FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT G. REISCHL

FREMSAT DEN11. JANUAR 1984 ( 1 )

Høje Domstol.

I august 1980 indgav Gerlach & Co. BV, Amsterdam, som er sagsøger i hovedsagen, indførselsanmeldelse for varer hidrørende fra Spanien, som selskabet betegnede som »olie af fiskelever, pos. 15.04 A II« i den fælles toldtarif. I overensstemmelse hermed henførte de nederlandske toldmyndigheder varen under denne position, hvorefter der ikke skal betales indførselstold. Efter en stikprøvekontrol kom den kontrollerende embedsmand imidlertid til den opfattelse, at de indførte varer, der betegnes som perhydrosqualen »(Hexametil Tetracosano)«, måtte anses for et acyclisk carbonhydrid, jfr. den fælles toldtarifs pos. 29.01 A I. Da der for sådanne varer på daværende tidspunkt var fastsat en toldsats på 6,7 %, udstedte den kompetente myndighed (Ontvanger der invoerrechten en accijnzen) den 23. oktober 1980 en opkrævning med krav om betaling af en indførselstold på 11942,80 HFL.

Efter at den nederlandske indførselstold og forbrugsafgiftsmyndighed (Inspecteur der invoerrechten en accijnzen) havde forkastet den herom indgivne klage, anlagde Gerlach & Co. BV sag med påstand om ophævelse af denne afgørelse og nedsættelse af det i opkrævningen nævnte beløb til 0, i det væsentlige med den begrundelse, at de acycliske carbonforbindelser, som er nævnt i pos. 29.01, skal hidrøre fra mineralske carbonhydrider, mens produktet i det foreliggende tilfalde er af animalsk oprindelse og derfor skal henføres under pos. 15.04 A II.

Den sagsøgte myndighed har heroverfor anført, at den importerede vare ikke længere har fiskeolies fysiske kendetegn og desuden gennem bearbejdning er blevet til en defineret kemisk forbindelse, nemlig »acyclisk carbonhydrid«, som udtrykkeligt nævnes i pos. 29.01 A. For tariferingen er det uden betydning, om produktet er af naturlig eller syntetisk oprindelse. Skønt der ikke er tale om et brændstof som nævnt i pos. 29.01 A I, må tariferingen alligevel ske under denne position, da sagsøgeren før indførslen har undladt at ansøge om en bevilling, som ville have givet ret til tarifering under pos. 29.01 A II — acycliske carbonhydrider til anden anvendelse — hvorefter der ikke skal betales told.

Med hensyn til det pågældende produkt, som af Tariefcommissie beskrives som gennemsigtigt, farve- og lugtløst, og som hovedsagelig anvendes i kosmetikindustrien, må efter Tariefcommissie's opfattelse udover de allerede nævnte positioner også den fælles toldtarifs pos. 15.12 tages i betragtning. Tarief commissie anser det ganske vist principielt for muligt at henføre den omtvistede vare under tarifpos. 29.01 A II på grund af denne positions ordlyd, men henviser til, at den i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1775/77 af 28. juli 1977 om fastsættelse af betingelserne for adgangen til toldlempelser ved indførsel af visse jordolieprodukter, for hvilke der er foreskrevet et særligt anvendelsesformål (EFT L 195 af 2. 8. 1977, s. 5) foreskrevne bevilling fra de kompetente myndigheder ikke har foreligget, således at betingelserne for en tarifering under denne position ikke er opfyldt.

Tariefcommissie har derfor udsat sagen og ved kendelse af 16. marts 1983 i medfør af EØF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen følgende spørgsmål til præjudiciel afgørelse:

»1. Under hvilken position i den fælles toldtarif skal en helt hydreret animalsk olie, som er fremstillet af fiskelever, og som ligeledes er et acyclisk carbonhydrid, tariferes?

2. Såfremt det under spørgsmål 1 angivne produkt skal tariferes under pos. 29.01 A, skal tariferingen da ske i underposition I eller II, når henses til, at produktet er bestemt til anden anvendelse end brændstof, men der ikke foreligger en bevilling som nævnt i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1775/77 af 28. juli 1977?«

Min stillingtagen hertil er følgende:

I — Det første spørgsmål

1. Efter sagsøgeren i hovedsagens opfattelse skal den omtvistede vare tariferes under den fælles toldtarifs pos. 15.04 A II — olie af fiskelever — da der er tale om et produkt af animalsk oprindelse, hvilket kan konstateres ved anvendelse af kulstof 14-metoden, som i modsætning til rent syntetisk perhydrosqualan foruden forbindelsen C30 H62 er forurenet med andre carbonhydrider. Under den fælles toldtarifs pos. 15.04 med varebetegnelsen »fedtstoffer og olier udvundet af fisk og havpattedyr, også raffinerede« falder ifølge de forklarende bemærkninger til Toldsamarbejdsrådets nomenklatur til denne position, afsnit 1, fedtstoffer og olier, der udvindes af en række fiskearter og havpattedyr, almindeligvis har en karakteristisk fiskelugt og en ubehagelig smag og hvis naturlige farve kan variere fra gul til rødbrun. I afsnit 5 i de forklarende bemærkninger til Toldsamarbejdsrådets nomenklatur bestemmes desuden, at raffinerede fedtstoffer og olier forbliver under nærværende position, men henhører under pos. 15.12, hvis de er hydrerede eller størknede eller hærdede ved andre processer. Da det omtvistede produkt efter hvad Tariefcommissie har konstateret er gennemsigtigt, farve- og lugtløst og må anses som helt hydreret, har det herefter mistet sin karakter af fiskeleverolie og kan, som Kommissionen med rette fremhæver, allerede af denne grund ikke tariferes under pos. 15.04.

2. Der kan dermed højst blive tale om pos. 15.12. Denne position omfatter animalske og vegetabilske fedtstoffer og olier, helt eller delvis hydrerede eller størknede eller hærdede ved andre processer, også raffinerede, men ikke yderligere bearbejdede. Som vi har hørt fra Kommissionen, er det imidlertid næppe muligt uden yderligere forarbejdning at udvinde et stof af fiskeleverolie, som ikke har den typiske fiskelugt og -smag samt den gule til rødbrune farve. Af disse grunde kan heller ikke pos. 15.12 herefter finde anvendelse.

3. Ligesom Kommissionen og den belgiske regering, der ligeledes har afgivet indlæg i sagen, mener jeg derimod, at pos. 29.01 A, som der herefter kan være tale om, og som omfatter acyclisk carbonhydrider, er relevant. Afgrænsningen mellem varer, der hører til kapitel 15, og varer, der falder under kapitel 29, reguleres, som Tariefcommissie har fastslået, af bestemmelse l.d) til kapitel 15 og bestemmelse l.a) til kapitel 29. Ifølge bestemmelse l.d) er de der nævnte varer samt varer henhørende under afsnit VI, altså også varer henhørende under kapitel 29, ikke omfattet af kapitel 15. Ifølge bestemmelse l.a) til kapitel 29 omfatter dette kapitel imidlertid i hvert fald isolerede kemiske definerede organiske forbindelser også med indhold af urenheder. Efter det af Tariefcommissie konstaterede har det vist sig, at den indførte vare er et acyclisk carbonhydrid. Der er dermed tale om et produkt, der som en isoleret kemisk defineret organisk forbindelse er nævnt under pos. 29.01 under afsnit VI. Af de forklarende bemærkninger til De europæiske Fællesskabers toldtarif til kapitel 29, afsnit 6, fremgår det herved, at renhedsgraden skal andrage mindst 95 %; det er altså tilstrækkeligt, hvis mindst 95 % af den vare, der skal tariferes, består af acycliske carbonhydrider. På den anden side findes der hverken i pos. 29.01 eller i de forklarende bemærkninger hertil nogen henvisning, hvorefter kun sådanne acycliske carbonforbindelser, der hidrører fra mineralske carbonhydrider, skal falde ind under denne position, som sagsøgeren i hovedsagen mener. Følgelig må man være enig med Tariefcommissie, den belgiske regering og Kommissionen i, at det i det første spørgsmål beskrevne produkts animalske oprindelse ikke er nogen hindring for, at det henføres under den fælles toldtarifs pos. 29.01 A.

II — Det andet spørgsmål

Tilbage står dermed at behandle det andet spørgsmål, nemlig under hvilken position det acycliske carbonhydrid skal tariferes, når der på den ene side er enighed om, at det ikke er bestemt til anvendelse som brændstof, jfr. pos. 29.01 A I, og betingelserne for at henføre varen under pos. 29.01 A II på den anden side ikke er opfyldt.

