RETTENS DOM (Tredje Afdeling)

24. september 1996

Sag T-185/95

Giovanni Sergio

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — overførsel af pensionsrettigheder — almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægten — frist for indgivelse af anmodningen«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-1215

Angående:

Påstand om annulation af Kommissionens afgørelse om ikke at imødekomme sagsøgerens anmodning om overførsel af pensionsrettigheder.

Udfald:

Frifindelse.

Resumé af dom

Efter at have arbejdet i en italiensk forvaltningsmyndighed i perioden fra den 22. november 1961 til den 21. november 1964 indtrådte sagsøgeren i Kommissionens tjeneste i 1967 og blev fastansat den 1. februar 1971.

I artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber (herefter »vedtægten«) bestemmes det, at en tjenestemand, der indtræder i Fællesskabernes tjeneste, »ved sin fastansættelse« kan foranledige, at enten den aktuarmæssige modværdi eller den fastsatte tilbagekøbsværdi af optjente alderspensionsrettigheder indbetales til Fællesskaberne, således at rettighederne medregnes i Fællesskabernes pensionsordning. Ifølge samme artikels stk. 3 anvendes stk. 2 ligeledes på den tjenestemand, der »genindtræder i tjenesten efter at have haft tjenestefrihed af personlige årsager, jf. vedtægtens artikel 40«.

De nærmere regler for udøvelsen af denne ret er fastsat i de almindelige gennemførelsesbestemmelser (herefter »AGB«), der blev udstedt af Kommissionen i 1969, og som senere er blevet ændret flere gange. Den affattelse i AGB af artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten, der var gældende på tidspunktet for sagens faktiske omstændigheder, blev offentliggjort i Personaleposten den 19. oktober 1977 (herefter »AGB af 1977«).

Artikel 1 lyder således:

»En tjenestemand, der indtræder i De Europæiske Fællesskabers tjeneste efter at være fratrådt tjenesten i en administration, en national eller international organisation eller virksomhed, kan ansøge om overførsel af den aktuarmæssige modværdi eller tilbagekøbsværdien af sin pension til den institution, hvor han er ansat.

Anmodningen skal indgives skriftligt og senest seks måneder efter henholdsvis den dato,

— på hvilken den pågældende får meddelelse om fastansættelse som tjenestemand

— på hvilken den pågældende får meddelelse om, at overførslen er mulig

— på hvilken nærværende bestemmelser træder i kraft.

Den seneste af ovennævnte datoer finder anvendelse.«

I perioden fra den 21. juni 1976 til den 11. december 1978 havde sagsøgeren tjenestefrihed af personlige årsager.

Den 2. marts 1978 indgik Istituto Nazionale Italiano della Previdenza Sociale, et organ, der henhører under den offentlige italienske pensionsordning (herefter »INPS«), og De Europæiske Fællesskaber en aftale om overførsel af pensionsrettigheder erhvervet hos INPS til Fællesskabernes ordning (herefter »INPS-af-talen«). Denne aftale blev offentliggjort, mens sagsøgeren havde tjenestefrihed af personlige årsager.

Den 29. juli 1994 forelagde sagsøgeren en ansøgning i henhold til vedtægtens artikel 90, hvori han krævede at blive kendt berettiget til at overføre de pensionsrettigheder, han havde erhvervet i Italien i perioden fra den 22. november 1961 til den 21. november 1964, og at blive underrettet om vilkårene for frivilligt tilbagekøb og for en eventuel overførsel af pensionsrettigheder i forbindelse med hans studier i perioden svarende til hans tjenestefrihed af personlige årsager.

Da ansøgningen ikke blev besvaret inden for den i vedtægtens artikel 90, stk. 2, fastsatte frist på fire måneder, indgav han den 28. februar 1995 en klage over den stiltiende afvisning af hans ansøgning. Klagen blev afvist ved afgørelse af 10. juli 1995.

Formaliteten

Retten har ikke kompetence til at udstede påbud i forbindelse med en legalitetskontrol i henhold til vedtægtens artikel 91, og sagsøgerens påstand om, at han kendes berettiget til at overføre pensionsrettigheder erhvervet hos en national social sikringsinstitution, må derfor afvises (præmis 15, 16 og 17).

