Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - intervention - formaliteten - fornyet undersøgelse efter en tidligere kendelse om, at interventionen kan admitteres - medlemsstaternes ret til intervention - omfang

(EF-statutten for Domstolen, art. 37, stk. 1, og art. 46, stk. 1)

2 Annullationssøgsmål - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der berører dem umiddelbart og individuelt - forordninger om særlige foranstaltninger for indførsel af ris med oprindelse i de associerede oversøiske lande og territorier - sag anlagt af en selvstændig enhed i en medlemsstat, som hører til disse lande og territorier - sagen kan admitteres

(EF-traktaten, art. 173, stk. 2 og 4 (efter ændring nu art. 230, stk. 2 og 4, EF); Kommissionens forordning nr. 2352/97 og nr. 2494/97)

3 De oversøiske landes og territoriers associering - beskyttelsesforanstaltninger mod indførsler af landbrugsprodukter med oprindelse i associerede lande og territorier - betingelser for indførelse - Kommissionens skøn - grænser - forordning nr. 2352/97 og nr. 2494/97 - ulovlighed

(Kommissionens forordning nr. 2352/97 og nr. 2494/97; Rådets afgørelse 91/482, art. 109, stk. 1)

Sammendrag

1 Den omstændighed, at Retten ved tidligere kendelse har tilladt en medlemsstat at intervenere til støtte for en parts påstande, er ikke til hinder for, at der i den endelige dom foretages en fornyet undersøgelse af, om interventionen kan admitteres. Den omstændighed, at en medlemsstat kun har ratificeret traktaten om en anden medlemsstats tiltrædelse for sit europæiske område, kan imidlertid ikke påvirke sidstnævntes udøvelse af retten til at indtræde i enhver sag, der indbringes for Retten, som tilkommer den i kraft af dens egenskab af medlemsstat.

(jf. præmis 30 og 31)

2 En selvstændig enhed i en medlemsstat, som er en juridisk person i henhold til national ret og hører til de oversøiske lande og territorier (OLT), kan anlægge sag til anfægtelse af forordning nr. 352/97 om særlige foranstaltninger for indførsel af ris med oprindelse i OLT og forordning nr. 2494/97, der er udstedt som led i disse foranstaltninger.

Selv om den nemlig ikke er omfattet af begrebet medlemsstat i traktatens artikel 173, stk. 2's forstand (efter ændring nu artikel 230, stk. 2, EF), kan en sådan enhed i princippet anlægge annullationssøgsmål i henhold til traktatens artikel 173, stk. 4.

Skønt de anfægtede forordninger efter deres art er generelle og ikke er beslutninger som omhandlet i traktatens artikel 189 (nu artikel 249 EF), er sagsøgeren individuelt berørt af disse, eftersom Kommissionen, da den påtænkte at udstede dem, var forpligtet til specielt at tage hensyn til sagsøgerens situation i henhold til artikel 109, stk. 2, i afgørelse 91/482 om OLT's associering. I øvrigt kan sagsøgerens interesse i at anlægge sag for at opnå annullation af de anfægtede forordninger ikke udelukkes alene af den grund, at den pågældende medlemsstat har en selvstændig søgsmålsret i henhold til traktatens artikel 173, stk. 2.

Endelig er sagsøgeren umiddelbart berørt af forordning nr. 2352/97, som indeholder en fuldstændig ordning, som ikke giver plads for noget skøn for medlemsstaternes myndigheders side, fordi den fastsætter bindende regler om ansøgning om og udstedelse af importlicenser for ris med oprindelse i OLT og bemyndiger Kommissionen til at udsætte udstedelsen heraf, såfremt der sker en overskridelse af en kvote, som den fastsætter, og indtræder mærkbare forstyrrelser på markedet. Sagsøgeren er også umiddelbart berørt af forordning nr. 2494/97, da denne forordning udelukker udstedelse af importlicenser for ris henhørende under KN-kode 1006 med oprindelse i OLT for ansøgninger indgivet fra den 3. december 1997 og suspenderer indgivelse af nye ansøgninger om eksportlicenser for ris med sådan oprindelse indtil den 31. december 1997.

(jf. præmis 43, 45, 48, 57, 58, 60 og 61)

3 Ved at bestemme, at Kommissionen kan træffe eller tillade de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger mod indførsler af varer med oprindelse i de associerede oversøiske lande og territorier (OLT), såfremt disse indførsler medfører alvorlige forstyrrelser i en erhvervssektor eller i en eller flere medlemsstater eller bringer disses finansielle stabilitet i fare, overlader artikel 109, stk. 1, i afgørelse 91/482 om OLT's associering Kommissionen et vidt skøn, ikke blot med hensyn til, om de betingelser, der kan begrunde vedtagelsen af en beskyttelsesforanstaltning, er opfyldt, men også med hensyn til det principielle spørgsmål, om der skal vedtages sådanne foranstaltninger. Den må dog godtgøre, at der er årsagsforbindelse mellem anvendelsen af afgørelsen og de indtrådte forstyrrelser på det pågældende marked.

Dette var ikke tilfældet ved udstedelsen af forordning nr. 2352/97 om særlige foranstaltninger for indførsel af ris med oprindelse i OLT. Truslen om indførsel af ubegrænsede mængder varer med oprindelse i OLT er nemlig en direkte følge af anvendelsen af bestemmelserne i traktatens fjerde del om OLT's associering og af afgørelse 91/482, som bestemmer, at samhandelen med OLT i princippet finder sted på samme vilkår som samhandelen mellem medlemsstaterne. Hvis en sådan trussel, som altid er overhængende i mangel af beskyttelsesforanstaltninger, var tilstrækkelig til at godtgøre, at der består den årsagsforbindelse, der er nødvendig, for at der kan træffes beskyttelsesforanstaltninger i henhold til den ovennævnte artikel 109, stk. 1, ville det være umuligt at virkeliggøre formålet med bestemmelserne i traktatens fjerde del og afgørelse 91/482.

Følgelig må forordning nr. 2352/97 og som en konsekvens heraf forordning nr. 2494/97, som er baseret på denne, annulleres.

(jf. præmis 74, 78, 79, 83 og 87)