ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift paa maelk - tildeling af afgiftsfrie referencemaengder - producenter, som har indstillet leverancerne i henhold til praemieordningen for ikke-markedsfoering eller omstilling - misligholdelse af krav i henhold til en paatagen forpligtelse - konsekvenser i forhold til tildelingen af specifikke referencemaengder

(Raadets forordning nr. 1078/77 og nr. 857/84, art. 3a, stk. 1, andet. afsnit, som aendret ved forordning nr. 1639/91)

Sammendrag

Misligholdelsen af forpligtelsen til ikke-markedsfoering i henhold til en forpligtelse, som en producent har paataget sig i medfoer af forordning nr. 1078/77 om indfoerelse af en praemieordning for ikke-markedsfoering af maelk og mejeriprodukter og for omstilling af malkekvaegsbesaetninger medfoerer dels, at den i henhold til denne forordning tildelte praemie fortabes, dels at tildeling af en specifik referencemaengde i henhold til artikel 3a, stk. 1, andet afsnit, i forordning nr. 857/84 om almindelige regler for anvendelsen af tillaegsafgiften paa maelk udelukkes.

Derimod kan tilsidesaettelsen af en eller flere af de forpligtelser, som har tilknytning til ikke-markedsfoerings- eller omstillingsordningen, og som ligeledes foerer til fortabelse af praemien, ikke have betydning for en producents ret til at faa tildelt en specifik referencemaengde, naar han faktisk har indstillet markedsfoeringen i henhold til denne ordning.

Saafremt det forholder sig saaledes, at kun en del af maelken er blevet markedsfoert i strid med den indgaaede forpligtelse, bevarer en producent, som mister retten til praemien, dog retten til at faa tildelt en specifik referencemaengde, for saa vidt han kan paaberaabe sig sin berettigede forventning, dvs. udelukkende i det omfang han har overholdt sin forpligtelse til ikke-markedsfoering. Den heraf foelgende udelukkelse af producenten fra at faa tildelt en specifik referencemaengde i et forhold, som svarer til misligholdelsen, er dermed i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, idet den ikke forekommer at vaere aabenbart uforenelig med maalsaetningen bag den naevnte bestemmelse i forordning nr. 857/84 som affattet ved forordning nr. 1639/91, der er at sikre de producenter, som har indstillet markedsfoeringen i medfoer af en forpligtelse, de har paataget sig i henhold til forordning nr. 1078/77, at de kan genoptage produktionen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fri bevaegelighed for personer - fri udveksling af tjenesteydelser - undtagelser - hensyn til den offentlige orden - straffedom for brug af euforiserende stoffer - forbud mod automatisk livsvarigt opholdsforbud over for faellesskabsstatsborgere - ulovligt

(EF-traktaten, art. 48, 52, 56 og 59; Raadets direktiv 64/221, art. 3)

Sammendrag

Traktatens artikel 48, 52 og 59 og artikel 3 i direktiv 64/221 om samordning af saerlige foranstaltninger, som gaelder for udlaendinge med hensyn til rejse og ophold, og som er begrundet i hensynet til den offentlige orden, sikkerhed og sundhed, er til hinder for en lovgivning, der bortset fra visse undtagelser, navnlig af familiemaessige hensyn, paalaegger de nationale domstole at anordne livsvarig udvisning fra omraadet af en statsborger fra en anden medlemsstat, der er fundet skyldig i erhvervelse og besiddelse af euforiserende stoffer udelukkende til personligt brug.

