Sag C-36/16

Minister Finansów

mod

Posnania Investment SA

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Naczelny Sąd Administracyjny)

»Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – direktiv 2006/112/EF – artikel 2, stk. 1, litra a) – artikel 14, stk. 1 – afgiftspligtige transaktioner – begrebet »levering af varer mod vederlag« – overdragelse af en fast ejendom til staten eller en regional enhed til betaling af en skattegæld – ikke omfattet«

Sammendrag – Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. maj 2017

Harmonisering af afgiftslovgivningerne – det fælles merværdiafgiftssystem – levering af goder – begreb – begrebet »levering af varer mod vederlag« – overdragelse af en fast ejendom til staten eller en regional enhed til betaling af en skattegæld – ikke omfattet

[Rådets direktiv 2006/112, art. 2, stk. 1, litra a), og art. 14, stk. 1]

Artikel 2, stk. 1, litra a), og artikel 14, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at en merværdiafgiftspligtig persons overdragelse af ejendomsretten til en fast ejendom til fordel for statskassen i en medlemsstat eller til en regional enhed i en sådan medlemsstat, der ligesom den i hovedsagen omhandlede overdragelse sker til betaling af en skatterestance, ikke udgør en merværdiafgiftspligtig levering af varer mod vederlag.

Hvad for det fjerde angår spørgsmålet om, hvorvidt en transaktion i form af en overdragelse til en offentlig enhed af ejendomsretten til en fast ejendom, i det foreliggende tilfælde ejendomsretten til et grundstykke, der overdrages til en kommune til betaling af afgiftsrestanser, skal anses for at ske mod vederlag, bemærkes, at levering af goder kun sker »mod vederlag« i den forstand, hvori udtrykket anvendes i momsdirektivets artikel 2, stk. 1, litra a), såfremt der mellem leverandøren og køberen består et retsforhold, der vedrører en gensidig udveksling af ydelser, idet det af leverandøren modtagne vederlag udgør den faktiske modværdi af det leverede gode (dom af 27.4.1999, Kuwait Petroleum,C-48/97, EU:C:1999:203, præmis 26, og af 21.11.2013, Dixons Retail,C-494/12, EU:C:2013:758, præmis 32).

Skatteyderens pligt til som debitor for en skattegæld at betale skattemyndigheden i dennes egenskab af kreditor for denne gæld er imidlertid af ensidig karakter, for så vidt som den nævnte skatteyders betaling af skatten udelukkende medfører vedkommendes retlige frigørelse af gælden, selv om den pågældende, som i det foreliggende tilfælde, betaler ved en overdragelse af en fast ejendom i betalings sted.

En skat er således en obligatorisk opkrævning, der foretages autoritativt af den offentlige myndighedsudøver med hensyn til midler, som tilhører personer omfattet af dennes beskatningskompetence. Denne opkrævning er bestemt til, via de offentlige budgetter, at betale almennyttige offentlige ydelser. Hvad enten den vedrører et pengebeløb eller – som i det foreliggende tilfælde – en fast ejendom, giver en sådan opkrævning ikke anledning til nogen ydelse fra den offentlige myndigheds side og dermed heller ikke til nogen modydelse fra skattepligtiges side.

(jf. præmis 31, 33, 34 og 42 samt domskonkl.)