ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Forslag til afgørelse fra generaladvokat Lenz fremsat den 6. marts 1997. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik. - Traktatbrudssøgsmål - Direktiv 93/38/EØF - Manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist. - Sag C-311/96.



Samling af Afgørelser 1997 side I-02939



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 I naervaerende traktatbrudssag foreholder Kommissionen Den Franske Republik, at den har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 93/38/EOEF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmaaderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation (1) og navnlig i henhold til direktivets artikel 45, da den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er noedvendige for at efterkomme direktivet. Kommissionen har subsidiaert nedlagt paastand om, at det fastslaas, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til de naevnte bestemmelser ved ikke straks at give Kommissionen meddelelse om saadanne foranstaltninger.

2 Efter direktivets artikel 45 har medlemsstaterne pligt til at vedtage de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet, til at anvende disse senest fra den 1. juli 1994 (2) og til straks at underrette Kommissionen herom.

3 Sagsoegte har ikke bestridt ikke at have gennemfoert direktivet i national ret inden for den fastsatte frist. Sagsoegte har blot henvist til, at det relevante lovforslag er blevet fremsat til behandling i parlamentsaaret 1996/97.

4 Da det saaledes staar fast, at det paagaeldende direktiv ikke er blevet gennemfoert rettidigt, er det unoedvendigt at behandle Kommissionens subsidiaere paastand.

5 Jeg skal derfor foreslaa, at det fastslaas, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 93/38/EOEF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmaaderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation og navnlig i henhold til direktivets artikel 45, da den ikke rettidigt har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er noedvendige for at efterkomme direktivet. Jeg skal desuden foreslaa, at det paalaegges Den Franske Republik at betale sagens omkostninger.

(1) - EFT L 199, s. 84.

(2) - For Spanien, Portugal og Graekenland gaelder dog andre frister i medfoer af artikel 45, stk. 2.
Forslag til afgørelse fra generaladvokat Jacobs fremsat den 25. september 1997. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland. - Traktatbrud - Manglende gennemførelse af direktiv 91/157/EØF og 93/86/EØF. - Sag C-236/96.



Samling af Afgørelser 1997 side I-06397



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 Kommissionen har i denne sag i medfoer af EF-traktatens artikel 169 nedlagt paastand om, at det fastslaas, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten ved ikke inden for de fastsatte frister at have truffet de foranstaltninger, der er noedvendige for at efterkomme Raadets direktiv 91/157/EOEF af 18. marts 1991 om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer (1) og Kommissionens direktiv 93/86/EOEF af 4. oktober 1993 om tilpasning til den tekniske udvikling af Raadets direktiv 91/157 (2).

2 Artikel 11 i Raadets direktiv 91/157 har foelgende ordlyd:

»1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden den 18. september 1992. De underretter straks Kommissionen herom.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.«

3 Artikel 7 i Kommissionens direktiv 93/86 indeholder foelgende bestemmelse:

»Medlemsstaterne vedtager de noedvendige bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1993. De underretter straks Kommissionen herom.

...«

4 Forbundsrepublikken Tyskland har ikke bestridt, at den ikke har gennemfoert direktiverne og har i svarskriftet anfoert, at den gentagne gange har meddelt Kommissionen grundene til, at gennemfoerelsen blev forsinket. Forbundsrepublikken Tyskland har i den forbindelse omtalt frivillige tilsagn fra producenter og forhandlere af batterier og akkumulatorer, men det er klart, at saadanne tilsagn ikke kan traede i stedet for en forskriftsmaessig gennemfoerelse af direktiverne.

