DA Den Europæiske Unions Tidende C 212/37

Sag anlagt den 17. juli 2006 — Air Liquide mod Kommissionen

(Sag T-185/06)

(2006/C 212/66)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Air Liquide SA (Paris, Frankrig) (ved avocat R. Saint Esteben og avocat M. Pittie)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Sagen antages til realitetsbehandling.

— Artikel 1, litra i), i Kommissionens beslutning K (2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og perborat) annulleres, for så vidt som det heri fastslås, at Air Liquide har tilsidesat artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 mellem den 12. maj 1995 og den 31. december 1997.

— Som følge heraf annulleres artikel 2, litra f), og artikel 4 i Kommissionens beslutning K (2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006, for så vidt de vedrører Air Liquide.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K (2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og perborat), hvorved Kommissionen har fastslået, at de virksomheder, som er adressater for beslutningen, herunder sagsøgeren, har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og EØS-aftalens artikel 53 ved at deltage i et kompleks af aftaler og samordnet praksis, som bestod i udveksling af oplysninger mellem konkurrenterne og aftaler om priser og produktionskapacitet samt overvågning af gennemførelsen af disse aftaler i sektoren for brintoverilte og natriumperborat.

Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren fire anbringender gældende.

Sagsøgeren gør ved sit første anbringende gældende, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved at finde, at de forhold, som den har fremlagt for at anse Air Liquide for solidarisk medansvarlig for sit datterselskabs adfærd, var tilstrækkelige i forhold til de kriterier, der er fastsat ved retspraksis, og at Kommissionen følgelig har tilsidesat reglerne om at tilregne et moderselskab dets datterselskabs adfærd og således har tilsidesat artikel 81 EF.

Sagsøgeren gør ved sit andet anbringende gældende, at Kommissionen ved med urette at gøre et præsumptionsansvar gældende i forhold til Air Liquide derudover uberettiget har vendt bevisbyrden om og således har tilsidesat sagsøgerens ret til forsvar.

Sagsøgeren gør ved sit tredje anbringende gældende, at Kommissionen, selv i tilfælde af at Retten skulle finde, at Kommissionen berettiget fandt, at der påhvilede Air Liquide et præsumptionsansvar for datterselskabet Chemoxals adfærd, har tilsidesat begrundelsespligten, for så vidt som den ikke har vurderet nogen af de elementer, som Air Liquide har fremlagt med henblik på at godtgøre Chemoxals uafhængighed, og således har vendt denne formodning for solidarisk medansvar, der kun er en afkræftelig formodning.

Sagsøgeren gør ved sit fjerde anbringende gældende, at Kommissionen ikke har fremlagt tilstrækkelige retlige og faktiske omstændigheder for at godtgøre sin retlige interesse i at træffe foranstaltninger over for sagsøgeren, idet den ved i den foreliggende sag, på trods af at dens beføjelser til at pålægge Air Liquide en sanktion var forældet, vedtog en beslutning, hvorved det blev slået fast, at Air Liquide havde tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og EØS-aftalens artikel 53, og at Kommissionen, når den ikke havde en sådan retlig interesse, således ikke havde beføjelser til at vedtage en sådan beslutning over for sagsøgeren.