Henvisning til: Retten, 30. november 1994, sag T-588/93, G. mod Kommissionen, Sml. Pers. II, s. 875, præmis 26.

Påstanden om annullation af den anfægtede afgørelse

Den i AGB af 1977 fastsatte frist på seks måneder for indgivelse af en anmodning om overførsel af pensionsrettigheder til Fællesskabernes pensionsordning er rimelig og giver tilstrækkelig tid til overvejelse, når bortses fra de særlige tilfælde, hvor ansøgeren befinder sig i en undtagelsessituation af grunde, der ikke kan tilregnes ham. Fristen begynder at løbe fra det tidspunkt, hvor den berørte har nøjagtigt kendskab til de forvaltningsakter, hvorefter han kan indgive en anmodning om overførsel af sine pensionsrettigheder (præmis 36 og 37).

Henvisning til: Retten, 1. oktober 1992, sag T-70/91, Moretto mod Kommissionen, Sml. II, s. 2321, præmis 21, og Retten, 15. marts 1994, sag T-100/92, La Pietra mod Kommissionen, Sml. Pers. II, s. 275, præmis 30, 31 og 32.

I den foreliggende sag var intet til hinder for, at sagsøgeren kunne indgive sin anmodning om overførsel inden for en frist på seks måneder fra det tidspunkt, hvor han faktisk fik kendskab til AGB af 1977 og til INPS-aftalen, hvilket ifølge hans egne oplysninger var senest i 1988. Såfremt anmodningen ikke var blevet imødekommet, kunne han have anvendt de retsmidler, der var til hans rådighed. Sagsøgerens beslutning om ikke på det pågældende tidspunkt at indgive en normal anmodning om overførsel af sine pensionsrettigheder var således hans egen frivillige beslutning, hvilket bevirker, at han ikke kan antages at have befundet sig i en undtagelsessituation af grande, der ikke kan tilregnes ham (præmis 39).

For så vidt angår søgsmålsfrister bemærkes, at såfremt en tjenestemand har ladet fristen for at anlægge sag til prøvelse af eller indgive en klage over en bebyrdende afgørelse udløbe, kan en ny retspraksis vedrørende det spørgsmål, der omhandles i den bebyrdende afgørelse, ikke begrunde, at fristerne igen bringes til at løbe (præmis 40).

Henvisning cil Domstolen. 21. februar 1974, forenede sager 15/73-33/73. 52/73. 53/73. 57/73-109/73 116/73. 117/73,123/73. 132/73. 135/73, 136/73 og 137/73, Schots-Konnerm.fl. mod Rådet, Kommissionen og Parlamentet, Sml. s. 177. præmis 34-38; Domstolen, 8. marts 1988, sag 125/87. Brown mod Domstolen. Sml. s. 1619, præmis 14 og 15.

Med de fornødne ændringer kan ovennævnte domme anvendes i den foreliggende sag, hvorfor La Pietra- og Moretto-dommene ikke kan medføre, at fristen for at indgive en anmodning om overførsel igen bringes til at løbe (præmis 41).

Henvisning til: La Pietra mod Kommissionen, a.st.. præmis 30, 31 og 32.

Den af sagsøgeren den 29. juli 1994 indgivne anmodning må herefter betragtes som indgivet efter udløbet af den i AGB af 1977 fastsatte frist på seks måneder og følgelig som for sent indgivet (præmis 42).

Efter Moretto-dommen er der ikke tvivl om, at fristen på seks måneder er en almindelig frist. Heraf følger, at under alle omstændigheder kunne en eventuelt manglende overholdelse fra sagsøgerens side af gældende regler ikke betragtes som undskyldelig fra det tidspunkt, hvor han fik kendskab til nævnte dom (præmis 43).

Henvisning til: Moretio mod Kommissionen, a.st., præmis 24. 25 og 26.

Konklusion:

1) Sagen afvises, for så vidt der er nedlagt påstand om, at Retten giver Kommissionen påbud.