En saadan straf udgoer en hindring for de grundlaeggende friheder i naevnte traktatartikler. Selv om en medlemsstat kan antage, at brug af euforiserende stoffer udgoer en fare for samfundet, der kan begrunde saerforanstaltninger over for udlaendinge, som overtraeder narkotikalovgivningen med henblik paa opretholdelse af den offentlige orden, kan en udvisningsforanstaltning over for en faellesskabsstatsborger kun vaere begrundet i undtagelsen vedroerende hensynet til den offentlige orden i traktatens artikel 56, saafremt vedkommendes adfaerd, bortset fra hans overtraedelse af narkotikalovgivningen, indebar en virkelig og tilstraekkelig trussel mod grundlaeggende samfundshensyn. Dette er ikke tilfaeldet, naar en livsvarig udvisning fra nationalt omraade anordnes automatisk efter en straffedom, uden at der tages hensyn til gerningsmandens personlige adfaerd eller den risiko, han udgoer for den offentlige orden.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift paa maelk - midlertidig suspension af en procentdel af de afgiftsfritagne referencemaengder - konvertering til en definitiv nedsaettelse uden godtgoerelse - foranstaltning, som tillige rammer de supplerende maengder erhvervet af producenterne - ejendomsret - proportionalitetsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning - tilsidesaettelse - foreligger ikke

(Raadets forordning nr. 3950/92, art. 3, stk. 1, og art. 4, stk. 1)

Sammendrag

For saa vidt artikel 3, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 3950/92 har aendret den midlertidige suspension af den referencemaengde som omhandlet i forordning nr. 775/87, der er fritaget for tillaegsafgiften paa maelk, til en definitiv nedsaettelse heraf, er disse bestemmelser, saerlig hvad angaar de supplerende maengder, der tildeles mod betaling, hverken i strid med faellesskabsrettens almindelige grundsaetninger eller mod den grundlaeggende rettighed, som ejendomsretten udgoer.

De supplerende referencemaengder, som paa ny tildeles ved omfordelingen til andre producenter, efter at de er blevet trukket tilbage fra markedet, adskiller sig nemlig ikke fra de oprindelige referencemaengder, idet begge referencemaengder er undergivet den samme ordning for midlertidig suspension og definitiv nedsaettelse, og det ville vaere i strid med tillaegsafgiftsordningens aand og formaal at undtage de foerstnaevnte referencemaengder fra denne ordning.

Hvad angaar ejendomsretten beroerer den paagaeldende ordning, som opfylder almene formaal med henblik paa at afhjaelpe overskudssituationen paa maelkemarkedet, ikke ejendomsrettens egentlige indhold.

I betragtning af overskuddets vedvarende karakter fremtraeder den endelige tilbagetraekning af den omhandlede procentdel af den supplerende referencemaengde som et egnet og noedvendigt middel til at opfylde denne foranstaltnings formaal, som er at sikre en varig nedsaettelse af overskuddene.

Hvad angaar princippet om beskyttelse af den berettigede forventning giver de ovennaevnte bestemmelser ikke grundlag for at antage, at producenter, som havde opnaaet supplerende referencemaengder mod betaling, kunne have en legitim forventning om, at saadanne supplerende referencemaengder ville blive behandlet anderledes paa grund af omstaendighederne i forbindelse med deres erhvervelse og derfor skulle vaere undtaget fra den omtvistede foranstaltning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Tilnaermelse af lovgivningerne - klageprocedurerne i forbindelse med indgaaelse af offentlige indkoebs- samt bygge- og anlaegskontrakter - direktiv 89/665 - procedure, som goer det muligt, at Kommissionen griber praeventivt ind i tilfaelde af en klar og aabenbar overtraedelse af faellesskabsbestemmelserne om indgaaelse af offentlige kontrakter - procedure uden forbindelse med traktatsbrudsproceduren efter traktatens artikel 169

(EF-traktaten, art. 169; Raadets direktiv 89/665)

2 Tilnaermelse af lovgivningerne - fremgangsmaader ved indgaaelse af offentlige indkoebsaftaler - direktiv 77/62 - ordregivende myndighed - enheder, der svarer til offentligretlige juridiske personer - bilag I til direktiv 77/62 - offentlige myndigheder, hvis offentlige indkoebsaftaler er undergivet statens kontrol

[Raadets direktiv 77/62, art. 1, litra b), og bilag I, punkt VI]