5 Af den anfoerte foelger, at Kommissionens traktatbrudspaastande maa tages til foelge.

Forslag til afgoerelse

6 Jeg skal herefter foreslaa Domstolen

1) at fastslaa, at Forbundsrepublikken Tyskland ved ikke inden for de fastsatte frister at have truffet de foranstaltninger, der er noedvendige for at efterkomme

- Raadets direktiv 91/157/EOEF af 18. marts 1991 om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer, og

- Kommissionens direktiv 93/86/EOEF af 4. oktober 1993 om tilpasning til den tekniske udvikling af Raadets direktiv 91/157,

har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten

2) at paalaegge Forbundsrepublikken Tyskland at betale sagens omkostninger.

(1) - EFT L 78, s. 38.

(2) - EFT L 264, s. 51.
Forslag til afgørelse fra generaladvokat Lenz fremsat den 12. juni 1997. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod den Italienske Republik. - Slettelse. - Sag C-354/96.



Samling af Afgørelser 1997 side I-06007



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 I naervaerende traktatbrudssag foreholder Kommissionen Den Italienske Republik, at den har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 91/674/EOEF af 19. december 1991 om forsikringsselskabers aarsregnskaber og konsoliderede regnskaber (1), da den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er noedvendige for at efterkomme direktivet og/eller ikke har givet meddelelse derom.

2 Ifoelge direktivets artikel 70, stk. 1, skal medlemsstaterne vedtage de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet inden den 1. januar 1994 og straks underrette Kommissionen herom.

3 Sagsoegte har blot anfoert, at det i lov nr. 146 af 22. februar 1994 (2) var foreskrevet, at direktivet skulle gennemfoeres inden for et aar efter lovens ikrafttraedelse; da fristen ikke kunne overholdes, blev den ved lov nr. 52 af 6. februar 1996 (3) atter fastsat til et aar efter denne lovs ikrafttraedelse. I mellemtiden er proceduren til gennemfoerelse af direktivet naaet til sin slutfase, eftersom der allerede er blevet fremlagt et forslag herom i parlamentet.

4 Da sagsoegte saaledes ikke bestrider, at det omhandlede direktiv ikke er blevet gennemfoert rettidigt, er det ufornoedent at behandle Kommissionens anbringende vedroerende den manglende underretning om foranstaltninger, der er truffet til gennemfoerelse af direktivet.

5 Jeg skal derfor foreslaa, at det fastslaas, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 91/674/EOEF af 19. december 1991 om forsikringsselskabers aarsregnskaber og konsoliderede regnskaber, da den

ikke rettidigt har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er noedvendige for at efterkomme det omhandlede direktiv. Jeg skal desuden foreslaa, at det paalaegges Den Italienske Republik at betale sagens omkostninger.

(1) - EFT L 374, s. 7.

(2) - Faellesskabsloven 1993.

(3) - Faellesskabsloven 1994 (sic).
Mellem 1985 og 1988 indgav fire parallel-importører af japanske biler (Asia Motor, Cesbron, Monin Automobiles og Europe Auto Service) klage til Kommissionen over overtrædelse af traktatens artikel 30 og 85 begået af fem godkendte importører af japanske biler (Sidat Toyota France, Mazda France Motors, Honda France, Mitsubishi Sonauto og Richard Nissan SA), som formodedes at være parter i en ulovlig aftale. Ifølge klagerne havde disse godkendte importører over for de franske myndigheder påtaget sig forpligtelse til ikke i det franske hovedland at sælge et antal biler, der oversteg 3% af det antal biler, der var indregistreret på det samlede franske område i løbet af det foregående kalenderår. Denne forpligtelse påstodes at være forbundet med en aftale om opdeling af kvoten efter forud fastlagte regler.

