12

På denne baggrund har Gerechtshof Amsterdam besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål: I sag C-39/13: »1) Foreligger der en restriktion for den frie etableringsret som omhandlet i artikel 43 EF, sammenholdt med artikel 48 EF, derved, at den pågældende nægtes ret til, at den nederlandske ordning om skattemæssige enheder anvendes på de i Nederlandene hjemmehørende (datter)datterdatterselskaber Alphabet Holding, HP Holding og Alpha Holding, for så vidt angår disse selskabers aktiviteter og formue? Er i denne sammenhæng den situation, som (datter)datterdatterselskaberne Alphabet Holding, HP Holding og Alpha Holding befinder sig i, i lyset af den målsætning, der forfølges med den nederlandske ordning om skattemæssige enheder […], objektivt sammenlignelig […] med (i) situationen for i Nederlandene hjemmehørende selskaber, der er (datter)datterselskaber af et i Nederlandene hjemmehørende mellemholdingselskab, som ikke tidligere har valgt at blive føjet sammen i en skattemæssig enhed med moderselskabet, der også er hjemmehørende i Nederlandene, hvorfor de som datterdatterselskaber lige så lidt som Alphabet Holding, HP Holding og Alpha Holding må etablere en skattemæssig enhed – udelukkende – med deres (moder)moderselskab, eller med (ii) situationen for datterdatterselskaber, der også er hjemmehørende i Nederlandene, og som tidligere sammen med deres i Nederlandene hjemmehørende moder-/mellemholdingselskab har valgt at etablere en skattemæssig enhed sammen med deres ligeledes i Nederlandene hjemmehørende (moder)moderselskab, og hvis aktiviteter og formue derfor, i modsætning til hvad der gælder for Alphabet Holding, HP Holding og Alpha Holding, er blevet konsolideret i skattemæssig henseende? 2) Har det for besvarelsen af spørgsmål 1, første punktum, nogen betydning […], om de nævnte indenlandske selskaber ejes af et enkelt mellemholdingselskab (på et højere niveau i koncernstrukturen) i en anden medlemsstat, eller, som det gælder for Alphabet Holding, HP Holding og Alpha Holding, af to (eller flere) mellemholdingselskaber – også hjemmehørende i en anden medlemsstat – (på to eller flere højere niveauer i koncernstrukturen)? 3) Såfremt og for så vidt spørgsmål 1, første punktum, besvares bekræftende, kan en sådan restriktion da begrundes med tvingende almene hensyn, især med nødvendigheden af at bevare sammenhængen i beskatningsordningen, herunder forhindring af ensidet og tosidet dobbelt medregning af underskud […]? Gør det inden for disse rammer en forskel, at det i det konkrete tilfælde står fast, at der ikke sker en dobbelt medregning af underskud […]? 4) Såfremt og i det omfang det tredje spørgsmål skal besvares bekræftende, er en sådan restriktion da forholdsmæssig […]?« I sag C-41/13: »1) Foreligger der en restriktion for den frie etableringsret som omhandlet i artikel 43 EF, sammenholdt med artikel 48 EF, derved, at de pågældende nægtes ret til, at den nederlandske ordning om skattemæssige enheder anvendes på det i Nederlandene hjemmehørende datterdatterselskab/den anden berørte part, for så vidt angår dette selskabs aktiviteter og formue? Er i denne sammenhæng den situation, som datterdatterselskabet/den anden berørte part befinder sig i, i lyset af den målsætning, der forfølges med den nederlandske ordning om skattemæssige enheder […], objektivt sammenlignelig […] med (i) situationen for et i Nederlandene hjemmehørende selskab, der er datterselskab af et i Nederlandene hjemmehørende mellemholdingselskab, som ikke tidligere har valgt at blive føjet sammen i en skattemæssig enhed med moderselskabet, der også er hjemmehørende i Nederlandene, hvorfor det som datterdatterselskab lige så lidt som den anden berørte part må etablere en skattemæssig enhed – udelukkende – med deres (moder)moderselskab, eller med (ii) situationen for et datterdatterselskab, der også er hjemmehørende i Nederlandene, og som tidligere sammen med sit i Nederlandene hjemmehørende moderselskab har valgt at etablere en skattemæssig enhed sammen med sit ligeledes i Nederlandene hjemmehørende (moder)moderselskab, og hvis aktiviteter og formue derfor, i modsætning til hvad der gælder for den anden berørte part er blevet konsolideret i skattemæssig henseende? 2) Har det for besvarelsen af spørgsmål 1, første punktum, nogen betydning […], om det nævnte udenlandske mellemholdingselskab, såfremt det ikke opererede i Nederlandene via et datterselskab, men via et fast forretningssted, havde kunnet vælge – for så vidt angår dette faste forretningssteds aktiviteter og formue – at etablere en skattemæssig enhed med sit i Nederlandene hjemmehørende moderselskab? 3) Såfremt og for så vidt spørgsmål 1, første punktum, besvares bekræftende, kan en sådan restriktion da begrundes med tvingende almene hensyn, især med nødvendigheden af at bevare sammenhængen i beskatningsordningen, herunder forhindring af ensidet og tosidet dobbelt medregning af underskud […]? 4) Såfremt og i det omfang det tredje spørgsmål skal besvares bekræftende, er en sådan restriktion da forholdsmæssig […]?«