ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
PERSONALERETTENS KENDELSE

(Første Afdeling)

12. juni 2009

Sag F-68/08

Rudolf Sluiter

mod

Den Europæiske Politienhed (Europol)

»Personalesag – Europols personale – ingen forlængelse af en kontrakt – tidsubegrænset ansættelseskontrakt – formaliteten – retlig interesse – søgsmål til prøvelse af en afgørelse, der er bortfaldet på tidspunktet for sagens anlæggelse – manglende forudgående klage«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 40, stk. 3, i konventionen udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om oprettelse af en europæisk politienhed (Europolkonventionen) og artikel 93, stk. 1, i vedtægten for Europols personale, hvorunder Rudolf Sluiter har nedlagt påstand om annullation af den af Europols direktør trufne afgørelse af 4. oktober 2007 om afslag på at forlænge hans kontrakt og om afslag på at tilbyde ham en tidsubestemt kontrakt, af den af Europols direktør trufne afgørelse af 29. april 2008 om afslag på hans klage over førnævnte afgørelse af 4. oktober 2007 og af den af Europols direktør trufne afgørelse af 12. juni 2008 om nyt afslag på at forlænge hans kontrakt.

Udfald: Den Europæiske Politienhed (Europol) frifindes. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – søgsmål – retlig interesse – vurdering på tidspunktet for sagens anlæg – den anfægtede afgørelse bortfaldet

Den retlige interesse, som er en ufravigelig betingelse for, at søgsmålet kan antages til realitetsbehandling, skal foreligge på tidspunktet for sagens anlæggelse. Et annullationssøgsmål, der er anlagt til prøvelse af en afgørelse, som er bortfaldet før datoen for registreringen af stævningen som følge af vedtagelsen af en ny afgørelse truffet efter en fornyet gennemgang af andre grunde og på grundlag af andre faktorer end dem, hvorpå administrationen baserede sig i forbindelse med vedtagelsen af den første afgørelse, skal herefter afvises fra realitetsbehandling. Den nye afgørelse er ikke en bekræftende afgørelse, men tværtimod en selvstændig afgørelse, som træder i stedet for den tidligere afgørelse.

(jf. præmis 33, 34, 36 og 37)

Henvisning til:

Domstolen: 7. juni 2007, sag C-362/05 P, Wunenburger mod Kommissionen, Sml. I, s. 4333, præmis 42.

Retten: 18. juni 1992, sag T-49/91, Turner mod Kommissionen, Sml. II, s. 1855, præmis 24-26; 13. december 1996, sag T-128/96, Lebedef mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 629, og II, s. 1679, præmis 19 og 21; 29. september 1999, sag T-68/97, Neumann og Neumann-Schölles mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 193, og II, s. 1005, præmis 58; 27. januar 2000, sag T-49/97, TAT European Airlines mod Kommissionen, Sml. II, s. 51, præmis 30-36; 24. april 2001, sag T-159/98, Torre m.fl. mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 83, og II, s. 395, præmis 28; 5. marts 2004, sag T-281/03, Liakoura mod Rådet, Sml. Pers. I-A, s. 61, og II, s. 249, præmis 36-38; 13. september 2005, sag T-272/03, Fernández-Gómez mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 229, og II, s. 1049, præmis 36 og 42-44.

Personaleretten: 15. juli 2008, sag F-28/08, Pouzol mod Revisionsretten, Sml. Pers. I-A-1, s. 0000, og II-A-1, s. 0000, præmis 45-50.
PERSONALERETTENS KENDELSE

(Første Afdeling)

12. juni 2009

Sag F-67/08

Maria Teresa Visser-Fornt Raya

mod

Den Europæiske Politienhed (Europol)

»Personalesag – Europols personale – ingen forlængelse af en kontrakt – tidsubegrænset ansættelseskontrakt – formaliteten – retlig interesse – søgsmål til prøvelse af en afgørelse, der er bortfaldet på tidspunktet for sagens anlæggelse – manglende forudgående klage«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 40, stk. 3, i konventionen udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om oprettelse af en europæisk politienhed (Europolkonventionen) og artikel 93, stk. 1, i vedtægten for Europols personale, hvorunder Maria Teresa Visser-Fornt Raya har nedlagt påstand om annullation af den af Europols direktør trufne afgørelse af 4. oktober 2007 om afslag på at forlænge hendes kontrakt og om afslag på at tilbyde hende en tidsubestemt kontrakt, af den af Europols direktør trufne afgørelse af 29. april 2008 om afslag på hendes klage over førnævnte afgørelse af 4. oktober 2007 og af den af Europols direktør trufne afgørelse af 12. juni 2008 om nyt afslag på at forlænge hendes kontrakt.

