DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) AF 19. APRIL 1988. - M. MOD RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - DISCIPLINAER FORANSTALTNING. - FORENEDE SAGER 175/86 OG 209/86.



Samling af Afgørelser 1988 side 01891



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . TJENESTEMAEND - SOEGSMAAL - GENSTAND - AENDRING AF AFGOERELSE OM DISCIPLINAER SANKTION - AFVISNING

( TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN, ART . 90 OG 91 )

2 . TJENESTEMAEND - DISCIPLINAERORDNING - PROCEDURE FOR DISCIPLINAERRAADET - FRISTER I ARTIKEL 7 I BILAG IX - MANGLENDE OVERHOLDELSE - UFORBINDENDE FRISTER

( TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN, BILAG IX, ART . 7 )

3 . TJENESTEMAEND - DISCIPLINAERORDNING - SANKTION - BEGRUNDELSE - INTEGRITETSMANGEL OG TILSIDESAETTELSE AF FORPLIGTELSEN TIL LOYALITET I FORHOLD TIL FORVALTNINGEN - FORSAETLIG UNDLADELSE AF AT OPFYLDE RETSAFGOERELSER - SKAERPENDE OMSTAENDIGHED

Sammendrag

1 . NAAR DE FORHOLD, DER LAEGGES EN TJENESTEMAND TIL LAST, ER BEVIST, TILKOMMER DET ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN AT VAELGE DEN HERTIL SVARENDE SANKTION, OG EN SAG ANLAGT AF VEDKOMMENDE TJENESTEMAND MED PAASTAND OM AENDRING AF DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE SKAL DERFOR AFVISES .

2 . FRISTERNE I HENHOLD TIL ARTIKEL 7 I BILAG IX TIL TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN OG HERUNDER NAVNLIG DEN FRIST, DER ER FASTSAT FOR DISCIPLINAERRAADETS AFGIVELSE AF UDTALELSE, ER IKKE BINDENDE FRISTER, MEN UDGOER LED I EN GOD FORVALTNINGSSKIK, HVORFOR EN FRISTOVERSKRIDELSE FOR VEDKOMMENDE INSTITUTION KAN UDGOERE EN FORSEELSE, SOM KAN PAADRAGE DEN ANSVAR FOR DEN SKADE, DER EVENTUELT TILFOEJES DE BEROERTE PERSONER, MEN BEROERER IKKE GYLDIGHEDEN AF AFGOERELSEN OM PAALAEGGELSE AF EN DISCIPLINAER SANKTION .

3 . PRIVATE FORHOLD KAN SAEDVANLIGVIS IKKE DANNE GRUNDLAG FOR ANVENDELSEN AF DISCIPLINAERE SANKTIONER, MEN FORSAETLIG UNDLADELSE AF AT OPFYLDE FLERE RETSAFGOERELSER ER ET FORHOLD, DER ER EGNET TIL AT NEDSAETTE DEN VAERDIGHED, EN TJENESTEMANDS STILLING KRAEVER, OG KAN ANSES FOR EN SKAERPENDE OMSTAENDIGHED I FORBINDELSE MED DEN ADFAERD, DER LAEGGES EN TJENSTEMAND TIL LAST, DER ANTASTER HANS INTEGRITET OG BRYDER MED HANS PLIGT TIL AT UDVISE LOYALITET I FORHOLD TIL FORVALTNINGEN .

Dommens præmisser

1 VED STAEVNINGER, INDGIVET TIL DOMSTOLENS JUSTITSKONTOR HENHOLDSVIS DEN 16 . JULI OG DEN 5 . AUGUST 1986 HAR M . ( HEREFTER BENAEVNT "SAGSOEGEREN "), DER ER TIDLIGERE TJENESTEMAND VED RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, ANLAGT TO SAGER MED PAASTAND OM ANNULLATION, OG SUBSIDIAERT AENDRING AF RAADETS GENERALSEKRETAERS AFGOERELSE AF 13 . JUNI 1986 OM SOM AFSLUTNING PAA EN DISCIPLINAERSAG AT PAALAEGGE SAGSOEGEREN SANKTIONEN FJERNELSE FRA TJENESTEN I HENHOLD TIL ARTIKEL 86, STK . 2, LITRA F ), I VEDTAEGTEN FOR TJENESTEMAEND I DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER .

