FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT G. REISCHL

FREMSAT DEN 27. JANUAR 1983 ( 1 )

Høje Domstol.

Den præjudicielle sag, som jeg i dag skal tage stilling til, vedrører tarifering af luftfiltre.

Siden 1973 har sagsøgeren i hovedsagen, NV Farr Company, indført luftfiltre til Belgien, som fremstilles i De forenede Stater af sagsøgerens moderselskab. Varerne blev oprindelig indført under pos. 84.18 C II b i den fælles toldtarif, for hvilken der på tidspunktet for sagsanlægget ved den nationale domstol gjaldt en toldsats på 6 %. Ved afgørelser af 3. februar 1976 og 2. august 1976 henførte det belgiske toldvæsen nogle af de af sagsøgeren indførte luftfiltre under positionerne 59.17 D II b 2 og 70.20 A V, hvorefter der skulle svares en told på 11 %, henholdsvis 9,5 %. Toldmyndighederne støttede sig på bestemmelse 1, litra e), til afsnit XVI og bestemmelse 1, litra c), til kapitel 84 i den fælles toldtarif, hvorefter kapitel 84 ikke omfatter varer til teknisk brug af tekstil og artikler til teknisk brug af glas, idet disse varer og artikler efter deres art og sammensætning skal tariferes under pos. 59.17 og pos. 70.20.

Efter at have fået afslag på sin administrative klage betalte NV Farr Company den pålagte told, som indtil 1976 androg BFR 512661, og anlagde samtidig sag ved Rechtbank van eerste aanleg, Antwerpen, med påstand om ophævelse af afgørelserne og tilbagebetaling af de efter selskabets opfattelse ulovligt opkrævede beløb.

Rechtbank van eerste aanleg, Antwerpen, første afdeling, udsatte sagen ved dom af 1. april 1982 og forelagde i medfør af EØF-traktatens artikel 177 Domstolen to spørgsmål vedrørende tariferingen af de omhandlede varer; for så vidt angår spørgsmålenes nøjagtige ordlyd henvises til retsmøderapporten.

Rechtbank ønsker med det første spørgsmål at få afklaret, om filter 30/30 — der består af en plisseret måtte af tekstilstof, forstærket med jerntråd, indfattet i karton — samt filter HP 2 A — der består af en plisseret membran af tekstilstof, foroven og forneden forsynet med en kartonplade — skal anses for »maskiner og apparater... til filtrering og rensning af luft og gasser« (eller som dele eller komponenter hertil), der skal tariferes under pos. 84.18 C II b, eller som »artilder af tekstil, til teknisk brug«, der skal tariferes under pos. 59.17 D II b 2.

Formålet med det andet spørgsmål er at få afgjort, om HP-filteret — der består af en plisseret måtte af glasuld, forstærket med en membran af syntetiske nylonfibre, foroven og forneden forsynet med en kartonplade — samt type 83-filter — der består af.glasfibermåtter, på den ene side forstærket med gazevæv, overvejende fremstillet af syntetiske fibre, på ruller — og ECO-filteret — der består af en firkantet membran af glasfibre, som er anbragt i en kartonramme mellem tynde perforerede metalplader — skal anses for »maskiner og apparater... til filtrering og rensning af luft og gasser« (eller som dele eller komponenter hertil), der skal tariferes under pos. 84.18 C II b, eller som »artikler til teknisk brug af glas«, der skal tariferes under pos. 70.20 A V.

Jeg skal i det følgende tage stilling til disse spørgsmål.

Der synes mellem hovedsagens parter og Kommissionen, der har afgivet indlæg om de præjudicielle spørgsmål, at være enighed om, at de omhandlede varer principielt må anses for »maskiner og apparater... til filtrering og rensning af... gasser«, jfr. pos. 84.18 C II b, eller i det mindste som dele eller komponenter hertil. Mens den belgiske stat og Kommissionen har anført, at de omhandlede varer som varer til teknisk brug af tekstil, jfr. pos. 59.17, eller som artilder til teknisk brug af glas, jfr. pos. 70.20, ifølge bestemmelse 1, litra e), til afsnit XVI og bestemmelse 1, litra c), til kapitel 84 ikke kan være omfattet af dette kapitel, har sagsøgeren i hovedsagen derimod argumenteret for det synspunkt, at varerne, der udelukkende kan anvendes som luftfiltre, fuldt ud opfylder kravene efter ordlyden af pos. 84.18 C II b. De i de to bestemmelser nævnte undtagelser kan efter sagsøgerens opfattelse ikke anvendes, da varerne ifølge de forklarende bemærkninger til toldtariffen hverken kan anses for »varer til teknisk brug af tekstil« eller for »artikler til teknisk brug af glas«, og selv om man lægger til grund, at varerne er i overensstemmelse med de nævnte varebeskrivelser, må de dog henføres under pos. 84.18, da det af nr. 3, litra a), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende nomenklaturen i den fælles toldtarif fremgår, at en position med mere specificeret varebeskrivelse skal foretrækkes for positioner med mere almindelig varebeskrivelse.

