Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Traktatbrudssoegsmaal - bevis for traktatbruddet - Kommissionens bevisbyrde - formodninger - ulovligt

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

2 Miljoe - fri adgang til oplysninger - direktiv 90/313 - undtagelse i henhold til artikel 3, stk. 2, tredje led - raekkevidde - »indledende undersoegelser« - begreb - administrativ procedure, der forbereder en administrativ foranstaltning - betingelse

(Raadets direktiv 90/313, art. 3, stk. 2, foerste afsnit, tredje led)

3 Institutionernes retsakter - direktiver - medlemsstaternes gennemfoerelse - gennemfoerelse af et direktiv uden lovgivning - betingelser - generelt retligt grundlag, der sikrer direktivets fulde efterlevelse

(EF-traktaten, art. 189, stk. 3 (nu art. 249, stk. 3, EF))

4 Miljoe - fri adgang til oplysninger - direktiv 90/313 - forpligtelse til at meddele oplysninger i uddrag - gennemfoerelse - meddelelse af en oplysning i uddrag indeholdt i et bilag til bestemmelser om fastsaettelse af gebyrer - utilstraekkeligt

(Raadets direktiv 90/313, art. 3, stk. 2, andet afsnit)

5 Miljoe - fri adgang til oplysninger - direktiv 90/313 - meddelelse af oplysninger mod betaling af et gebyr - »inden for rimelige graenser« - begreb

(Raadets direktiv 90/313, art. 5)

Sammendrag

1 Under en traktatbrudssag i medfoer af traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) paahviler det Kommissionen at godtgoere, at det haevdede traktatbrud foreligger, og Kommissionen kan ikke herved paaberaabe sig nogen formodning.

2 Begrebet »indledende undersoegelser« i artikel 3, stk. 2, tredje led, i direktiv 90/313, som fastsaetter en undtagelse fra hovedregelen om fri adgang til miljoeoplysninger, for saa vidt angaar sager, der er genstand for retslige procedurer, efterforskning eller indledende undersoegelser, skal fortolkes saaledes, at det ikke omfatter en administrativ procedure som den, der omhandles i den tyske lov til gennemfoerelse af direktivet, og som blot forbereder en administrativ foranstaltning, medmindre den gaar umiddelbart forud for en retslig procedure eller en procedure af retslig karakter og gennemfoeres, fordi det er noedvendigt at skaffe beviser eller at forberede en sag, foer den egentlige retsforhandling indledes.

3 Gennemfoerelsen i national ret af et direktiv forudsaetter ikke noedvendigvis, at direktivets bestemmelser gengives ordret paa en bestemt maade i udtrykkelige specialbestemmelser, men det er alt efter direktivets indhold tilstraekkeligt, at der foreligger et generelt, retligt grundlag, der sikrer, at direktivet efterleves fuldt ud og med fornoeden klarhed og bestemthed. De af direktivet omfattede personer skal imidlertid saettes i stand til at faa fuldt kendskab til deres rettigheder og i givet fald til at haandhaeve disse rettigheder ved de nationale domstole.

4 Selv om medlemsstaterne i henhold til artikel 3, stk. 2, foerste afsnit, i direktiv 90/313 om fri adgang til miljoeoplysninger kan afslaa at imoedekomme en anmodning om oplysninger i udtoemmende opregnede situationer, er de imidlertid i henhold til bestemmelsens andet afsnit forpligtet til at meddele de af oplysningerne, hvor det er muligt at udelade de oplysninger, som boer vaere omfattet af hensynet til fortrolighed eller holdes hemmelige. Sidstnaevnte bestemmelse paalaegger saaledes medlemsstaterne en pligt til at tilvejebringe et bestemt resultat og regulerer umiddelbart retsstillingen for borgerne, som derfor har ret til at faa meddelt oplysninger paa de i dette andet afsnit fastsatte betingelser.

Nationale bestemmelser, hvorefter meddelelse af oplysninger i uddrag kun er omtalt i forbindelse med opkraevningen af visse gebyrer og findes i et bilag til de bestemmelser, som fastsaetter gebyrer for meddelelse af miljoeoplysninger, og som tilmed kun gaelder for forbundsmyndighederne, er ikke i sig selv en praecis gennemfoerelse af den i direktivets artikel 3, stk. 2, andet afsnit, indeholdte forpligtelse til at meddele oplysninger i uddrag.

5 Begrebet »inden for rimelige graenser« i artikel 5 i direktiv 90/313, hvorefter medlemsstaterne kan opkraeve gebyr for meddelelse af miljoeoplysninger, men beloebets stoerrelse skal holdes inden for rimelige graenser, skal fortolkes saaledes, at det ikke hjemler mulighed for, at en medlemsstat kan overvaelte alle de omkostninger, herunder indirekte omkostninger, der faktisk paafoeres det offentlige som foelge af en soegning efter oplysninger, paa den, der indgiver en anmodning om oplysninger. Endvidere kan et gebyr, der opkraeves i tilfaelde, hvor anmodningen om oplysninger afslaas, ikke betegnes som rimeligt, idet der i saa fald ikke faktisk har vaeret tale om meddelelse af oplysninger som omhandlet i den naevnte artikel.