2 DET FREMGAAR AF SAGEN, AT SAGSOEGEREN, DA HAN TILTRAADTE SIN STILLING DEN 1 . JULI 1982 OG TO GANGE SENERE I DE AARLIGE ERKLAERINGER, HAN AFGAV I 1983 OG 1984, OPLYSTE, AT HAN VAR GIFT, AT HAN HAVDE FORSOERGERPLIGT OVER FOR TO BOERN, OG AT HANS AEGTEFAELLE IKKE OPPEBAR FAMILIETILLAEG . PAA GRUNDLAG AF DISSE ERKLAERINGER UDBETALTE RAADET HAM FREM TIL JUNI 1985 DAGPENGE OG BOSAETTELSESPENGE, FAMILIETILLAEG OG AARLIGE REJSEUDGIFTER FOR TJENESTEMAEND . SAGSOEGEREN VAR FAKTISK BLEVET SKILT VED DOM AFSAGT DEN 14 . NOVEMBER 1981; DEN 8 . JULI 1982 FIK SAGSOEGERENS TIDLIGERE HUSTRU TILLAGT FORAELDREMYNDIGHEDEN OVER PARRETS TO BOERN, SOM SAGSOEGEREN BLEV DOEMT TIL AT BETALE UNDERHOLDSBIDRAG TIL, OG DE NEDERLANDSKE MYNDIGHEDER HAVDE UDBETALT FAMILIETILLAEG TIL EKSHUSTRUEN FOR PARRETS BOERN TIL DEN 1 . OKTOBER 1982 OG PAA NY FOR ET AF BOERNENE FRA DEN 1 . JULI 1984 .

3 DET FREMGAAR DESUDEN AF SAGEN, AT SAGSOEGEREN VED FEM UDEBLIVELSESDOMME ER BLEVET DOEMT TIL AT BETALE ET SAMLET BELOEB PAA CA . 1 350 000 BFR, OG AT DER OVER FOR RAADETS ADMINISTRATION ER FREMSAT KRAV OM TVANGSFULDBYRDELSE MOD HAM FOR DETTE BELOEB .

4 DEN 28 . OKTOBER 1985 TILSTILLEDE RAADETS GENERALSEKRETAER I SIN EGENSKAB AF ANSAETTELSESMYNDIGHED SAGSOEGEREN ET NOTAT, HVORI HAN REDEGJORDE FOR DE FORHOLD, DER BLEV LAGT SAGSOEGEREN TIL LAST . EFTER HOERING AF SAGSOEGEREN FORELAGDE ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN SAGEN FOR DISCIPLINAERRAADET I HENHOLD TIL ARTIKEL 87, STK . 2, I VEDTAEGTEN FOR TJENESTEMAEND I DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER .

5 DISCIPLINAERRAADET FASTSLOG I SIN UDTALELSE AF 16 . MAJ 1986, AT SAGSOEGEREN MED SINE URIGTIGE ERKLAERINGER GROFT HAVDE TILSIDESAT SIN PLIGT TIL INTEGRITET, OG AT DEN PASSENDE SANKTION I HANS TILFAELDE VILLE VAERE DEGRADATION, HVORVED SAGSOEGEREN VILLE FAA EN MULIGHED FOR REHABILITERING .

6 VED DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE AF 13 . JUNI 1986 FASTSLOG ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN, DER HAVDE HOERT SAGSOEGEREN ENDNU ENGANG, AT DEN AF DISCIPLINAERRAADET FORESLAAEDE SANKTION VAR FOR MILD I FORHOLD TIL GROVHEDEN AF DE FORSEELSER, DER BLEV LAGT SAGSOEGEREN TIL LAST, HVORFOR ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN HAVDE BESLUTTET AT FJERNE HAM FRA TJENESTEN .

