DA Den Europæiske Unions Tidende C 8/20

Sag anlagt den 8. november 2007 — Ryanair mod Kommissionen

(Sag T-404/07)

(2008/C 8/36)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Ryanair Ltd (Dublin, Irland) (ved lawyer E. Vahida)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Det fastslås i henhold til artikel 232 EF, at Kommissionen i strid med sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten har undladt at træffe afgørelse, idet den ikke har taget stilling til sagsøgerens klage indgivet til Kommissionen den 8. maj 2006, efterfulgt af en officiel skrivelse af 31. juli 2007.

— Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkostninger, herunder omkostninger afholdt af sagsøgeren i forbindelse med sagen, selv om Kommissionen efter sagsanlægget træffer afgørelse, hvilket efter Rettens opfattelse vil fjerne behovet for en afgørelse, eller hvis Retten afviser at realitetsbehandle søgsmålet.

— Der træffes sådanne foranstaltninger, som Retten måtte finde passende.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen har undladt at træffe afgørelse ved ikke — selv om den har været opfordret hertil efter artikel 232, EF — at tage stilling til sagsøgerens klage indgivet til Kommissionen den 8. maj 2006 vedrørende i) ulovlig statsstøtte, som Frankrig angiveligt har ydet Air France i form af differentierede lufthavnsafgifter, som opkræves af de franske lufthavne afhængig af flyvningernes destination, eller ii) subsidiært, at der foreligger konkurrencebegrænsende forskelsbehandling i strid med artikel 82, EF til fordel for Air France, hvis det fastslås, at de franske lufthavne har handlet selvstændigt.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at Kommissionen var forpligtet til at gennemføre en omhyggelig og upartisk undersøgelse af den modtagne klage med henblik på at:

— vedtage en beslutning, hvorved det enten fastslås, at de omhandlede foranstaltninger ikke udgjorde statsstøtte i artikel 87, stk. 1, EF's forstand, eller at foranstaltningerne skulle anses for statsstøtte i artikel 87, stk. 1, EF's forstand, men var forenelige med fællesmarkedet i henhold til artikel 87, stk. 2 og stk. 3, EF, eller

— indlede proceduren efter artikel 88, stk. 2, EF.

Sagsøgeren har subsidiært gjort gældende, at Kommissionen efter modtagelsen af sagsøgerens subsidiære klage over, at konkurrenceretten var blevet tilsidesat, var forpligtet til enten at indlede en procedure vedrørende klagens genstand eller til at vedtage en endelig beslutning om at afvise klagen, efter at have givet sagsøgeren lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger.

Sagsøgeren har endvidere anført, at efter omstændighederne og i betragtning af, at Kommissionen er bekendt med det omhandlede sagsområde, er en periode på 14 måneder mellem sagsøgerens klage og officielle brev urimelig lang, og at Kommissionens passivitet i den periode udgør en undladelse af at træffe en afgørelse i artikel 232, EF's forstand.

Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at artikel 232 EF giver en virksomhed ret til at anlægge sag mod Kommissionen i anledning af dennes undladelse af at træffe foranstaltninger, der ville have berørt virksomheden direkte og individuelt, og at de foranstaltninger, som Kommissionen i den foreliggende sag undlod at træffe, berørte sagsøgeren direkte og individuelt som konkurrent til Air France.