ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 269/5

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. juli 2011 — Secretary of State for the Home Department mod Maria Dias (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-325/09) (1)

(Fri bevægelighed for personer - direktiv 2004/38/EF - artikel 16 - ret til tidsubegrænset ophold - perioder tilbagelagt inden datoen for direktivets gennemførelse - lovligt ophold - ophold alene på grundlag af et opholdsbevis udstedt i henhold til direktiv 68/360/EØF og uden at betingelserne for opnåelse af nogen form for opholdsret er opfyldt)

2011/C 269/06

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Secretary of State for the Home Department

Sagsøgt: Maria Dias

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — fortolkning af artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område (EUT L 158, s. 77) — fortolkning af artikel 18, stk. 1, EF — ret til tidsubegrænset ophold — unionsborger, der er indehaver af en opholdstilladelse på 5 år i Det Forenede Kongerige udstedt i henhold til artikel 4, stk. 2, i direktiv 68/360/EØF, og hvis ophold var afbrudt i en periode med frivillig arbejdsløshed — opholdstilladelse udstedt før direktiv 2004/38/EF trådte i kraft — skal der tages hensyn til opholdsperioder, der er tilbagelagt før tidspunktet for direktivets ikrafttræden?

Konklusion

Artikel 16, stk. 1 og 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF, skal fortolkes således, at

— opholdsperioder, der er tilbagelagt inden den 30. april 2006 alene på grundlag af et i henhold til Rådets direktiv 68/360/EØF af 15. oktober 1968 om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer gyldigt udstedt opholdsbevis og uden at betingelserne for opnåelse af nogen form for opholdsret er opfyldt, ikke kan anses for lovligt tilbagelagt ved afgørelsen af, om der foreligger en ret til tidsubegrænset ophold på grundlag af artikel 16, stk. 1, i direktiv 2004/38, og

— opholdsperioder — af en kortere varighed end to på hinanden følgende år, før den 30. april 2006 og efter et lovligt ophold fem år i træk, der er tilbagelagt inden denne dato — der alene er tilbagelagt på grundlag af et i henhold til direktiv 68/360 gyldigt udstedt opholdsbevis og uden at betingelserne for opnåelse af en opholdsret er opfyldt, ikke kan påvirke erhvervelsen af retten til tidsubegrænset ophold på grundlag af nævnte artikel 16, stk. 1.

(1) EUT C 256 af 24.10.2009.
1)

Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5 i Kommissionens beslutning 2005/315/EF af 20. oktober 2004 om den støtteordning, som Italien har gennemført til fordel for virksomheder, der har foretaget investeringer i kommuner, der blev ramt af naturkatastrofer i løbet af 2002, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet alle de foranstaltninger, der var nødvendige for hos modtagerne at tilbagesøge al den støtte, der var tildelt i henhold til den støtteordning, som ved nævnte beslutning er erklæret ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 269/3

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 21. juli 2011 — Alcoa Trasformazioni Srl mod Europa-Kommissionen

(Sag C-194/09 P) (1)

(Appel - statsstøtte - særlige elektricitetspriser - konstatering af, at der ikke foreligger støtte - ændret og forlænget foranstaltning - beslutning om at indlede proceduren efter artikel 88, stk. 2, EF - eksisterende eller ny støtte - forordning (EF) nr. 659/1999 - artikel 1, litra b), nr. v) - begrundelsespligt - retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning)

2011/C 269/03

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Alcoa Trasformazioni Srl (ved avvocato M. Siragusa, Rechtsanwälte T. Müller-Ibold og T. Graf samt avocat F. Salerno)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved N. Khan, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 25. marts 2009 i sag T-332/06, Alcoa Trasformazioni mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af dens beslutning af 19. juli 2006 om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til forlængelsen af en ordning for særlig fordelagtige elektricitetspriser for visse energiintensive virksomheder i Italien (Statsstøtte C 36/06 (ex NN 38/06)), for så vidt som den omhandler den elektricitetspris, der finder anvendelse på to aluminiumsproducerende virksomheder, der ejes af sagsøgeren i Fusina (Venedig) og i Portovesme (Sardinien)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Alcoa Trasformazioni Srl betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 193 af 15.8.2009.
2)

