Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug - EUGFL - regnskabsafslutning - afslag på finansiering af udgifter, der er en følge af en retsstridig anvendelse af Fællesskabets retsforskrifter - den berørte medlemsstats indsigelser - bevisbyrde - fordeling mellem Kommissionen og medlemsstaten

(Rådets forordning nr. 729/70)

2. Landbrug - fælles markedsordning - fedtstoffer - olivenolie - produktionsstøtte - oliven anvendt til andre formål end oliefremstilling - ikke omfattet

(Rådets forordning nr. 2261/84)

3. Landbrug - EUGFL - regnskabsafslutning - afslag på finansiering af udgifter, der er en følge af en retsstridig anvendelse af Fællesskabets retsforskrifter - vurdering af det tab, som fonden har lidt - vedkommende medlemsstats anfægtelse heraf - bevisbyrde

(Rådets forordning nr. 729/70)

4. Landbrug - fælles markedsordning - fedtstoffer - olivenolie - produktionsstøtte - udbetaling foretaget af anerkendte producentorganisationer - pligt til at tilbagekalde anerkendelsen, hvis organisationen mangler evne til at kontrollere medlemmernes produktion

(Rådets forordning nr. 136/66 og nr. 2261/84)

5. Landbrug - EUGFL - regnskabsafslutning - afslag på finansiering af udgifter, der er en følge af en retsstridig anvendelse af Fællesskabets retsforskrifter - finansiel korrektion ikke foretaget af Kommissionen for et givent regnskabsår på trods af konstaterede uregelmæssigheder - ingen betydning for retten til at foretage en korrektion i et senere regnskabsår

(Rådets forordning nr. 729/70)

6. Landbrug - fælles markedsordning - fedtstoffer - olivenolie - produktionsstøtte - fortegnelse over olivendyrkningsarealer - forvaltningens egne organer - begreb

(Rådets forordning nr. 154/75, art. 3, stk. 5)

7. Tilnærmelse af lovgivningerne - fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige kontrakter - anvendelsesområde - en ordregivende myndigheds tildeling af kontrakter til en enhed, der ikke er selvstændig - ikke omfattet

8. Landbrug - fælles markedsordning - fedtstoffer - olivenolie - støtte til forbrug - tilbagekaldelse af forarbejdningsvirksomhedernes godkendelse i tilfælde af uberettiget ansøgning om støtte - overholdelse af proportionalitetsprincippet

(Kommissionens forordning nr. 2677/85, art. 12, stk. 6, og forordning nr. 643/93)

9. Landbrug - fælles landbrugspolitik - finansiering gennem EUGFL - tørret foder - medlemsstaternes kontrol - fastsættelse af en mindstegrænse for fugtighedsindhold - mulig metode, men ikke den eneste

(Rådets forordning nr. 729/70, art. 8, stk. 1, og forordning nr. 1117/78)

10. Annullationssøgsmål - anbringender - manglende bevis påberåbt som et særskilt anbringende - ulovligt

(EF-traktaten, art. 173 (efter ændring nu art. 230 EF))

Sammendrag

$$1. Inden for området for EUGFL's finansiering af den fælles landbrugspolitik påhviler det Kommissionen, når den påtænker at nægte finansiering af en udgift anmeldt af en medlemsstat, at godtgøre, at der foreligger en tilsidesættelse af bestemmelserne i de fælles markedsordninger for landbruget. Kommissionen er således forpligtet til at begrunde sin beslutning, hvis der heri fastslås manglende kontrol eller mangler ved den kontrol, som vedkommende medlemsstat har gennemført. Det påhviler imidlertid ikke Kommissionen udtømmende at godtgøre, at medlemsstaternes kontrolforanstaltninger er utilstrækkelige, eller at de tal, som de har meddelt, er urigtige, men at fremlægge bevis for, at den har en begrundet og rimelig tvivl med hensyn til disse kontrolforanstaltninger eller disse tal. Den pågældende medlemsstat kan ikke afkræfte Kommissionens konstateringer ved simple påstande, som ikke underbygges af elementer, der godtgør eksistensen af et pålideligt og funktionsdygtigt kontrolsystem. Såfremt medlemsstaten ikke fører bevis for, at Kommissionens konstateringer er urigtige, udgør disse forhold, der kan give anledning til alvorlig tvivl med hensyn til indførelsen af et passende og effektivt system af foranstaltninger til overvågning og kontrol. Denne lempelse af beviskravet til Kommissionen skyldes, at staten har bedre adgang til at indsamle og kontrollere de oplysninger, der er nødvendige for afslutningen af EUGFL-regnskaberne, og medlemsstaten skal følgelig føre det mere detaljerede og fuldstændige bevis for, at kontrollen faktisk er foretaget, eller at dens tal er rigtige, og efter omstændighederne for, at Kommissionens beregninger er forkerte.

