ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 25/58

Sag anlagt den 9. november 2011 — Dimian mod KHIM — Bayer Design Fritz Bayer (BABY BAMBOLINA)

(Sag T-581/11)

(2012/C 25/112)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Dimian AG (Nürnberg, Tyskland) (ved advokaterne P. Pozzi og G. Ghisletti)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Bayer Design Fritz Bayer GmbH & Co. KG (Michelau, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 3. august 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1822/2010-2 annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Figurmærket »BABY BAMBOLINA« for varer i klasse 28 — EF-varemærkeregistrering nr. 6403927

Indehaver af EF-varemærket: Bayer Design Fritz Bayer GmbH & Co. KG

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Dimian AG

Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Den part, der har indgivet begæringen om ugyldighed, har støttet denne på artikel 53, stk. 1, litra c), sammenholdt med artikel 8, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, og på artikel 53, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 2, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, litra c), sammenholdt med artikel 8, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, for så vidt som appelkammeret ikke tillagde de nævnte kataloger, der vedrørte perioden 2008-2009, nogen betydning.
—

at skaden og årsagssammenhængsanalysen er behæftet med faktiske fejl og et åbenbart fejlagtigt skøn, og ydermere, at Europa-Kommissionen og Rådet (i det følgende benævnt »institutionerne«) har tilsidesat princippet om påpasselighed og artikel 3, stk. 2 og 6, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (»antidumpinggrundforordningen«) (EUT L 343, s. 51) ved ikke at foretage en objektiv vurdering af påstandene om, at de af Eurostat angivne oplysninger var urigtige.
2)

Andet anbringende vedrørende generel foranstaltning Sagsøgeren har dertil bl.a. gjort gældende, at den tekniske sondring efter den økonomiske situation og en virksomheds kapacitet er en teknisk regel, der som en generel foranstaltning ikke kan falde ind under anvendelsesområdet for artikel 107, stk. 1, TEUF. Det er sagsøgerens opfattelse, at en sådan bestemmelse efter en samlet økonomisk betragtning kommer enhver virksomhed til gode, selv om kun visse virksomheder faktisk er i stand til reelt at benytte sig af reglen på et bestemt tidspunkt.
1)

Det første anbringende er, at Personaleretten har begået en retlig fejl ved at forkaste anbringendet om magtfordrejning uanset de af appellanten påberåbte alvorlige indicier for et sådant misbrug, til trods for at der burde have været fastsat en omvendt bevisbyrde under hensyntagen til princippet om, at parterne skal behandles lige for Personaleretten.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 32/38

Sag anlagt den 30. november 2011 — PICO Food mod KHIM — Sobieraj (MILANÓWEK CREAM FUDGE)

(Sag T-623/11)

2012/C 32/75

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: PICO Food GmbH (Tamm, Tyskland) (ved advokat M. Douglas)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Bogumit Sobieraj (Milanówek, Polen)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 8. september 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 553/2010-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Bogumit Sobieraj

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »MILANÓWEK CREAM FUDGE« for varer i klasse 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 6342455

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: PICO Food

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Den tyske varemærkeregistrering nr. 30522224 af et figurmærke, der forestiller en ko, for varer i klasse 30; den tyske varemærkeregistrering nr. 30523439 af figurmærket »Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT« for varer i klasse 30; den tyske varemærkeregistrering nr. 30702751 af figurmærket »Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT« for varer i klasse 30; den tyske varemærkeregistrering nr. 30702748 af figurmærket »Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT« for varer i klasse 30; den tyske varemærkeregistrering nr. 30700574 af figurmærket »SAHNE TOFFEE LUXURY CREAM FUDGE« for varer i klasse 30

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen ikke taget til følge i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret foretog en fejlagtig fortolkning af de generelle principper, der er fastsat af de europæiske retter, og fastslog, at der ikke var risiko for forveksling mellem de varemærker, der var påberåbt til støtte for indsigelsen, og det ansøgte varemærke. Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 1, i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret støttede sin afgørelse på faktiske omstændigheder, der ikke er blevet påberåbt af parterne i sagen.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 32/38

