolige og ikke kan udbredes til offentligheden, såfremt der ikke er indgivet anmodning om adgang til disse oplysninger i henhold til direktiv 2003/4. Denne formodning sikrer ligeledes den nævnte ansøger, således at den kompetente myndighed i et tilfælde, hvor der indgives en anmodning om adgang til oplysninger, først kan udlevere disse oplysninger, når myndigheden oplysning for oplysning har afgjort, om de vedrører emissioner til miljøet, eller om en anden mere tungtvejende offentlig interesse berettiger en sådan udlevering. (jf. præmis 96, 100, 102 og 103, samt domskonkl. 2)