I det tilfælde, hvor tilsidesættelsen af direktiv 91/628, som ændret ved direktiv 95/29, ikke har medført, at de transporterede dyr er døde, er medlemsstaternes kompetente myndigheder og retter under udøvelsen af deres kontrol forpligtet til at anvende artikel 5, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF) nr. 615/98 af 18. marts 1998 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og afslå at udbetale eksportrestitutionen med hensyn til de dyr, for hvilke direktivets bestemmelser om deres velfærd ikke er blevet overholdt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 252/4

Domstolens dom (Store Afdeling) af 5. juli 2011 — Edwin Co. Ltd mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Elio Fiorucci

(Sag C-263/09 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 52, stk. 2, litra a) - EF-ordmærket »ELIO FIORUCCI« - begæring om ugyldighed under henvisning til retten til et navn i henhold til national ret - Domstolens efterprøvelse af Rettens fortolkning og anvendelse af national ret - Rettens beføjelse til at omgøre en afgørelse truffet af et appelkammer - grænser)

2011/C 252/04

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Edwin Co. Ltd (ved avvocati D. Rigatti, M. Bertani, S. Verea, K. Muraro og M. Balestriero)

De andre parter i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved O. Montalto, L. Rampini og J. Crespo Carrillo, som befulmægtigede) og Elio Fiorucci (ved avvocati A. Vanzetti og A. Colmano)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 14. maj 2009 i sag T-165/06, Elio Fiorucci mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM), hvorved Retten annullerede afgørelse truffet den 6. april 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 238/2005-1) vedrørende en ugyldigheds- og fortabelsessag mellem Elio Fiorucci og Edwin Co. Ltd., for så vidt som appelkammeret anlagde en fejlagtig fortolkning af artikel 8, stk. 3, i Codice della Proprietà Industriale

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Elio Fioruccis påstand om, at dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 14. maj 2009, Fiorucci mod KHIM — Edwin (ELIO FIORUCCI) (sag T-165/06), omgøres, tages ikke til følge.

3) Edwin Co. Ltd og Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) bærer hver deres egne omkostninger og betaler in solidum tre fjerdedele af Elio Fioruccis omkostninger.

4) Elio Fiorucci bærer en fjerdedel af sine egne omkostninger.

(1) EUT C 220 af 12.9.2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 362/4

Domstolens dom (Store Afdeling) af 18. oktober 2011 — Realchemie Nederland BV mod Bayer CropScience AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-406/09) (1)

(Forordning (EF) nr. 44/2001 - retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser - begrebet »det civil- og handelsretlige område« - anerkendelse og fuldbyrdelse af en afgørelse om at pålægge en bøde - direktiv 2004/48/EF - intellektuelle ejendomsrettigheder - krænkelse af disse rettigheder - foranstaltninger, procedurer og retsmidler - domfældelse - fuldbyrdelsesprocedure - sagsomkostninger i tilknytning hertil)

2011/C 362/05

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Realchemie Nederland BV

Sagsøgt: Bayer CropScience AG

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT 2001 L 12, s. 1) og artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (EUT L 157, s. 45) — begrebet borgerlige sager, herunder handelssager — tilsidesættelse af et forbud truffet af en tysk ret mod import og markedsføring af visse pesticider i Tyskland — bøde — gennemførelse af forbuddet — fuldbyrdelsesprocedure vedrørende afgørelser truffet i udlandet for overtrædelse af forbuddet mod at krænke en intellektuel ejendomsrettighed

Konklusion

1) Begrebet »det civil- og handelsretlige område« i artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at forordningen finder anvendelse på anerkendelse og fuldbyrdelse af en afgørelse fra en retsinstans, som omfatter pålæggelse af en bøde, med det formål at sikre efterkommelse af en retsafgørelse på det civil- og handelsretlige område.

