Den 29. januar 1982 skrev J. V. Becker, som er midlertidigt ansat i lønklasse A 5, og som siden 1981 har været ansat i afdelingen »Datateknik« ved Kommissionen, til generaldirektøren for administrationen, Morel, og anmodede denne om at tage hans status op til fornyet overvejelse med henblik på hans eventuelle udnævnelse til tjenestemand i stillingsgruppe A 5/A 4. Becker nævnte indledningsvis, at personalekontoret havde givet ham meddelelse om, at ansatte på hans niveau normalt blev udnævnt i lønklasse A 6, og gjorde herefter opmærksom på, at han efter at have afsluttet sine studier i økonomi havde erhvervet en betydelig erfaring inden for EDB (1969-1975), hvorefter han tiltrådte tjenesten ved Kommissionen og var medarbejder i kabinetterne hos kommissærerne Borschette og Vouel indtil 1981. Da han fratrådte sin stilling i sidstnævnte kabinet, fik han løfte om, at han ville blive fastansat i lønklasse A 5. »På baggrund af det ovenfor anførte — således slutter han sin skrivelse — ... og de ansvarsområder, jeg har i min nuværende stilling... håber jeg — selv om jeg er villig til i sidste instans at acceptere den foreslåede løsning... — at De kan finde en mulighed for at fastansætte mig i lønklasse A 5 efter én af de gældende ansættelsesprocedurer.«

Den 4. juli 1983 indgav Becker ansøgning til udvælgelsesprøve KOM/339/82 vedrørende en stilling som fuldmægtig i stillingsgruppe A 7/A 6 i den afdeling, hvor han allerede arbejdede. Ansøgningen var vedlagt en skrivelse, hvori det blandt andet hedder: Da jeg på nuværende tidspunkt ikke har andre muligheder — sådan læser jeg det — »skal jeg gøre opmærksom på, ... at vedlagte ansøgning på ingen måde betyder, at jeg giver afkald på erhvervede rettigheder«. Min skrivelse af 29. januar 1982 blev ganske vist »besvaret med, ... at der for eftertiden kun ville blive gjort undtagelse fra reglen om, at fastansættelse sker i de første lønklasser, med hensyn til stillinger som chef for særlige tjenestegrene eller lignende stillinger. Jeg må imidlertid konstatere, at administrationen netop har offentliggjort flere interne udvælgelsesprøver på grundlag af kvalifikationsbeviser i lønklasserne A 5/A 4 og A 3 med henblik på, at forholdene for ansatte inden for forskningen... bringes i orden. Mutatis mutandis er jeg i en tilsvarende situation, hvorfor jeg konkret er udsat for en urimelig behandling«.

Efter at have bestået udvælgelsesprøven blev Becker den 6. februar 1984 udnævnt til tjenestemand på prøve og indplaceret i lønklasse A 6, løntrin 5. Men dermed var problemerne ikke løst. Få måneder senere udskrev Kommissionen nemlig tre interne udvælgelsesprøver vedrørende stillingsgruppe A 5/A 4; herefter indgav Becker en ansøgning til ansættelsesmyndigheden i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 1, hvori han krævede at blive indplaceret i lønklasse A 5, idet offentliggørelsen af de nævnte udvælgelsesprøver efter hans opfattelse var bevis for, at personalekontoret havde givet ham fejlagtige oplysninger med hensyn til mulighederne for fastansættelse i en lønklasse, der er højere »end de første lønklasser i stillingsgruppen«. Ansættelsesmyndigheden afviste ansøgningen og den derpå følgende klage. Herefter anlagde Becker sag ved Domstolen den 23. juli 1985. Han har nedlagt påstand om, at:

a) Kommissionens afgørelse vedrørende hans klage annulleres;

b) det statueres, at Kommissionen har pligt til at behandle ham på samme måde som andre tjenestemænd;