Udfald: Den Europæiske Politienhed (Europol) frifindes. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – søgsmål – retlig interesse – vurdering på tidspunktet for sagens anlæg – den anfægtede afgørelse bortfaldet

Den retlige interesse, som er en ufravigelig betingelse for, at søgsmålet kan antages til realitetsbehandling, skal foreligge på tidspunktet for sagens anlæggelse. Et annullationssøgsmål, der er anlagt til prøvelse af en afgørelse, som er bortfaldet før datoen for registreringen af stævningen som følge af vedtagelsen af en ny afgørelse truffet efter en fornyet gennemgang af andre grunde og på grundlag af andre faktorer end dem, hvorpå administrationen baserede sig i forbindelse med vedtagelsen af den første afgørelse, skal herefter afvises fra realitetsbehandling. Den nye afgørelse er ikke en bekræftende afgørelse, men tværtimod en selvstændig afgørelse, som træder i stedet for den tidligere afgørelse.

(jf. præmis 32, 33, 35 og 36)

Henvisning til:

Domstolen: 7. juni 2007, sag C-362/05 P, Wunenburger mod Kommissionen, Sml. I, s. 4333, præmis 42.

Retten: 18. juni 1992, sag T-49/91, Turner mod Kommissionen, Sml. II, s. 1855, præmis 24-26; 13. december 1996, sag T-128/96, Lebedef mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 629, og II, s. 1679, præmis 19 og 21; 29. september 1999, sag T-68/97, Neumann og Neumann-Schölles mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 193, og II, s. 1005, præmis 58; 27. januar 2000, sag T-49/97, TAT European Airlines mod Kommissionen, Sml. II, s. 51, præmis 30-36; 24. april 2001, sag T-159/98, Torre m.fl. mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 83, og II, s. 395, præmis 28; 5. marts 2004, sag T-281/03, Liakoura mod Rådet, Sml. Pers. I-A, s. 61, og II, s. 249, præmis 36-38; 13. september 2005, sag T-272/03, Fernández-Gómez mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 229, og II, s. 1049, præmis 36 og 42-44.

Personaleretten: 15. juli 2008, sag F-28/08, Pouzol mod Revisionsretten, Sml. Pers. I-A-1, s. 0000, og II-A-1, s. 0000, præmis 45-50.
PERSONALERETTENS KENDELSE

(Første Afdeling)

12. juni 2009

Sag F-65/08

Michael Kipp

mod

Den Europæiske Politienhed (Europol)

»Personalesag – Europols personale – ingen forlængelse af en kontrakt – tidsubegrænset ansættelseskontrakt – formaliteten – retlig interesse – søgsmål til prøvelse af en afgørelse, der er bortfaldet på tidspunktet for sagens anlæggelse – manglende forudgående klage«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 40, stk. 3, i konventionen udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om oprettelse af en europæisk politienhed (Europolkonventionen) og artikel 93, stk. 1, i vedtægten for Europols personale, hvorunder Michael Kipp har nedlagt påstand om annullation af den af Europols direktør trufne afgørelse af 4. oktober 2007 om afslag på at forlænge hans kontrakt og om afslag på at tilbyde ham en tidsubestemt kontrakt, af den af Europols direktør trufne afgørelse af 29. april 2008 om afslag på hans klage over førnævnte afgørelse af 4. oktober 2007 og af den af Europols direktør trufne afgørelse af 12. juni 2008 om nyt afslag på at forlænge hans kontrakt.

Udfald: Den Europæiske Politienhed (Europol) frifindes. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – søgsmål – retlig interesse – vurdering på tidspunktet for sagens anlæg – den anfægtede afgørelse bortfaldet

Den retlige interesse, som er en ufravigelig betingelse for, at søgsmålet kan antages til realitetsbehandling, skal foreligge på tidspunktet for sagens anlæggelse. Et annullationssøgsmål, der er anlagt til prøvelse af en afgørelse, som er bortfaldet før datoen for registreringen af stævningen som følge af vedtagelsen af en ny afgørelse truffet efter en fornyet gennemgang af andre grunde og på grundlag af andre faktorer end dem, hvorpå administrationen baserede sig i forbindelse med vedtagelsen af den første afgørelse, skal herefter afvises fra realitetsbehandling. Den nye afgørelse er ikke en bekræftende afgørelse, men tværtimod en selvstændig afgørelse, som træder i stedet for den tidligere afgørelse.

