DOMSTOLENS KENDELSE AF 21. JUNI 1993. - LEON VAN PARIJS NV M. FL. MOD RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER OG DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - BANANER - FAELLES MARKEDSORDNING - SAMHANDEL MED TREDJELANDE - ERHVERVSDRIVENDE - ANNULLATIONSSOEGSMAAL- AFVISNING. - SAG C-257/93.



Samling af Afgørelser 1993 side I-03335



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1. Annullationssoegsmaal ° fysiske eller juridiske personer ° retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt ° forordning, der indfoerer en ordning for samhandelen med bananer med tredjelande, herunder en ordning for fordeling af et toldkontingent mellem forskellige kategorier af erhvervsdrivende

(EOEF-traktaten, art. 173, stk. 2; Raadets forordning nr. 404/93)

2. Erstatningssoegsmaal ° selvstaendighed i forhold til annullationssoegsmaalet ° afvisning af et annullationssoegsmaal vedroerende en forordning ° ingen betydning for spoergsmaalet om antagelse til realitetsbehandling af et soegsmaal med paastand om erstatning af det tab, der er forvoldt ved vedtagelsen af den naevnte forordning

(EOEF-traktaten, art. 178 og art. 215, stk. 2)

Sammendrag

1. Muligheden for med stoerre eller mindre bestemthed at angive antallet af eller endog identiteten af de retssubjekter, paa hvem en foranstaltning finder anvendelse, er paa ingen maade ensbetydende med, at disse skal anses for individuelt beroert af denne foranstaltning i traktatens artikel 173, stk. 2' s forstand, saa laengde det staar fast, at denne anvendelse sker i medfoer af en objektiv retlig eller faktisk situation, der er fastlagt ved den paagaeldende retsakt. For at disse retssubjekter kan anses for individuelt beroert, skal der vaere sket en indgriben i deres retsstilling paa grund af faktiske omstaendigheder, der adskiller dem fra alle andre og individualiserer dem paa lignende maade som en adressat.

En forordning, hvorved der indfoeres en ordning for samhandelen med bananer med tredjelande og en ordning for fordeling af det toldkontingent, der indgaar i ordningen, mellem forskellige kategorier af erhvervsdrivende, der er defineret ved objektive kriterier, finder anvendelse paa objektivt afgraensede forhold og har retsvirkninger over for generelt og abstrakt afgraensede personkredse. Den beroerer kun de erhvervsdrivende, der hoerer til disse forskellige kategorier, i deres objektive egenskab af erhvervsdrivende inden for sektoren for handel med bananer med oprindelse i tredjelande paa samme maade som enhver anden erhvervsdrivende, der befinder sig i samme situation.

2. Det i traktatens artikel 178 og artikel 215, stk. 2, omhandlede erstatningssoegsmaal er indfoert som et selvstaendigt middel med en saerlig funktion i forhold til andre retsmidler og er underlagt betingelser, som er udformet med henblik paa dets specielle formaal, hvorfor afgoerelsen om afvisning af en paastand om annullation af en forordning ikke automatisk medfoerer afvisning af paastanden om erstatning for det tab, der haevdes at vaere forvoldt ved vedtagelsen af forordningen.

Dommens præmisser

1 Ved staevning indgivet til Domstolens Justitskontor den 27. april 1993 har Leon Van Parijs og seks andre virksomheder inden for banansektoren i medfoer af EOEF-traktatens artikel 173, stk. 2, nedlagt paastand om annullation af en raekke bestemmelser i Raadets forordning (EOEF) nr. 404/93 af 13. februar 1993 om den faelles markedsordning for bananer (EFT L 47, s. 1) samt i medfoer af traktatens artikel 178 og artikel 215, stk. 2, paastaaet Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab tilpligtet at erstatte det tab, der er foraarsaget af udstedelsen af denne forordning.

2 Den naevnte forordning nr. 404/93 fastsaetter i afsnit IV ordningen for samhandelen med tredjelande. Den bestemmer i denne forbindelse, at de traditionelle indfoersler af bananer hidroerende fra AVS-staterne, og hvis maengder er fastsat i bilaget, fortsat kan foretages til Faellesskabet med toldfritagelse.

Forordningens artikel 18, stk. 1, bestemmer:

"Der aabnes hvert aar et toldkontingent paa 2 mio. tons nettovaegt for indfoersel af bananer fra tredjelande og for ikke-traditionelle AVS-bananer.

Inden for rammerne af dette toldkontingent opkraeves der en told paa 100 ECU pr. ton for indfoersel af bananer fra tredjelande, hvorimod ikke-traditionel indfoersel af AVS-bananer paalaegges nul-told ..."

Artikel 18, stk. 2, bestemmer:

"Uden for det i stk. 1 omhandlede kontingent

° paalaegges ikke-traditionel indfoersel af bananer fra AVS-staterne en told paa 750 ECU pr. ton

° paalaegges indfoersel af bananer fra tredjelande en told paa 850 ECU pr. ton."

Artikel 19, stk. 1, bestemmer:

"Toldkontingentet aabnes fra den 1. juli 1993 med foelgende procentsatser:

a) 66,5% til erhvervsdrivende, der har markedsfoert tredjelandsbananer og/eller ikke-traditionelle AVS-bananer

b) 30% til erhvervsdrivende, der har markedsfoert EF-bananer og/eller traditionelle AVS-bananer

c) 3,5% til erhvervsdrivende, der er etableret i Faellesskabet, og som siden 1992 er begyndt at markedsfoere andre bananer end EF- og/eller traditionelle AVS-bananer ..."