( jf. præmis 46-49 )

2. Den produktionsstøtte, der omhandles i forordning nr. 2261/84 om almindelige regler for støtte til olivenolieproduktion og til producentorganisationer, ydes for olivenolie og kan ikke ydes til dyrkning af oliven, der anvendes til andet formål end fremstilling af olivenolie. Såfremt en del oliven er anvendt til andet formål end oliefremstilling, udbetales støtten i forhold til de oliven, der er bestemt til fremstilling af olivenolie. Følgelig skal en beregning af produktionsstøtten for olivenolie, hvorved der ikke fratrækkes de træer, som er beregnet til produktion af spiseoliven, betragtes som en alvorlig mangel, der skal sanktioneres med inddragelse af den anerkendelse, der er givet en anerkendt producentorganisation.

( jf. præmis 70 og 138 )

3. Kommissionen er som et led i sin opgave med afslutning af EUGFL- regnskaberne ikke forpligtet til at godtgøre, at der er indtrådt et tab, men kan begrænse sig til at fremlægge tungtvejende indicier herfor. I vanskelige tilfælde, hvor skadens størrelse ikke kan fastslås nøjagtigt, må det finansielle tab for Fællesskabet bestemmes ved en evaluering af den risiko, som manglerne ved kontrollen har medført. Mens det påhviler Kommissionen at bevise, at der foreligger en tilsidesættelse af bestemmelserne i de fælles markedsordninger for landbruget, påhviler det i givet fald, når denne tilsidesættelse er fastslået, medlemsstaten at godtgøre, at Kommissionen har begået en fejl med hensyn til de økonomiske virkninger af tilsidesættelsen. Medlemsstaten skal i så fald føre det mest detaljerede og fuldstændige bevis, der er muligt, for, at dens tal er rigtige og efter omstændighederne for, at Kommissionens beregninger er forkerte.

( jf. præmis 146 og 147 )

4. I henhold til artikel 20c i forordning nr. 136/66 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer skal anerkendte producentorganisationer være i stand til at kontrollere deres medlemmers produktion af oliven og olivenolie, og anerkendelsen af en producentorganisation eller forening inddrages i henhold til den fremgangsmåde, der er præciseret i artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 2261/84 om almindelige regler for støtte til olivenolieproduktion og til producentorganisationerne, hvis betingelserne for anerkendelsen ikke var eller ikke længere er opfyldt. Det følger heraf, at med henblik på at sikre en skærpet kontrol af olivendyrkernes produktion og dermed en effektiv forvaltning af støtteordningen, er en konstatering af, at en anerkendt producentorganisation mangler evne til at kontrollere sine medlemmers produktion af oliven og olivenolie, tilstrækkeligt til at begrunde, at der sker inddragelse af dens anerkendelse. Undladelse af at inddrage anerkendelsen udgør en tilsidesættelse af de gældende fællesskabsbestemmelser på dette område, og udelukkelse af finansieringen af anerkendte producentorganisationer, hvis kontrol er mangelfuld, er den mest hensigtsmæssige foranstaltning for at undgå, at støtten anvendes til andre formål end dem, der ligger til grund for at bevilge den, medmindre det påvises, at de olivendyrkere, der er medlemmer af de pågældende organisationer, ikke har begået nogen uregelmæssighed, som kan rejse tvivl om hele eller en del af fællesskabsfinansieringen.

( jf. præmis 162-165 og 174 )

5. Den omstændighed, at Kommissionen ikke har draget finansielle følger af, at der under et regnskabsår er konstateret mangler, kan ikke fratage den retten til at drage disse følger i senere regnskabsår, navnlig når manglerne fortsat ikke er blevet afhjulpet. Hertil kommer, at Kommissionen også ved fastsættelsen af standardkorrektionen kan tage hensyn til de senere konstaterede mangler.