Da Kommissionen ikke havde truffet nogen foranstaltning i forhold til klagerne, anlagde de et passivitets- og erstatningssøgsmål ved Retten i Første Instans. Ved dom af 18. september 1992 ( 2 ) fastslog Retten, at det var ufornødent at tage stilling til stævningens påstande om passivitet ( 3 ), og afviste den resterende del af påstandene vedrørende erstatning.
Jeg tror imidlertid ikke, at Rettens fremgangsmåde i den foreliggende sag — i modsætning til hvad Parlamentet synes at mene ( 14 ), skal forstås på baggrund af den just nævnte adgang til at tage et anbringende op af egen drift. Konstateringen af, at der ikke var overensstemmelse mellem betingelserne i de omtvistede meddelelser, kan nemlig ikke anses for et anbringende. Det må snarere, som det fremgår af den anfægtede dom, anses for et argument til støtte for et anbringende, der blev gjort gældende af sagsøgeren, nemlig anbringendet om, at vedtægtens artikel 29, stk. 1, var tilsidesat ( 15 ).

Retten foretog nemlig alene sin undersøgelse af, om der var overensstemmelse mellem betingelserne i de pågældende meddelelser, som led i gennemgangen af anbringendet om, at den nævnte vedtægtsbestcmmelsc var tilsidesat.

Der er således ikke tale om, at Retten af egen drift fremdrog et »anbringende« om, at der ikke var overensstemmelse mellem meddelelserne.
Forslag til afgørelse fra generaladvokat Jacobs fremsat den 12. marts 1998. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik. - Traktatbrud - Direktiv 86/280/EØF og 88/347/EØF - Manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist. - Sag C-213/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-03289



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 I den foreliggende sag har Kommissionen i medfoer af EF-traktatens artikel 169 nedlagt paastand om, at det fastslaas, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de bestemmelser, som er noedvendige for at gennemfoere Raadets direktiv 86/280/EOEF af 12. juni 1986 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af visse farlige stoffer, der er opfoert paa liste I i bilaget til direktiv 76/464/EOEF (1), som aendret ved Raadets direktiv 88/347/EOEF af 16. juni 1988 om aendring af bilag II til direktiv 86/280 (2), og/eller idet den ikke straks har givet Kommissionen meddelelse om disse foranstaltninger. Raadets direktiv 76/464/EOEF af 4. maj 1976 (3) vedroerer forurening, der er foraarsaget af udledning af visse farlige stoffer i Faellesskabets vandmiljoe.

2 Artikel 7 i direktiv 86/280 bestemmer foelgende:

»1. Medlemsstaterne skal traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1988. De skal straks underrette Kommissionen herom.

2. Medlemsstaterne skal meddele Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv, saa snart disse er vedtaget.«

3 Artikel 2 i direktiv 88/347 har foelgende ordlyd:

»Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1989 for saa vidt angaar aldrin, dieldrin, endrin og isodrin, og inden den 1. januar 1990 for saa vidt angaar de andre stoffer. De underretter straks Kommissionen herom.

...«

4 Den Portugisiske Republik har ikke bestridt, at den ikke har gennemfoert direktivet, og har i svarskriftet anfoert, at de noedvendige bestemmelser er under udarbejdelse.

5 Under disse omstaendigheder er det aabenbart, at der maa gives Kommissionen medhold i dens paastand.

Forslag til afgoerelse 6 Jeg foreslaar derfor, at Domstolen

1) fastslaar, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de bestemmelser, som er noedvendige for at gennemfoere Raadets direktiv 86/280/EOEF af 12. juni 1986 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af visse farlige stoffer, der er opfoert paa liste I i bilaget til direktiv 76/464/EOEF, som aendret ved Raadets direktiv 88/347 af 16. juni 1988 om aendring af bilag II til direktiv 86/280

2) doemmer Den Portugisiske Republik til at betale sagens omkostninger.

(1) - EFT L 181, s. 16.

(2) - EFT L 158, s. 35.

(3) - EFT L 129, s. 23.
Forslag til afgørelse fra generaladvokat Jacobs fremsat den 26. marts 1998. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien. - Traktatbrud - Manglende gennemførelse af direktiv 94/57/EF. - Sag C-368/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-02967



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 Under denne sag har Kommissionen nedlagt paastand om, at det i henhold til EF-traktatens artikel 169 fastslaas, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten ved ikke inden for den fastsatte frist at vedtage og/eller ved ikke at meddele Kommissionen de bestemmelser, der er noedvendige for at gennemfoere Raadets direktiv 94/57/EF af 22. november 1994 om faelles regler og standarder for organisationer, der udfoerer inspektion og syn af skibe, og for soefartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed (1).