Sag anlagt den 30. november 2011 — Yueqing Onesto Electric mod KHIM — Ensto (ONESTO)

(Sag T-624/11)

2012/C 32/76

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Yueqing Onesto Electric Co. Ltd (Zhejiang, Kina) (ved advokat B. Piepenbrink)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Ensto Oy (Porvoo, Finland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 20. september 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2535/2010-2) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Yueqing Onesto Electric Co. Ltd

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »ONESTO« for varer i klasse 9 — EF-varemærkeansøgning nr. W00909305

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Ensto Oy

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 1980242 af figurmærket »ENSTO« for varer i klasse 7, 9 og 11; EF-varemærkeregistrering nr. 40600 af ordmærket »ENSTO« for varer i klasse 7, 9, 11 og 16; den finske varemærkeregistrering nr. 218071 af ordmærket »ENSTO« for varer i klasse 7, 9 og 11

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Ophævelse af den anfægtede afgørelse og afslag på EF-varemærkeansøgningen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret fejlagtigt fandt, at der var risiko for forveksling mellem de ældre varemærker og det ansøgte EF-varemærke.
1)

Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF: fradraget for tab udgør ikke en støtte ydet for statsmidler Sagsøgeren har hertil gjort gældende, at § 8c, stk. 1, i den tyske lov om selskabsskat (KStG) er i strid med det objektive nettoprincip og princippet om den finansielle kapacitet, og at et forfatningsstridigt indgreb i de skattepligtiges formueværdier i de tilfælde, der er omfattet af saneringsklausulens anvendelsesområde kun undgås ved saneringsklausulen. Det er derfor sagsøgerens opfattelse, at betingelserne for statsstøtte ikke er opfyldt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 32/28

Sag anlagt den 17. november 2011 — Phonebook of the World mod KHIM — Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)

(Sag T-589/11)

2012/C 32/58

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Phonebook of the World (Paris, Frankrig) (ved advokat A. Bertrand)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Seat Pagine Gialle SpA (Milano, Italien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 4. august 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1541/2010-2), annulleres.

— EF-varemærkeregistrering nr. 161380 af EF-varemærket »PIAGINE GIALLE«, der af den anden part i sagen for appelkammeret er registreret for varer i klasse 16 og 35, annulleres, og

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »PIAGINE GIALLE« for varer og tjenesteydelser i klasse 16 og 36 — EF-varemærkeregistering nr. 161380

Indehaver af EF-varemærket: Seat Pagine Gialle SpA

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Phonebook of the World

Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Phonebook of the World har begrundet sin begæring om ugyldighed i henhold til artikel 52, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, idet EF-varemærket er registreret i strid med bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, litra c), og litra d), i Rådets forordning (EF) nr.207/2009.

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om ugyldighed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra b)-d), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, idet appelkammeret afslog at anvende EU-rettens generelle principper, herunder især dem, der har fundet anvendelse i Rettens dom i sagen T-322/03, Telefon & Buch mod KHIM — Herold Business Data (WEISSE SEITEN), og endvidere afslog at anvende sine egne konstateringer, hvorefter ordene »PAGINE GIALLE« ikke havde det fornødne særpræg i den italienske offentlighed.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 32/30

Sag anlagt den 22. november 2011 — Pêra-Grave mod KHIM — Fundação De Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA)

(Sag T-602/11)

2012/C 32/63

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Pêra-Grave Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda (Évora, Portugal) (ved advokat J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Fundação Eugénio De Almeida (Évora, Portugal)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 19. september 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1797/2010-2) annulleres med den virkning, at indsigelsen, der er rettet mod det ansøgte varemærke, forkastes i sin helhed, og som følge deraf tillades registreringen af det ansøgte varemærke i sin helhed.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at bære sine egne omkostninger og at betale de af sagsøgeren i forbindelse med nærværende sag afholdte omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Pêra-Grave Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA« for varer i klasse 33 — EF-varemærkeansøgning nr. 7291669