( jf. præmis 177 )

6. Et organ, der, selv om det er oprettet i form af et aktieselskab og uanset dets finansielle og regnskabsmæssige autonomi, fuldt ud er underlagt statens kontrol, må anses for at være en af den nationale forvaltnings egne organer som omhandlet i artikel 3, stk. 5, første afsnit, i forordning nr. 154/75 om oprettelse af en fortegnelse over olivendyrkningsarealer i de olivenproducerende medlemsstater.

( jf. præmis 186 og 187 )

7. I princippet er det tilstrækkeligt til, at der foreligger en offentlig kontrakt i henhold til direktiverne om indgåelse af offentlige kontrakter, at kontrakten er blevet indgået mellem på den ene side en lokal myndighed og på den anden side en fra denne myndighed juridisk forskellig person. Forholdet vil kun kunne bedømmes anderledes, såfremt den lokale myndighed både kontrollerer den pågældende person på en måde, der kan sammenlignes med den kontrol, den fører med sine egne tjenestegrene, og den pågældende person udøver hovedparten af sin virksomhed sammen med den eller de lokale myndigheder, den ejes af. Dette gælder for et statsligt selskab, hvis aktiekapital de lokale myndigheder kan eje en del af ved at erhverve aktier, og hvor selskabet som et instrument og en teknisk tjeneste for den nationale forvaltning har til opgave selv eller gennem sine datterselskaber at udføre de arbejder, der kun overdrages det af den almindelige statslige forvaltning, de lokale myndigheder og de offentlige organer, som henhører under disse.

( jf. præmis 204 og 205 )

8. Det følger af artikel 12, stk. 6, i forordning nr. 2677/85 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen vedrørende støtte til forbruget af olivenolie i bestemmelsens oprindelige affattelse, at den kompetente myndighed, der er forpligtet til at tage hensyn til alvoren af den overtrædelse, der er begået af en godkendt forarbejdningsvirksomhed, derved også er forpligtet til at overholde proportionalitetsprincippet. I den affattelse af artikel 12, stk. 6, der fremgår af forordning nr. 643/93, præciseres blot de kriterier, der ifølge Kommissionen skal følges ved anvendelse af proportionalitetsprincippet i tilfælde af, at de fastsatte sanktioner iværksættes. Ifølge den nye affattelse af den nævnte bestemmelse bringes sanktionen i form af tilbagekaldelse af godkendelsen kun i anvendelse, når den mængde, hvortil der uretmæssigt er ansøgt om støtte, overstiger den kontrollerede mængde, for hvilken retten til støtten anerkendes, med 20% eller mere.

( jf. præmis 226 )

9. I henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 729/70 om finansiering af den fælles landbrugspolitik skal medlemsstaterne træffe de fornødne foranstaltninger for at sikre sig, at de af EUGFL finansierede foranstaltninger virkelig er blevet gennemført, og at de er blevet gennemført på behørig måde, med henblik på at forhindre og forfølge uregelmæssigheder, og medlemsstaterne skal gennemføre tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt på grund af uregelmæssigheder eller forsømmelser. Det kontrolsystem, der indføres af medlemsstaterne, skal derfor gøre det muligt at afdække svig, som for forarbejdningsvirksomhederne består i at oppebære produktionsstøtte for kunsttørret foder, når det producerede foder reelt er blevet soltørret, således at kunsttørringen såvel som omkostningerne i forbindelse hermed har været symbolsk eller ikke-eksisterende. Fastsættelsen af en mindstegrænse for fugtighedsindhold, der ikke foreskrives i fællesskabsretten, med henblik på at lette identifikationen af denne svigagtige praksis gennem fastsættelse af et objektivt kriterium, som er fysisk måleligt, er ganske vist en metode til at modvirke risikoen for, at produktionsstøtte for tørret foder ydes uretmæssigt, men ikke den eneste mulige metode til at bekæmpe svig.

( jf. præmis 257-259 )

10. Inden for rammerne af et annullationssøgsmål, som en medlemsstat har anlagt til prøvelse af en kommissionsbeslutning, der vedrører afslutningen af regnskaberne for EUGFL, kan manglende bevis ikke påberåbes som et særskilt anbringende uden enhver sammenhæng med en konkret situation. Spørgsmålet om, hvorvidt der er blevet ført bevis eller ej, indgår således i prøvelsen af de anbringender, der er påberåbt af den sagsøgende medlemsstat.

( jf. præmis 266 )