7 SAGSOEGEREN HAR ANLAGT SAG TIL PROEVELSE AF DENNE AFGOERELSE OG HAR HERVED ANFOERT, AT DER HAR VAERET FEJL VED SAGENS BEHANDLING, AT AFGOERELSEN ER UTILSTRAEKKELIGT BEGRUNDET, OG BEHAEFTET MED AABENBARE VILDFARELSER . RAADET HAR HEROVERFOR INDVENDT, AT SAGSOEGERENS PAASTANDE SAVNER GRUNDLAG, OG AT SAGERNE DESUDEN SKAL AFVISES . DEN FOERSTE FORDI DER PAASTAAS EN AENDRING AF AFGOERELSEN OG DEN ANDEN, FORDI DEN IKKE EFTER SIN GENSTAND ADSKILLER SIG FRA DEN FOERSTE .

8 VEDROERENDE SAGENS FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER, DE RELEVANTE FAELLESSKABSBESTEMMELSER, RETSFORHANDLINGERNES FORLOEB SAMT ANBRINGENDER OG ARGUMENTER HENVISES TIL RETSMOEDERAPPORTEN . DISSE OMSTAENDIGHEDER OMTALES DERFOR KUN I DET FOELGENDE, SAAFREMT DET PAA DE ENKELTE PUNKTER ER NOEDVENDIGT FOR FORSTAAELSEN AF DOMSTOLENS ARGUMENTATION .

REALITETEN

9 VEDROERENDE PAASTANDEN OM AFVISNING AF DEN FOERSTE SAG ( 175/86 ) BEMAERKES, AT DOMSTOLEN TIDLIGERE OG BL.A . I DOM AF 30 . MAJ 1973 ( DE GREEF MOD KOMMISSIONEN, 46/72, SML . S . 543 ) OG DOM AF 29 . JANUAR 1985 ( F . MOD KOMMISSIONEN, 228/83, SML . S . 275 ) HAR FASTSLAAET, AT NAAR DE FORHOLD, DER LAEGGES EN TJENESTEMAND TIL LAST, ER BEVIST, TILKOMMER DET ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN AT VAELGE DEN HERTIL SVARENDE SANKTION . SAG 175/86 SKAL DERFOR AFVISES I DET OMFANG, SAGSOEGEREN DERI HAR NEDLAGT PAASTAND OM AENDRING AF DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE .

10 VEDROERENDE DEN ANDEN SAG ( 209/86 ) BEMAERKES, AT DEN NAVNLIG ER GRUNDET PAA ET FORTROLIGT NOTAT AF 4 . JUNI 1986 FRA ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN TIL DISCIPLINAERRAADETS FORMAND, HVORI BESLUTNINGEN OM AT SKAERPE DEN SANKTION, DER SKULLE ANVENDES, BLEV BEGRUNDET I ANDRE VENDINGER END I DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE AF 13 . JUNI 1986 . SAGSOEGEREN MENTE EFTER AT VAERE BLEVET BEKENDT MED DETTE NOTAT, AT HAN PAA GRUNDLAG HERAF KUNNE UDFORME SYNSPUNKTER, DER STOETTEDE DE ANBRINGENDER, HAN ALLEREDE HAVDE FREMFOERT I SIN FOERSTE SAG . HEREFTER MAA DEN ANDEN SAG, DER ER RETTIDIGT ANLAGT, ANTAGES TIL REALITETSBEHANDLING .

REALITETEN

A ) DISCIPLINAERSAGEN

11 SAGSOEGEREN HAVDE I FOERSTE RAEKKE GJORT GAELDENDE, AT GENERALSEKRETAEREN ALLEREDE HAVDE UDTRYKT SIN MISBILLIGELSE AF HAM, FOER SAGEN BLEV FORELAGT DISCIPLINAERRAADET . DETTE SKULLE FREMGAA AF FOERNAEVNTE NOTAT AF 28 . OKTOBER 1985, DER INDLEDES MED FOELGENDE ORD :

" DET ER BLEVET MEDDELT MIG, AT DE EFTER DERES TILTRAEDEN DEN 1 . JULI 1982 GROFT OG FORSAETLIGT HAR TILSIDESAT DE FORPLIGTELSER, DER PAAHVILER DEM I HENHOLD TIL VEDTAEGTEN ".

