Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Konventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser – lov, der finder anvendelse i mangel af parternes lovvalg – tilknytningskriterier – arbejdsaftale – hierarkiet mellem tilknytningskriterierne – det land, hvor arbejdet sædvanligvis udføres – det prioriterede tilknytningskriterium

[Romkonventionen af 19.6.1980, art. 6, stk. 2, litra a) og b)]

2. Konventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser – lov, der finder anvendelse i mangel af parternes lovvalg – tilknytningskriterier – arbejdsaftale – forretningssted, som har antaget arbejdstageren – begreb – stedet for arbejdstagerens faktiske udførelse af arbejdet – ikke omfattet – krav om, at forretningsstedet er i besiddelse af retsevne – foreligger ikke

[Romkonventionen af 19.6.1980, art. 6, stk. 2, litra b)]

Sammendrag

1. Det følger af ordlyden af artikel 6, stk. 2, i Romkonventionen af 19. juni 1980 om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser, at lovgivers hensigt var at opstille et hierarki mellem de kriterier, som skal tages i betragtning ved fastlæggelsen af den lov, der finder anvendelse på arbejdsaftalen. Det følger heraf, at nævnte konventions artikel 6, stk. 2, skal fortolkes således, at den nationale ret, for hvem sagen er indbragt, først skal fastlægge, om arbejdstageren ved opfyldelsen af aftalen sædvanligvis udfører sit arbejde i et bestemt land, som er det land, hvor eller hvorfra arbejdstageren i betragtning af samtlige de forhold, der karakteriserer den nævnte virksomhed, i det væsentlige opfylder sine forpligtelser over for arbejdsgiveren.

I denne forbindelse har de elementer, der karakteriserer arbejdsforholdet – nemlig stedet for den faktiske udførelse af arbejdet, stedet, hvor arbejdstageren modtager instruktionerne, eller stedet, hvor han skal møde op forud for varetagelsen af sine opgaver – således betydning for fastlæggelsen af den lov, der finder anvendelse på dette arbejdsforhold, således at den ret, for hvilken sagen er indbragt, når disse steder er beliggende i samme land, kan antage, at situationen er omfattet af Romkonventionens artikel 6, stk. 2, litra a).

Kriteriet om det land, hvor arbejdstageren »sædvanligvis udfører sit arbejde«, der er fastsat i denne konventions artikel 6, stk. 2, litra a), skal således fortolkes vidt, mens kriteriet om hjemstedet for det »forretningssted, som har antaget arbejdstageren«, der er fastsat i artikel 6, stk. 2, litra b), kun kan finde anvendelse, hvis den påkendende ret ikke er i stand til at fastlægge det land, hvor arbejdet sædvanligvis udføres.

(jf. præmis 34, 35, 40 og 41 samt domskonkl. 1)

2. Artikel 6, stk. 2, litra b), i Romkonventionen af 19. juni 1980 om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser, skal fortolkes på følgende måde:

- Begrebet »[arbejdsgiverens] forretningssted, som har antaget arbejdstageren« skal forstås således, at det udelukkende henviser til det forretningssted, som har foretaget antagelsen af arbejdstageren, og ikke det forretningssted, hvortil arbejdstageren er tilknyttet i kraft af den faktiske udførelse af sit arbejde.

- Besiddelse af retsevne udgør ikke et krav, som arbejdsgiverens forretningssted i denne bestemmelses forstand skal opfylde.

- Forretningsstedet for en anden virksomhed end den, som formelt optræder som arbejdsgiver, og med hvem denne virksomhed opretholder forbindelser, kan klassificeres som »forretningssted« som omhandlet i den nævnte konventions artikel 6, stk. 2, litra b), såfremt objektive omstændigheder gør det muligt at fastslå, at der foreligger en faktisk situation, der er forskellig fra den situation, som fremgår af aftalens ordlyd, og dette selv om instruktionsbeføjelsen ikke formelt er blevet overdraget til denne anden virksomhed. I den situation, hvor forhold vedrørende antagelsesproceduren ville gøre det muligt at fastslå, at den virksomhed, som har indgået arbejdsaftalen, i realiteten har handlet i en anden virksomheds navn og for en anden virksomheds regning, kan den forelæggende ret således antage, at det i Romkonventionens artikel 6, stk. 2, litra b), indeholdte tilknytningskriterium henviser til loven i det land, hvor den sidstnævnte virksomheds forretningssted er beliggende.

(jf. præmis 49, 52, 58 og 65 samt domskonkl. 2)