Sagsøgeren Marcel Luttgens tiltrådte tjenesten ved Kommissionen den 15. juni 1964 som oversætter og blev den 1. marts 1983 udnævnt til chef for den særlige tjenestegren IX-D-7 »oversættelse til fransk«.

Den 14. december 1983 indgav sagsøgeren en ansøgning om tjenestefrihed af personlige årsager for perioden 1. marts 1984 til 28. februar 1985, idet han angav, at han under tjenestefriheden ville bo på følgende adresse: Grand-Rue 33, B-6760 Messancy.

Der blev bevilget ham tjenestefrihed af personlige årsager ved afgørelse af 14. februar 1984.

Den 12. marts 1984 opslog administrationen en meddelelse om ledig stilling som kontorchef i lønklasse LA 3 i IX-D-7. Den 19. marts 1984 indgav sagsøgeren en ansøgning om denne stilling, idet han i en følgeskrivelse angav at have bopæl i Schouweiler på adressen 3, rue du Stade, samtidig med at han pointerede, at han ville være fraværende fra Luxembourg fra den 24. marts til den 1. juli 1984, uden at han dog opgav den adresse, på hvilken han ville befinde sig. I samme skrivelse anmodede sagsøgeren om, at hans genindtræden blev fremrykket, og han foreslog slutningen af august »for at hans ansøgning til ovennævnte stilling kunne blive taget i betragtning«.

Direktøren for personale og administration i Kommissionen besvarede dette brev den 23. marts 1984 og sendte svaret til den deri angivne adresse; han meddelte sagsøgeren, at det ikke var muligt at udsætte opslaget og besættelsen af stillingen i LA 3 som chef for den franske oversættelsesafdeling. Han meddelte desuden sagsøgeren, at ansættelsesmyndigheden ifølge vedtægten ikke kunne tage en ansøgning fra en tjenestemand i betragtning, når tjenestemanden havde tjenestefrihed af personlige årsager, og at en genindtræden i slutningen af august under disse omstændigheder ville finde sted for sent. Sagsøgeren har anført, at han først har modtaget denne skrivelse i juni 1984, fordi den ikke var blevet sendt til den adresse, der var blevet angivet i ansøgningen om tjenestefrihed af personlige årsager.

Efter at sagsøgeren efter egen anmodning var genindtrådt med virkning fra den 1. oktober 1984, men i en stilling som sprogrevisor, anmodede han den 29. oktober om at få overdraget en stilling svarende til den, han tidligere beklædte. Da administrationen afslog anmodningen, indgav sagsøgeren den 6. december 1984 en klage til ansættelsesmyndigheden i medfør af vedtægtens artikel 90, hvori han krævede, at de afgørelser, der gik ham imod, blev annulleret. Klagen indgik til Kommissionen den 12. december 1984 og blev registreret i generalsekretariatet den 4. januar 1985.

Den 5. juni 1985 afviste Kommissionen klagen ved en skrivelse, der blev meddelt sagsøgeren den 11. juni.

Den 3. september 1985 har Domstolens justitskontor registreret den sag, hvori sagsøgeren har påstået annullation af den afgørelse, hvorved Kommissionen har afvist at tage hans ansøgning til stillingen som kontorchef i betragtning, annullation af hele udvælgelsesproceduren, herunder den eventuelle udnævnelse af en anden tjenestemand, og genoptagelse af udvælgelsesproceduren. Sagsøgeren har endvidere nedlagt påstand om annullation af den afgørelse, hvorved han genindsættes i stillingen som sprogrevisor, idet han mener, at han i det mindste burde genindsættes i sin tidligere stilling som gruppeleder.

Da Kommissionen først i duplikken — i modsætning til hvad den tidligere havde anført — har erklæret, at sagsøgerens ansøgning til stillingen som kontorchef til sidst var blevet taget i betragtning, har sagsøgeren under retsmødet frafaldet sin påstand om annullation af Kommissionens afgørelse, som han gik ud fra havde afvist hans ansøgning. Da denne påstand desuden støttedes på en retsakt, der ikke var endelig, vedrørende en tjenestemand (skrivelsen af 23. marts), ville den under alle omstændigheder have vist sig at være uden genstand efter Kommissionens indrømmelse. Sagsøgeren har under retsmødet ligeledes frafaldet sin påstand om annullation af udnævnelsen af Dante Parini til stillingen som kontorchef ud fra menneskelige hensyn.

I stedet for disse påstande, der var fremsat i stævningen, har sagsøgeren under retsmødet på grundlag af procesreglementets artikel 42 nedlagt påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale 1 ECU i erstatning som følge af den fejl, den har begået.

Da Domstolen har rejst spørgsmålet om, hvorvidt en sådan påstand kan fremsættes på dette stadium i sagen, har sagsøgeren foreslået, at Domstolen afsiger en sådan dom til betaling af erstatning ex officio i vendinger svarende til dem, der er anvendt i Oberthiir-dommen. Subsidiært og på samme grundlag har sagsøgeren foreslået, at Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger på samme måde som i Listdommen.

Den anden påstand i stævningen om annullation af afgørelsen om at genindsætte sagsøgeren i stillingen som sprogrevisor er dog blevet opretholdt.