DOMSTOLENS DOM (FEMTE AFDELING) AF 4 JUNI 1985. - OFFICE NATIONALE DES PENSIONS POUR TRAVAILLEURS SALARIES (ONPTS) MOD FRANCESCO ROMANO. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF COUR DU TRAVAIL DE LIEGE. - SOCIAL SIKRING - SAMMENLAEGNING AF PENSIONER. SAG 58/84.



Samling af Afgørelser 1985 side 01679



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Vandrende arbejdstageres sociale sikring _ ydelser _ nationale antikumulationsregler _ reglerne kan ikke goeres gaeldende over for personer , som modtager ydelser af samme art i henhold til forordning nr . 1408/71 _ nedsaettelse af de supplerende teoretiske arbejdsaar med det antal aar for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat _ ikke mulighed herfor

( Raadets forordning nr . 1408/71 , art . 12 , stk . 2 , og art . 46 , stk . 1 )

Sammendrag

Ifoelge artikel 12 , stk . 2 , og artikel 46 , stk . 1 , i forordning nr . 1408/71 skal stoerrelsen af en vandrende arbejdstagers pension fastsaettes i henhold til den gaeldende nationale lovgivning , uanset den ret til pension , som kan foelge af en hvilken som helst anden medlemsstats lovgivning . Heraf foelger , at en national regel om , at de supplerende teoretiske arbejdsaar , som tildeles en arbejdstager , nedsaettes med det antal aar , for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat , er en reduktionsklausul , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 , som ifoelge denne bestemmelses sidste punktum ikke kan finde anvendelse ved fastsaettelse af pensioner i overensstemmelse med forordningens artikel 46 , stk . 1 .

Dommens præmisser

1 Ved dom af 24 . februar 1984 , indgaaet til Domstolen den 6 . marts s.aa ., har Cour du travail de Liège i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 12 og artikel 46 i Raadets forordning nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , der flytter inden for Faellesskabet ( EFT 1971 II , s . 366 ), samt af Raadets forordning nr . 574/72 af 21 . marts 1972 om regler til gennemfoerelse af forordning nr . 1408/71 ( EFT 1972 I , s . 149 ).

2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag vedroerende en afgoerelse fra Office national des pensions pour travailleurs salariés ( ONPTS ) om ikke at tilkende den tidligere italienske minearbejder Francesco Romano fuld pension paa grundlag af en beskaeftigelsesperiode paa 30/30 med den begrundelse , at han modtog delpensioner paa grundlag af beskaeftigelsesperioder tilbagelagt i Italien og Tyskland .

3 Det fremgaar af de fra den nationale ret oversendte aktstykker , at en minearbejder , som i 25 aar har vaeret beskaeftiget under jorden , har ret til fuld pension paa grundlag af en beskaeftigelsesperiode paa 30/30 , jfr . artikel 10 , stk . 2 , 1° , i arrêté royal belge nr . 50 af 24 . oktober 1967 , som aendret den 1 . april 1975 . De fem supplerende teoretiske arbejdsaar , som han tillaegges , er ikke tidsbestemte . ONPTS fulgte imidlertid den praksis at nedsaette antallet af de teoretiske arbejdsaar med de i en anden stat faktisk tilbagelagte arbejdsaar . Denne praksis havde hjemmel i en lov af 10 . februar 1981 , som traadte i kraft med tilbagevirkende gyldighed fra 1 . januar 1981 , hvorefter det antal supplerende teoretiske aar , som en minearbejder tillaegges , nedsaettes med det antal aar , for hvilke han kan goere krav paa en alderspension i medfoer af en anden belgisk ordning , dog ikke ordningen for selvstaendige erhvervsdrivende , eller i medfoer af en ordning i et andet land .

4 Inden Francesco Romano i perioden 13 . oktober 1947 _ 28 . februar 1959 var beskaeftiget i Belgien som minearbejder med beskaeftigelse under jorden , havde han arbejdet som loenmodtager i Italien og Tyskland . Fra 1 . marts 1959 til 31 . december 1972 oppebar han invalidepension i sin egenskab af minearbejder beskaeftiget under jorden . Da sidstnaevnte periode ifoelge belgisk lov ligestilles med en periode med faktisk beskaeftigelse , kunne Romano godtgoere at have vaeret beskaeftiget i 25 aar . Siden 1 . januar 1973 har han modtaget alderspension . Den pension , som blev udbetalt til Romano for perioden 1 . januar 1973 _ 31 . marts 1975 , er ikke anfaegtet . For perioden efter 1 . april 1975 fastslog ONPTS ved afgoerelse af 29 . oktober 1979 , at Romano kunne anses for at have tilbagelagt en beskaeftigelsesperiode paa 30 aar , jfr . artikel 10 , stk . 2 , 1° , i ovennaevnte arrêté royal belge nr . 50 , og derfor havde krav paa fuld pension , som ifoelge fast praksis nedsattes med 5/30 svarende til de fem teoretiske arbejdsaar , idet det anfoertes , at dette antal aar faldt sammen med en tilsvarende periode med faktisk beskaeftigelse i Italien og Tyskland .