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Fundação Eugénio De Almeida

De i indsigelsssagen påberåbte varemærker eller tegn: Den portugisiske varemærkeregistrering nr. 283684 af figurmærket »VINHO PÊRAMANCA TINTO« for varer i klasse 33; den portugisiske varemærkeregistrering nr. 308864 af figurmærket »VINHO PÊRAMANCA BRANCO« for varer i klasse 33; og den portugisiske varemærkeansøgning nr. 405797 vedrørende figurmærket »PÊRAMANCA« for varer i klasse 33

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsen og klagen taget til følge, ophævelse af den anfægtede afgørelse og afslag på varemærkeansøgningen med hensyn til alle de omtvistede varer

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret (i) begik en retlig fejl ved generelt at tillægge de talrige visuelle, fonetiske og begrebsmæssige forskelle mellem tegnene for lille vægt, og ved at tillægge den generelle betydning af det eneste fælles element, som de indeholder, nemlig ordbestandelene »PERA« og »MANCA«, for stor vægt og derfor overvurdere denne betydning, og (ii) foretog en fejlagtig anvendelse af de principper, som Retten opstillede, og den tilgangsvinkel, som Retten anlagde, i sag T-332/05 »TERRANUS mod TERRA«, i den foreliggende sag, og fejlagtigt antog, at graden af generel lighed mellem de omtvistede tegn var tilstrækkelig til at føre til en risiko for forveksling.
3)

Tredje anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat artikel 296 TEUF ved ikke at give en tilstrækkelig begrundelse, der gør det muligt for sagsøgeren at forstå, og for Domstolen at efterprøve den begrundelse, som den har lagt til grund for at fastslå, at sagsøgeren fik en selektiv fordel, at en sådan fordel involverede statsmidler, der var givet afkald på, og ville være i stand til at fordreje konkurrencen og påvirke samhandlen mellem medlemsstater.
1)

Første anbringende vedrører det forhold, at Personaleretten foretog en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, idet den lagde til grund, at appellanten ikke kunne påberåbe sig en ny omstændighed, nemlig Personalerettens dom af 19. juni 2007 i sag T-473/04, Asturias Cuerno mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser. Appellanten gør gældende, at denne dom udgør en ny omstændighed, for så vidt som dommen vedrører samme situation som den, appellanten befandt sig i, og for så vidt som analysen i dommen hovedsageligt vedrører et objektivt punkt og ikke de særlige omstændigheder i sagen.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 32/40

Sag anlagt den 8. december 2011 — Guangdong Kito Ceramics m.fl. mod Rådet

(Sag T-633/11)

2012/C 32/79

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Guangdong Kito Ceramics Co. Ltd (Foshan, Kina), Jingdezhen Kito Ceramic Co. Ltd (Jingdezhen, Kina), Jingdezhen Lehua Ceramic Sanitary Ware Co. Ltd (Jingdezhen, Kina) og Zhaoqing Lehua Ceramic Sanitary Ware Co. Ltd (Sihui, Kina) (ved advokt M. Sánchez Rydelski)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgernes påstande

— Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 917/2011 af 12. september 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af keramiske fliser med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 238, s. 1) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne.

— Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremført tre anbringender.

1) Med det første anbringende gør sagsøgerne gældende, at sagsøgte har fortolket og anvendt artikel 18 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (1) åbenbart urigtigt.

2) Med det andet anbringende gør sagsøgerne gældende, at den anfægtede forordnings begrundelse ikke er fyldestgørende.

