ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rettens dom af 22. november 2018 — Brahma mod Den Europæiske Unions Domstol

(Sag T-603/16) (1)

((Personalesag - prøveansatte tjenestemænd - prøvetid - forlængelse af prøvetiden - afskedigelse ved prøvetidens udløb - vedtægtens artikel 34 - magtfordrejning - begrundelsespligt - vedtægtens artikel 25, stk. 2 - ret til at blive hørt - vedtægtens artikel 90, stk. 2 - ansvar - formkrav - regel om overensstemmelse mellem stævningen og klagen - formaliteten - økonomisk tab - ikke-økonomisk skade - årsagsforbindelse))

(2019/C 35/23)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Zoher Brahma (Thionville, Frankrig) (ved advokat A. Tymen)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Domstol (først ved J. Inghelram og L. Tonini Alabiso, derefter ved J. Inghelram og Á. Almendros Manzano, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand dels om annullation af afgørelsen af 17. juli 2015, hvorved Den Europæiske Unions Domstol besluttede ikke at udnævne sagsøgeren og at afskedige ham med virkning fra den 31. juli 2015, og af afgørelsen af 16. marts 2016 fra klageudvalget om afslag på sagsøgerens klage over afgørelsen af 17. juli 2015, dels om erstatning for det økonomiske tab og den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af disse afgørelser.

Konklusion

1) Den afgørelse, der blev truffet af justitssekretæren for Den Europæiske Unions Domstol, i dennes egenskab af ansættelsesmyndighed, den 17. juli 2015, hvorved Zoher Brahma blev afskediget ved udløbet af sin prøvetid med virkning fra den 31. juli 2015, annulleres.

2) Den afgørelse, der blev truffet af klageudvalget den 16. marts 2016 om afslag på klagen over den afgørelse, der blev truffet af Domstolens justitssekretær, i dennes egenskab af ansættelsesmyndighed, den 17. juli 2015, hvorved Zoher Brahma blev afskediget ved udløbet af sin prøvetid med virkning fra den 31. juli 2015, annulleres.

3) I øvrigt frifindes Domstolen.

4) Domstolen betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 296 af 16.8.2016 (sag oprindeligt registreret ved EU-Personaleretten under sagsnr. F-33/16 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).
C 35/18

Rettens dom af 21. november 2018 — HM mod Kommissionen

(Sag T-587/16) (1)

((Personalesag - tjenestemænd - ansættelse - meddelelse om udvælgelsesprøve EPSO/AST-SC/03/15 - ikke adgang til at deltage i bedømmelsesprøverne - anmodning om revurdering - forelæggelse af denne anmodning for udvælgelseskomitéen afvist på grund af forsinkelse - kompetencefordeling mellem EPSO og udvælgelseskomitéen))

(2019/C 35/22)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: HM (ved advokat H. Tettenborn)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved T. Bohr og G. Gattinara, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF med påstand om annullation dels af afgørelsen truffet den 17. august 2015 af Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor om ikke at tage hensyn til anmodningen om revurdering af udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at give sagsøgeren adgang til næste fase i udvælgelsesprøve EPSO/AST-SC/03/15-3, dels af udvælgelseskomitéens »stiltiende afgørelse« om ikke at imødekomme denne ansøgning.

Konklusion

1) Det Europæiske Personaleudvælgelseskontors (EPSO) afgørelse af 17. august 2015 om ikke at tage hensyn til anmodningen om revurdering af udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at give HM adgang til næste fase i udvælgelsesprøve EPSO/AST-SC/03/15-3 annulleres.

2) I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.

