Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug - ensartede lovgivninger - beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler - forordning nr. 2081/92 - forenklet fremgangsmåde - registrering af betegnelser, som er beskyttet ved lov eller hævd - forpligtelse for medlemsstaten til at fremlægge den endelige version af varespecifikationen og de øvrige relevante dokumenter inden seksmånedersfristen - foreligger ikke

(Rådets forordning nr. 2081/92, art. 17)

2. Landbrug - ensartede lovgivninger - beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler - forordning nr. 2081/92 - forenklet fremgangsmåde - registrering af betegnelser, som er beskyttet ved lov eller hævd - betingelser - registreringsansøgningen ikke bestridt i medlemsstaten - udelukket

(Rådets forordning nr. 2081/92, art. 17)

3. Landbrug - ensartede lovgivninger - beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler - forordning nr. 2081/92 - en medlemsstats indsigelse mod registreringen - formål

(Rådets forordning nr. 2081/92, art. 7)

4. Fællesskabsret - principper - ret til domstolsprøvelse - nationale domstoles forpligtelser - prøvelse af lovligheden af en ansøgning om registrering af en betegnelse, der indgives under en procedure, der munder ud i en fællesskabsbeslutning, selv om nationale procesregler er til hinder herfor

5. Landbrug - ensartede lovgivninger - beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler - forordning nr. 2081/92 - geografisk betegnelse - begreb

(Rådets forordning nr. 2081/92, art. 2, stk. 2)

Sammendrag

1. Da artikel 17 i forordning nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler foreskriver en forenklet registreringsprocedure, kan den ikke fortolkes således, at den pålægger medlemsstaterne at fremlægge den endelige version af varespecifikationen og de øvrige relevante dokumenter inden seksmånedersfristen, således at enhver ændring af den oprindeligt fremlagte varespecifikation medfører, at den normale procedure skal anvendes.

( jf. præmis 32 )

2. Artikel 17 i forordning nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler kan ikke fortolkes således, at dens anvendelse er betinget af, at registreringsansøgningen ikke bestrides på nationalt plan. En sådan betingelse, som i væsentlig grad vil begrænse anvendelsen af den forenklede procedure, har ikke grundlag i bestemmelsens ordlyd eller i det system, som blev indført ved forordning nr. 2081/92.

( jf. præmis 40 )

3. Det fremgår af ordlyden og opbygningen af artikel 7 i forordning nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler, at en meddelelse om indsigelse mod en registrering ikke kan indgives af den medlemsstat, der har ansøgt om registreringen, og at indsigelsesproceduren, der er indført ved artikel 7 i forordning nr. 2081/92, følgelig ikke skal finde anvendelse på indsigelsessager, der verserer mellem den kompetente myndighed i den medlemsstat, der har anmodet om registrering af en betegnelse, og en fysisk eller juridisk person, som har bopæl eller hjemsted i denne medlemsstat.

( jf. præmis 55 )

4. Kravet om en domstolsprøvelse udspringer af medlemsstaternes fælles forfatningstraditioner og er hjemlet i artikel 6 og 13 i den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. Dette krav må respekteres også med hensyn til en foranstaltning som den i hovedsagen omhandlede registreringsansøgning, der udgør et nødvendigt stadium for vedtagelsen af en fællesskabsretlig beslutning, når Fællesskabets institutioner kun har et begrænset eller intet skøn med hensyn til denne beslutning. Det tilkommer derfor de nationale domstole at træffe afgørelse vedrørende lovligheden af en ansøgning om registrering af en betegnelse som den i sagen omhandlede på samme betingelser vedrørende prøvelsen, som gælder for enhver anden endelig beslutning, der er truffet af samme nationale myndighed, og som kan være til skade for de rettigheder, der tilkommer tredjemænd efter fællesskabsretten, og de nationale domstole skal derfor realitetsbehandle en sag, der anlægges herom, selv om de nationale procesregler ikke foreskriver dette i sådant tilfælde.

( jf. præmis 57 og 58 )

5. Et levnedsmiddel kan ifølge artikel 2, stk. 2, litra b) - i modsætning til litra a) - i forordning nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler anses for at have oprindelse i det pågældende geografiske område, når det er forarbejdet eller tilvirket i dette område, selv om råvarerne er fremstillet i et andet område.

( jf. præmis 61 )