Rettens dom (Første Afdeling) af 4. juni 2014 – Sina Bank mod Rådet

(Sag T-67/12)

»Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at undgå nuklear spredning — indefrysning af midler — annullationssøgsmål — retsakter, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål — afvisning fra realitetsbehandling — ret til forsvar«

1. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — afgørelse om indefrysning af midler — domstolskontrol af lovligheden — rækkevidde — artikel 19, stk. 1, litra b), og art. 20, stk. 1, litra b), i afgørelse 2010/413 — udelukkelse [art. 275 TEUF; Rådets afgørelse 2010/413/FUSP, art. 19, stk. 1, litra b), og art. 20, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 38-40 og 47-49)

2. Annullationssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt — Rådets forordninger vedtaget inden for rammerne af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, der fastsætter restriktive foranstaltninger over for Iran — retsakter, der ikke omfatter gennemførelsesforanstaltninger som omhandlet i artikel 263, stk. 4, TEUF — ikke direkte og individuelt berørt — afvisning (art. 263, stk. 4, TEUF og 275 TEUF; Rådets forordning nr. 961/2010, art. 16, stk. 2) (jf. præmis 41-43)

3. EU-ret — grundlæggende rettigheder — personelt anvendelsesområde — juridiske personer, der er statslige organisationer eller organer — omfattet (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) (jf. præmis 58 og 60-62)

4. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — indefrysning af midler — ret til forsvar — meddelelse om belastende omstændigheder — efterfølgende afgørelse, hvorved sagsøgerens navn opretholdes på listen over personer, der er omfattet af disse foranstaltninger — afgørelsen støttes på nye oplysninger, der ikke fremgik af den oprindelige afgørelse — tilsidesættelse af retten til at blive hørt [Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2, litra a); Rådets afgørelse 2011/783/FUSP; Rådets forordning nr. 1245/2011] (jf. præmis 66-78)

Angående

Påstand om annullation dels af Rådets afgørelse 2011/783/FUSP af 1. december 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 319, s. 71), for så vidt som den efter revision fastholdt opførelsen af sagsøgerens navn i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT L 195, s. 39), som ændret ved Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010 (EUT L 281, s. 81), samt af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1245/2011 af 1. december 2011 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 319, s. 11), for så vidt som den efter revision fastholdt opførelsen af sagsøgerens navn i bilag VIII til Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007 (EUT L 281, s. 1), dels af artikel 16, stk. 2, i forordning nr. 961/2010 samt artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra b), i afgørelse 2010/413, for så vidt som disse bestemmelser vedrører sagsøgeren.

Konklusion

1) Sagen afvises, idet den er blevet indbragt for en ret, der ikke har kompetence til at påkende den, for så vidt som den vedrører annullation af artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra b), i Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP, og sagen afvises fra realitetsbehandling, for så vidt som den vedrører annullation af artikel 16, stk. 2, i Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007.

2) Rådets afgørelse 2011/783/FUSP af 1. december 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran og Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1245/2011 af 1. december 2011 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran, for så vidt som disse retsakter efter revision har fastholdt opførelsen af Sina Banks navn i henholdsvis bilag II til afgørelse 2010/413, som ændret ved Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010 om ændring af afgørelse 2010/413, og bilag VIII til forordning nr. 961/2010, annulleres.

3) Rådet for Den Europæiske Union betaler fire femtedele af Sina Banks omkostninger og bærer fire femtedele af sine egne omkostninger.

4) Sina Bank betaler en femtedel af Rådets omkostninger og bærer en femtedel af sine egne omkostninger.

Rettens dom (Første Afdeling) af 4. juni 2014 – Sina Bank mod Rådet

(Sag T-67/12)

»Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at undgå nuklear spredning — indefrysning af midler — annullationssøgsmål — retsakter, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål — afvisning fra realitetsbehandling — ret til forsvar«

1. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — afgørelse om indefrysning af midler — domstolskontrol af lovligheden — rækkevidde — artikel 19, stk. 1, litra b), og art. 20, stk. 1, litra b), i afgørelse 2010/413 — udelukkelse [art. 275 TEUF; Rådets afgørelse 2010/413/FUSP, art. 19, stk. 1, litra b), og art. 20, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 38-40 og 47-49)

2. Annullationssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt — Rådets forordninger vedtaget inden for rammerne af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, der fastsætter restriktive foranstaltninger over for Iran — retsakter, der ikke omfatter gennemførelsesforanstaltninger som omhandlet i artikel 263, stk. 4, TEUF — ikke direkte og individuelt berørt — afvisning (art. 263, stk. 4, TEUF og 275 TEUF; Rådets forordning nr. 961/2010, art. 16, stk. 2) (jf. præmis 41-43)

3. EU-ret — grundlæggende rettigheder — personelt anvendelsesområde — juridiske personer, der er statslige organisationer eller organer — omfattet (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) (jf. præmis 58 og 60-62)

4. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — indefrysning af midler — ret til forsvar — meddelelse om belastende omstændigheder — efterfølgende afgørelse, hvorved sagsøgerens navn opretholdes på listen over personer, der er omfattet af disse foranstaltninger — afgørelsen støttes på nye oplysninger, der ikke fremgik af den oprindelige afgørelse — tilsidesættelse af retten til at blive hørt [Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2, litra a); Rådets afgørelse 2011/783/FUSP; Rådets forordning nr. 1245/2011] (jf. præmis 66-78)

Angående

Påstand om annullation dels af Rådets afgørelse 2011/783/FUSP af 1. december 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 319, s. 71), for så vidt som den efter revision fastholdt opførelsen af sagsøgerens navn i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT L 195, s. 39), som ændret ved Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010 (EUT L 281, s. 81), samt af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1245/2011 af 1. december 2011 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 319, s. 11), for så vidt som den efter revision fastholdt opførelsen af sagsøgerens navn i bilag VIII til Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007 (EUT L 281, s. 1), dels af artikel 16, stk. 2, i forordning nr. 961/2010 samt artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra b), i afgørelse 2010/413, for så vidt som disse bestemmelser vedrører sagsøgeren.

Konklusion

1) Sagen afvises, idet den er blevet indbragt for en ret, der ikke har kompetence til at påkende den, for så vidt som den vedrører annullation af artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra b), i Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP, og sagen afvises fra realitetsbehandling, for så vidt som den vedrører annullation af artikel 16, stk. 2, i Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007.

2) Rådets afgørelse 2011/783/FUSP af 1. december 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran og Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1245/2011 af 1. december 2011 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran, for så vidt som disse retsakter efter revision har fastholdt opførelsen af Sina Banks navn i henholdsvis bilag II til afgørelse 2010/413, som ændret ved Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010 om ændring af afgørelse 2010/413, og bilag VIII til forordning nr. 961/2010, annulleres.

3) Rådet for Den Europæiske Union betaler fire femtedele af Sina Banks omkostninger og bærer fire femtedele af sine egne omkostninger.