DA Den Europæiske Unions Tidende C 118/14

Sag anlagt den 9. februar 2012 — Rådet for Den Europæiske Union mod Europa-Kommissionen

(Sag C-66/12)

2012/C 118/23

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bauer og J. Herrmann, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Principalt: Kommissionens meddelelse KOM(2011) 829 endelig af 24. november 2011 annulleres i medfør af artikel 263 TEUF, for så vidt som Kommissionen derved endeligt afviser at forelægge passende forslag for Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af artikel 10 i bilag XI til vedtægten, og ligeledes annulleres i henhold til artikel 263 TEUF Kommissionens forslag til Rådets forordning om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2011 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner.

— Subsidiært: Det fastslås i medfør af artikel 265 TEUF, at der foreligger en tilsidesættelse af traktaterne som følge af den omstændighed, at Kommissionen har undladt at forelægge passende forslag for Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af artikel 10 i bilag XI til vedtægten.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for den principale påstand om annullation af Kommissionens meddelelse af 24. november 2011 har Rådet fremsat et enkelt anbringende, der vedrører tilsidesættelse af artikel 10 i bilag XI til tjenestemandsvedtægten sammenholdt med artikel 13, stk. 2, andet punktum, TEU og artikel 241 TEUF. Rådet har gjort gældende, at Kommissionens konklusion om, at der ikke foreligger en alvorlig og pludselig forringelse af den økonomiske og sociale situation i Unionen, er behæftet med flere fejl: Kommissionen tog ikke hensyn til alle de foreliggende og relevante objektive oplysninger, og fejlvurderede visse oplysninger, som den har baseret sin analyse på. Da det fremgår af præmis 79 i Domstolens dom af 24. november 2010 i sag C-40/10, at det ikke kan »lægges til grund, at udøvelsen af den kompetence [til at forelæggge passende forslag], som Kommissionen er blevet tillagt ved artikel 10 [i bilag XI], har karakter af en simpel mulighed for denne institution«, har disse fejl ved den retlige kvalifikation af de faktiske omstændigheder — der har karakter af en åbenbar fejlvurdering — medført, at Kommissionens afvisning af at forelægge passende forslag på dette grundlag er retsstridig. Ved denne afvisning tilsidesatte Kommissionen ligeledes sin forpligtelse til loyalt samarbejde (artikel 13, stk. 2, TEU).

Den anden påstand tilsigter annullation af Kommissionens forslag til forordning om tilpasning af vederlag og pensioner til tjenestemænd efter den »normale metode«, der er fastlagt i artikel 3 i bilag XI til vedtægten. Rådet har gjort gældende, at dette forslag udgør en akt, der afføder retsvirkninger, som følge af den omstændighed, at Rådet ifølge præmis 71 i ovennævnte dom »ikke med føje [kan] påberåbe sig en skønsmargen inden for rammerne af artikel 3, der går ud over de kriterier, der er fastsat i denne artikel«. Ved at vælge at forelægge et forslag støttet på anvendelsen af den »normale metode« i stedet for et forslag støttet på undtagelsesklausulen i artikel 10 i bilag XI fratog Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet muligheden for at udøve deres skønsmargen med hensyn til kriterierne for denne undtagelsesklausul. Dette valg er behæftet med de samme fejl som Kommissionens konklusion i meddelelsen af 24. november 2011, hvorefter der ikke foreligger en alvorlig og pludselig forringelse af den økonomiske og sociale situation i Unionen. Rådet har desuden gjort gældende, at Kommissionen ved at forelægge forslaget om tilpasning af vederlagene efter den »normale metode« ligeledes tilsidesatte sin forpligtelse til loyalt samarbejde (artikel 13, stk. 2, TEU).

Endelig har Rådet subsidiært gjort gældende, at Kommissionen — såfremt Domstolen måtte lægge til grund, at Kommissionens meddelelse af 24. november 2011 ikke skal anses for en stillingtagen fra Kommissionens side som omhandlet i artikel 265, stk. 2, TEUF — har tilsidesat sin forpligtelse efter artikel 241 TEUF, sammenholdt med artikel 10 i bilag XI til vedtægten, som fortolket af Domstolen i ovennævnte dom i sag C-40/10, (præmis 79), til at forelægge et forslag på dette grundlag.