5 ONPTS ' afgoerelse blev indbragt for de kompetente nationale domstole . Cour du travail de Liège , som skulle afgoere tvisten , fandt , at der ikke i national ret var hjemmel for at nedsaette en belgisk minearbejders pension , for saa vidt angaar perioden forud for den naevnte lovs ikrafttraeden . Cour du travail rejste derimod spoergsmaalet , om loven af 10 . februar 1981 kunne aendre den vurdering , som Domstolen i dom af 2 . juli 1981 havde anlagt vedroerende den administrative praksis ( Celestre , 116 , 117 , 119 , 120 og 121/80 , Sml . 1981 , s . 1737 ). Foelgelig har Cour du travail forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

»1 ) Er artikel 10 , stk . 2 , 1° , i arrêté royal nr . 50 af 24 . oktober 1967 , en antikumulationsregel , jfr . artikel 12 i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 , naar henses til ,

a ) at bestemmelsen er blevet suppleret ved artikel 11 i lov af 10 . februar 1981 , og

b ) at arrêté royal af 21 . december 1967 er blevet aendret ved indsaettelse af artikel 32 , nr . 5 , jfr . arrêté royal af 30 . marts 1981 , artikel 3?

2)Saafremt det foerste spoergsmaal besvares bekraeftende , er den saaledes aendrede artikel 10 , stk . 2 , 1° , da forenelig med Rom-traktaten samt med de relevante faellesskabsforordninger , navnlig forordningerne nr . 1408/71 og 574/72?

3)Skal der i kraft af artikel 46 , stk . 1 , i forordning nr . 1408/71 , ske anvendelse af samme forordnings artikel 12 , stk . 2 , og hvilken anvendelse bliver der i indstaevntes konkrete tilfaelde tale om , naar henses dels til indfoerelsen af de aendrede regler ved lov af 10 . 2 . 1981 samt arrêté royal af 30 . marts 1981 , dels til appellantens fortolkning af dommen af 2 . 7 . 1981 i sagen Celestre mod ONPTS , hvorefter antikumulationsreglerne haevdes at finde anvendelse alene i tilfaelde af , at pensionen beregnes og tildeles i medfoer af artikel 46 , stk . 2 , litra a ) og b ), i forordning nr . 1408/71?»

6 De af Cour du travail de Liège forelagte spoergsmaal vedroerer fortolkningen af faellesskabsretten , idet det i det vaesentlige oenskes afgjort , om en national regel , hvorefter de supplerende teoretiske arbejdsaar , som kan tillaegges arbejdstageren , nedsaettes med det antal aar , for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat , kan anses for en reduktionsklausul , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 , som ifoelge bestemmelsens sidste punktum ikke finder anvendelse ved fastsaettelse af pensionens stoerrelse i overensstemmelse med forordningens artikel 46 , stk . 1 .

7 ONPTS har gjort gaeldende , at artikel 12 , stk . 2 , i Raadets forordning nr . 1408/71 ikke kan paaberaabes i forbindelse med fastsaettelse af en ydelse i henhold til forordningens artikel 46 , stk . 1 . Artikel 12 har overskriften »forbud mod dobbeltydelser« , hvorimod artikel 46 , stk . 1 , ifoelge ONPTS bemyndiger den enkelte medlemsstat til at fastsaette de forsikrings- eller bopaelsperioder , der ifoelge den nationale lovgivning skal laegges til grund . Den nationale lovgivers kompetence til at fastsaette forsikringsperioderne bekraeftes yderligere af artikel 1 , litra r ), i forordning nr . 1408/71 . Efter ONPTS ' opfattelse vedroerer artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 udelukkende ydelser og ikke forsikringsperioder . Heraf foelger , at det ved anvendelsen af artikel 46 , stk . 1 , i forordning nr . 1408/71 ikke er muligt at tilsidesaette en national regel , hvorefter de supplerende teoretiske arbejdsaar , som kan tillaegges en arbejdstager , nedsaettes med det antal aar , for hvilke han har ret til pension i en anden medlemsstat .