(jf. præmis 36, 37, 39 og 40)

Henvisning til:

Domstolen: 7. juni 2007, sag C-362/05 P, Wunenburger mod Kommissionen, Sml. I, s. 4333, præmis 42.

Retten: 18. juni 1992, sag T-49/91, Turner mod Kommissionen, Sml. II, s. 1855, præmis 24-26; 13. december 1996, sag T-128/96, Lebedef mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 629, og II, s. 1679, præmis 19 og 21; 29. september 1999, sag T-68/97, Neumann og Neumann-Schölles mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 193, og II, s. 1005, præmis 58; 27. januar 2000, sag T-49/97, TAT European Airlines mod Kommissionen, Sml. II, s. 51, præmis 30-36; 24. april 2001, sag T-159/98, Torre m.fl. mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 83, og II, s. 395, præmis 28; 5. marts 2004, sag T-281/03, Liakoura mod Rådet, Sml. Pers. I-A, s. 61, og II, s. 249, præmis 36-38; 13. september 2005, sag T-272/03, Fernández-Gómez mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 229, og II, og 1049, præmis 36 og 42-44.

Personaleretten: 15. juli 2008, sag F-28/08, Pouzol mod Revisionsretten, Sml. Pers. I-A-1, s. 0000, og II-A-1, s. 0000, præmis 45-50.
PERSONALERETTENS KENDELSE

(Første Afdeling)

12. juni 2009

Sag F-69/08

Brigitte Knöll

mod

Den Europæiske Politienhed (Europol)

»Personalesag – Europols personale – ingen forlængelse af en kontrakt – tidsubegrænset ansættelseskontrakt – formaliteten – retlig interesse – søgsmål til prøvelse af en afgørelse, der er bortfaldet på tidspunktet for sagens anlæggelse – manglende forudgående klage«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 40, stk. 3, i konventionen udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om oprettelse af en europæisk politienhed (Europolkonventionen) og artikel 93, stk. 1, i vedtægten for Europols personale, hvorunder Brigitte Knöll har nedlagt påstand om annullation af den af Europols direktør trufne afgørelse af 4. oktober 2007 om afslag på at forlænge hendes kontrakt og om afslag på at tilbyde hende en tidsubestemt kontrakt, af den af Europols direktør trufne afgørelse af 29. april 2008 om afslag på hendes klage over førnævnte afgørelse af 4. oktober 2007 og af den af Europols direktør trufne afgørelse af 12. juni 2008 om nyt afslag på at forlænge hendes kontrakt.

Udfald: Den Europæiske Politienhed (Europol) frifindes. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – søgsmål – retlig interesse – vurdering på tidspunktet for sagens anlæg – den anfægtede afgørelse bortfaldet

Den retlige interesse, som er en ufravigelig betingelse for, at søgsmålet kan antages til realitetsbehandling, skal foreligge på tidspunktet for sagens anlæggelse. Et annullationssøgsmål, der er anlagt til prøvelse af en afgørelse, som er bortfaldet før datoen for registreringen af stævningen som følge af vedtagelsen af en ny afgørelse truffet efter en fornyet gennemgang af andre grunde og på grundlag af andre faktorer end dem, hvorpå administrationen baserede sig i forbindelse med vedtagelsen af den første afgørelse, skal herefter afvises fra realitetsbehandling. Den nye afgørelse er ikke en bekræftende afgørelse, men tværtimod en selvstændig afgørelse, som træder i stedet for den tidligere afgørelse.

(jf. præmis 34, 35, 37 og 38)

Henvisning til:

Domstolen: 7. juni 2007, sag C-362/05 P, Wunenburger mod Kommissionen, Sml. I, s. 4333, præmis 42.

