ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Domstolens dom (Anden Afdeling) af 25. juli 2018 — Szef Krajowej Administracji Skarbowej mod Gmina Ryjewo (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen)

(Sag C-140/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 167, 168 og 184 - fradrag for indgående afgift - berigtigelse - investeringsgoder i form af fast ejendom - oprindeligt anvendt til virksomhed uden fradragsret, derefter tillige til afgiftspligtig virksomhed - offentligt organ - afgiftspligtig på tidspunktet for den afgiftspligtige transaktion))

(2018/C 328/18)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Naczelny Sąd Administracyjny

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

Sagsøgt: Gmina Ryjewo

Konklusion

Artikel 167, 168 og 184 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem samt princippet om merværdiafgiftens (moms) neutralitet skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at et offentligretligt organ har ret til regulering af momsfradrag for en investeringsejendom i en situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor på den ene side denne ejendom ved erhvervelsen i sagens natur kunne anvendes til både afgiftspligtige og ikke-afgiftspligtige aktiviteter, men i første omgang blev anvendt til ikke-afgiftspligtige aktiviteter, og på den anden side dette offentlige organ ikke udtrykkeligt havde erklæret, at det havde til hensigt at benytte nævnte ejendom til en afgiftspligtig aktivitet, men heller ikke havde udelukket, at ejendommen kunne anvendes til et sådant formål, såfremt det følger af en prøvelse af samtlige faktiske omstændigheder, som det påhviler den forelæggende ret at foretage, at organet opfylder betingelsen i artikel 168 i direktiv 2006/112, hvorefter den afgiftspligtige person skal have handlet i sin egenskab af afgiftspligtig på det tidspunkt, hvor vedkommende erhvervede det pågældende gode.

(1) EUT C 202 af 26.6.2017.
Domstolens dom (Anden Afdeling) af 25. juli 2018 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs mod DPAS Limited (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-5/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - det fælles merværdiafgiftssystem - direktiv 2006/112/EF - fritagelse - artikel 135, stk. 1, litra d) - transaktioner vedrørende betalinger og overførsler - begreb - anvendelsesområde - betalingsplan via betalingsservice for tandbehandlinger))

(2018/C 328/10)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Sagsøgt: DPAS Limited

Konklusion

Artikel 135, stk. 1, litra d), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den deri omhandlede fritagelse for merværdiafgift for transaktioner vedrørende betalinger og overførsler ikke finder anvendelse på en tjenesteydelse som den i hovedsagen omhandlede, der består i, at den afgiftspligtige person anmoder de berørte pengeinstitutter om, dels at et pengebeløb i medfør af en betalingsservicefuldmagt overføres fra en patients bankkonto til den afgiftspligtige persons bankkonto, dels at dette beløb efter fradrag af vederlaget til denne afgiftspligtige person overføres fra den afgiftspligtige persons bankkonto til de bankkonti, der tilhører henholdsvis tandlægen og patientens forsikringsselskab.

(1) EUT C 78 af 13.3.2017.
C 328/11

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. juli 2018 — Gardenia Vernaza Ayovi mod Consorci Sanitari de Terrassa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa — Spanien)

(Sag C-96/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP - virkningerne af en disciplinær afskedigelse, der anses for at være »uberettiget« - begrebet »ansættelsesvilkår« - ikke-fastansat arbejdstager på ubegrænset tid - forskellig behandling af fastansatte arbejdstagere og ikke-fastansatte arbejdstagere med tidsbegrænset eller tidsubegrænset ansættelse - genansættelse af arbejdstageren eller betaling af en godtgørelse))

(2018/C 328/12)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Gardenia Vernaza Ayovi

Sagsøgt: Consorci Sanitari de Terrassa

Konklusion

§ 4, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, der blev indgået den 18. marts 1999, som er opført som bilag til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en disciplinær afskedigelse af en fastansat i den offentlige forvaltning, der erklæres uberettiget, medfører, at den pågældende arbejdstager skal genansættes, mens en ikke-fastansat arbejdstager med tidsbegrænset eller tidsubegrænset ansættelse, der udfører de samme funktioner som en fastansat, kan nægtes genansættelse mod betaling af en godtgørelse.

