Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - lige loen - traktatens artikel 119 - dennes anvendelighed paa retten til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning - konstatering i dommen af 13. maj 1986, sag 170/84 - tidsmaessig begraensning - ingen - deltidsansatte, der vaeret udsat for forskelsbehandling for saa vidt angaar adgangen til at vaere omfattet af en saerlig erhvervstilknyttet ordning med ret til tillaegsydelser - muligheden af at kraeve ligebehandling med tilbagevirkende gyldighed som en foelge af Domstolens anerkendelse af artikel 119's direkte virkning den 8. april 1976

(EF-traktaten, art. 119)

2 Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - lige loen - traktatens artikel 119 - krav om anerkendelse af retten til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning - national lovgivning, der begraenser gyldigheden af en ret, som anerkendes af en national domstol, til to aar forud for fremsaettelse af kravet - ikke tilladt

(EF-traktaten, art. 119; protokol nr. 2 til artikel 119)

Sammendrag

3 Begraensningen af de tidsmaessige virkninger af dommen af 17. maj 1990 i sag C-262/88, Barber, gaelder hverken for retten til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning eller for retten til at oppebaere en alderspension, naar der er tale om en arbejdstager, som i strid med traktatens artikel 119 har vaeret afskaaret fra medlemskab af en saadan ordning. Saaledes gaelder begraensningen af de tidsmaessige virkninger af denne dom kun de former for forskelsbehandling, som arbejdsgiverne og pensionskasserne med rimelighed kunne betragte som tilladte paa grund af de undtagelser paa omraadet for erhvervstilknyttede pensioner, der som overgangsforanstaltninger er fastsat i de faellesskabsretlige regler. Heri indgaar hverken forskelsbehandling for saa vidt angaar medlemskab af erhvervstilknyttede pensionsordninger, idet en saadan forskelsbehandling blev kendt ulovlig i forhold til traktatens artikel 119 ved dom af 13. maj 1986 i sag 170/84, Bilka, hvis tidsmaessige virkninger ikke blev begraenset, eller forskelsbehandling i forbindelse med tildeling af ydelser under en saadan ordning, idet retten til at oppebaere ydelser er uloeseligt forbundet med retten til at vaere omfattet af ordningen.

Dette er ogsaa tilfaeldet, naar den forskelsbehandling, deltidsansatte er udsat for, er en foelge af en forskelsbehandling for saa vidt angaar adgangen til en saerlig ordning, der giver ret til tillaegsydelser. Beskaeftigelsesperioder for deltidsansatte arbejdstagere, der er udsat for en indirekte forskelsbehandling paa grundlag af koen, skal medregnes fra den 8. april 1976, som er datoen for afsigelsen af Defrenne-dommen, sag 43/75 - hvori den direkte virkning af artikel 119 for foerste gang blev fastslaaet - ved beregningen af de tillaegsydelser, de har ret til.

4 Faellesskabsretten er til hinder for, at der i forhold til et krav om anerkendelse af sagsoegernes ret til at vaere tilsluttet en erhvervstilknyttet pensionsordning, som er baseret paa traktatens artikel 119, og som anerkendes af en national domstol, sker anvendelse af en national regel, der begraenser den tilbagevirkende gyldighed af den omhandlede ret til to aar forud for det paagaeldende sagsanlaeg. I et saadant tilfaelde drejer kravet sig ikke om at opnaa visse tillaegsydelser med tilbagevirkende gyldighed, men det har til formaal at sikre en anerkendelse af de paagaeldendes ret til at vaere fuldgyldige medlemmer af en erhvervstilknyttet ordning, og anvendelse af den omhandlede nationale regel ville dels medfoere, at det i praksis blev umuligt for borgere, der paaberaaber sig faellesskabsretten, at haevde krav, dels udgoere en tidsmaessig begraensning af den direkte virkning af traktatens artikel 119 i tilfaelde, hvor en saadan begraensning hverken er foreskrevet i Domstolens praksis eller i protokol nr. 2 til traktaten om Den Europaeiske Union.