2) De omkostninger, der er forbundet med en eksekvaturprocedure, der indledes i en medlemsstat, og hvorunder der nedlægges påstand om anerkendelse og fuldbyrdelse af en retsafgørelse, som er truffet i en anden medlemsstat i forbindelse med en sag om håndhævelse af en intellektuel ejendomsrettighed, er omfattet af artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder.

(1) EUT C 312 af 19.12.2009.
—

Ved fastlæggelsen af centret for et skyldnerselskabs hovedinteresser gives forrang til selskabets hovedsæde, således som dette kan fastslås ved omstændigheder, der er objektive og identificerbare for tredjemand. I tilfælde, hvor et selskabs ledelses- og tilsynsorganer befinder sig samme sted som selskabets vedtægtsmæssige hjemsted, og hvor selskabets forvaltningsbeslutninger træffes på dette sted, således at det er identificerbart for tredjemand, kan denne bestemmelses formodning ikke tilbagevises. I tilfælde, hvor et selskabs hovedsæde ikke befinder sig samme sted som selskabets vedtægtsmæssige hjemsted, kan den omstændighed, at selskabet har aktiver, såsom aftaler vedrørende aktivernes finansielle udnyttelse i en anden medlemsstat end den, hvor selskabet har sit vedtægtsmæssige hjemsted, kun anses for omstændigheder, der er tilstrækkelige til at tilbagevise denne formodning, såfremt en helhedsvurdering af samtlige relevante omstændigheder gør det muligt at fastslå, således at det er identificerbart for tredjemand, at såvel selskabets faktiske ledelse og tilsyn som dets interesseforvaltning befinder sig i denne anden medlemsstat
1)

Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 56, stk. 1, EF, idet den, i tilfælde, hvor den tærskel for et moderselskabs andel i et datterselskabs kapital, som er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 90/435/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater, som ændret ved Rådets direktiv 2003/123/EF af 22. december 2003, ikke er nået, undergiver udbytte, der udloddes til et selskab, der er etableret i en anden medlemsstat, en i økonomisk forstand højere beskatning end udbytte, der udloddes til et selskab, der har hjemsted på dens område.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 355/3

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 13. oktober 2011 — Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS mod Président de l'Autorité de la Concurrence og Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d'appel de Paris — Frankrig)

(Sag C-439/09) (1)

(Artikel 101, stk. 1 og 3, TEUF - forordning (EF) nr. 2790/1999 - artikel 2-4 - konkurrence - restriktiv praksis - selektivt distributionssystem - kosmetiske produkter og kropsplejemidler - generelt og absolut forbud mod internetsalg - forbud pålagt forhandlere af leverandøren)

2011/C 355/04

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d'appel de Paris

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS

Sagsøgte: Président de l'Autorité de la Concurrence og Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi

Procesdeltagere: Ministère public og Europa-Kommissionen

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour d'appel de Paris — konkurrence — generelt og absolut forbud mod via internettet at sælge kosmetiske produkter og kropsplejemidler, som leverandøren har pålagt de godkendte forhandlere i et selektivt distributionsnet — forpligtelse til at sælge sådanne produkter i et lokale under tilstedeværelse af en farmaceut — kvalificeret begrænsning af konkurrencen efter genstand som omhandlet i artikel 81, stk. 1, EF, der ikke kan drage fordel af en gruppefritagelse i henhold til Kommissionens forordning nr. 2790/1999 af 22. december 1999 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis (EFT L 336, s. 21) — mulighed for individuel fritagelse i henhold til artikel 81, stk. 3 EF

Konklusion

Artikel 101, stk. 1, TEUF skal fortolkes således, at en kontraktbestemmelse i forbindelse med et selektivt distributionssystem, som kræver, at salg af kosmetiske produkter og kropsplejemidler skal ske på et fysisk salgssted med obligatorisk tilstedeværelse af en farmaceut, som indebærer et forbud mod brug af internettet for disse salg, udgør et konkurrencebegrænsende formål i denne bestemmelses forstand, hvis det efter en individuel og konkret undersøgelse af indholdet og formålet med denne kontraktbestemmelse og af den retlige og økonomiske sammenhæng, hvori den indgår, fremgår, at denne bestemmelse ikke er objektivt begrundet, henset til de omhandlede produkters egenskaber.