Sammendrag

3 Den procedure, hvorefter Kommissionen paa grundlag af direktiv 89/665 om samordning af love og administrative bestemmelser vedroerende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgaaelse af offentlige indkoebs- samt bygge- og anlaegskontrakter kan gribe ind over for medlemsstat, naar den finder, at der er begaaet en klar og aabenbar overtraedelse af faellesskabsbestemmelserne vedroerende indgaaelse af offentlige kontrakter, udgoer en forebyggende foranstaltning, der ikke kan begrunde undtagelser fra eller erstatte Kommissionens virksomhed paa grundlag af traktatens artikel 169, saaledes at den maade, hvorpaa Kommissionen har benyttet denne procedure, er uden betydning, naar det drejer sig om at vurdere, om den traktatsbrudssag, som den har anlagt paa grund af en medlemsstats tilsidesaettelse af sine forpligtelser vedroerende faellesskabsbestemmelserne om indgaaelse af offentlige indkoebskontrakter, kan fremmes til realitetsbehandling.

4 En enhed som Coillte Teoranta (Skovkontoret) er en ordregivende myndighed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i er anvendt i artikel 1, litra b), i direktiv 77/62 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb.

En saadan enhed, der er en juridisk person, og som ikke foretager offentlige indkoeb paa statens eller et lokalt organs regning, kan ikke anses for at vaere staten eller et lokalt organ, men udgoer en enhed, som svarer til en offentligretlig juridisk person i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra b), sammenholdt med bilag I, punkt VI (Irland), i direktiv 77/62, naar staten i det mindste indirekte kan udoeve en kontrol med indgaaelsen af offentlige indkoebskontrakter.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift paa maelk - tildeling af afgiftsfrie referencemaengder - producenter, som har indstillet leverancerne i henhold til ordningen med praemier for ikke-markedsfoering og for omstilling - endelig tildeling af en specifik referencemaengde - betingelse vedroerende en skaeringsdag for den faktiske genoptagelse af leveringerne - gennemfoerelsesbefoejelse tildelt Kommissionen - overskridelse - foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 43, stk. 3, og art. 145; Raadets forordning nr. 804/68, art. 5c, og nr. 857/84, art. 3a, stk. 3, foerste punktum; Kommissionens forordning nr. 1546/88, art. 3a, stk. 3, foerste afsnit)

Sammendrag

Artikel 3a, stk. 3, foerste afsnit, i forordning nr. 1546/88, som indsat ved forordning nr. 1033/89, om gennemfoerelsesbestemmelserne for den tillaegsafgift paa maelk, der er omhandlet i artikel 5c i forordning nr. 804/68, er ikke ugyldig paa grund af Kommissionens manglende kompetence, for saa vidt som det heri - i forbindelse med tildelingen af en endelig specifik garantimaengde til producenter, som har indgaaet en forpligtelse til ikke-markedsfoering i henhold til forordning nr. 1078/77 - i tillaeg til betingelserne i artikel 3a, stk. 3, foerste punktum, i Raadets forordning nr. 857/84, som aendret ved forordning nr. 1639/91, kraeves, at de beroerte producenter faktisk har genoptaget leverancerne inden den 29. marts 1990.

Kommissionen er nemlig i henhold til den kompetencefordelingsordning, som er fastlagt i traktatens artikel 145, i medfoer af artikel 5c, stk. 7, i forordning nr. 804/68 befoejet til at stille yderligere betingelser for tildeling af referencemaengder, i det omfang disse for det foerste overholder de af Raadet selv ved forordning nr. 857/84 fastsatte regler for anvendelsen og for det andet sikrer, at ordningen med referencemaengder fungerer gnidningsloest. Den omtvistede lovgivning opfylder disse betingelser.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik - tilnaermelse af lovgivningerne - overfoersel af virksomheder - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder - direktiv 77/187 - anvendelsesomraade - en offentlig myndighed, der udliciterer en tjenesteydelse, som indtil da har vaeret overdraget til én virksomhed, til en anden virksomhed - omfattet - betingelser

