Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Frie kapitalbevægelser – traktatens bestemmelser – anvendelsesområde – åbne pensionsfonde

(Art. 56 EF; Rådets direktiv 88/361, bilag I)

2. Frie kapitalbevægelser – restriktioner – åbne pensionsfonde – nationale bestemmelser, der begrænser adgangen for disse fonde til at foretage investeringer i udlandet

[Art. 56 EF og art. 58, stk. 1, litra b), EF]

Sammendrag

1. Kapitaliserede arbejdsmarkedspensionsfonde udøver en økonomisk aktivitet på trods af deres sociale formål og den obligatoriske karakter af medlemskabet i pensionsordningen, som de henhører under. Dette er tilfældet ved åbne pensionsfonde, hvis aktiver forvaltes og investeres af særskilte selskaber, som udøver virksomhed mod vederlag i form af aktieselskaber. De offentlige myndigheders forsigtighedstilsyn med de åbne pensionsfonde og disse selskaber og statsgarantien for dækningen af disse fondes eventuelle underskud kan ikke rejse tvivl ved de omhandlede aktiviteters økonomiske karakter.

Selv hvis det medgives, at de midler, der henhører under disse fonde, er offentlige i et tilfælde, hvor de udspringer af pensionsbidrag opkrævet hos de pågældende arbejdstageres arbejdsgivere, er en sådan omstændighed under alle omstændigheder ikke i sig selv tilstrækkelig til at udelukke anvendelsen af artikel 56 EF på transaktioner vedrørende disse midler, således som det fremgår af bilag I til direktiv 88/361 om gennemførelse af traktatens artikel 67 (denne artikel blev ophævet ved Amsterdamtraktaten), hvorefter begrebet »kapitalbevægelser« bl.a. omfatter transaktioner vedrørende medlemsstaternes og andre offentlige myndigheders og organers tilgodehavender eller forpligtelser.

(jf. præmis 40 og 41)

2. En national lovgivning, som pålægger de åbne pensionsfonde såvel kvantitative som kvalitative begrænsninger vedrørende de investeringer, der udføres uden for det nationale område, har ligeledes en restriktiv virkning for selskaber hjemmehørende i andre medlemsstater, da den udgør en hindring for kapitaltilførsel fra den pågældende medlemsstat, da erhvervelse af bl.a. aktier eller andele i institutter for kollektiv investering er begrænset ved den pågældende lovgivning.

Sådanne restriktioner er ikke berettigede i henhold til artikel 58, stk. 1, litra b), EF, idet selv om den pågældende nationale lovgivning fastsætter det materielle indhold af de tilsynsbestemmelser, der finder anvendelse på disse pensionsfonde, har den på ingen måde til formål at hindre overtrædelser af national ret og forskrifter i forbindelse med tilsynet med finansielle institutioner og kan således ikke føre til en undtagelse fra den pågældende artikel.

De pågældende restriktioner kan heller ikke begrundes ud fra tvingende almene hensyn. Det er således korrekt, at interessen i at sikre stabiliteten og sikkerheden af de aktiver, der forvaltes af pensionsfondene, særligt gennem vedtagelsen af tilsynsbestemmelser, kan anses for en tvingende almen grund, der kan berettige begrænsninger i de frie kapitalbevægelser, idet sådanne begrænsninger imidlertid skal være egnede i forhold til det formål, der forfølges, og ikke må gå ud over, hvad der er nødvendigt for at opnå det forfulgte mål. Disse pensionsfondes vanskeligheder ved at vurdere risici forbundet med investeringer i udlandet kan ikke berettige de kvantitative og kvalitative begrænsninger vedrørende investeringer i værdipapirer udstedt i medlemsstaterne. Medlemsstaternes lovgivning vedrørende offentliggørelse af oplysninger om finansielle produkter og om beskyttelse af investorer og forbrugere har i vidt omfang været genstand for harmonisering på EU-niveau, hvilket letter skabelsen af et fælles europæisk kapitalmarked. Sådanne foranstaltninger kan heller ikke berettiges med den begrundelse, at de udgør et middel, der for de nationale tilsynsmyndigheder er lettere at gennemføre, og dette gælder også i forbindelse med en social sikringsordning under opbygning, eller med den begrundelse, at visse af disse foranstaltninger tilsigter at beskytte de pågældende fonde mod risikoen for at skulle betale yderligere eller for store omkostninger, idet sådanne omkostninger under alle omstændigheder skal tages i betragtning af investoren ved valget af investeringer uafhængigt af, hvor disse finder sted.

En medlemsstat tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til artikel 56 EF, hvis den opretholder lovbestemmelser, som pålægger de åbne pensionsfonde såvel kvantitative som kvalitative begrænsninger vedrørende de investeringer, der udføres uden for det nationale område, og således begrænser adgangen for disse pensionsfonde til at foretage investeringer i de øvrige medlemsstater.

(jf. præmis 51, 52, 56-58, 65-67, 69-71 og 73 samt domskonkl.)