Artikel 4, litra c), i Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22. december 1999 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis skal fortolkes således, at gruppefritagelsen i henhold til denne forordnings artikel 2 ikke finder anvendelse på en selektiv distributionsaftale, som indeholder en bestemmelse, der de facto forbyder brug af internettet som salgsmetode for produkter omfattet af aftalen. På en sådan aftale kan der derimod individuelt anvendes den lovmæssige undtagelse i artikel 101, stk. 3, TEUF, hvis betingelserne i denne bestemmelse er opfyldt.

(1) EUT C 24 af 30.1.2010.
1)

Den Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som påhviler den i henhold til artikel 249, fjerde afsnit, EF samt artikel 2 og 3 i Kommissionens beslutning 2008/697/EF af 16. april 2008 om Italiens statsstøtte C 13/07 (ex NN 15/06 og N 734/06) til New Interline, idet den ikke indenfor den fastsatte frist har vedtaget alle de bestemmelser, der er nødvendige for at sikre gennemførelsen af nævnte beslutning.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 355/3

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 13. oktober 2011 — Airfield NV, Canal Digitaal BV (sag C-431/09) mod Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam) (sag C-431/09), Airfield NV (sag C-432/09) mod Agicoa Belgium BVBA (sag C-432/09) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van beroep te Brussel — Belgien)

(Sag C-431/09) (1)

(Ophavsrettigheder - radio- og tv-udsendelse via satellit - direktiv 93/83/EØF - artikel 1, stk. 2, litra a), og artikel 2 - tilgængeliggørelse for almenheden via satellit - leverandør af satellitpakker - en enkel tilgængeliggørelse via satellit - ansvar for denne tilgængeliggørelse - ophavsretsindehavernes tilladelse til denne tilgængeliggørelse)

2011/C 355/03

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hof van beroep te Brussel

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Airfield NV, Canal Digitaal BV (sag C-431/09), Airfield NV (sag C-432/09)

Sagsøgte: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam) (sag C-431/09), Agicoa Belgium BVBA (sag C-432/09)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hof van beroep te Brussel — fortolkning af artikel 1, stk. 2, litra a) og b), og artikel 2 i Rådets direktiv 93/83/EØF af 27. september 1993 om samordning af visse bestemmelser vedrørende ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med radio- og tv-udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel (EFT L 248, s. 15) — ophavsmænds eneret til at tillade udsendelse af deres værker — radio- og tv-selskabs udsendelse af programsignaler til en udbyder af digitalt fjernsyn via en uafhængig satellit — efterfølgende videresendelse af disse signaler — tilladelse fra ophavsmændene

Konklusion

Artikel 2 i Rådets direktiv 93/83/EØF af 27. september 1993 om samordning af visse bestemmelser vedrørende ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med radio- og tv-udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel skal fortolkes således, at en leverandør af satellitpakker er forpligtet til at indhente en tilladelse fra de berørte rettighedshavere til at gøre indgreb i udsendelsen af sådanne direkte og indirekte tv-programmer som de i hovedsagerne omhandlede, medmindre disse rettighedshavere har indgået en aftale med det pågældende radio- og tv-selskab om, at de beskyttede værker ligeledes skal stilles til rådighed for almenheden ved denne leverandørs mellemkomst under forudsætning af, at leverandørens indgriben i sidstnævnte tilfælde ikke indebærer, at disse værker gøres tilgængelige for en ny almenhed.