2 Direktivets artikel 16 bestemmer foelgende:

»1. Medlemsstaterne vedtager de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1995.

...

3. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen alle nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.«

3 Kongeriget Belgien har ikke bestridt, at det ikke har gennemfoert direktivet, men har til sit forsvar anfoert, at de noedvendige foranstaltninger er under vedtagelse.

4 Under disse omstaendigheder er det klart, at der boer gives Kommissionen medhold.

Forslag til afgoerelse

5 Foelgelig er jeg af den opfattelse, at Domstolen boer:

1) fastslaa, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten ved ikke inden for den fastsatte frist at vedtage de bestemmelser, der er noedvendige for at gennemfoere Raadets direktiv 94/57/EF af 22. november 1994 om faelles regler og standarder for organisationer, der udfoerer inspektion og syn af skibe, og for soefartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed.

2) doemme Kongeriget Belgien til at betale sagens omkostninger.

(1) - EFT L 319, s. 20.
Forslag til afgørelse fra generaladvokat Jacobs fremsat den 22. januar 1998. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod den Italienske Republik. - Traktatbrudssøgsmål - Direktiv 94/57/EF - Manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist. - Sag C-313/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-01191



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 I denne sag har Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 169 nedlagt paastand om, at det fastslaas, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget og/eller meddelt Kommissionen de bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme Raadets direktiv 94/57/EF af 22. november 1994 om faelles regler og standarder for organisationer, der udfoerer inspektion og syn af skibe, og for soefartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed (1).

2 Det hedder i direktivets artikel 16:

»1. Medlemsstaterne vedtager de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1995.

...

3. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen alle nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.«

3 Den Italienske Republik har ikke bestridt, at den har undladt at gennemfoere direktivet, men har i svarskriftet anfoert, at de noedvendige foranstaltninger er ved at blive truffet.

4 Under disse omstaendigheder er det aabenbart, at Kommissionens paastand skal tages til foelge.

Forslag til afgoerelse

5 Jeg foreslaar herefter, at Domstolen

- fastslaar, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de bestemmelser, der er noedvendige for at gennemfoere Raadets direktiv 94/57/EF af 22. november 1994 om faelles regler og standarder for organisationer, der udfoerer inspektion og syn af skibe, og for soefartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed

- doemmer Den Italienske Republik til at betale sagens omkostninger.

(1) - EFT L 319, s. 20.
Forslag til afgørelse fra generaladvokat La Pergola fremsat den 16. december 1997. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik. - Direktiv 93/89/EØF om opkrævning i medlemsstaterne af afgifter på visse køretøjer, der anvendes til vejgodstransport, samt af vejafgifter og brugsafgifter for benyttelse af visse infrastrukturer - Manglende gennemførelse. - Sag C-175/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-00963



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 I naervaerende sag har Kommissionen nedlagt paastand om, at det fastslaas, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten og Raadets direktiv 93/89/EOEF af 25. oktober 1993 om opkraevning i medlemsstaterne af afgifter paa visse koeretoejer, der anvendes til vejgodstransport, samt af vejafgifter og brugsafgifter for benyttelse af visse infrastrukturer (1), idet Den Franske Republik ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er noedvendige for at efterkomme direktivet.

2 Direktivet, som skal gennemfoeres, tilsigter at realisere en tiltagende tilnaermelse af de nationale lovgivninger om afgiftssystemer for vejtransport for at fjerne fordrejningen af konkurrencen mellem transportoererne i Faellesskabet. I henhold til direktivets artikel 13, stk. 1, er fristen for gennemfoerelsen fastsat til den 1. januar 1995.