a) I fodnoten hertil bestemmes det nemlig, at henførsel under denne underposition sker på betingelser fastsat af de kompetente myndigheder. Kommissionen har fastsat disse betingelser i den nævnte forordning nr. 1775/77, som igen har hjemmel i Rådets forordning (EØF) nr. 97/69 af 16. januar 1969 om de nødvendige foranstaltninger for ensartet anvendelse af den fælles toldtarifs nomenklatur (EFT 1969 I, s. 10). Artikel 1 i forordning nr. 1775/77 bestemmer, at Kommissionens forordning (EØF) nr. 1535/77 af 4. juli 1977 om fastsættelse af betingelserne for adgangen til toldlempelser ved indførsel af varer, for hvilke der er foreskrevet et særligt anvendelsesformål (EFT L 171 af 9. 7. 1977, s. 1) med forbehold af nogle specialbestemmelser principielt også finder anvendelse på jordolieprodukter; som sådanne anses blandt andet produkter, der er omfattet af pos. 29.01. Artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1535/77 bestemmer imidlertid, at adgangen til toldlempelse ved indførsel på grund af en særlig anvendelse er betinget af, at importøren har fået udstedt en skriftlig bevilling af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, i hvilken varen angives til fri omsætning. Da sagsøgeren i hovedsagen, efter hvad Tariefcommissie har konstateret, imidlertid ikke kan forelægge en sådan, må det undersøges, hvilke følger den manglende opfyldelse af denne betingelse har. I denne sammenhæng må det erindres, at tariferingen af en og samme vare under forskellige positioner alt efter dens anvendelsesformål, som Kommissionen også har anført, til syvende og sidst har til formål at skabe mulighed for at fastsætte en differentieret told på grund af den særlige anvendelse, når de i de nævnte forordninger fastsatte betingelser er opfyldt. Omvendt følger det allerede deraf, at hvis disse betingelser ikke er opfyldt, kan der ikke gives toldlempelse for det pågældende produkt, og det kan derfor heller ikke tariferes efter den toldsats, der svarer til denne position. Konkret betyder dette, at hvis betingelserne for en toldlempelse ikke er opfyldt, kan der ikke anvendes en gunstigere toldsats på den omtvistede vare, som uafliængigt af sin anvendelse stadig er et acyclisk carbonhydrid. Herefter skal det omtvistede produkt, også hvis det ikke er bestemt til anvendelse som brændstof, tariferes efter den toldsats, der er fastsat for tarifpos. 29.01 A I, når de i forordningerne nr. 1535/77 og nr. 1775/77 fastsatte betingelser ikke er opfyldt.

b) Dermed opstår det yderligere spørgsmål, om betingelserne for en toldlempelse for allerede indførte varer, som den belgiske regering mener, bagefter kan tilvejebringes, ved at medlemsstaternes kompetente myndigheder udsteder en skriftlig bevilling med den nødvendige tilbagevirkende kraft. Ligesom Kommissionen er jeg imidlertid af den opfattelse, at fællesskabsrettens bestemmelser, navnlig forordning nr. 1535/77, udelukker en sådan mulighed. Da bevillingen til en toldlempelse senest skal foreligge ved varernes overgang til fri omsætning i en medlemsstat, fremgår det nemlig allerede af ordlyden af artikel 3 i den nævnte forordning, navnlig af den i denne henseende utvetydige tyske udgave, som gør bevilling af en toldlempelse betinget af, at der til importøren »... eine schriftliche Bewilligung erteilt worden ist« (»fremlægger en bevilling udstedt«). Det er klart, at også denne forordnings artikel 2 forudsætter, at betingelserne for en toldlempelse for bestemte varer allerede skal være opfyldt ved indførslen, for så vidt den bestemmer, at der ved den ikke opkrævede told forstås forskellen mellem toldbeløbet ved indførsel, beregnet efter toldlempelsen, og toldbeløbet ved indførsel, som det ville have været uden anmodning om en sådan lempelse. Tidspunktet for fastsættelsen af den ikke opkrævede told skal da være den dato, hvor de kompetente myndigheder har godkendt angivelsen om varernes overgang til fri omsætning. Ikke mindst fastsættes der ved forordningerne nr. 1535/77 og nr. 1775/77 en i detaljer udformet fremgangsmåde for bevilling af en toldlempelse ved indførsel, som på den ene side skal lette toldmyndighedernes opgaver og på den anden side skal forhindre tilfælde af svig. Denne målsætning ville imidlertid, som navnlig Kommissionen har henvist til, blive bragt i fare, hvis en importør, også efter at toldmyndighederne har ekspederet en vare til fri omsætning, kunne ansøge om bevilling til en toldlempelse for indførslen.

III —

På grundlag af disse betragtninger foreslår jeg i overensstemmelse med Kommissionen, at de af Tariefcommissie forelagte spørgsmål besvares således:

1. En helt hydreret olie, som er fremstillet af fiskelever og som udover hærdning eller raffinering ikke er yderligere forarbejdet, skal tariferes under den fælles toldtarifs pos. 15.12.

2. Helt hydreret perhydrosqualan, som er fremstillet af olie af fiskelever, og som har en renhedsgrad på 95 vægtprocent eller mere, skal som acyclisk carbonhydrid tariferes under pos. 29.01 A.

3. Når betingelserne for adgang til toldlempelse for indførsel, jfr. Kommissionens forordning (EØF) nr. 1775/77 af 28. juli 1977, ikke er opfyldt ved angivelsen til fri omsætning for en vare, der skal tariferes under pos. 29.01 A, og som ikke er bestemt til anvendelse som brændstof, skal den til pos. 29.01 A I svarende toldsats anvendes på denne vare.

( 1 ) – Oversat fra tysk