Artikel 9, stk. 1 i Rådets forordning nr. 120/67/EØF af 13. juni 1967 om den fælles markedsordning for korn (EFT-specialudgave 1967, s. 21; org. ref. JO 1967, s. 2269) bestemmer, at for de ved produktionsårets udløb eksisterende beholdninger af visse kornsorter høstet inden for Fællesskabet, kan der ydes en overgangs-godtgørelse.

Hvad kornsorten majs angår, er en sådan godtgørelse under visse omstændigheder obligatorisk. For de ved udløbet af høståret 1972/73 eksisterende beholdninger fastsatte Rådet ved forordning nr. 1406/73 (EFT L 139, s. 30) dels godtgørelsernes størrelse og dels visse betingelser for deres betaling.

Ved forordning nr. 1554/73 (EFT L 156, s. 13) fastsattes yderligere betingelser for udbetalingen. I forordningens artikel 3, stk. 1 blev det bestemt, at overgangsgodtgørelsen erlægges af den kompetente myndighed i den medlemsstat, på hvis område lagrene befinder sig. Den kompetente myndighed er enten interventionsorganet eller ethvert andet organ, der er udpeget hertil af medlemsstaten (artikel 6, stk. 4 i forordning nr. 1554/73).

Det bestemmes i artikel 16, stk. 1 i forordning nr. 120/67/EØF, at forskellen mellem de noteringer, der gælder på verdensmarkedet for de under markedsordningen henhørende produkter og priserne inden for Fællesskabet, kan udlignes ved en eksportrestitution for at muliggøre eksport af disse produkter.

Artiklens stk. 2 bestemmer, at restitutionen, der fastsættes af Kommissionen i henhold til forvaltningskomité-proceduren, er ens for hele Fællesskabet, og at den fastsatte restitution ydes på begæring.

Efter artikel 7, stk. 1, første led i Rådets forordning nr. 139/67/EØF, om almindelige regler for ydelse af eksportrestitutioner for korn og kriterierne for restitutionsbeløbenes fastsættelse (EFT-special-udgave 1967, s. 82; org. ref. JO 125, s. 2453/67) udbetales restitutionen for de pågældende produkter, når det godtgøres, at de er udført fra Fællesskabet.

I Kommissionens forordning nr. 1041/67/EØF om de nærmere regler for anvendelse af eksportrestitutioner for de produkter, for hvilke der gælder en ordning med fællespriser (EFT-specialudgave 1967, s. 298; org. ref. JO 314, s. 9) præciseres, at det er den medlemsstat, hvorfra varen eksporteres, der er kompetent med hensyn til betaling af restitutionen: »Restitutionen udbetales af den medlemsstat, på hvis område eksporttoldformaliteterne er blevet opfyldt« (artikel 10, stk. 1).

I henhold til artikel 227, stk. 1 gælder EØF-traktaten for Den franske Republik. I henhold til artiklens stk. 2 gælder traktatens særlige og almindelige bestemmelser vedrørende landbruget, med undtagelse af artikel 40, stk. 4 for de oversøiske franske departementer fra traktatens ikrafttræden.

Andet afsnit i artikel 227, stk. 2 bestemmer følgende: »Senest 2 år efter denne traktats ikrafttræden fastlægges betingelserne for anvendelse af traktatens øvrige bestemmelser ved beslutninger, som Rådet efter forslag af Kommissionen vedtager med ensstemmighed«.

EØF-traktatens artikel 40, stk. 4 bestemmer: »Med henblik på at muliggøre, at formålet med den i stk. 2 omhandlede fælles ordning nås, kan der oprettes et eller flere struktur- og garantifond for landbruget«.

På grundlag af EØF-traktatens artikel 40, stk. 4 oprettedes Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) ved Rådets forordning nr. 25 af 4. april 1962 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EFT-specialud-gave 1959-1962, s. 118; org. ref. JO 30, s. 991/62).

EUGFL skal således finansiere de restitutioner ved udførsel til tredjelande, der ydes efter fællesskabsreglerne inden for rammerne af de fælles markedsordninger for landbrugsvarer (artikel 2, stk. 1) set i sammenhæng med artikel 1, stk. 2, litra a) i Rådets forordning nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EFT-specialudgave 1970 (I), s. 196; org. ref. JO L 94, s. 13).

Overgangsgodtgørelserne for de eksisterende lagre afholdes af EUGFL (artikel 2, litra d) i Rådets forordning nr. 787/69 af 22. april 1969 om finansiering af interventionsudgifter på det indre marked for korn og ris (JO L 105, s. 4).

Artikel 3 i Rådets afgørelse af 21. april 1970 (EFT-specialudgave, 1970 (I), s. 201; org. ref. JO L 94) bestemmer: »Fra den 1. januar 1971 optages indtægterne fra land-brugsimportafgifterne i deres helhed på Fællesskabernes budget«.