(1) EUT C 151 af 15.5.2017.
Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 25. juli 2018 — Société des produits Nestlé SA mod Mondelez UK Holdings & Services Ltd, tidligere Cadbury Holdings Ltd, Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag C-84/17 P) mod Mondelez UK Holdings & Services Ltd, tidligere Cadbury Holdings Ltd mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) og Société des produits Nestlé SA (sag C-85/17 P), Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) mod Mondelez UK Holdings & Services Ltd, tidligere Cadbury Holdings Ltd og Société des produits Nestlé SA (sag C-95/17 P)

(Forenede sager C-84/17 P, C-85/17 P og C-95/17 P) (1)

((Appel - EU-varemærker - tredimensionalt varemærke, der gengiver formen af en plade chokolade med fire stænger - appel rettet mod præmisser - afvisning - forordning (EF) nr. 207/2009 - artikel 7, stk. 3 - bevis for fornødent særpræg opnået ved brug))

(2018/C 328/11)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Société des produits Nestlé SA (ved advocaat G.S.P. Vos og S. Malynicz QC) (sag C-84/17 P), Mondelez UK Holdings & Services Ltd, tidligere Cadbury Holdings Ltd (ved T. Mitcheson, QC, og barrister J. Lane Heald på vegne af solicitors P. Walsh og J. Blum og C. MacLeod) (sag C-85/17 P) og Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget) (sag C-95/17 P)

De andre parter i sagen: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, tidligere Cadbury Holdings Ltd (ved T. Mitcheson, QC, og barrister J. Lane Heald på vegne af solicitors P. Walsh og J. Blum), Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget) (sag C-84/17 P), Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget), Société des produits Nestlé SA (ved advocaat G.S.P. Vos og S. Malynicz, QC) (sag C-85/17 P), Mondelez UK Holdings & Services Ltd, tidligere Cadbury Holdings Ltd (ved T. Mitcheson, QC, og barrister J. Lane Heald på vegne af solicitors P. Walsh og J. Blum) og Société des produits Nestlé SA (ved advocaat G.S.P. Vos og S. Malynicz, QC) (sag C-95/17 P)

Intervenien til støtte for appellanten i sag C-84/17 P: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (ved Rechtsanwalt M. Viefhues)

Konklusion

1) Appellerne forkastes.

2) Société des produits Nestlé SA, European Association of Trade Mark Owners (Marques), Mondelez UK Holdings & Services Ltd og Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 178 af 6.6.2017

EUT C 161 af 22.5.2017.
2)

Artikel 3, nr. 2), og artikel 4, nr. 3), i rammeafgørelse 2002/584 som ændret ved rammeafgørelse 2009/299 skal fortolkes således, at en afgørelse fra anklagemyndigheden, såsom afgørelsen fra det i hovedsagen omhandlede ungarske centralkontor for efterforskning, der har afsluttet en efterforskning mod en ukendt gerningsmand, i forbindelse med hvilken efterforskning den person, der var genstand for en europæisk arrestordre, alene blev afhørt i sin egenskab af vidne, uden at der blev foretaget strafforfølgning mod denne person, og idet denne afgørelse ikke vedrørte den pågældende, ikke kan påberåbes med henblik på at afslå at fuldbyrde denne europæiske arrestordre på grundlag af en af disse to bestemmelser.
Domstolens dom (Anden Afdeling) af 25, juli 2018 — Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd og Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV mod Duma Forklifts NV og G.S. International BVBA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van beroep te Brussel — Belgien)

(Sag C-129/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - EU-varemærker - direktiv 2008/95/EF - artikel 5 - forordning (EF) nr. 207/2009 - artikel 9 - varemærkeindehaverens ret til at modsætte sig, at tredjemand fjerner alle de tegn, der er identiske med dette varemærke, og anbringer nye tegn på varer af samme art som dem, for hvilke varemærket er blevet registreret, med henblik på deres import til eller markedsføring i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS)«))

(2018/C 328/16)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hof van beroep te Brussel

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd og Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV

Sagsøgte: Duma Forklifts NV og G.S. International BVBA

Konklusion

Artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22. oktober 2008 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker og artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EU-varemærker skal fortolkes således, at varemærkeindehaveren kan modsætte sig, at en tredjemand uden dennes samtykke fjerner alle de tegn, der er identiske med dette varemærke, og anbringer andre tegn på varer, der er placeret i et toldoplag, således som det er tilfældet i hovedsagen, med henblik på at importere dem eller at bringe dem i handel i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), hvor de aldrig er blevet markedsført.