GENERALSEKRETAEREN HAR DERMED IFOELGE SAGSOEGEREN BEROEVET HAM RETTEN TIL AT FAA SIN SAG PAADOEMT VED EN UPARTISK OG UAFHAENGIG INSTANS .

12 I DEN FORBINDELSE BEMAERKES, AT ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN I HENHOLD TIL ARTIKEL 87 I VEDTAEGTEN FOR TJENESTEMAEND I DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER ER FORPLIGTET TIL AT HOERE TJENESTEMANDEN, FOER DISCIPLINAERSAG INDLEDES . DENNE BESTEMMELSE FORUDSAETTER, AT TJENESTEMANDEN PAA FORHAAND UNDERRETTES OM DE FORHOLD, DER LAEGGES HAM TIL LAST . ENDVIDERE ER DET I ARTIKEL 1 I BILAG IX TIL VEDTAEGTEN FOR TJENESTEMAEND I DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER BESTEMT, AT DER REJSES SAG FOR DISCIPLINAERRAADET VED INDGIVELSE AF EN INDBERETNING FRA ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN, I HVILKEN DE FORHOLD, DER PAAKLAGES, OG EVENTUELT DE OMSTAENDIGHEDER, UNDER HVILKE DE ER BEGAAET, KLART ANGIVES . I DE MEDDELELSER, DER HERMED BLIVER TALE OM, MAA ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN NOEDVENDIGVIS GAA UD FRA EN FORELOEBIG VURDERING AF TJENESTEMANDENS ADFAERD OG IKKE I GIVET FALD UNDER NOGEN OMSTAENDIGHEDER LAEGGE SKJUL PAA, AT DER EFTER DENS VURDERING ER TALE OM GROVE OG FORSAETLIGE FORHOLD . GENERALSEKRETAEREN HAR I DET FORELIGGENDE TILFAELDE I NOTATET AF 28 . OKTOBER 1985 KLART MED ORDENE "DET ER BLEVET MEDDELT MIG ...", TILKENDEGIVET, AT HANS EFTERFOELGENDE VURDERING HAVDE EN FORELOEBIG KARAKTER . SAGSOEGERENS FOERSTE ANBRINGENDE SKAL DERFOR FORKASTES .

13 SAGSOEGEREN HAR ENDVIDERE KRITISERET, AT FORMANDEN FOR DISCIPLINAERRAADET ANMODEDE HAM OM AT FREMLAEGGE SIT FORSVAR SENEST 15 DAGE EFTER MODTAGELSEN AF ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS INDBERETNING, MENS HAN IFOELGE ARTIKEL 4, STK . 1, I BILAG IX TIL VEDTAEGTEN FOR TJENESTEMAEND I DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAVDE EN FRIST PAA MINDST FEMTEN DAGE .

14 DETTE ANBRINGENDE ER AABENBART GRUNDLOEST . FOR FORMANDEN FOR DISCIPLINAERRAADET GAV IKKE BLOT SAGSOEGEREN EN FRIST TIL FREMLAEGGELSE AF SIT FORSVAR I OVERENSTEMMELSE MED NAEVNTE BESTEMMELSE, MEN SAGSOEGEREN HAVDE FAKTISK OGSAA MEGET LAENGERE TID TIL RAADIGHED, OG DISCIPLINAERRAADETS FORMAND MINDEDE HAM GENTAGNE GANGE OM, AT HAN HAVDE RET TIL AT FREMLAEGGE ET EVENTUELT FORSVAR .

15 SAGSOEGEREN HAR FOR DET TREDJE GJORT GAELDENDE, AT DER HAR VAERET TALE OM EN TILSIDESAETTELSE AF FRISTREGLEN I ARTIKEL 7 I BILAG IX, HVOREFTER DISCIPLINAERRAADET INDEN EN MAANED EFTER DEN DAG, HVOR SAGEN ER BLEVET FORELAGT DET, SKAL MEDDELE ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN OG TJENESTEMANDEN SIN AFGOERELSE .