3) Kommissionen betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 191 af 30.5.2016 (sag oprindeligt registreret ved EU-Personaleretten under sagsnr. F-17/16 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).
Rettens dom af 20. november 2018 — Barata mod Parlamentet

(Sag T-854/16) (1)

((Personalesag - tjenestemænd - forfremmelse - forfremmelsesåret 2015 - certificeringsprocedure - udelukkelse fra den endelige liste over tjenestemænd med tilladelse til at følge uddannelsesprogrammet - vedtægtens artikel 45a - begrundelsespligt - åbenbart urigtigt skøn - ligebehandling - ret til forsvar))

(2019/C 25/49)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: João Miguel Barata (Evere, Belgien) (ved advokaterne G. Pandey og D. Rovetta samt solicitor J. Grayston)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved D. Nessaf og Í. Ní Riagáin Düro, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om annullation, for det første, af Parlamentets afgørelse af 29. januar 2016 og af den bekræftende afgørelse af 29. marts 2016 om ikke at opføre sagsøgeren på listen over tjenestemænd med tilladelse til i 2015 at følge uddannelsesprogrammet for certificeringsåret 2015, for det andet, af afgørelsen om afslag på klagen af 25. august 2016, for det tredje, af meddelelsen om intern udvælgelsesprøve 2015/023, omdelt til de ansatte den 18. september 2015, og, for det fjerde, af udkastet til listen over de tjenestemænd, der var udvalgt til at deltage i den pågældende uddannelsesprogram.

Konklusion

1) Europa-Parlamentet frifindes.

2) João Miguel Barata betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 38 af 6.2.2017
Rettens dom af 14. december 2018 — East West Consulting mod Kommissionen

(Sag T-298/16) (1)

((Ansvar uden for kontraktforhold - instrument til førtiltrædelsesbistand - tredjeland - nationalt offentligt udbud - decentral forvaltning - afgørelse 2008/969/EF, Euratom - system for tidlig varsling - aktivering af en varsling i systemet for tidlig varsling - beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser - Kommissionens afslag på forhåndsgodkendelse - manglende tildeling af kontrakten - Rettens kompetence - antagelse til realitetsbehandling af beviserne - manglende retsgrundlag for varslingen - ret til forsvar - uskyldsformodning - tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder - årsagsforbindelse - økonomisk og ikke-økonomisk tab - tab af kontrakten - fortabt mulighed for at få tildelt andre kontrakter))

(2019/C 93/49)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: East West Consulting SPRL (Nandrin, Belgien) (først ved advokaterne L. Levi og A. Tymen, derefter ved advokat L. Levi)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Dintilhac og J. Estrada de Solà, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for det økonomiske og ikke-økonomiske tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af sin varsling i systemet for tidlig varsling og det efterfølgende afslag, støttet på denne varsling, på at påtegne den kontrakt, der var blevet tildelt det af sagsøgeren ledede konsortium, og som skulle finansieres af Den Europæiske Union inden for rammerne af instrumentet til førtiltrædelsesbistand.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen betaler East West Consulting SPRL et beløb på 20 000 EUR.

2) I øvrigt frifindes Kommissionen.

3) Hver part bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 270 af 25.7.2016.
Rettens dom af 13. december 2018 — Kakol mod Kommissionen

(Sagerne T-641/16 RENV og T-137/17) (1)

((Personalesag - tjenestemænd - ansættelse - meddelelse om udvælgelsesprøve - almindelig udvælgelsesprøve - ingen adgang for en ansøger til at deltage i prøverne i assessmentcentret - ingen anerkendelse af kvalifikationer - adgang til en tidligere udvælgelsesprøve - betingelser for tilsvarende udvælgelsesprøver - reglen om overensstemmelse mellem stævningen og klagen - retskraft - den indledende administrative procedure ikke overholdt - bebyrdende retsakt som omhandlet i vedtægtens artikel 91 - retsaktens ophavsmands kompetence - erstatningspåstand))

(2019/C 93/56)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Danuta Kakol (Luxembourg, Luxembourg) (ved advokat R. Duta)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Gattinara og L. Radu Bouyon, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand dels om annullation af afgørelsen af 14. februar 2014, fremsendt den 2. maj 2016, og af afgørelsen af 25. november 2016 om ikke at give sagsøgeren adgang til prøverne i assessmentcentret for udvælgelsesprøve AD/177/10, afholdt af Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO), med den begrundelse, at hun ikke opfyldte de specifikke betingelser om krævede kvalifikationer i meddelelsen om udvælgelsesprøve, eller om afslag på hendes klage over dette afslag på adgang, dels om, at Kommissionen tilpligtes at betale hende et beløb på 5 000 EUR i erstatning for det ikke-økonomiske tab, hun angiveligt led som følge af den chikanerende behandling af hendes ansøgning.

