Domstolens Dom af 23. november 1999. - Den Portugisiske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Annullationssøgsmål - Handelspolitik - Kvantitative begrænsninger i importen af tekstilvarer - Produkter med oprindelse i Indien - Forordning (EF) nr. 3053/95 - Delvis tilbagekaldelse. - Sag C-89/96.



Samling af Afgørelser 1999 side I-08377



Sammendrag

Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 Annullationssøgsmål - tilbagekaldelse af den anfægtede retsakt under sagens forløb - bevarelse af rettigheder, som retsakten har affødt for modtagerne - søgsmålet ikke blevet uden genstand

(EF-traktaten, art. 173 (efter ændring nu art. 230 EF))

2 Institutionernes retsakter - tilbagekaldelse - ulovlige retsakter - betingelser - opretholdelse af affødte virkninger - ulovligt

Sammendrag

1 Et annullationssøgsmål mister ikke sin genstand på grund af en delvis tilbagekaldelse af den anfægtede retsakt under sagens forløb, når det i tilbagekaldelsesakten bestemmes, at den ikke påvirker de rettigheder, som den tilbagekaldte retsakt har kunnet få for modtagerne.

2 Det kan ikke tillades, at en af Fællesskabets institutioner, der har vedtaget en retsakt uden at være beføjet hertil, tilbagekalder den, så snart dens lovlighed bestrides for Domstolen, medens virkningerne, som den har affødt, i det væsentlige opretholdes, idet formålet, som institutionen har villet opnå med vedtagelsen af denne retsakt, herved gennemføres, uanset at den ulovlige retsakt er blevet tilbagekaldt.

Parter

I sag C-89/96,

Den Portugisiske Republik ved direktør L. Fernandes og juridisk konsulent M.L. Duarte, begge Juridisk Tjeneste, Direktoratet for EF-spørgsmål, Udenrigsministeriet, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg på Portugals Ambassade, 33, allée Scheffer,

sagsøger,

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. de Pauw og F. de Sousa Fialho, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos C. Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg,

sagsøgt,

angående en påstand om annullation af bilag V om hjemmeindustrivarer og folkloristiske varer til Kommissionens forordning (EF) nr. 3053/95 af 20. december 1995 om ændring af bilag I, II, III, V, VI, VII, VIII, IX og XI til Rådets forordning (EØF) nr. 3030/93 om den fælles ordning for indførelse af visse tekstilvarer med oprindelse i tredjelande (EFT L 323, s. 1),

har

DOMSTOLEN

sammensat af præsidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene J.C. Moitinho de Almeida, D.A.O. Edward og L. Sevón samt dommerne P.J.G. Kapteyn (refererende dommer), C. Gulmann, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm og M. Wathelet,

generaladvokat: A. Saggio

justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl,

på grundlag af retsmøderapporten,

efter at parterne har afgivet mundtlige indlæg i retsmødet den 28. april 1998,

og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 25. februar 1999,

afsagt følgende

Dom

Dommens præmisser

1 Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 21. marts 1996 har Republikken Portugal i medfør af EF-traktatens artikel 173, stk. 1 (efter ændring nu artikel 230, stk. 1, EF), anlagt sag med påstand om annullation af bilag V om hjemmeindustrivarer og folkloristiske varer (herefter »det anfægtede bilag«) til Kommissionens forordning (EF) nr. 3053/95 af 20. december 1995 om ændring af bilag I, II, III, V, VI, VII, VIII, IX og XI til Rådets forordning (EØF) nr. 3030/93 om den fælles ordning for indførelse af visse tekstilvarer med oprindelse i tredjelande (EFT L 323, s. 1).

2 Bilag VI til forordning (EØF) nr. 3030/93 af 12. oktober 1993 (EFT L 275, s. 1) erstattes af det anfægtede bilag, og bilag VIa til samme forordning ophæves fra den 1. januar 1995 i medfør af henholdsvis artikel 1, femte og sjette afsnit, i forordning nr. 3053/95.

3 Ved artikel 1, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1410/96 af 19. juli 1996 om delvis tilbagekaldelse af forordning (EF) nr. 3053/95 (EFT L 181, s. 15, herefter »tilbagekaldelsesforordningen«) er artikel 1, femte og sjette afsnit, i forordning nr. 3053/95 blevet tilbagekaldt med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 1995.

4 Det hedder imidlertid i tilbagekaldelsesforordningens artikel 1, stk. 2, at den delvise tilbagekaldelse af forordning (EF) nr. 3053/95 ikke vedrører de rettigheder, som artikel 1, femte og sjette afsnit, har kunnet få for modtagerne mellem den 1. januar 1995 og tilbagekaldelsesforordningens ikrafttrædelsesdato, den 21. juli 1996.