16 DER SKAL I DEN FORBINDELSE HENVISES TIL DOMSTOLENS FASTE PRAKSIS, HVOREFTER FRISTERNE I HENHOLD TIL ARTIKEL 7 I BILAG IX IKKE ER BINDENDE FRISTER, MEN UDGOER LED I EN GOD FORVALTNINGSSKIK, SAALEDES AT EN FRISTOVERSKRIDELSE FOR VEDKOMMENDE INSTITUTION KAN UDGOERE EN FORSEELSE, SOM KAN PAADRAGE DEN ANSVAR FOR DEN SKADE, DER EVENTUELT TILFOEJES DE BEROERTE PERSONER ( JFR . DOMSTOLENS DOM AF 4 . FEBRUAR 1970, VAN EICK MOD KOMMISSIONEN, 13/69, SML . 1970, S . 1, OG OVENNAEVNTE DOM AF 29 . JANUAR 1985, F . MOD KOMMISSIONEN ). OVERSKRIDELSEN AF FRISTEN PAA EN MAANED BEROERER SAALEDES PAA INGEN MAADE GYLDIGHEDEN AF DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE, OG DETTE TREDJE KLAGEPUNKT OG DERMED I DET HELE ANBRINGENDET VEDROERENDE DISCIPLINAERSAGENS BEHANDLING SKAL DERFOR FORKASTES .

B ) BEGRUNDELSEN

17 SAGSOEGEREN HAR GJORT GAELDENDE, AT ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN HAR GIVET EN UTILSTRAEKKELIG BEGRUNDELSE FOR ANVENDELSEN AF EN STRENGERE SANKTION END DEN AF DISCIPLINAERRAADET FORESLAAEDE . HAN HAR HERUDOVER KRITISERET ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN FOR AT HAVE BEGRUNDET DENNE SKAERPELSE I FOERNAEVNTE NOTAT AF 4 . JUNI 1986 TIL DISCIPLINAERRAADETS FORMAND MED ET FORHOLD, DER ER UOMTALT I DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE, OG SOM IKKE HAR VAERET INDDRAGET I DISCIPLINAERSAGEN, NEMLIG SAGSOEGERENS "VIGEN UDENOM VED PAASKUD AF PROCESSUEL ART ".

18 ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN GAV I DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE FOELGENDE BEGRUNDELSE FOR SKAERPELSEN AF SANKTIONEN :

- AFGIVELSEN AF URIGTIGE OPLYSNINGER, DER ER ET SIKKERT UDTRYK FOR SAGSOEGERENS FASTE FORSAET TIL AT SAETTE SIG UD OVER LOYALITETS - OG TILLIDSBAANDENE MELLEM TJENESTEMAENDENE OG DEN OFFENTLIGE ANSAETTELSESMYNDIGHED OG DESUDEN ER KLART UDTRYK FOR, AT SAGSOEGEREN IKKE BESIDDER DEN FORNOEDNE INTEGRITET;

- SAGSOEGERENS UNDLADELSE AF AT OPFYLDE SINE PERSONLIGE FORPLIGTELSER EFTER AT VAERE DOMFAELDT SOM UDEBLEVEN, DER VISER EN AABENBAR FORAGT HOS HAM FOR DE RETSHAANDHAEVENDE MYNDIGHEDER I DET LAND, HVOR HAN GOER TJENESTE, OG ER I SAERLIG GRAD EGNET TIL AT NEDSAETTE DEN VAERDIGHED, TJENESTEMANDENS STILLING KRAEVER;

- DEN OMSTAENDIGHED, AT DEN AF DISCIPLINAERRAADET FORESLAAEDE SANKTION REHABILITERING PAA BAGGRUND HERAF SYNES AT HAVE EN NOGET TEORETISK KARAKTER;

- DEN OMSTAENDIGHED, AT DER OVERHOVEDET IKKE FORELIGGER FORMILDENDE OMSTAENDIGHEDER I FORBINDELSE MED DE FORHOLD, SAGSOEGEREN ER BLEVET KRITISERET FOR .