Retten: 18. juni 1992, sag T-49/91, Turner mod Kommissionen, Sml. II, s. 1855, præmis 24-26; 13. december 1996, sag T-128/96, Lebedef mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 629, og II, s. 1679, præmis 19 og 21; 29. september 1999, sag T-68/97, Neumann og Neumann-Schölles mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 193, og II, s. 1005, præmis 58; 27. januar 2000, sag T-49/97, TAT European Airlines mod Kommissionen, Sml. II, s. 51, præmis 30-36; 24. april 2001, sag T-159/98, Torre m.fl. mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 83, og II, s. 395, præmis 28; 5. marts 2004, sag T-281/03, Liakoura mod Rådet, Sml. Pers. I-A, s. 61, og II, s. 249, præmis 36-38; 13. september 2005, sag T-272/03, Fernández-Gómez mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 229, og II, s. 1049, præmis 36 og 42-44.

Personaleretten: 15. juli 2008, sag F-28/08, Pouzol mod Revisionsretten, Sml. Pers. I-A-1, s. 0000, og II-A-1, s. 0000, præmis 45-50.
PERSONALERETTENS KENDELSE

(Første Afdeling)

4. juni 2009

Sag F-56/08

Jorge de Britto Patricio-Dias

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Personalesag – tjenestemænd – den fælles sygesikringsordning – primær sikring efter den fælles sygesikringsordning af børn, over for hvilke der består forsørgelsespligt – manglende klage – åbenbart afvisningsgrundlag«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorunder Jorge de Britto Patricio-Dias har anfægtet Kommissionens afgørelse om afslag på, at sagsøgerens børn, over for hvilke der består forsørgelsespligt, omfattes af den primære sikring efter fællesskabsinstitutionernes fælles sygesikringsordning.

Udfald: Sagen afvises. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

Sammendrag

1. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – begreb – retsakter, der kan påvirke en bestemt retsstilling – søgsmål alene til prøvelse af en retsakts begrundelse – afvisning

(Art. 230 EF)

2. Tjenestemænd – søgsmål – forudgående administrativ klage – foreligger ikke – afvisning

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

1. Der foreligger alene en retsakt eller en beslutning, der kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål, når foranstaltningen har retligt bindende virkninger, som kan berøre sagsøgerens interesser direkte og umiddelbart gennem en væsentlig ændring af hans retsstilling. Til gengæld kan sådanne retsakters begrundelser ikke som sådan gøres til genstand for et annullationssøgsmål, når disse ikke er nødvendige til støtte for en bebyrdende retsakts konklusion.

(jf. præmis 15)

Henvisning til:

Retten: 17. september 1992, sag T-138/89, NBV og NVB mod Kommissionen, Sml. II, s. 2181, præmis 31.

2. Ifølge vedtægtens artikel 91, stk. 2, kan en klage over en bebyrdende retsakt kun antages til påkendelse, når der for ansættelsesmyndigheden i forvejen er indbragt en klage efter artikel 90, stk. 2, inden for den deri fastsatte frist, og denne klage har været genstand for en udtrykkelig eller stiltiende afvisning.

(jf. præmis 16)

Henvisning til:

Retten: 7. december 1999, sag T-108/99, Reggimenti mod Parlamentet, Sml. Pers. I-A, s. 243, og II, s. 1205, præmis 19.
KENDELSE AFSAGT AF FORMANDEN FOR PERSONALERETTENS TREDJE AFDELING

4. juni 2009

Sag F-78/08

Carlo Locchi

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Forlig på Personaleretttens initiativ – slettelse«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorunder Carlo Locchi i det væsentlige har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 15. februar 2008 om at udelukke ham fra den endelige liste over tjenestemænd, der er forhåndsudvalgt til certifikationsproceduren i 2007 og følgelig, fortsat for så vidt angår certifikationsproceduren i 2007, af listen over de bedst placerede forhåndsudvalgte ansøgere samt af listen over ansøgere, der har adgang til at deltage i uddannelsesprogrammet, samt annullation af Kommissionens afgørelse af 20. november 2007 vedrørende de almindelige gennemførelsesbestemmelser til tjenestemandsvedtægtens artikel 45a.

Udfald: Sag F-78/08, Locchi mod Kommissionen, slettes af Personalerettens register. Kommissionen betaler et fast beløb på 4 000 EUR til sagsøgeren, som til gengæld frafalder ethvert krav, herunder på godtgørelse af sagsomkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – søgsmål – forlig for Personaleretten – sletning af registret

(Personalerettens procesreglement, art. 69 og 74)
PERSONALERETTENS KENDELSE (Første Afdeling)

18. februar 2009

Sag F-42/08

Luigi Marcuccio

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Personalesag – tjenestemænd – erstatningssøgsmål – manglende overholdelse af en rimelig frist for indgivelse af erstatningskrav – åbenbart afvisningsgrundlag«

Angående: Sag anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved Luigi Marcuccio i det væsentlige har nedlagt påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning for den skade, han har lidt derved, at Kommissionen angiveligt har fremsendt en note til appellanten til et telefaxnummer, som den ikke burde have anvendt.

