Forenede sager C-293/17 og C-294/17

Coöperatie Mobilisation for the Environment UA

og

Vereniging Leefmilieu

mod

College van gedeputeerde staten van Limburg

og

College van gedeputeerde staten van Gelderland

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State)

»Præjudiciel forelæggelse – direktiv 92/43/EØF – bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter – særlige bevaringsområder – artikel 6 – vurdering af en plans eller et projekts virkninger på en lokalitet – nationalt program til bekæmpelse af kvælstofaflejringer – begreberne »projekt« og »passende vurdering« – forudgående helhedsvurdering af individuelle godkendelser til landbrugsbedrifter, som forårsager sådanne aflejringer«

Sammendrag – Domstolens dom (Anden Afdeling) af 7. november 2018

Miljø – bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter – direktiv 92/43 – særligt beskyttede områder – forpligtelse til at træffe passende beskyttelsesforanstaltninger – rækkevidde – foranstaltninger, som omfatter måder for overvågning af og kontrol med landbrugsbedrifter og muligheden for sanktioner

Miljø – bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter – direktiv 92/43 – passende vurdering af en plans eller et projekts indvirkninger på en lokalitet – identificering af aspekter, der kan påvirke bevaringsmålsætningerne for lokaliteten – hensyntagen til visse typer af foranstaltninger, der ligger uden for et program – betingelse – sikkerhed af de forventede fordele af de nævnte foranstaltninger på tidspunktet for vurderingen

Miljø – bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter – direktiv 92/43 – særlige bevaringsområder – medlemsstaternes forpligtelser – passende vurdering af en plans eller et projekts indvirkninger på en lokalitet – national programmatisk ordning, der fritager en bestemt kategori af projekter fra godkendelses- og vurderingspligten – ikke tilladt – grænse – objektive omstændigheder, der gør det muligt med sikkerhed at udelukke enhver mulighed for en væsentlig påvirkning af lokaliteten – den nationale rets efterprøvelse

Artikel 6, stk. 3, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter skal fortolkes således, at aktiviteterne græsning af kvæg og tilførsel af gødning på eller i jorden i nærheden af Natura 2000-områder kan være kvalificeret som projekt som omhandlet i denne bestemmelse, selv i det tilfælde, hvor disse aktiviteter, for så vidt som de ikke udgør et fysisk indgreb i det naturlige miljø, ikke udgør et projekt som omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13. december 2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet. (jf. præmis 73 og domskonkl. 1)

Artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43 skal fortolkes således, at en tilbagevendende aktivitet såsom tilførsel af gødning på eller i jorden, der var tilladt i henhold til national lovgivning inden dette direktivs ikrafttræden, kan anses for at være ét og samme projekt som omhandlet i nævnte bestemmelse, som er fritaget fra en ny godkendelsesprocedure, for så vidt som den består af et enkeltstående arbejde, der er kendetegnet derved, at det har et fælles formål, at det fortsættes, og navnlig, at stedet og betingelserne for dets udførelse er de samme. Gennemførelsen af et enkelt projekt, der er blevet tilladt, inden den ved denne bestemmelse fastsatte beskyttelsesordning blev anvendelig på den pågældende lokalitet, kan ikke desto mindre være omfattet af dette direktivs artikel 6, stk. 2. (jf. præmis 86 og domskonkl. 2)

Artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43 skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for en national programmatisk ordning, der tillader de kompetente myndigheder at godkende projekter, idet de støtter sig på en passende vurdering som omhandlet i denne bestemmelse, som foretages inden godkendelsen, og hvori en bestemt samlet mængde af kvælstofaflejringer er blevet anset for at være forenelig med den nævnte ordnings beskyttelsesformål. Dette gælder dog kun, for så vidt som det ved en dybdegående og fuldstændig undersøgelse af den videnskabelige holdbarhed af denne vurdering kan sikres, at der ud fra et videnskabeligt synspunkt ikke foreligger nogen rimelig tvivl med hensyn til, at ingen af planerne eller projekterne har skadelige virkninger på lokalitetens integritet, hvilket det påhviler den nationale ret at undersøge. (jf. præmis 104 og domskonkl. 3)

Artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43 skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for en national programmatisk ordning som den i hovedsagen omhandlede, der fritager visse projekter, der ikke når en vis tærskelværdi eller ikke overskrider en vis grænseværdi med hensyn til kvælstofaflejringer, fra kravet om at opnå en individuel godkendelse, når den nationale ret har sikret sig, at den passende vurdering som omhandlet i denne bestemmelse, der forinden er blevet gennemført, opfylder kriteriet om, at der ikke foreligger nogen rimelig videnskabelig tvivl med hensyn til, at ingen af disse planer eller projekter har skadelige virkninger på lokaliteternes integritet. (jf. præmis 112 og domskonkl. 4)

Artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43 skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for en national programmatisk ordning som den i hovedsagen omhandlede, der tillader, at en bestemt kategori af projekter – i det foreliggende tilfælde tilførsel af gødning på eller i jorden og græsning af kvæg – gennemføres uden at være underlagt en godkendelsespligt, og følgelig en individuel vurdering af deres virkninger på lokaliteterne, medmindre objektive omstændigheder gør det muligt med sikkerhed at udelukke enhver mulighed for, at de nævnte projekter, alene eller sammen med andre projekter, kan påvirke disse lokaliteter væsentligt, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve. (jf. præmis 120 og domskonkl. 5)

Artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43 skal fortolkes således, at en passende vurdering som omhandlet i denne bestemmelse ikke kan tage hensyn til, at der findes bevaringsforanstaltninger som omhandlet i artikel 6, stk. 1, forebyggende foranstaltninger som omhandlet i artikel 6, stk. 2, foranstaltninger, der er blevet vedtaget specifikt til et program som det i hovedsagen omhandlede, eller såkaldte selvstændige foranstaltninger, for så vidt som disse foranstaltninger ligger uden for dette program, hvis de forventede fordele ved disse foranstaltninger ikke er sikre på tidspunktet for denne vurdering. (jf. præmis 132 og domskonkl. 6)