Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Præjudicielle spørgsmål – Domstolens kompetence – grænser – generelle eller hypotetiske spørgsmål – Domstolens efterprøvelse af sin egen kompetence

(Art. 234 EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/5, art. 8)

2. Konkurrence – fællesskabsregler – medlemsstaternes forpligtelser

[Art. 3, stk. 1, litra g), EF, art. 4 EF, 10 EF, 81 EF og 98 EF]

3. Fri bevægelighed for personer – etableringsfrihed – advokater – varig udøvelse af erhvervet i en anden medlemsstat end den, hvor beskikkelsen er opnået – direktiv 98/5

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/5, art. 8)

Sammendrag

1. Der gælder en formodning for, at præjudicielle spørgsmål vedrørende EU-retten er relevante. Domstolen kan kun afvise en anmodning fra en national ret, såfremt det klart fremgår, at den ønskede fortolkning af EU-retten savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand, når problemet er af hypotetisk karakter, eller når Domstolen ikke råder over de faktiske og retlige oplysninger, som er nødvendige for, at den kan foretage en saglig korrekt besvarelse af de stillede spørgsmål.

Et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 8 i direktiv 98/5 om lettelse af adgangen til varig udøvelse af advokaterhvervet i en anden medlemsstat end den, hvor beskikkelsen er opnået, kan herved ikke anses for hypotetisk, idet det er forelagt inden for rammerne af en sag om slettelse fra den advokatfortegnelse, som vedrører advokater, der udøver deres erhverv i deres medlemsstat under denne medlemsstats advokattitel. Reglen i nævnte artikel 8 har nemlig ikke blot til formål at tildele advokater, der er registreret i et værtsland under deres advokattitel fra en anden medlemsstat, de samme rettigheder som dem, de advokater, der er registreret i dette værtsland under dette lands advokattitel, nyder. Reglen skal også sikre, at de sidstnævnte ikke udsættes for omvendt forskelsbehandling, som kan opstå, hvis de regler, der gælder for dem, ikke også finder anvendelse på advokater, der er registreret i nævnte værtsland under en advokattitel fra en anden medlemsstat.

(jf. præmis 28, 31 og 32)

2. Artikel 3, stk. 1, litra g), EF og artikel 4 EF, 10 EF, 81 EF og 98 EF er ikke til hinder for nationale retsforskrifter, der hindrer deltidsansatte tjenestemænd i at udøve advokaterhvervet, selv om de har en advokatbestalling, idet loven stiller krav om, at de skal slettes fra advokatfortegnelsen.

Der foreligger en tilsidesættelse af artikel 10 EF og 81 EF, såfremt en medlemsstat enten foreskriver eller fremmer indgåelse af aftaler i strid med artikel 81 EF eller forstærker sådanne aftalers virkninger, eller såfremt den fratager de af den udstedte retsforskrifter deres statslige karakter ved at uddelegere ansvaret for at træffe beslutninger om økonomisk intervention til private erhvervsdrivende. Den omstændighed, at en medlemsstat foreskriver, at organer under en sammenslutning af erhvervsdrivende, såsom advokatsamfundene, af egen drift skal slette de medlemmer fra advokatfortegnelsen, der også er deltidsansatte tjenestemænd, og som ikke inden for den fastsatte frist har truffet et valg mellem enten at fortsætte med at være optaget på fortegnelsen eller at fortsætte ansættelsesforholdet ved det offentlige organ, indebærer ikke, at denne medlemsstat har frataget sine retsforskrifter deres statslige karakter. Disse samfund har nemlig ingen indflydelse for så vidt angår vedtagelsen af egen drift, som foreskrevet ved loven, af beslutninger om slettelse.

Sådanne nationale retsforskrifter kan af samme grunde ikke anses for at foreskrive eller fremme indgåelse af aftaler i strid med artikel 81 EF.

Disse betragtninger svækkes hverken af artikel 3, stk. 1, litra g), EF, der foreskriver, at Den Europæiske Union skal gennemføre en ordning, der sikrer, at konkurrencen inden for det indre marked ikke fordrejes, eller af artikel 4 EF og 98 EF, der omhandler indførelse af en økonomisk politik i overensstemmelse med princippet om en åben markedsøkonomi med fri konkurrence.

(jf. præmis 49-53 og domskonkl. 1)

3. Artikel 8 i direktiv 98/5 om lettelse af adgangen til varig udøvelse af advokaterhvervet i en anden medlemsstat end den, hvor beskikkelsen er opnået, skal fortolkes således, at det er tilladt værtslandet at pålægge advokater, der er registreret og ansat dér, hvad enten det er på fuld tid eller deltid, hos en anden advokat, hos en advokatsammenslutning eller i et advokatselskab eller i en offentlig eller privat virksomhed, begrænsninger for samtidig udøvelse af advokaterhvervet og nævnte ansættelsesforhold, forudsat at disse begrænsninger ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at opnå formålet bestående i at forebygge interessekonflikter, og at de finder anvendelse på samtlige advokater, der er registreret i denne medlemsstat.

Artikel 8 i direktiv 98/5 omfatter nemlig samtlige regler, som værtslandet har indført for at undgå interessekonflikter, som ifølge dets skøn kan opstå, når en advokat dels er optaget på advokatfortegnelsen, dels er ansat hos en anden advokat, hos en advokatsammenslutning eller i et advokatselskab eller i en offentlig eller privat virksomhed. Forbuddet mod, at advokater, der er registreret i den omhandlede medlemsstat, er ansat, selv på deltid, hos et offentligt organ, indgår således blandt de regler, som er omhandlet i nævnte artikel 8, i det mindste for så vidt som forbuddet vedrører udøvelse af advokaterhvervet samtidigt med et ansættelsesforhold ved en offentlig virksomhed. Den omstændighed, at disse retsforskrifter kan anses for at være meget restriktive, udgør endvidere ikke i sig selv nogen grund til kritik. At undgå interessekonflikter udgør nemlig en nødvendighed for udøvelse af advokaterhvervet og indebærer bl.a., at advokaterne skal kunne handle uafhængigt i forhold til offentlige myndigheder og af andre erhvervsudøvere, hvis påvirkning de ikke må være underlagt på nogen måde. Reglerne på dette område må ganske vist ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt for at opnå formålet bestående i at forebygge interessekonflikter. Endelig indebærer nævnte artikel 8, at værtslandets regler skal anvendes på samtlige advokater, der er registreret i denne medlemsstat, hvad enten de er det under værtslandets advokattitel eller under en advokattitel fra en anden medlemsstat.

(jf. præmis 59-62 og 64 samt domskonkl. 2)