(1) EUT C 161 af 22.5.2017.
3)

Artikel 3, stk. 2, i direktiv 92/12 skal fortolkes således, at en afgift som den i hovedsagen omhandlede kan kvalificeres som »anden indirekte beskatning« som følge af sit miljømæssige formål, der har til hensigt at finansiere meromkostningerne knyttet til forpligtelsen til at købe grøn energi, med undtagelse af målsætningerne for den territoriale og sociale samhørighed, såsom den geografiske takstudligning og nedsættelsen af elpriserne for fattige husstande, og rent administrative formål, herunder finansiering af udgifterne til den administrative drift af offentlige myndigheder eller institutioner såsom Médiateur national de l’énergie og Caisse des dépôts et consignations, med forbehold af den forelæggende rets efterprøvelse af, at de regler for afgiftspålæggelse, der gælder for punktafgifter, er overholdt.
Domstolens dom (Anden Afdeling) af 25. juli 2018 — Edel Grace og Peter Sweetman mod An Board Pleanala (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court — Irland)

(Sag C-164/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - miljø - direktiv 92/43/EF - bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter - artikel 6, stk. 3 og 4 - vurdering af en plans eller et projekts virkninger på en beskyttet lokalitet - planer eller projekter, der ikke er direkte forbundet med eller nødvendige for lokalitetens forvaltning - vindmølleparkprojekt - direktiv 2009/147/EF - beskyttelse af vilde fugle - artikel 4 - særligt beskyttet område - bilag I - blå kærhøg (Circus cyaneus) - egnet levested, der ændrer sig over tid - midlertidig eller endelig formindskelse af nødvendige landområder - foranstaltninger, som integreres i et projekt, der har til formål at sikre, at det areal, der er egnet som naturtype for arten, ikke formindskes, eller endog kan øges i projektets levetid))

(2018/C 328/19)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Edel Grace og Peter Sweetman

Sagsøgt: An Board Pleanala

Konklusion

Artikel 6 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter skal fortolkes således, at når et projekt skal udføres på en lokalitet, der er udpeget til artsbeskyttelse og -bevarelse, hvor det areal, der er egnet til at sikre en beskyttet arts behov, ændrer sig over tid, og når et sådant projekt vil have den konsekvens, at visse dele af denne lokalitet midlertidigt eller endeligt ikke længere vil kunne sikre et egnet levested for den pågældende art, kan der ikke tages hensyn til den omstændighed, at dette projekt indeholder foranstaltninger, som, efter der er foretaget en passende vurdering af nævnte projekts virkninger og i nævnte projekts levetid, har til formål, at den del af nævnte lokalitet, der konkret vil kunne omfatte et egnet levested, ikke formindskes eller endog kan øges med henblik på den vurdering, der skal foretages i henhold til denne bestemmelses stk. 3, og som har til formål at sikre, at det omhandlede projekt ikke er til skade for den omhandlede lokalitets integritet, men henhører i givet fald under samme artikels stk. 4.

(1) EUT C 178 af 6.6.2017.
2)

Artikel 2, litra c), i direktiv 95/46 skal fortolkes således, at begrebet »register« som omhandlet i denne bestemmelse omfatter en samling af personoplysninger, der er indsamlet i forbindelse med forkyndelsesvirksomhed fra dør til dør, og som omfatter navne og adresser samt andre oplysninger vedrørende de besøgte personer, når disse oplysninger er struktureret i henhold til kriterier, der i praksis gør det muligt let at hente disse frem til senere brug. Det er ikke nødvendigt, for at en sådan samling kan være omfattet af dette begreb, at den omfatter kartotekskort, konkrete fortegnelser eller andre søgesystemer.
C 319/8

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. juli 2018 — Zurich Insurance PLC og Metso Minerals Oy mod Abnormal Load Services (International) Limited (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus — Finland)