(Raadets direktiv 77/187, art. 1, stk. 1)

Sammendrag

Artikel 1, stk. 1, i direktiv 77/187 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter skal fortolkes saaledes, at direktivet finder anvendelse i en situation, hvor en offentlig myndighed, som har udliciteret hjemmehjaelpen til personer med behov herfor eller bevogtningen af nogle af sine bygninger til én virksomhed, ved udloebet af eller efter opsigelse af kontrakten med denne virksomhed beslutter at udlicitere tjenesteydelsen til en anden virksomhed, for saa vidt som der samtidig med denne transaktion overfoeres en oekonomisk enhed fra den ene virksomhed til den anden. Begrebet oekonomisk enhed omfatter en organiseret helhed af personer og aktiver, der goer det muligt at udoeve en oekonomisk virksomhed med et selvstaendigt formaal. Den omstaendighed, at den tjenesteydelse, som foerst udfoeres af den gamle og dernaest af den nye ordremodtager, er den samme, er ikke i sig selv tilstraekkelig til, at der er tale om overfoersel af en saadan enhed.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik - tilnaermelse af lovgivningerne - overfoersel af virksomheder - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder - direktiv 77/187 - anvendelsesomraade - en virksomhed, som opsiger en rengoeringskontrakt med en anden virksomhed for selv at varetage rengoeringen af sine lokaler - omfattet - betingelser

(Raadets direktiv 77/187, art. 1, stk. 1)

Sammendrag

Artikel 1, stk. 1, i direktiv 77/187 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter skal fortolkes saaledes, at direktivet finder anvendelse i en situation, hvor en virksomhed, som har overdraget rengoeringen af sine lokaler til en anden virksomhed, beslutter at bringe kontrakten med denne virksomhed til ophoer og fremover selv varetage rengoeringen, for saa vidt som der samtidig med denne transaktion overfoeres en oekonomisk enhed fra den ene virksomhed til den anden. Begrebet oekonomisk enhed omfatter en organiseret helhed af personer og aktiver, der goer det muligt at udoeve en oekonomisk virksomhed med et selvstaendigt formaal. Den omstaendighed, at det rengoeringsarbejde, som foerst udfoeres af rengoeringsselskabet og dernaest af den virksomhed, der ejer lokalerne, er det samme, er ikke i sig selv tilstraekkelig til, at der er tale om overfoersel af en saadan enhed.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - ligeloen - sanktioner i anledning af overtraedelser af forbuddet mod forskelsbehandling - nationale processuelle regler - overholdelse af det faellesskabsretlige effektivitetsprincip - muligheden for over for en arbejdstager at paaberaabe sig en national lovgivning, der begraenser retten til efterbetaling af loen eller erstatning - ikke tilladt i den foreliggende sag

(EF-traktaten, art. 119; Raadets direktiv 75/117)

2 Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - ligeloen - sanktioner i anledning af overtraedelser af forbuddet mod forskelsbehandling - nationale processuelle regler - overholdelse af princippet om, at reglerne for at opnaa efterbetaling af loen eller erstatning skal svare til dem, der gaelder for tilsvarende soegsmaal paa grundlag af national ret (aekvivalensprincippet) - afgoeres af den nationale ret

(EF-traktaten, art. 119; Raadets direktiv 75/117)

Sammendrag

3 Faellesskabsretten er til hinder for anvendelsen af en national retsregel, som begraenser en arbejdstagers ret til efterbetaling af loen eller til erstatning som foelge af tilsidesaettelse af ligeloensprincippet til et tidsrum paa to aar forud for sagens anlaeg, som ikke kan forlaenges, i tilfaelde hvor forsinkelsen med kravets fremsaettelse skyldes, at arbejdsgiveren forsaetligt har givet den paagaeldende urigtige oplysninger om loenniveauet for arbejdstagere af det modsatte koen, der udfoerer tilsvarende arbejde.

