Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne – forbrugerbeskyttelse – artikel 95, stk. 3, EF – bestemmelsen kan ikke påberåbes som umiddelbart retsgrundlag for de forpligtelser, der påhviler en medlemsstat

(Art. 95, stk. 3, EF)

2. Tilnærmelse af lovgivningerne – forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted – direktiv 85/577 – anvendelsesområde – købekontrakter om fast ejendom, der er en del af en lånefinansieret investering – ikke omfattet

[Rådets direktiv 85/577, art. 3, stk. 2, litra a)]

3. Tilnærmelse af lovgivningerne – forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted – direktiv 85/577 – låneaftale vedrørende erhvervelse af fast ejendom – tilbagetrædelse – virkning – pligt til umiddelbart at tilbagebetale låneprovenuet med renter – tilladt

(Rådets direktiv 85/577, art. 4, 5 og 7)

Sammendrag

1. Artikel 95, stk. 3, EF, som fastsætter, at Kommissionen i sine forslag i henhold til bestemmelsens stk. 1 inden for forbrugerbeskyttelse skal tage udgangspunkt i et højt beskyttelsesniveau, og at Europa-Parlamentet og Rådet inden for deres respektive kompetenceområder også bestræber sig på at nå dette mål, retter sig til de forskellige institutioner, der spiller en rolle i den fællesskabsretlige lovgivningsproces. Denne bestemmelse kan således ikke påberåbes som umiddelbart retsgrundlag for de forpligtelser, der påhviler en medlemsstat. Bestemmelsen kan højst anvendes som grundlag for at fortolke en retsakt, der er vedtaget med hjemmel i artikel 95 EF.

(jf. præmis 59 og 61)

2. Artikel 3, stk. 2, litra a), i direktiv 85/577 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted skal fortolkes således, at det fra direktivets anvendelsesområde udelukker købekontrakter om fast ejendom, uanset at de blot er en del af en lånefinansieret kapitalinvesteringsmodel, hvor finansieringen er sikret gennem et lån, og hvor aftaleforhandlingerne indtil aftaleindgåelsen foregår i en dørsalgssituation, hvad angår både købsaftalen vedrørende fast ejendom og låneaftalen, der udelukkende vedrører finansieringen.

(jf. præmis 81 og domskonkl. 1)

3. Uanset at det som omhandlet i artikel 7 direktiv 85/577 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted påhviler medlemsstaterne at regulere retsvirkningerne af forbrugerens tilbagetrædelse fra en aftale, skal denne kompetence udøves under overholdelse af fællesskabsretten, og navnlig af de bestemmelser i direktivet, der fortolkes under hensyn til deres formål og således, at deres effektive virkning sikres.

I denne henseende er direktivet, hvad angår en låneaftale vedrørende erhvervelse af fast ejendom, ikke til hinder for

– nationale bestemmelser, hvorefter retsvirkningerne af udøvelsen af en fortrydelsesret med hensyn til en låneaftale alene er en ophævelse af låneaftalen, også inden for rammerne af en kapitalinvesteringsmodel, hvorefter lånet uden erhvervelse af den faste ejendom ikke ville være blevet bevilget

– at forbrugere, der i henhold til dette direktiv har udøvet deres fortrydelsesret, skal tilbagebetale långiver låneprovenuet, selv om lånet i henhold til kapitalinvesteringens koncept udelukkende tjener til at finansiere den faste ejendom og direkte udbetales til sælgeren af denne ejendom

– at det kræves, at låneprovenuet tilbagebetales umiddelbart

– at den nationale lovgivning bestemmer, at forbrugere ved tilbagetrædelse fra en realkreditaftale er forpligtet til ikke blot at tilbagebetale kontraktbeløbet, men også at betale långiver markedsrenten. I en situation, hvor forbrugeren, hvis banken havde opfyldt sin forpligtelse til at oplyse forbrugeren om dennes fortrydelsesret, havde kunnet undgå at udsætte sig for investeringsrisici, pålægger direktivets artikel 4 imidlertid medlemsstaterne at sørge for, at forbrugere, som ikke har kunnet undgå at udsætte sig for sådanne risici, beskyttes i deres nationale lovgivning gennem fastsættelse af foranstaltninger af en sådan karakter, at forbrugerne undgår at bære konsekvenserne af, at disse risici realiseres.

(jf. præmis 69, 81, 88, 89, 93 og 103 samt domskonkl. 2 og 3)