(Sag C-88/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - samarbejde på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - retternes kompetence - artikel 5, nr. 1), litra b), andet led - kompetence for retten på det sted, der er opfyldelsessted for forpligtelsen - det sted, hvor tjenesteydelserne leveres - aftale om transport af varer mellem to medlemsstater - transport i forskellige stadier og med forskellige transportmidler))

(2018/C 319/09)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein oikeus

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Zurich Insurance PLC og Metso Minerals Oy

Sagsøgt: Abnormal Load Services (International) Limited

Konklusion

Artikel 5, nr. 1), litra b), andet led, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at såvel varens afsendelsessted som leveringssted i forbindelse med en aftale om godstransport mellem medlemsstater i forskellige stadier, med stop undervejs, og ved hjælp af forskellige transportmidler, som den i hovedsagen omhandlede aftale, kan være stedet for levering af transportydelsen som omhandlet i denne bestemmelse.

(1) EUT C 112 af 10.4.2017.
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. juli 2018 — VAR, Srl og Azienda Trasporti Milanesi SpA (ATM) mod Iveco Orecchia SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-14/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - offentlige kontrakter - direktiv 2004/17/EF - artikel 34 - levering af reservedele til busser og trolleybusser - tekniske specifikationer - tilsvarende produkter - mulighed for at godtgøre ligheden efter tildelingen af kontrakten))

(2018/C 319/05)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: VAR, Srl og Azienda Trasporti Milanesi SpA (ATM)

Sagsøgt: Iveco Orecchia SpA

Konklusion

Artikel 34, stk. 8, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester skal fortolkes således, at ordregiveren, når de tekniske specifikationer, som fremgår af udbudsdokumenterne, henviser til et mærke, til en bestemt oprindelse eller til en bestemt produktion, skal kræve, at tilbudsgiveren allerede i sit tilbud godtgør, at der er lighed mellem de produkter, som vedkommende tilbyder, og de produkter, der er fastsat i de tekniske specifikationer.

(1) EUT C 168 af 29.5.17.
C 319/10

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 11. juli 2018 — SIA »E LATS« mod Valsts ieņēmumu dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākā tiesa — Letland)

(Sag C-154/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift - direktiv 2006/112/EF - artikel 311, stk. 1, nr. 1) - særordning for brugte genstande - begrebet »brugte genstande« - genstande, som indeholder ædle metaller eller ædle sten, og videresælges af en forretningsdrivende - forarbejdning af disse genstande efter salg - genanvendelse af ædle metaller eller ædle sten - begrebet »ædle metaller eller ædle sten«))

(2018/C 319/11)

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Augstākā tiesa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SIA »E LATS«

Sagsøgt: Valsts ieņēmumu dienests

Konklusion

Artikel 311, stk. 1, nr. 1), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at begrebet »brugte genstande« ikke omfatter brugte genstande, som indeholder ædle metaller eller ædle sten, hvis disse genstande ikke længere kan opfylde deres oprindelige funktionalitet og kun har bevaret de funktionaliteter, der er iboende i disse metaller og sten, hvilket det tilkommer den nationale ret at vurdere under hensyn til alle de relevante objektive omstændigheder i hver enkelt sag.

(1) EUT C 195 af 19.6.2017.
5)

Med henblik på at bedømme konsekvenserne af en overtrædelse således som defineret i artikel 220, stk. 6, i De Forenede Nationers Havretskonvention og i artikel 7, stk. 2, i direktiv 2005/35, som ændret ved direktiv 2009/123, skal der tages hensyn til alle de indicier, som gør det muligt at fastslå, at der er blevet forvoldt betydelig skade eller risikerer at blive forvoldt betydelig skade på kyststatens ejendom og beslægtede interesser, samt at bedømme omfanget af den skade, der er blevet forvoldt eller risikerer at blive forvoldt på denne ejendom eller disse interesser, idet der navnlig skal tages hensyn til: — den kumulative karakter af berøringen af en del af, endog al denne ejendom og alle disse beslægtede interesser samt kyststatens varierende sårbarhed hvad angår berøringen af forskellig ejendom og forskellige beslægtede interesser — udtømningens forudsigelige skadelige konsekvenser for nævnte ejendom og beslægtede interesser på grundlag ikke blot af de videnskabelige data, der er til rådighed, men ligeledes karakteren af det eller de skadelige stoffer i den pågældende udtømning og den nævnte udtømnings størrelse, retning, hastighed og udbredelsesvarighed.
2)