3) Med det tredje anbringende gør sagsøgerne gældende, dels at den procedure, som førte til den anfægtede forordning, ikke var i overensstemmelse med almindelige EU-retlige principper, såsom princippet om god forvaltningsskik og om gennemsigtighed, og med sagsøgernes ret til forsvar, dels at proceduren indebar en tilsidesættelse artikel 18, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, EUT L 343, s. 51.
—

Europa-Kommissionen tilpligtes at ophøre med at forskelsbehandle sagsøgeren og kompensere den forfordeling, som han har været udsat for.
—

Følgelig gives der appellanten medhold i dennes påstande i første instans og i overensstemmelse hermed: — annulleres de afgørelser, hvorved Europa-Kommissionen afviser at betale appellanten de beløb, der skyldes i henhold til vedtægtens artikel 73, og Europa-Kommissionen tilpligtes øjeblikkeligt at udbetale disse beløb til appellanten, samt et supplerende beløb i henhold til de almindelige retsregler for differencen mellem størrelsen af det reelt lidte tab og den del af dette tab, der godtgøres i henhold til vedtægtens artikel 73. — tilpligtes Kommissionen at betale appellanten morarenter at regne fra december 2004, som er det tidspunkt, hvorfra den erhvervsmæssige karakter af appellantens sygdom, størrelsen af det lidte tab og stabiliseringen af appellantens helbredstilstand burde have været anerkendt. — tilpligtes Europa-Kommissionen at betale appellanten et beløb, som Retten finder passende, til erstatning af det ikke-økonomiske tab, appellanten har lidt som følge af de talrige fejl og uregelmæssigheder begået af Europa-Kommissionens tjenestegrene i forbindelse med sagsbehandlingen af de lægelige procedurer vedrørende appellanten. — tilpligtes Europa-Kommissionen at betale sagens omkostninger for begge instanser.
6)

Sjette anbringende vedrørende skaden for konkurrencen i EU, for så vidt som de vedtagne foranstaltninger kan forstyrre den normale funktion af Unionens marked for telekommunikation og således kan skade konkurrencen mellem de europæiske operatører og samhandelen mellem medlemsstaterne.
3)

Tilsidesættelse af begrundelsespligten Sagsøgeren har på dette punkt gjort gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter væsentlige formforskrifter. Det er sagsøgerens opfattelse, at der mangler en verificerbar begrundelse for det referencesystem, som Kommissionen har lagt til grund. Dertil kommer, at det store antal fejlvurderinger, som Kommissionen har foretaget ved dens bedømmelse af den relevante tyske selskabsret, samlet set har ført til, at Kommissionens afgørende betragtninger ikke længere fremgår. Sagsøgeren har gjort gældende, at de faktiske og retlige omstændigheder, på hvilke Kommissionen har støttet sin opfattelse om, at saneringsklausulen udgør statsstøtte, ikke kan udledes af afgørelsen.
1)

Første anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF på grund af foranstaltningens manglende selektivitet — Fejlagtig vurdering af det relevante referencesystem: Sagsøgeren har i denne sammenhæng gjort gældende, at Kommissionen ved bedømmelsen af selektiviteten af saneringsklausulen i § 8c, stk. 1a, i den tyske lov om selskabsskat (»KStG«) har benyttet et forkert referencesystem. Når det objektive nettoprincip lægges til grund, fremgår det ifølge sagsøgerens opfattelse endvidere, at saneringsklausulen ikke udgør en undtagelse fra referencesystemet, men derimod genopretter referencesystemet. — Fejlagtig vurdering af generelle bestemmelsers manglende selektivitet: Sagsøgeren har hertil gjort gældende, at selektiviteten af saneringsklausulen i § 8c, stk. 1a, KStG også må afvises under henvisning til, at lovbestemmelsen har almen gyldighed. — Fejlagtig vurdering af begrundelsen vedrørende arten og den indre opbygning af det tyske skattesystem for selskaber: Sagsøgeren har i denne sammenhæng gjort gældende, at saneringsklausulen i § 8c, stk. 1a, KStG kan begrundes med arten og den indre opbygning af det tyske skattesystem for selskaber i hvert fald under henvisning til det relevante referencesystems objektive nettoprincip, som er udtryk for princippet om kapacitet.
2)

Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF: manglende selektivitet i mangel af sondring mellem erhvervsdrivende, der henset til det forfulgte mål befinder sig i en sammenlignelig retlig og faktisk situation Sagsøgerne har i den forbindelse gjort gældende, at saneringsklausulen kommer enhver virksomhed i retlig form af et selskab til gode på de samme betingelser og uden noget spillerum for skøn. Sagsøgerne er af den opfattelse, at saneringsklausulen udgør en generel skattepolitisk foranstaltning, der af denne grund ikke falder ind under forbuddet mod statsstøtte.
1)

Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF: Fradraget for tab udgør ikke en støtte ydet for statsmidler Sagsøgeren har hertil gjort gældende, at § 8c, stk. 1, i den tyske lov om selskabsskat (KStG) er i strid med det objektive nettoprincip og princippet om den finansielle kapacitet, og at et forfatningsstridigt indgreb i de skattepligtiges formueværdier i de tilfælde, der er omfattet af saneringsklausulens anvendelsesområde, kun undgås ved saneringsklausulen. Det er derfor sagsøgerens opfattelse, at betingelserne for statsstøtte ikke er opfyldt.
—

annulleres afgørelse 2011/628/FUSP af 23. september 2011 om ændring af afgørelse 2011/273/FUSP af 9. maj 2011 om restriktive foranstaltninger over for Syrien, og Rådets forordning (EU) nr. 950/2011 af 23. september 2011 om ændring af forordning (EU) nr. 442/2011 af 9. maj 2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien, for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren, idet de fastsætter hans optagelse på listen over enheder, der er omhandlet i artikel 5 i forordning (EU) nr. 442/2011 af 9. maj 2011 og artikel 3 og 4 i afgørelse 2011/273/FUSP af 9. maj 2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 39/15

Appel iværksat den 22. november 2011 af Christos Michail til prøvelse af Personalerettens dom af 13. september 2011 i sag F-100/09, Michail mod Kommissionen

(Sag T-597/11 P)

2012/C 39/32

Processprog: græsk

Parter

Appellant: Christos Michail (Bruxelles, Belgien) (ved advokat Ch. Meidanis)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellantens påstande

— Appellen antages til realitetsbehandling, og appellanten gives medhold i sagen.

— Personalerettens dom af 13. september 2011 i sag F-100/09, Michail mod Kommissionen, ophæves.

— Appellanten tilkendes en erstatning på 30 000 EUR.

— Der træffes afgørelse om sagens omkostninger efter gældende bestemmelser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten gør gældende, at Personaleretten i den anfægtede dom traf en urigtig afgørelse i det søgsmål, som han havde anlagt med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse, hvori den afslog hans anmodning om bistand i henhold til personalevedtægtens artikel 24 (herefter »vedtægten«) og af Kommissionens afslag af 14. september 2009 på den klage, som han havde indgivet i medfør af vedtægtens artikel 90, stk. 2.

Appellanten gør nærmere bestemt gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af hans processuelle rettigheder samt en tilsidesættelse af EU-retten, for så vidt som Personaleretten for det første, idet den foretog en fejlagtig bevisbedømmelse, fuldstændigt og med urette undlod at efterprøve, om beviserne var opnået på ulovlig vis, eftersom Kommissionen havde ændret appellantens tjenesteordning, uden at der forinden var blevet truffet en administrativ afgørelse vedrørende denne ændring. Appellanten gør for det andet gældende, at Personaleretten hverken tog hensyn til principperne vedrørende bevisfremskaffelse og bevisbyrde, eftersom den — uagtet at appellanten havde fremlagt det dokument, der viste, at ændringen af tjenesteordningen var ulovlig — på intet tidspunkt under sagen anmodede Kommissionen om at fremlægge beviser for det modsatte, hvilket den burde have gjort ifølge procesreglementets artikel 54. Appellanten gør for det tredje gældende, at Personaleretten hverken undersøgte hans faktiske tjenesteordning, der fremgik af Sysper og Sysper 2-systemerne, eller det retlige grundlag for indholdet i disse systemer og det indtryk af ham, der fulgte heraf, med henblik på at godtgøre, om sidstnævnte udgjorde psykisk chikane til skade for ham og en forvanskning af beviserne.