8 Romano har anfoert , at en lovgivning af den her omhandlede art indeholder en »reduktionsklausul« , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 , og at denne ifoelge bestemmelsen ikke kan anvendes ved fastsaettelse af en vandrende arbejdstagers pension i overensstemmelse med forordningens artikel 46 , stk . 1 . Nedsaettelsen foretages ved at traekke de forsikringsperioder , som er anerkendte ifoelge en anden medlemsstats lovgivning , fra de perioder , som saedvanligvis laegges til grund ved fastsaettelse af pensionen . Det er derimod uden betydning , hvordan man rent teknisk overholder forbudet mod dobbeltydelser . Yderligere har Romano henvist til punkt c i konklusionen i ovennaevnte dom af 2 . juli 1981 ( Celestre ).

9 Kommissionen har gjort gaeldende , at en national regel , hvorefter de supplerende teoretiske arbejdsaar , som kan tillaegges arbejdstageren , nedsaettes med det antal aar , for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat , kan anses for en reduktionsklausul , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 , som ifoelge bestemmelsens sidste punktum ikke finder anvendelse ved fastsaettelse af pensionens stoerrelse i overensstemmelse med forordningens artikel 46 , stk . 1 .

10 Ifoelge den italienske regering kan det udledes af konklusionen i ovennaevnte dom af 2 . juli 1981 ( Celestre ), at artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 udelukker , at der ved fastsaettelsen af en pension , som udbetales i medfoer af forordningens artikel 46 , stk . 1 , anvendes en national regel , som nedsaetter de supplerende teoretiske arbejdsaar med det antal forsikringsaar , der er tilbagelagt i en anden medlemsstat .

11 Det bemaerkes foerst , at stoerrelsen af pensionen for en arbejdstager , som har vaeret omfattet af flere medlemsstaters lovgivning , i den medlemsstat , hvor »de ... foreskrevne betingelser for erhvervelse af ret til ydelser er opfyldt , uden at bestemmelserne i artikel 45 ... behoever at bringes i anvendelse« , skal fastsaettes i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 46 , stk . 1 .

12 Domstolen har saaledes fastslaaet i ovennaevnte dom af 2 . juli 1981 ( Celestre ), at det , »hvad angaar anvendelsen af artikel 46 i forordning nr . 1408/71 ... fremgaar af forordningens artikel 12 , stk . 2 , sidste punktum , at bestemmelserne i den nationale lovgivning om , at en ydelse skal nedsaettes , stilles i bero eller bortfalde , ikke finder anvendelse . Heraf foelger , at det i artikel 46 , stk . 1 , omhandlede beloeb er det beloeb , som arbejdstageren ville have ret til i medfoer af national lovgivning , saafremt han ikke oppebar pension i henhold til lovgivningen i en anden medlemsstat.«

13 Det fremgaar af foernaevnte dom , at stoerrelsen af en vandrende arbejdstagers pension ifoelge artikel 12 , stk . 2 , og artikel 46 , stk . 1 , i forordning nr . 1408/71 skal fastsaettes i henhold til den gaeldende nationale lovgivning , uanset den ret til pension , som kan foelge af en hvilken som helst anden medlemsstats lovgivning .

14 Den omstaendighed , at nedsaettelsen af de supplerende teoretiske arbejdsaar , som arbejdsgiveren kan tillaegges , med det antal aar , for hvilke han har ret til en pension i en anden medlemsstat , nu skal ske paa nationalt plan paa grundlag af en lovbestemmelse og ikke laengere paa grundlag af en simpel administrativ praksis , kan ikke aendre dette resultat .

15 Det af den nationale ret forelagte spoergsmaal maa derfor besvares med , at en national regel om , at de supplerende teoretiske arbejdsaar , som tildeles en arbejdstager , nedsaettes med det antal aar , for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat , er en reduktionsklausul , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i Raadets forordning nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , der flytter inden for Faellesskabet . En saadan klausul kan ifoelge denne bestemmelses sidste punktum ikke finde anvendelse ved fastsaettelse af pensioner i overensstemmelse med forordningens artikel 46 , stk . 1 .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

16 De udgifter , der er afholdt af den italienske regering og Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( femte afdeling )

vedroerende de spoergsmaal , der er forelagt den af Cour du travail de Liège ved dom af 24 . februar 1984 , for ret :

En national regel om , at de supplerende teoretiske arbejdsaar , som tildeles en arbejdstager , nedsaettes med det antal aar , for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat , er en reduktionsklausul , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i Raadets forordning nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , der flytter inden for Faellesskabet . En saadan klausul kan ifoelge denne bestemmelses sidste punktum ikke finde anvendelse ved fastsaettelse af pensioner i overensstemmelse med forordningens artikel 46 , stk . 1 .