(1) EUT C 24 af 30.1.2010.
1)

Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5 i Kommissionens beslutning 2000/394/EF af 25. november 1999 om fritagelse for og nedsættelse af sociale bidrag i Venedig og Chioggia i henhold til lov nr. 30/1997 og nr. 206/1995, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet alle de foranstaltninger, der var nødvendige for hos modtagerne at tilbagesøge den støtte, der var tildelt i henhold til den støtteordning, som ved nævnte beslutning er erklæret ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 340/2

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 29. september 2011 — Elf Aquitaine SA mod Europa-Kommissionen

(Sag C-521/09 P) (1)

(Appel - karteller - artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 - markedet for monochloreddikesyre - reglerne om at tilregne et moderselskab en konkurrencebegrænsende adfærd, som er udvist af dets datterselskab - formodningen om udøvelse af en bestemmende indflydelse - retten til forsvar - begrundelsespligt)

2011/C 340/03

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Elf Aquitaine SA (ved avocats E. Morgan de Rivery, S. Thibault-Liger og E. Lagathu)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved A. Bouquet og F. Castillo de la Torre, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Syvende Afdeling) den 30. september 2009 i sag T-174/05, Elf Aquitaine mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en principal påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2004) 4876 endelig udg. af 19. januar 2005 om en procedure efter artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 vedrørende et kartel på markedet for monochloreddikesyre og en subsidiær påstand om nedsættelse af den bøde, der er pålagt appellanten — tilsidesættelse af principperne om uskyldsformodning og om straffens personalitet og af reglerne om at tilregne et moderselskab en konkurrencebegrænsende adfærd, som er udvist af et datterselskab — tilsidesættelse af retten til forsvar og begrundelsespligten

Konklusion

1) Dommen afsagt den 30. september 2009 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans, Elf Aquitaine mod Kommissionen (sag T-174/05), ophæves.

2) Kommissionens beslutning K(2004) 4876 endelig af 19. januar 2005 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/E-1/37.773 — MCES) annulleres, for så vidt som den pålægger Elf Aquitaine SA ansvaret for den omhandlede overtrædelse og pålægger denne en bøde.

3) Elf Aquitaine og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger, der er forbundet med denne appelsag.

4) Kommissionen betaler sagens omkostninger ved første instans.

(1) EUT C 37 af 13.2.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 340/2

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 29. september 2011 — Arkema SA mod Europa-Kommissionen

(Sag C-520/09 P) (1)

(Appel - karteller - artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 - det europæiske marked for monochloreddikesyre - reglerne om at tilregne et moderselskab en konkurrencebegrænsende adfærd, som er udvist af dets datterselskab - formodningen om faktisk udøvelse af en bestemmende indflydelse - begrundelsespligt)

2011/C 340/02

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Arkema SA (ved avocat M. Debroux)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved A. Bouquet og F. Castillo de la Torre, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Syvende Afdeling) den 30. september 2009 i sag T-168/05, Arkema mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en principal påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2004) 4876 endelig udg. af 19. januar 2005 om en procedure efter artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 vedrørende et kartel på markedet for monochloreddikesyre og en subsidiær påstand om nedsættelse af den bøde, der er pålagt appellanten — tilsidesættelse af reglerne om at tilregne et moderselskab en konkurrencebegrænsende adfærd, som er udvist af et datterselskab — tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og retten til en retfærdig rettergang — manglende iagttagelse af anvendelsesområdet for retningslinjerne for beregning af bøder

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Arkema SA betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 37 af 13.2.2010.
2)

En registrering af det ældre varemærke i den berørte medlemsstat er ikke en nødvendig betingelse for, at fristen for rettighedsfortabelse på grund af passivitet som omhandlet i artikel 9, stk. 1, i direktiv 89/104 begynder at løbe. De nødvendige betingelser for, at fristen for rettighedsfortabelse begynder at løbe, og som det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, er for det første registrering af det yngre varemærke i det berørte medlemsstat, for det andet, at anmeldelsen af dette varemærke er sket i god tro, for det tredje, at indehaveren af det yngre varemærke har anvendt mærket i den medlemsstat, det er registreret i, og for det fjerde, at indehaveren af det ældre varemærke har haft kendskab til registreringen af det yngre varemærke og til anvendelsen af dette mærke efter dets registrering.