Som det fremgår af disse forskellige standpunkter, er det således først og fremmest afgørende, om varerne må anses for varer til teknisk brug af tekstil eller artikler til teknisk brug af glas, jfr. pos. 59.17, henholdsvis pos. 70.20, og dermed ifølge de nævnte undtagelsesbestemmelser ikke er omfattet af kapitel 84 i den fælles toldtarif. I denne forbindelse kan det for det første — som med rette fremhævet af den belgiske stat og Kommissionen — allerede ud fra almindelig sprogbrug vanskeligt bestrides, at de omhandlede varer tjener til teknisk brug. Til støtte for at betegne dem således kan der ikke mindst henvises til de forklarende bemærkninger til TSR-nomenklaturen, hvori det under nr. 59.17 hedder, at »tekstilvarerne under denne position har særlige karakteristika, der kendetegner dem som værende hovedsagelig til teknisk brug« ( 2 ). Det samme må imidlertid også gælde for artikler til teknisk brug af glas. Efter min opfattelse støttes denne antagelse endelig også af, at produkter, der er bestemt til at filtrere og rense luften i klimaanlæg, ikke kan fungere uden supplerende installationer, men kun i sammenhæng med såkaldte filterbatterier. Dette gælder i det mindste fuldt ud, som også anerkendt af sagsøgeren, for type 83-filteret på grund af dets beskaffenhed, men må også gælde for de andre filtre, der for så vidt også kun kan betragtes som en del af et filtreringsanlæg.

Såfremt det antages, at de omhandlede varer ikke kan henføres under pos. 84.18, skal det yderligere undersøges, om komponenterne kan betegnes som varer eller artikler til teknisk brug af tekstil eller glas, jfr. pos. 59.17 eller pos. 70.20.

Som det fremgår af de forelagte spørgsmål, består varerne nemlig foruden af tekstil og glas af en række andre bestanddele. Sagsøgeren i hovedsagen har imidlertid anført, at varer, som hører under en varebeskrivelse i afsnit XVI, i medfør af bestemmelse 1, litra e), kun kan henføres under pos. 59.17, hvis deres hovedbestanddel består af tekstiler. Dette kan imidlertid efter sagsøgerens opfattelse netop ikke være tilfældet, for så vidt angår de her omhandlede varer, hvilket fremgår af deres sammensætning; det kan tværtimod udledes af de forklarende bemærkninger til TSR-nomenklaturen under nr. 84.18, at de filtre, der er omfattet af sidstnævnte position i alle tilfælde også kan bestå af »filt, tekstilstof, metalsvampe, glasuld etc.«, hvis disse stoffer ikke kan anses for at udgøre hovedbestanddele af varerne. Herudover bestemmes det nemlig under kapitel 84 i de forklarende bemærkninger til TSR-nomenklaturen, at varer bestående af dele af glas i forbindelse med en stor mængde komponenter af andre materialer, samt varer bestående af en stor mængde glasdele, der er indbygget eller permanent monteret i rammer, kasser, kabinetter og lignende af andre materialer, har mistet karakteren af glasvarer i pos. 70.20's forstand.

