DA Den Europæiske Unions Tidende C 165/13

Sag anlagt den 9. marts 2016 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-142/16)

(2016/C 165/14)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved C. Hermes og E. Manhaeve, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland

Sagsøgerens påstande

— Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 3 og 4, i Rådets direktiv 92/43/EØF (1) af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, idet den ikke, i forbindelse med at der blev givet tilladelse til opførelse af et kulkraftværk i Hamburg-Moorburg, gennemførte en korrekt og fuldstændig vurdering af virkningerne på miljøet.

— Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Byen Hamburg gav i henhold til vandlovgivningen tilladelse til opførelsen af stenkulkraftværket Moorburg, hvorved det blev tilladt, at kraftværket blev gennemløbskølet med vand fra floden Elben. Af vurderingen af virkningerne på miljøet, der lå til grund for tilladelsen, fremgik det, at der var fare for, at udtagelsen af kølevand ville dræbe fiskearter, der vandrer op ad Elben, og således skade Natura 2000-områder med opstrøm, hvis bevaringsmålsætninger omfatter de pågældende arter, væsentligt. I vurderingen af virkningerne på miljøet afvistes det dog i sidste ende, at der forelå en væsentlig skade på bevaringsområder, fordi en fisketrappe, der var bygget imellem kraftværket og de pågældende bevaringsområder, blev betragtet som en skadebegrænsende foranstaltning. I vurderingen af virkningerne på miljøet er der heller ikke blevet foretaget en undersøgelse af mulige kumulative virkninger af bestemte eksisterende kraftværker og kraftværker, som der er ansøgt om tilladelse til, som ligger opstrøms Moorburg.

I henhold til artikel 6, stk. 3, andet punktum, i direktiv 92/43/EØF må der under hensyntagen til vurderingen af virkningerne på miljøet først gives tilslutning til projekter, såfremt det kan udelukkes, at der vil ske betydelig skade på Natura 2000-områder. Hvis dette ikke er tilfældet, kan der kun gives tilslutning på de strenge betingelser, der er fastsat i direktivets artikel 6, stk. 4.

Ifølge Kommissionen er den pågældende vurdering af virkningerne på miljøet ukorrekt hhv. ufuldstændig på to måder. For det første blev fisketrappen i vurderingen betragtet som en skadebegrænsende foranstaltning inden for rammerne af direktivets artikel 6, stk. 3, selv om den i henhold til de kriterier, som Domstolen har opstillet i dom Briels (C-521/12 (2)), højst udgør en kompensationsforanstaltning som omhandlet i direktivets artikel 6, stk. 4. For det andet blev det i vurderingen i strid med direktivets artikel 6, stk. 3, undladt at foretage en undersøgelse af de ovenfor nævnte mulige kumulative virkninger. Eftersom byen Hamburg som følge heraf udelukkede, at der kunne ske betydelig skade på bevaringsområder som omhandlet i direktivets artikel 6, stk. 3, opfylder den ikke kravene i direktivets artikel 6, stk. 4, såsom at der skal være foretaget en undersøgelse af, om der findes alternative løsninger, og af væsentlige samfundsinteresser.

(1) EFT L 206, s. 7.

(2) ECLI:EU:C:2014:330