Konklusion

1) Sag T-641/16 RENV og sag T-137/17 forenes med henblik på denne dom.

2) I sag T-641/16 RENV er det ufornødent at træffe afgørelse om påstanden om annullation og i øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.

3) I sag T-137/17 frifindes Europa-Kommissionen.

4) Hver part bærer sine egne omkostninger vedrørende sag T-641/16 RENV og sag T-137/17 og vedrørende sag F-48/14 og sag T-152/15 P.

(1) EUT C 52 af 22.2.2014 (sag oprindeligt registreret ved EU-Personaleretten under sagsnr. F-1/14 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).
C 93/47

Rettens dom af 14. december 2018 — FV mod Rådet

(Sag T-750/16) (1)

((Personalesag - tjenestemænd - vedtægtens artikel 42c - orlov i tjenestens interesse - ligebehandling - forbud mod forskelsbehandling på grund af alder - åbenbart urigtigt skøn - ansvar))

(2019/C 93/57)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: FV (først ved advokaterne L. Levi og A. Tymen, derefter ved advokat L. Levi)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bauer og R. Meyer, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Parlamentet (ved A. Troupiotis og J. A. Steele, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen (ved G. Berscheid og D. Martin, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand dels om annullation af Rådets afgørelse af 8. december 2015 om at placere sagsøgeren på orlov i tjenestens interesse på grundlag af artikel 42c i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og, om fornødent, af afgørelsen af 19. juli 2016 om afslag på den af sagsøgeren indgivne klage, dels om erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt.

Konklusion

1) Afgørelsen af 8. december 2015, hvorved FL blev placeret på orlov i tjenestens interesse, annulleres.

2) I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union

3) Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler de af FV afholdte omkostniger.

4) Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 6 af 9.1.2017.
Rettens dom af 13. december 2018 — Fruits de Ponent mod Kommissionen

(Sag T-290/16) (1)

((Ansvar uden for kontraktforhold - landbrug - fersken- og nektarinmarkederne - forstyrrelser opstået i produktionsåret 2014 - russisk embargo - midlertidige, ekstraordinære støtteforanstaltninger til fordel for producenter - delegerede forordning (EU) nr. 913/2014 og (EU) nr. 923/2014 - retsregler, som har til formål at tillægge borgerne rettigheder - pligt til at udvise omhu og princippet om god forvaltningsskik - tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse - årsagsforbindelse))

(2019/C 82/47)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Fruits de Ponent, SCCL (Alcarràs, Spanien) (ved advokaterne M. Roca Junyent, J. Mier Albert, R. Vallina Hoset og A. Sellés Marco)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved I. Galindo Martín og K. Skelly, derefter ved I. Galindo Martín, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for det tab, som tre af sagsøgerens medlemmer angiveligt har lidt som følge Kommissionens handlinger og undladelser i sammenhæng med vedtagelsen af Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 913/2014 af 21. august 2014 om midlertidige ekstraordinære støtteforanstaltninger for producenter af ferskner og nektariner (EUT 2014, L 248, s. 1), og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 932/2014 af 29. august 2014 om midlertidige ekstraordinære støtteforanstaltninger for producenter af visse frugter og grøntsager og om ændring af delegeret forordning (EU) nr. 913/2014 (EUT 2014, L 259, s. 2).

