Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - raekkevidde - henvisning til en tidligere retsakt - tilladt

(EF-traktaten, art. 190)

2 Appel - anbringender - Domstolens proevelsesret med hensyn til vurdering af beviserne - udelukket, medmindre de er gengivet forkert

3 Konkurrence - administrativ procedure - undersoegelse af klager - hensyntagen til interessen for Faellesskabet i behandlingen af en sag - bedoemmelseskriterier

4 Konkurrence - administrativ procedure - undersoegelse af klager - Kommissionens fastsaettelse af prioriteter - pligt til at foretage en vurdering fra sag til sag - de kritiserede former for praksis bragt til ophoer - utilstraekkelig begrundelse for henlaeggelse

[EF-traktaten, art. 3, litra g), art. 85, 86 og art. 89, stk. 1]

5 Retspleje - bevisoptagelse - begaering fremsat af en part - afslag - betingelser

Sammendrag

1 Der kan i begrundelsen for en forvaltningsakt henvises til andre retsakter og navnlig laegges vaegt paa indholdet af en tidligere retsakt, isaer hvis den er konneks.

2 Rettens vurdering af de beviser, der er fremfoert for den, udgoer ikke et retsspoergsmaal og er dermed ikke undergivet Domstolens proevelsesret i forbindelse med appellen, medmindre de er gengivet forkert, eller det fremgaar af de fremlagte dokumenter, at Rettens konstateringer er materielt urigtige.

3 Eftersom de faktiske og retlige omstaendigheder kan vaere meget forskellige fra sag til sag inden for et omraade som konkurrenceretten, afhaenger Kommissionens vurdering af en klages interesse for Faellesskabet af omstaendighederne i hvert enkelt konkret tilfaelde. Antallet af kriterier, som Kommissionen kan laegge vaegt paa, boer ikke begraenses, og det boer heller ikke paalaegges Kommissionen udelukkende at anvende bestemte kriterier.

4 Kommissionen, som efter traktatens artikel 89, stk. 1, har til opgave at paase, at de i artikel 85 og 86 fastlagte principper anvendes, skal fastlaegge og gennemfoere den faelles konkurrencepolitik. Med henblik paa at kunne udfoere denne opgave effektivt er den berettiget til at prioritere de klager, den modtager, forskelligt.

Den kan imidlertid ikke, naar den opstiller prioriteter, paa forhaand udelukke, at den vil gribe ind over for bestemte situationer, der ligger inden for rammerne af den opgave, der er tildelt Kommissionen ved traktaten. Den skal i denne forbindelse i hvert enkelt tilfaelde vurdere, hvor grove de paastaaede indgreb i konkurrencen er, og om de fortsat har virkninger.

Saafremt der fortsat bestaar konkurrencebegraensende virkninger, efter at de former for praksis, der har foraarsaget dem, er bragt til ophoer, har Kommissionen stadig i henhold til traktatens artikel 2, artikel 3, litra g), og artikel 86 kompetence til at gribe ind for at fjerne eller neutralisere de paagaeldende virkninger.

Kommissionen kan saaledes ikke alene under henvisning til, at de former for praksis, der haevdes at vaere i strid med traktaten, er bragt til ophoer, beslutte at henlaegge en klage over de paagaeldende former for praksis paa grund af sagens manglende interesse for Faellesskabet uden at have undersoegt, om der fortsat bestaar konkurrencebegraensende virkninger, og om de paastaaede indgreb i konkurrencen i givet fald er saa grove eller fortsat har saadanne virkninger, at klagen derfor er af interesse for Faellesskabet.

5 Saafremt sagsoegerne har fremsat begaering om, at Retten paalaegger sagsoegte at fremlaegge et dokument, der tilsyneladende er relevant for sagens afgoerelse, under angivelse af, hvem der har skrevet dokumentet, og dettes adressat og dato, kan Retten ikke undlade at imoedekomme en saadan begaering med den begrundelse, at dokumentet ikke er blevet fremlagt for Retten, og at der heller ikke i oevrigt er fremfoert noget, der kan bekraefte, at der findes et saadant dokument.

Retten kan nemlig ikke blot forkaste parternes paastande med den begrundelse, at der ikke er foert tilstraekkeligt bevis herfor, da det beror paa Retten gennem en imoedekommelse af begaeringen at fjerne den usikkerhed, der kan bestaa med hensyn til rigtigheden af de paagaeldende paastande, eller at angive grundene til, at et saadant dokument under alle omstaendigheder og uanset dets indhold ikke kan vaere relevant for sagens afgoerelse.