Hertil skal det først bemærkes, at varerne, da de er sammensat af forskellige materialer, i medfør af nr. 2, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende nomenklaturen i den fælles toldtarif — som med rette fremhævet af Kommissionen — i første række skal tariferes efter principperne i nr. 3 i de almindelige tariferingsbestemmelser. Som det fremgår af ordlyden finder den sidste bestemmelse imidlertid kun anvendelse i de tilfælde, hvor henførsel under to eller flere positioner kan komme på tale. Således forholder det sig imidlertid netop ikke, da spørgsmålet går ud på, om de omhandlede varer skal henføres under pos. 84.18, henholdsvis positionerne 59.17 eller 70.20, idet disse positioner, som det fremgår af bestemmelse 1, litra e), i afsnit XVI og bestemmelse 1, litra c), i kapitel 84, gensidigt udelukker hinanden.

Det vil derfor være korrekt at antage, at denne tariferingsbestemmelse kun kan lægges til grund for afgørelsen af, hvilken position der kan komme i betragtning for filtre, der er sammensat af forskellige bestanddele. I denne sammenhæng kan ingen af de positioner, der kan komme i betragtning på grundlag af de forskellige bestanddele, anses for den rigtigste. Heraf følger at det ikke er tariferingsbestemmelse 3, litra a), der skal lægges til grund, men derimod bestemmelse 3, litra b).

Ifølge bestemmelse 3, litra b), skal bl.a. varer, som består af forskellige materialer eller forskellige bestanddele, tariferes, som om de bestod af det materiale eller den bestanddel, der er karaktergivende, for så vidt udøvelsen af et skøn herover forekommer mulig. Følgelig skal det til slut blot undersøges, om de tekstiler eller de glasfibre, der indgår i filtrene, kan betegnes som karaktergivende bestanddele af varerne.

Jeg er enig med den belgiske stat og Kommissionen i, at også dette spørgsmål, når henses til filtrenes funktion, til syvende og sidst skal besvares bekræftende. Selv om man må give sagsøgeren i hovedsagen medhold i, at de andre bestanddele som f.eks. klæbe-middel, bindemiddel, stivelse, jerntråd og rammer er af en ikke uvæsentlig betydning for filtrerings- og rensningsevnen, kan man dog efter min mening ikke komme uden om, at disse bestanddele i sidste instans kun tjener til på en eller anden måde at forbedre tekstilets eller glasfibrenes filtreringsevne. Man kan i det mindste forestille sig et filter, der kun består af de sidstnævnte stoffer uden de nævnte bestanddele, hvorimod en vare, som kun består af bestanddelene, vanskeligt kan betegnes som et filter.

Da de andre bestanddeles andel af filtrenes kostpris og samlede vægt ikke kan have nogen betydning for filtrenes funktion, må det således endelig fastslås, at alene tekstilerne og glasvarerne må anses for en karaktergivende bestanddel af filtrene i tariferingsbestemmelse 3, litra b)'s forstand, hvoraf følger, at de bør tariferes som varer af tekstil eller glas, til teknisk brug.

Endelig kan der heller ikke, som anført af sagsøgeren i hovedsagen, rejses tvivl om dette resultat på grundlag af de allerede omtalte forklarende bemærkninger til TSR-nomenklaturen under kapitel 84, hvorefter varer bestående af dele af glas i forbindelse med en stor mængde komponenter af andre materialer, samt varer bestående af en stor mængde glasdele, der er indbygget eller permanent monteret i rammer osv., normalt har mistet karakteren af at være varer af glas. Dels angår disse bemærkninger nemlig, som det fremgår af konteksten, vel kun maskiner, apparater eller redskaber som helhed, men derimod ikke kun dele hertil, dels har Kommissionen med rette anført, at disse helt generelt affattede forklarende bemærkninger kun giver en ikke-bindende vejledning for tarifering af bestemte varer, hvorimod de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende nomenklaturen i den fælles toldtarif, der som påvist fører til et andet resultat, indeholder bindende fortolkningsprincipper.

På grundlag af disse betragtninger skal jeg derfor afslutningsvis foreslå, at de forelagte spørgsmål besvares således:

Luftfiltre, af den sammensætning og i den form, der fremgår af de stillede spørgsmål, skal, alt efter om selve filteret er fremstillet af tekstil eller glasfibre, tariferes som artikler af tekstil, til teknisk brug, jfr. pos. 59.17, eller som artikler til teknisk brug, af glas, jfr. pos. 70.20 i den fælles toldtarif.

( 1 ) – Oversat fra tysk.

( 2 ) – O.a.: direkte oversat egl. »... som dele eller komponenter til maskiner eller apparater eller til anden teknisk brug«.