3 Sagsoegerne goer gaeldende, at bestemmelserne i den naevnte forordning nr. 404/93 vedroerende indfoerelsen af et toldkontingent for indfoersel af bananer fra tredjelande og fordelingen af dette kontingent mellem de erhvervsdrivende, der har forhandlet tredjelandsbananer og/eller ikke-traditionelle AVS-bananer, og dem, der har forhandlet EF-bananer og/eller traditionelle AVS-bananer, beroerer dem umiddelbart og individuelt, at de er ulovlige, og at de paafoerer dem et tab.

4 Ifoelge procesreglementets artikel 92, stk. 2, kan Domstolen til enhver tid af egen drift efterproeve, om sagen skal afvises, fordi ufravigelige procesforudsaetninger ikke er opfyldt, og traeffe afgoerelse herom i overensstemmelse med artikel 91, stk. 3 og 4, uden at indlede den mundtlige forhandling.

5 Idet sagen indeholder alle de oplysninger, ved hjaelp af hvilke Domstolen kan traeffe afgoerelse om, hvorvidt annullationspaastanden skal admitteres, har Domstolen besluttet at tage stilling til dette spoergsmaal uden at paahoere parternes mundtlige indlaeg.

6 I medfoer af traktatens artikel 173, stk. 2, kan fysiske eller juridiske personer anfaegte beslutninger, der retter sig til dem, eller beslutninger, som, skoent de er udfaerdiget i form af en forordning eller en beslutning rettet til en anden person, dog beroerer dem umiddelbart og individuelt.

7 Eftersom naervaerende sag vedroerer spoergsmaalet om annullation af bestemmelser i en forordning, skal det undersoeges, om sagsoegerne er umiddelbart og individuelt beroert af de anfaegtede foranstaltninger.

8 For saa vidt angaar spoergsmaalet, om sagsoegerne er individuelt beroert, bemaerkes, at ifoelge fast praksis er muligheden for med stoerre eller mindre bestemthed at angive antallet eller endog identiteten af de retssubjekter, paa hvem en foranstaltning finder anvendelse, paa ingen maade ensbetydende med, at disse skal anses for individuelt beroert, saa laenge det staar fast, at denne anvendelse sker i medfoer af en objektiv retlig og faktisk situation, der er fastlagt ved den paagaeldende retsakt (jf. f.eks. Domstolens kendelse af 24.5.1993, sag C-131/92, Arnaud m.fl. mod Raadet, Sml. I, s. 2573).

9 For at disse retssubjekter kan anses for individuelt beroert, skal der vaere sket en indgriben i deres retsstilling paa grund af faktiske omstaendigheder, der adskiller dem fra alle andre og individualiserer dem paa lignende maade som en adressat (jf. f.eks. ovennaevnte kendelse i sagen Arnaud mod Raadet og dom af 24.2.1987, sag 26/86, Deutz og Geldermann mod Raadet, Sml. s. 941).

10 Det bemaerkes, at der ved de anfaegtede bestemmelser indfoeres en ordning for samhandelen med bananer med tredjelande og en ordning for fordeling af toldkontingentet mellem kategorier af erhvervsdrivende, der er defineret ved objektive kriterier.

11 Disse bestemmelser finder saaledes anvendelse paa objektivt afgraensede forhold og har retsvirkninger over for generelt og abstrakt afgraensede personkredse.

12 Det foelger af det anfoerte, at den anfaegtede retsakt kun beroerer sagsoegerne i deres objektive egenskab af erhvervsdrivende inden for sektoren for handel med bananer med oprindelse i tredjelande paa samme maade som enhver anden erhvervsdrivende, der befinder sig i samme situation.

13 Sagen vil herefter vaere at afvise, for saa vidt som den angaar en paastand om annullation af de anfaegtede bestemmelser i den naevnte forordning nr. 404/93.

14 For saa vidt angaar erstatningspaastanden bemaerkes, at det i traktatens artikel 178 og 215 omhandlede erstatningssoegsmaal er indfoert som et selvstaendigt middel med en saerlig funktion i forhold til andre retsmidler og er underlagt betingelser, som er udformet med henblik paa dets specielle formaal, hvorfor afgoerelsen om afvisning af annullationspaastanden ikke automatisk medfoerer afvisning af erstatningspaastanden (jf. navnlig dom af 2.12.1971, sag 5/71, Schoeppenstedt mod Raadet, Sml. 1971, s. 275, org. ref.: Rec. s. 975).

15 Sagen admitteres herefter for saa vidt angaar paastanden om, at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab tilpligtes at erstatte det tab, som er foraarsaget af udstedelsen af ovennaevnte forordning nr. 404/93.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

16 Da sagen admitteres, for saa vidt den stoettes paa traktatens artikel 178 og 215, udsaettes afgoerelsen om sagens omkostninger.

Afgørelse

Af disse grunde

bestemmer

DOMSTOLEN

1) Sagen afvises, for saa vidt den angaar en paastand om annullation af en raekke bestemmelser i Raadets forordning (EOEF) nr. 404/93 af 13. februar 1993 om den faelles markedsordning for bananer.

2) Sagen admitteres, for saa vidt den angaar en paastand om, at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab tilpligtes at erstatte det tab, som er foraarsaget af udstedelsen af forordning nr. 404/93.

3) Afgoerelsen vedroerende sagens omkostninger udsaettes.

Saaledes bestemt i Luxembourg den 21. juni 1993.