Det ville vaere aabenbart uforeneligt med effektivitetsprincippet at tillade en arbejdsgiver - hvis svigagtige oplysninger har vaeret baggrunden for, at den ansatte for sent anlagde sag med henblik paa gennemfoerelse af ligeloensprincippet - at paaberaabe sig en national bestemmelse, der begraenser retten til efterbetaling af loen til et tidsrum paa to aar forud for sagsanlaegget, da anvendelsen af den naevnte nationale bestemmelse i praksis goer det umuligt eller uforholdsmaessigt vanskeligt at faa efterbetalt loen i forbindelse med forskelsbehandling paa grundlag af koen. Da arbejdstageren under saadanne omstaendigheder ikke kan vide, om hun er udsat for forskelsbehandling, eller kende omfanget heraf, ville arbejdsgiveren nemlig ved at paaberaabe sig den nationale bestemmelse kunne afskaere den ansatte fra muligheden for i henhold til direktiv 75/117 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder at soege ligeloensprincippet gennemfoert ved domstolene.

4 Faellesskabsretten er til hinder for anvendelsen af en national retsregel, som begraenser en arbejdstagers ret til efterbetaling af loen eller til erstatning som foelge af tilsidesaettelse af ligeloensprincippet til et tidsrum paa to aar forud for sagens anlaeg, og dette gaelder selv i tilfaelde, hvor der findes et andet retsmiddel, hvis dette retsmiddel indebaerer anvendelse af processuelle regler eller betingelser, der er mindre gunstige end dem, der gaelder for tilsvarende soegsmaal paa grundlag af national ret. Det tilkommer den nationale ret at afgoere, om dette er tilfaeldet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskeri - bevarelse af havets ressourcer - kvoteordning for fiskeriet - princippet om relativ stabilitet - opretholdelse af en bestemt procentdel for hver af de pågældende bestande - tilladelse til at fiske en del af en fangstkvote, der er fastsat for den samme art, men for et andet område - tilsidesættelse af princippet om relativ stabilitet

[Rådets forordning nr. 170/83, art. 4, stk. 1, og nr. 3760/92, art. 8, stk. 4, nr. ii)]

Sammendrag

$$Princippet om relativ stabilitet blev indført med forordning nr. 170/83, som i artikel 4, stk. 1, bestemmer, at »fangstmængderne, der står til rådighed« bliver fordelt mellem medlemsstaterne på en sådan måde, at hver enkelt medlemsstat sikres et relativt stabilt fiskeri med hensyn til hver af de pågældende bestande. Princippet er siden blevet gentaget i forordning nr. 3760/92. I medfør af denne forordnings artikel 8, stk. 4, nr. ii), skal Rådet fordele fiskerimulighederne mellem medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres relativ stabilitet i fiskeriaktiviteterne for hver af de pågældende bestande. Uanset de redaktionelle forskelle kan disse to bestemmelser ikke fortolkes på anden måde end at »fiskerimulighederne«, som fordeles af Rådet under iagttagelse af princippet om relativ stabilitet, må forstås således, at de omfatter alle de fangstmængder, der står til rådighed. Ved anvendelsen af princippet om relativ stabilitet skal fiskerimulighederne for hver af de pågældende fiskebestande, dvs. fisk af en given art, som befinder sig i et givet geografisk område, bedømmes hver for sig. Det følger af artikel 8, stk. 4, nr. ii), i forordning nr. 3760/92, at der skal sikres relativ stabilitet for hver medlemsstat i fiskeriaktiviteterne »for hver af de pågældende bestande«. Den relative stabilitet i fiskeriet skal forstås som et princip om opretholdelse af en bestemt procentdel for hver af de pågældende bestande, som i sig selv kan variere, og således ikke som en garanti for en fast mængde fisk. Princippet om relativ stabilitet ville blive omgået, hvis det var muligt at forøge de faktiske fiskerimuligheder i et bestemt geografisk område, for hvilket der er fastsat en samlet tilladt fangstmængde (TAC), ved at give tilladelse til i dette område at fiske en del af en TAC, der er fastsat for den samme art, men for et andet område. Dette ville for den første zone indebære, at fordelingen af fiskerimulighederne ville afvige fra den TAC-fordeling, der er fastsat for dette område. Ved at tillade en medlemsstat, som er indehaver af en kvote for ansjos i ICES-område IX, med henblik på en senere overdragelse til en anden medlemsstat, at fange en del af denne kvote i farvandene omfattet af ICES-område VIII, er mulighederne for fangst af ansjos i ICES-område VIII blevet øget til skade for en tredje medlemsstat, som ganske vist har fået tildelt en vis procentdel af TAC for ansjos i ICES-område VIII, men som reelt ikke har fået sin andel af fiskerimulighederne for så vidt angår ansjos i dette område.