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Fruits de Ponent, SCCL, betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 270 af 25.7.2016.
1)

Afgørelse truffet den 13. juli 2016 af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 2585/2015-4) vedrørende en fortabelsessag mellem Trademarkers NV og C=Holdings BV annulleres, for så vidt som appelkammeret ikke gav C=Holdings medhold i, at der forelå rimelig grund til, at brug af den internationale registrering, som dette er indehaver af, ikke har fundet sted.
1)

Afgørelsen af 22. december 2015 truffet af kontorchefen for »Career and Performance« i Europa-Kommissionens generaldirektorat »Human Resources and Security« om omplacering af Nikolaos Pipiliagkas med virkning fra den 1. januar 2013, annulleres.
C 82/48

Rettens dom af 13. december 2018 — CX mod Kommissionen

(Sag T-743/16 RENV) (1)

((Personalesag - tjenestemænd - disciplinærsanktion - fjernelse fra tjenesten - ret til forsvar - omsorgspligt - artikel 22, stk. 1, i bilag IX til tjenestemandsvedtægten - artikel 41 og artikel 52 i chartret om grundlæggende rettigheder - ansvar - reelt tab - årsagsforbindelse))

(2019/C 82/55)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: CX (ved advokat É. Boigelot)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Simonetti og C. Ehrbar, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand dels om annullation af afgørelsen af 16. oktober 2013, hvori Kommissionen konstaterede, at sagsøgeren havde gjort sig skyldig i to grove fejl og som følge heraf pålagde ham sanktionen fjernelse fra tjenesten uden nedsættelse af hans pensionsrettigheder, dels om erstatning af de tab, sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af denne afgørelse.

Konklusion

1) Afgørelsen af 16. oktober 2013, hvorved Europa-Kommissionen pålagde CX sanktionen fjernelse fra tjenesten uden nedsættelse p.t. af hans pensionsrettigheder, annulleres.

2) I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.

3) Hver part bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 85 af 22.3.2014 (sag oprindeligt registreret ved Retten for EU-Personalesager under sagsnummer F-5/14 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).
Rettens dom af 13. december 2018 — Schubert m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-530/16) (1)

((Personalesag - vederlag - årlig tilpasning af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte - forordning (EU) nr. 422/2014 og forordning (EU) nr. 423/2014 - tilpasning af løn og pensioner for 2011 og 2012 - begrundelsespligt - proportionalitet - berettiget forventning - regler om social dialog))

(2019/C 82/49)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Ludwig Schubert (Overijse, Belgien) og seks øvrige sagsøgere, hvis navne er opført i bilaget til dommen (ved advokaterne C. Bernard-Glanz, N. Flandin og S. Rodrigues)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved J. Currall og G. Gattinara, derefter ved G. Gattinara og L. Radu Bouyon, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Parlamentet (ved E. Taneva og M. Ecker, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (først ved M. Bauer og M. Veiga, derefter ved M. Bauer et R. Meyer, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand dels om annullation af Kommissionens afgørelser om på sagsøgernes løn eller pensioner at anvende den tilpasning på 0 % for 2011, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 422/2014 af 16. april 2014 om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2011 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte i Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner (EUT 2014, L 129, s. 5), og den tilpasning på 0,8 % for 2012, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 423/2014 af 16. april 2014 om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2012 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner (EUT 2014, L 129, s. 12), dels om erstatning for det tab, sagsøgerne angiveligt har lidt som følge af disse afgørelser.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

3) Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 96 af 23.3.2015 (sag oprindeligt registreret ved EU-Personaleretten under sagsnr. F-4/15 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).
Rettens dom af 13. december 2018 — Haeberlen mod ENISA

(Sag T-632/16) (1)

((Personalesag - løn - årlig tilpasning af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte - forordning (EU) nr. 422/2014 og forordning (EU) nr. 423/2014 - tilpasninger af vederlag og pensioner for 2011 og 2012 - begrundelsespligt - proportionalitet - berettiget forventning - reglerne om social dialog))