Udfald: Sagen afvises. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – søgsmål – frister – erstatningskrav fremsendt til en institution – overholdelse af en rimelig frist

(Domstolens statut, art. 46; tjenestemandsvedtægten, art. 90)

Det påhviler tjenestemænd eller øvrige ansatte at indbringe ethvert krav på erstatning fra Fællesskabet som følge af en skade, det har forårsaget, inden for en rimelig frist, og fristen regnes fra det tidspunkt, hvor de fik kendskab til den situation, som de klager over. Hvorvidt en frist er rimelig, vurderes på grundlag af omstændighederne i den enkelte sag, herunder navnlig sagens betydning for den pågældende, dens kompleksitet samt parternes adfærd.

I denne forbindelse bør der ligeledes tages hensyn til det sammenligningsgrundlag, som udgøres af forældelsesfristen på fem år for søgsmål vedrørende ansvar uden for kontrakt i artikel 46 i Domstolens statut. Imidlertid kan fristen på fem år ikke være en fast og ubrydelig grænse, inden for hvilken alle krav skal antages til realitetsbehandling uanset den tid, det har taget sagsøgeren at indbringe kravet for administrationen, og uanset de foreliggende omstændigheder.

(jf. præmis 19-22)

Henvisning til:

Retten: 5. oktober 2004, sag T-144/02, Eagle m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 3381, præmis 65 og 66.

Personaleretten: 1. februar 2007, sag F-125/05, Tsarnavas mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 76 og 77.
KENDELSE AFSAGT AF FORMANDEN FOR PERSONALERETTENS FØRSTE AFDELING

18. december 2008

Sag F-14/08

X

mod

Europa-Parlamentet

»Slettelse – ophævelse af sag – sagsomkostninger – formaliteten«

Angående: Søgsmål indgivet i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved X har nedlagt påstand dels om annullation af invaliditetsudvalgets udtalelse af 22. juni 2007 vedrørende hans helbredstilstand og af Europa-Parlamentets personaledirektørs afgørelse af 27. juni 2007, hvorved det vurderedes, at hun ikke er ramt af vedvarende, total invaliditet, der medfører, at hun er ude af stand til at gøre tjeneste, dels om at sagen oversendes til invaliditetsudvalget til fornyet behandling.

Udfald: Sag F-14/08, X mod Parlamentet, slettes af Personalerettens register. Parlamentet bærer sine egne omkostninger og betaler tre fjerdedele af sagsøgerens omkostninger. Sagsøgeren bærer en fjerdel af sine omkostninger.

Sammendrag

1. Retspleje – sagsomkostninger – ophævelse af sagen begrundet i den anden parts forhold

(Personalerettens procesreglement, art. 89, stk. 5)

2. Tjenestemænd – søgsmål – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – afgørelse, hvorved det fastslås, at tjenestemanden er arbejdsduelig, og hvorved vedkommende pålægges at genoptage tjenesten – formaliteten

(Tjenestemandsvedtægten, art. 59, stk. 4, art. 90 og 91)

1. Som det fremgår af artikel 89, stk. 5, i procesreglementet for Retten for EU-personalesager, pålægges det den part, som hæver sagen, at betale sagens omkostninger, såfremt den anden part har nedlagt påstand herom i sine bemærkninger vedrørende ophævelsen af sagen. På begæring af den hævende part kan det dog bestemmes, at den anden part skal betale sagens omkostninger, hvis dette findes berettiget som følge af denne parts forhold. I et tilfælde, hvor en tjenestemand har indgivet et søgsmål til prøvelse af en afgørelse, der ikke anerkender hans invaliditet, må en institution, der ikke har besvaret en forudgående klage inden for de fire måneder, der skal forløbe, før der foreligger et stiltiende afslag, og som har indtaget en tvetydig holdning til den pågældendes situation efter sagens anlæg, anses for ved sin adfærd at have bidraget til, at sagen blev indbragt for Personaleretten, og den kan tilpligtes at betale en del af den sagsøgende tjenestemands sagsomkostninger.