( jf. præmis 38-42 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fri bevægelighed for personer - etableringsfrihed - traktatens bestemmelser - anvendelsesområde - selskab i en koncern, hvis selskaber har hjemsted i forskellige medlemsstater - omfattet

(EF-traktaten, art. 52 (efter ændring nu art. 43 EF))

2. Fri bevægelighed for personer - etableringsfrihed - nationale myndigheder, der forbeholder en faggruppe med særlige kvalifikationer retten til at udføre visse synsundersøgelser - begrundelse - beskyttelse af den offentlige sundhed - lovligt - betingelser

(EF-traktaten, art. 52 (efter ændring nu art. 43 EF))

Sammendrag

1. I retlig henseende er et selskab, der hører til en koncern, der har hjemsted i forskellige medlemsstater, og som sælger produkter og tjenesteydelser på optikområdet, som datterselskab af et selskab i en anden medlemsstat omfattet af fællesskabsretten i medfør af traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF).

( jf. præmis 16 )

2. På fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin er traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF) ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder i en medlemsstat fortolker de nationale bestemmelser om lægegerningen på en sådan måde, at retten til i forbindelse med en korrektion af rent optiske mangler ved synet at foretage en objektiv synsundersøgelse - dvs. en undersøgelse, som ikke foretages ved anvendelse af en metode, hvor kunden selv afgør, hvilke mangler ved synsfunktionen han lider af - af hensyn til beskyttelsen af den offentlige sundhed forbeholdes en faggruppe med særlige kvalifikationer, såsom øjenlæger, hvilket navnlig udelukker optikere, som ikke er læger. Det kan herved anses for at være en passende foranstaltning til at sikre, at et højt sundhedsbeskyttelsesniveau opnås, at en medlemsstat vælger at forbeholde en sådan faggruppe retten til ved hjælp af forfinede instrumenter at udføre en objektiv synsundersøgelse på deres patienter, hvorved det intraoculære tryk måles, synsfeltet fastlægges eller nethindens tilstand undersøges.

Imidlertid skal et sådant forbud for optikere, som ikke er læger, mod at udføre visse synsundersøgelser, som finder anvendelse uden hensyn til deres nationalitet, eller hvilken medlemsstat de er hjemmehørende i, være nødvendigt og stå i et rimeligt forhold til formålet. I denne forbindelse kan vurderingen af risikoen for den offentlige sundhed ændres med tiden, bl.a. på baggrund af de fremskridt, som sker på det tekniske og videnskabelige plan. Det tilkommer den nationale ret - under hensyn til traktatens bestemmelser om etableringsfriheden samt under hensyn til kravene til retssikkerheden og til beskyttelsen af den offentlige sundhed - at vurdere, om den fortolkning, som de kompetente nationale myndigheder i denne sammenhæng anlægger af de nationale bestemmelser, udgør et tilstrækkeligt grundlag for den i hovedsagen rejste straffesag.

( jf. præmis 27, 30, 31, 35-38 og domskonkl. )