(2019/C 82/52)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Thomas Haeberlen (Swisttal, Tyskland) (først ved advokaterne L. Levi og A. Tymen, derefter ved advokat L. Levi og endelig ved advokaterne L. Levi og C. Bernard Glanz)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA) (ved A. Ryan, som befuldmægtiget, bistået af advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Parlamentet (ved E. Taneva og M. Ecker, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bauer og R. Meyer, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand dels om annullation af ENISA’s afgørelse af 21. oktober 2015, hvori sagsøgeren blev pålagt at betale et beløb på 3 133,19 EUR efter anvendelse på hans vederlag af den tilpasning på 0 % for 2011, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 422/2014 af 16. april 2014 om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2011 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte i Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner (EUT 2014, L 129, s. 5), og den tilpasning på 0,8 % for 2012, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 423/2014 af 16. april 2014 om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2012 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner (EUT 2014, L 129, s. 12), dels om erstatning for det ikke-økonomiske tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af denne afgørelse.

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA) frifindes.

2) Thomas Haeberlen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Den Europæiske Unions Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA) afholdte omkostninger.

3) Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 410 af 7.11.2016.
C 82/39

Rettens dom af 13. december 2018 — Ryanair og Airport Marketing Services mod Kommissionen

(Sag T-53/16) (1)

((Statsstøtte - aftaler indgået af handels- og industrikammeret i Nîmes-Uzès-Le Vigan med Ryanair og dettes datterselskab Airport Marketing Services - lufthavnstjenester - markedsføringstjenester - afgørelse, hvorved støtten erklæres uforenelig med det indre marked og anordnes tilbagesøgt - begrebet statsstøtte - tilregnelse til staten - et handels- og industrikammer - fordel - kriteriet om den private investor - tilbagesøgning - artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder - retten til aktindsigt - retten til at blive hørt))

(2019/C 82/44)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Ryanair DAC tidligere Ryanair Ltd (Dublin, Irland) og Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (ved advokaterne G. Berrisch, E. Vahida og I.-G. Metaxas-Maranghidis samt solicitor B. Byrne)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. Flynn og S. Noë, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved S. Boelaert, S. Petrova og J. Kneale, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse (EU) 2016/633 af 23. juli 2014 vedrørende statsstøtte SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN) gennemført af Frankrig til fordel for Chambre de Commerce et d'Industrie de Nîmes-Uzès-Le Vigan, Veolia Transport Aéroport de Nîmes, Ryanair og Airport Marketing Services (EUT 2016, L 113, s. 32).

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Ryanair DAC og Airport Marketing Services Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

3) Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 145 af 25.4.2016.
1)

Punkt 2) i bilag II til Kommissionens forordning (EU) 2016/646 af 20. april 2016 om ændring af forordning (EF) nr. 692/2008 med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 6), annulleres, for så vidt som det i punkt 2.1.1 og 2.1.2 i bilag IIIA til Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 af 18. juli 2008 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 fastsætter værdien for den endelige overensstemmelsesfaktor CF pollutant og værdien for den midlertidige overensstemmelsesfaktor CF pollutant for massen af nitrogenoxider.
Rettens dom af 13. december 2018 — Monolith Frost mod EUIPO — Dovgan (PLOMBIR)

(Sag T-830/16) (1)

([EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-ordmærket PLOMBIR - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] - undersøgelse af de faktiske omstændigheder - artikel 76, stk. 1, i forordning nr. 207/2009 (nu artikel 95, stk. 1, i forordning 2017/1001) - beviser, der fremlægges for første gang for Retten])

(2019/C 82/56)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Monolith Frost GmbH (Leopoldshöhe, Tyskland) (ved advokaterne E. Liebich og S. Labesius)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Söder, D. Walicka og M. Fischer, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Dovgan GmbH (Hamburg, Tyskland) (ved advokaterne J.-C. Plate og R. Kaase)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 22. september 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1812/2015-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Monolith Frost og Dovgan.

Konklusion

1) Afgørelsen truffet den 22. september 2016 af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1812/2015-4) annulleres.

2) EUIPO bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Monolith Frost GmbH, herunder de nødvendige udgifter, som er afholdt af Monolith Frost i forbindelse med sagen for appelkammeret ved EUIPO.

3) Dovgan GmbH bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 22 af 23.1.2017.