(jf. præmis 6-10)

2. Når en afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden, der følger af en udtalelse fra invaliditetsudvalget, ud over en vurdering af en tjenestemands arbejdsduelighed, der ikke i sig selv ændrer den pågældendes tidligere retsstilling, ligeledes indeholder et påbud om at genoptage arbejdet, udgør afgørelsen en bebyrdende forvaltningsakt, som tjenestemanden kan anfægte ved Personaleretten.

(jf. præmis 14, 17 og 19)
RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS KENDELSE

(Første Afdeling)

25. oktober 2012

Sag F-50/09 DEP

Livio Missir Mamachi di Lusignano

mod

Europa-Kommissionen

»Procedure – fastsættelse af sagsomkostninger – moms«

Angående: Påstand om fastsættelse af de sagsomkostninger, der kan kræves erstattet i henhold til procesreglementets artikel 92, hvorved Missir Mamachi di Lusignano har anlagt sag ved Personaleretten i sagen F-50/09, Missir Mamachi di Lusignano mod Kommissionen, i henhold til procesreglementets artikel 92, stk. 1.

Udfald: Størrelsen af de sagsomkostninger, der kan kræves erstattet af Missir Mamachi di Lusignano hos Kommissionen i henhold til sag F-50/09, fastsættes til 44 259,25 EUR.

Sammendrag

1. Retslig procedure – sagsomkostninger – fastsættelse – udgifter, der kan kræves erstattet – medvirken af flere advokater – ingen betydning – vurdering hovedsageligt i lyset af det samlede antal arbejdstimer, der objektivt er nødvendigt med henblik på proceduren

[Personalerettens procesreglement, art. 91, litra b)]

2. Retslig procedure – sagsomkostninger – fastsættelse – udgifter, der kan kræves erstattet – begreb – merværdiafgift – indbefattet i tilfælde af en ikke-afgiftspligtig person

[Personalerettens procesreglement, art. 91, litra b)]

1. Ved fastsættelsen af de sagsomkostninger, der kan kræves erstattet, skal Unionens retsinstanser vedrørende omfanget af det arbejde, der er udført i forbindelse med proceduren for Personaleretten, først og fremmest tage hensyn til, om det samlede antal arbejdstimer kan anses for objektivt nødvendigt af hensyn til denne procedure, uanset hvor mange advokater arbejdet har været delt mellem.

(jf. præmis 21 og 26)

Henvisning til:

Personaleretten: 26. april 2010, sag F-7/08 DEB, Schönberger mod Parlamentet, præmis 29

2. En sagsøger, som ikke er merværdiafgiftspligtig, har ikke mulighed for at få godtgjort merværdiafgiften på de tjenesteydelser, som hans advokater har faktureret ham. Således udgør merværdiafgiften på de salærer, som er fundet nødvendige, for ham udgifter afholdt med henblik på sagens behandling som omhandlet i artikel 91, litra b), i Personalerettens procesreglement.

(jf. præmis 31)

Henvisning til:

Retten i Første Instans: 8. juli 2004, forenede sager T-7/98 DEP, T-208/98 DEP og T-109/99 DEP, De Nicola mod EIB, præmis 37
KENDELSE AFSAGT AF FORMANDEN FOR PERSONALERETTENS FØRSTE AFDELING

16. september 2010

Sag F-90/09

Frédéric Ernotte

mod

Europa-Kommissionen

»Mindelig bilæggelse af tvisten på Personalerettens initiativ — slettelse«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved Frédéric Ernotte principalt har nedlagt påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale ham erstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, der er forvoldt ved den urimelige sagsbehandlingstid, der kendetegnede Kommissionens behandling af hans sag om anerkendelse af, at den blodprop, som han var udsat for den 28. august 2002, skyldtes en ulykke, og at den havde erhvervsmæssig oprindelse.

Udfald: Sag F-90/09, Ernotte mod Kommissionen, slettes af Personalerettens register. Kommissionen betaler sagsøgeren et engangsbeløb på 10 000 EUR, idet dette beløb også omfatter de advokatudgifter, som sagsøgeren har afholdt.

Sammendrag

Tjenestemænd — søgsmål — mindelig bilæggelse af tvisten ved Personaleretten — slettelse af registeret

(Personalerettens procesreglement, art. 69)