Artikel 12, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 1999/5, som ændret ved forordning nr. 596/2009, skal fortolkes således, at en fabrikant af radioudstyr, når han har gjort brug af proceduren i nævnte direktivs bilag III og har anvendt de harmoniserede standarder, der fastlægger de væsentlige radioprøvningssæt, der skal udføres, ikke skal supplere CE-mærkningen med identifikationsnummeret på det bemyndigede organ, som han af egen drift har konsulteret uden at være forpligtet hertil for at få bekræftet listen over de væsentlige radioprøvningssæt indeholdt i disse harmoniserede standarder.
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 7. august 2018 — Château du Grand Bois SCI mod Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Frankrig)

(Sag C-59/17) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - landbrug - markedet for vin - forordning (EF) nr. 555/2008 - støtte til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer - uanmeldte kontroller på stedet - kontrolpersonalets beføjelser - de befuldmægtigedes mulighed for at trænge ind på en landbrugsbedrift uden landbrugerens samtykke))

(2018/C 352/07)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d’État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Château du Grand Bois SCI

Sagsøgt: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Konklusion

Artikel 76, 78 og 81 i Kommissionens forordning (EF) nr. 555/2008 af 27. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår støtteprogrammer, samhandel med tredjelande, produktionskapacitet og kontrol i vinsektoren skal fortolkes således, at de ikke bemyndiger de medarbejdere, der gennemfører en kontrol på stedet, til at trænge ind på en landbrugsbedrifts arealer uden at have opnået landbrugerens samtykke.

(1) EUT C 112 af 10.4.2017.
2)

Artikel 72, stk. 1, litra a), artikel 91, stk. 1 og 2, artikel 93, stk. 1, og artikel 94 i forordning nr. 1306/2013 samt artikel 4, stk. 1, litra b), c) og e), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 af 17. december 2013 om fastsættelse af regler for direkte betalinger til landbrugere under støtteordninger inden for rammerne af den fælles landsbrugspolitik og om ophævelse af Rådet forordning (EF) nr. 637/2008 og Rådet forordning (EF) nr. 73/2009 skal fortolkes således, at de forpligtelser vedrørende god landbrugs- og miljømæssig stand, der er fastsat i forordning nr. 1306/2013, skal overholdes på hele landbrugsbedriften og ikke kun på det landbrugsareal, for hvilket der konkret ansøges om betaling.
Landesarbeitsgericht Berlin-BrandenburgDomstolens dom (Femte Afdeling) af 7. august 2018 — Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17) og Isabelle Walkner (C-72/17) mod Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg — Tyskland)

(Forenede sager C-61/17, C-62/17 og C-72/17) (1)

((Renvoi préjudiciel - Politique sociale - Licenciements collectifs —Directive 98/59/CE - Article 2, paragraphe 4, premier alinéa - Notion d’»entreprise qui contrôle l’employeur« - Procédures de consultation des travailleurs - Charge de la preuve))

(2018/C 352/08)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17) og Isabelle Walkner (C-72/17)

Sagsøgt: Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

Konklusion

Artikel 2, stk. 4, første afsnit, i Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser skal fortolkes således, at begrebet »virksomhed med bestemmende indflydelse, som arbejdsgiveren er en del af«, omfatter enhver virksomhed, der er tilknyttet arbejdsgiveren i kraft af andele i sidstnævntes selskabskapital eller andre juridiske bånd, der gør det muligt for virksomheden at udøve en afgørende indflydelse på arbejdsgiverens beslutningstagende organer og tvinge arbejdsgiveren til at påtænke eller gennemføre kollektive afskedigelser.

(1) EUT C 144 af 8.5.2017.
1)

Artikel 10-12 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger skal fortolkes således, at de er til hinder for, at medlemsstaterne inden for rammerne af gennemførelsen af disse artikler vedtager foranstaltninger, der muliggør overdragelse ved arv af støtte til førtidspensionering som den i hovedsagen omhandlede.