DET VAR I OEVRIGT I SAMMENHAENG MED DETTE SIDSTE FORHOLD, AT ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN I DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE DESUDEN FREMHAEVEDE, AT SAGSOEGEREN I STEDET FOR AT UDTALE SIG VEDROERENDE DE PAAKLAGEDE FORHOLD FORSKANSEDE SIG BAG FORSKELLIGE INDSIGELSER MOD DE MANGE PROCEDUREFEJL, ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN OG DISCIPLINAERRAADET EFTER HANS OPFATTELSE HAVDE GJORT SIG SKYLDIGE I .

19 PAA BAGGRUND HERAF MAA DET FASTSLAAS, AT ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN I DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE HAR BEGRUNDET SKAERPELSEN AF DISCIPLINAERSANKTIONEN PAA EN SAADAN MAADE, AT SAGSOEGEREN FIK MULIGHED FOR AT GOERE SIG BEKENDT MED DE VAESENTLIGSTE OPLYSNINGER, DER LAA TIL GRUND FOR ADMINISTRATIONENS AFGOERELSE, OG SOM VAR NOEDVENDIGE FOR EN EVENTUEL SENERE EFTERPROEVELSE AF DENNE AFGOERELSES LOVLIGHED . HERTIL KOMMER, AT DER IKKE IFOELGE FOERNAEVNTE NOTAT AF 4 . JUNI 1986 OVERHOVEDET SYNES AT FORELIGGE ANDRE GRUNDE, DER KUNNE PAAVIRKE AFGOERELSEN, MEN SOM DOG SKULLE VAERE FORBLEVET UOMTALT I DENNES BEGRUNDELSE . SAGSOEGERENS SOEGSMAALSGRUND OM UTILSTRAEKKELIG BEGRUNDELSE SKAL DERFOR FORKASTES .

C ) AABENBARE VILDFARELSER

20 SAGSOEGEREN HAR GJORT GAELDENDE, AT DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE ER MANGELFULD I KRAFT AF AABENBARE VILDFARELSER, IDET DET VED AFGOERELSEN ER LAGT TIL GRUND, AT SAGSOEGEREN VAR I OND TRO OG HANDLEDE SVIGAGTIGT . SAGSOEGEREN ANFOERER, AT DER EFTER NEDERLANDSKE PROCESREGLER IKKE SKER FORKYNDELSE PAA VEDKOMMENDE PARTERS BOPAEL AF RETSAFGOERELER OM SKILSMISSE OG OM FORAELDREMYNDIGHED, OG AT HAN DERFOR ALDRIG FIK KENDSKAB TIL AFGOERELSERNE VEDROERENDE HAM, MENS HANS TIDLIGERE HUSTRU OPPEBAR NEDERLANDSKE FAMILIETILLAEG UDEN HANS VIDENDE . OG DA HAN I OEVRIGT VAR BLEVET DOEMT TIL AT BETALE BIDRAG TIL BOERNENES UNDERHOLD, OG DA ET AF HANS BOERN BOEDE SAMMEN MED HAM I EN STOR DEL AF DET OMHANDLEDE TIDSRUM HAR HAN HAFT RET TIL DE SAMME YDELSER OG TILLAEG, SOM DEM, RAADET UDBETALTE PAA GRUNDLAG AF HANS OBJEKTIVT URIGTIGE OPLYSNINGER, HVILKET UDELUKKER SVIGAGTIGT FORSAET HOS HAM .