3 Ved dom af 5. juli 1995 (2) annullerede Domstolen det paagaeldende direktiv, men besluttede samtidig, at der var grund til at opretholde dets retsvirkninger, indtil Raadet har vedtaget et nyt direktiv.

4 Den franske regering har ikke bestridt traktatbruddet. Den begraenser sig til at oplyse, at forsinkelsen med gennemfoerelsen skyldes de alvorlige oekonomiske og sociale vanskeligheder, der findes i sektoren for vejtransport. Saerligt vil gennemfoerelsen af direktivet medfoere en forhoejelse af omkostningerne for transportoererne, hvilket kan indebaere fare for forvaerring af en situation med staerk social spaending samt true et hverv, som er afgoerende for nationens oekonomi. I oevrigt er der for saa vidt angaar det franske marked ikke sket nogen fordrejning af konkurrencen. Den franske regering har ikke desto mindre bekraeftet sin vilje til at gennemfoere direktivet saa hurtigt som muligt.

5 Det er min opfattelse, at de anbringender, der er gjort gaeldende af den franske regering, ikke kan tilbagevise Kommissionens paastande, men snarere kan begrunde, hvorfor gennemfoerelsen ikke er sket. Under alle omstaendigheder kan de vanskeligheder, som den sagsoegte medlemsstat har oplyst om, i henhold til fast retspraksis ikke retfaerdiggoere det paagaeldende traktatbrud (3).

6 Som foelge heraf foreslaar jeg Domstolen at afsige dom paa grundlag af staevningen og at doemme Den Franske Republik til at betale sagens omkostninger.

(1) - EFT L 279, s. 32.

(2) - Sag C-21/94, Parlamentet mod Raadet, Sml. I, s. 1827.

(3) - Se bl.a. dom af 7.12.1995, sag C-52/95, Kommissionen mod Frankrig, Sml. I, s. 4443.
Forslag til afgørelse fra generaladvokat Léger fremsat den 16. december 1997. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik. - Traktatbrud - Direktiv 90/434/EØF - Manglende gennemførelse. - Sag C-8/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-00823



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 Ved staevning indleveret til Domstolen Justitskontor den 15. januar 1997 har Kommissionen nedlagt paastand om, at Domstolen fastslaar, »at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten og Raadets direktiv 90/434/EOEF af 23. juli 1990 om en faelles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilfoersel af aktiver og ombytning af aktier vedroerende selskaber i forskellige medlemsstater (1), idet den ikke har udstedt de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme direktivet, og idet den ikke har underrettet Kommissionen herom«.

2 Det bestemmes i direktivets artikel 12, stk. 1, at medlemsstaterne skulle saette de noedvendige bestemmelser i kraft med henblik paa at efterkomme direktivet senest den 1. januar 1992 og straks underrette Kommissionen herom.

3 Den Hellenske Republik har ikke bestridt, at den endnu ikke har udstedt de noedvendige bestemmelser, men anfoerer, at et udkast til lov til gennemfoerelse af direktivets bestemmelser i den graeske retsorden paa nuvaerende tidspunkt er under vedtagelse af det graeske parlament.

4 Da direktivet ikke er blevet fuldstaendigt gennemfoert inden for den i direktivet fastsatte frist, maa der gives Kommissionen medhold (2).

Forslag til afgoerelse

5 Som foelge heraf foreslaar jeg, at Domstolen fastslaar foelgende:

1) Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 90/434/EOEF af 23. juli 1990 om en faelles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilfoersel af aktiver og ombytning af aktier vedroerende selskaber i forskellige medlemsstater, idet den ikke har udstedt de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme direktivet.

2) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.

(1) - EFT L 225, s. 1 (herefter »direktivet«).

(2) - Jf. f.eks. dom af 16.9.1997, sag C-139/96, Kommissionen mod Tyskland, Sml. I, s. 4845.