5 Ifølge første betragtning til tilbagekaldelsesforordningen var ændringerne i artikel 1, femte og sjette afsnit, i forordning nr. 3053/95 blevet vedtaget på en dato, hvor Kommissionen i henhold til artikel 19 i forordning nr. 3030/93 ikke havde beføjelse hertil, da Rådet på denne dato endnu ikke havde truffet afgørelse om indgåelse eller foreløbig anvendelse af arrangementet mellem Fællesskabet og Republikken Indien og Den Islamiske Republik Pakistan på området for markedsadgang for tekstilvarer. Kommissionen var derfor af den opfattelse, at forordning nr. 3053/95 indeholdt en formel fejl, der i det mindste berettigede en tilbagekaldelse eller delvis annullation.

6 I replikken indleveret den 26. august 1996 har den portugisiske regering anmodet om, at Domstolen træffer afgørelse om nærværende sags berettigelse, uanset at den anfægtede del af forordning nr. 3053/95 er blevet tilbagekaldt. I denne henseende har den portugisiske regering gjort gældende, at den, da den anlagde sag, vidste, at Kommissionen, så snart Rådet havde indgået arrangementer mellem Fællesskabet og Republikken Indien og Den Islamiske Republik Pakistan på området for markedsadgang for tekstilvarer, lovligt ville kunne vedtage en gennemførelsesbestemmelse, der havde samme materielle indhold som det anfægtede bilag.

7 Den portugisiske regering har desuden gjort gældende, at tilbagekaldelsen af det anfægtede bilag ikke fjerner genstanden for sagen fuldstændigt, da forordningens artikel 1, stk. 2, opretholder de rettigheder, som bilaget har kunnet få for modtagerne mellem den 1. januar 1995 og forordningens ikrafttrædelsesdato.

8 I duplikken har Kommissionen anmodet Domstolen om at fastslå, at det er unødvendigt at træffe afgørelse i nærværende sag, da den har mistet sin genstand.

9 I denne henseende bemærkes, at det fremgår af tilbagekaldelsesforordningens artikel 1, at artikel 1, femte afsnit, i forordning nr. 3053/95, hvori det var fastsat, at bilag VI til forordning nr. 3030/93 erstattes af det anfægtede bilag, er blevet tilbagekaldt med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 1995, men at denne tilbagekaldelse ikke vil påvirke de rettigheder, som dette bilag har kunnet få for modtagerne.

10 Heraf følger, i modsætning til hvad Kommissionen hævder, at sagen ikke har mistet sin genstand, idet visse virkninger af det anfægtede bilag stadig består.

11 Republikken Portugals søgsmål har til formål at fjerne ikke alene det anfægtede bilag, men også dets retsvirkninger fra Fællesskabets retsorden, hvorfor der skal træffes afgørelse i denne sag.

12 Som Kommissionen udtrykkeligt har anerkendt i første betragtning til tilbagekaldelsesforordningen, havde den ikke på datoen for vedtagelsen af forordning nr. 3053/95 beføjelse til at erstatte bilag VI til forordning nr. 3030/93 med det anfægtede bilag.

13 I denne henseende bemærkes, at det ikke kan tillades, at en af Fællesskabets institutioner, der har vedtaget en retsakt uden at være beføjet hertil, tilbagekalder den, så snart dens lovlighed bestrides for Domstolen, medens virkningerne, som den har affødt, i det væsentlige opretholdes, idet formålet, som Kommissionen har villet opnå med vedtagelsen af denne retsakt, herved gennemføres, uanset at den ulovlige retsakt er blevet tilbagekaldt.

14 Det følger heraf, at den portugisiske regerings påstand skal tages til følge.

15 For så vidt angår den subsidiære påstand om at opretholde virkningerne af forordning nr. 3053/95 har Kommissionen ikke påvist, at det er nødvendigt at beskytte de rettigheder, som vedtagelsen af denne forordning har kunnet få for modtagerne. Som svar på et spørgsmål herom har Kommissionen indrømmet, at den ikke havde kendskab til særlige situationer, som det ville have været nødvendigt at beskytte.

16 Det følger af ovenstående, at artikel 1 i forordning nr. 3053/95 skal annulleres, for så vidt denne bestemmelse erstatter bilag VI til forordning nr. 3030/93 med bilag V.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

17 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, såfremt der er nedlagt påstand herom. Da Republikken Portugal har nedlagt påstand om, at Kommissionen pålægges at betale sagens omkostninger, og da denne har tabt sagen, pålægges det den at betale sagens omkostninger.

Afgørelse

På grundlag af disse præmisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 3053/95 af 20. december 1995 om ændring af bilag I, II, III, V, VI, VII, VIII, IX og XI til Rådets forordning (EØF) nr. 3030/93 om den fælles ordning for indførelse af visse tekstilvarer med oprindelse i tredjelande annulleres, for så vidt denne bestemmelse erstatter bilag VI til forordning nr. 3030/93 med bilag V.

2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.