21 DET ER UFORNOEDENT AT TAGE STILLING TIL TROVAERDIGHEDEN AF SAGSOEGERENS REDEGOERELSE FOR SIN UVIDENHED OM FORHOLD I FORBINDELSE MED DE FORHOLD, DER LAEGGES HAM TIL LAST, HVORVED BEMAERKES, AT SAGSOEGEREN HAR JURIDISK UDDANNELSE OG BLEV BISTAAET AF EN ADVOKAT VED DE NEDERLANDSKE DOMSTOLE; DET MAA FREMHAEVES, AT SAGSOEGEREN, DER VIDSTE, AT HANS KONE HAVDE ANLAGT SKILSMISSESAG, VAR FORPLIGTET TIL AT VAERE BEKENDT MED, HVOR LANGT DENNE SKILSMISSESAG VAR NAAET, FOER HAN AFGAV DE OMTVISTEDE OPLYSNINGER . SAGSOEGEREN VAR BEKENDT MED, AT HANS OPLYSNINGER SKULLE LAEGGES TIL GRUND FOR UDBETALING AF DE FORSKELLIGE YDELSER OG TILLAEG, OG SELV OM DET TAB, DER ER FORVOLDT RAADET, I SIDSTE ENDE ER RET BESKEDENT, STAAR DET FAST, AT SAGSOEGEREN AFGAV URIGTIGE OPLYSNINGER OG HERMED BROED DE LOYALITETS - OG TILLIDSBAAND, DER ER EN FORUDSAETNING FOR ET GODT FORHOLD MELLEM ADMINISTRATIONEN OG TJENESTEMAENDENE, OG SATTE SIG UD OVER DET INTEGRITETSKRAV, DER MAA GAELDE FOR ALLE TJENESTEMAEND .

22 SAGSOEGEREN HAR VEDROERENDE SIN PRIVATE GAELD ANFOERT, AT DET ER ENHVER DEBITORS RET AT LADE SIG DOEMME SOM UDEBLEVEN, OG AT UNDLADELSEN AF AT BETALE NAEVNTE GAELD ER EN PRIVAT SAG, DER IKKE I OG FOR SIG KAN BEGRUNDE EN DISCIPLINAERSAG . DETTE SYNSPUNKT STOETTES EFTER SAGSOEGERENS OPFATTELSE AF DEN OMSTAENDIGHED, AT ET TIDLIGERE FORSLAG FRA HANS OVERORDNEDE OM AT PAALAEGGE HAM EN DISCIPLINAERSANKTION PAA GRUND AF UBETALT GAELD IKKE VAR BLEVET FULGT OP AF ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN .

23 EN TJENESTEMANDS PRIVATE FORHOLD KAN SAEDVANLIGVIS IKKE DANNE GRUNDLAG FOR ANVENDELSEN AF DISCIPLINAERSANKTIONER; IKKE DESTO MINDRE MAA DET ANERKENDES, AT FORSAETLIG UNDLADELSE AF AT OPFYLDE EN RAEKKE RETSAFGOERELSER VEDROERENDE ET MEGET BETYDELIGT BELOEB ER ET FORHOLD, DER ER EGNET TIL AT NEDSAETTE DEN VAERDIGHED, EN TJENESTEMANDS STILLING KRAEVER . SAGSOEGERENS ADFAERD HAR DERFOR I DET FORELIGGENDE TILFAELDE KUNNET ANSES FOR EN SKAERPENDE OMSTAENDIGHED .

24 AF DET ANFOERTE FOELGER, AT DET IKKE PAA GRUNDLAG AF DET AF SAGSOEGEREN ANFOERTE KAN FASTSLAAS, AT DER HAR FORELIGGET AABENBARE VILDFARELSER HOS ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN, HVORFOR OGSAA SAGSOEGERENS ANBRINGENDE HEROM SKAL FORKASTES .

25 AF DET ANFOERTE FOELGER, AT SAGSOEGTE I DET HELE SKAL FRIFINDES .

Afgørelse om sagsomkostninger

SAGENS OMKOSTNINGER

26 I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 69, STK . 2, DOEMMES DEN TABENDE PART TIL AT AFHOLDE SAGENS OMKOSTNINGER . I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 70 BAERER INSTITUTIONERNE IMIDLERTID SELV DE UDGIFTER, DE HAR AFHOLDT I SAGER ANLAGT AF DE ANSATTE VED FAELLESSKABERNE .

Afgørelse

PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER

UDTALER OG BESTEMMER

DOMSTOLEN ( ANDEN AFDELING )

1 ) SAGSOEGTE FRIFINDES .

2 ) HVER PART BAERER SINE OMKOSTNINGER, HERUNDER OMKOSTNINGERNE I FORBINDELSE MED BEHANDLINGEN AF BEGAERINGEN OM FORELOEBIGE FORHOLDSREGLER .