ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Landbrug ° faelles markedsordning ° maelk og mejeriprodukter ° tillaegsafgift paa maelk ° fritagelse af billighedsgrunde ° anvendelse af national ret ° betingelser og graenser

(Raadets forordning nr. 804/68, som aendret ved forordning nr. 856/84, art. 5c)

Sammendrag

Faellesskabsretten er ikke paa sit nuvaerende udviklingstrin til hinder for anvendelsen af en national forskrift, hvorefter skatte- og afgiftsmyndighederne i visse undtagelsestilfaelde af personlige billighedsgrunde kan undlade at opkraeve en afgift, der skal erlaegges i henhold til artikel 5c i forordning nr. 804/68 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter, som aendret ved forordning nr. 856/84; dette gaelder dog kun, saafremt den nationale bestemmelse ikke anvendes paa en maade, der medfoerer forskelsbehandling i forhold til behandlingen af tilsvarende, rent nationale skyldige afgifter, eller som strider mod formaalene med den maelkekvoteordning, der blev indfoert med denne forordning. Det er uforeneligt med denne maelkekvoteordnings formaal, at en producent fritages for forpligtelsen til betaling af tillaegsafgiften, fordi han er i oekonomiske vanskeligheder, ogsaa selv om han fejlagtigt har antaget, at han senere ville faa tildelt en supplerende kvote. Saafremt en landbruger imidlertid rent faktisk er i vanskeligheder, kan de nationale myndigheder principielt anvende nationale regler, hvorefter den oejeblikkelige inddrivelse af det beloeb, der skyldes, udskydes, eller hvorefter der tillades en afdragsordning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° loen ° begreb ° supplerende arbejdsophoerspension udbetalt i henhold til en privat erhvervstilknyttet ordning ° omfattet ° fastsaettelse af forskellige aldersbetingelser for de to koen for opnaaelse af ret til pension ° ikke tilladt

(EOEF-traktaten, art. 119)

2. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° traktatens artikel 119 ° anvendelse paa private erhvervstilknyttede pensionsordninger ° afgoerelse i dom af 17. maj 1990 i sag C-262/88 ° virkningerne begraenset til ydelser, der vedroerer beskaeftigelsesperioder efter afsigelsen af den naevnte dom

(EOEF-traktaten, art. 119; Raadets direktiv 86/378)

Sammendrag

1. Arbejdsophoerspensioner i henhold til en erhvervstilknyttet ordning, som er et resultat af en overenskomst mellem arbejdsgiveren og repraesentanterne for de ansatte, og som supplerer den lovbestemte sociale sikringsordning og ikke er finansieret af det offentlige, er omfattet af begrebet loen i traktatens artikel 119 og er dermed undergivet forbuddet mod forskelsbehandling med hensyn til koen i denne bestemmelse. Det har ingen betydning, at ordningen er indfoert i overensstemmelse med den nationale lovgivning, og at pensionen ifoelge denne skal udbetales fra samme tidspunkt som den lovbestemte pension.

Foelgelig er traktatens artikel 119 til hinder for, at en mandlig arbejdstager inden for rammerne af en supplerende erhvervstilknyttet pensionsordning foerst kan goere krav paa firmapension i en hoejere alder end en kvindelig arbejdstager i samme situation, fordi pensionsalderen er forskellig for de to koen.

2. Traktatens artikel 119 finder direkte anvendelse paa alle former for forskelsbehandling, som kan konstateres allerede ved hjaelp af de i artiklen opstillede kriterier, samme arbejde og lige loen, uden at der fra Faellesskabets eller medlemsstaternes side skal traeffes naermere foranstaltninger til fastlaeggelse af disse kriterier, for at de kan anvendes.

Da det paa grundlag af bestanddelene af den loen, der er tale om, og de i artikel 119 opstillede kriterier umiddelbart kan fastslaas, at fastsaettelse af en pensionsalder for ydelse af firmapensioner, der er forskellig for de to koen, foerer til forskelsbehandling, kan den arbejdstager, som udsaettes for forskelsbehandling, uanset bestemmelserne i direktiv 86/378 goere krav paa udbetaling af firmapensionen i samme alder som en kvindelig arbejdstager i samme situation, idet enhver nedsaettelse af pensionen i tilfaelde af fratraeden foer tiden skal beregnes i forhold til denne alder.

Imidlertid kan den direkte virkning af traktatens artikel 119 i kraft af dommen af 17. maj 1990 i sag C-262/88, Barber, kun paaberaabes til stoette for krav om ligebehandling med hensyn til erhvervstilknyttede pensioner, for saa vidt angaar ydelser, der vedroerer beskaeftigelsesperioder efter afsigelsen af dommen i Barber-sagen, medmindre arbejdstagerne eller disses ydelsesberettigede paaroerende ° som anfoert i dommen ° forinden har anlagt sag eller rejst en tilsvarende administrativ klage i henhold til den nationale lovgivning, der finder anvendelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Faelles handelspolitik ° beskyttelse mod dumping ° proceduren vedroerende fornyet undersoegelse ° ivaerksaettelse af en fornyet undersoegelse ° betingelser ° tilstraekkelige beviser for dumping og for den deraf foelgende skade

(Raadets forordning nr. 2423/88, art. 5, stk. 2, art. 7, stk. 1, og art. 14)

Sammendrag

I forbindelse med en fornyet undersoegelse, der i henhold til artikel 14 i forordning nr. 2423/88 foretages af forordninger om indfoerelse af antidumpingtold eller af afgoerelser om godtagelse af tilsagn, skal undersoegelsen ° hvis den noedvendiggoer en ny undersoegelse, som for én eller flere virksomheder er af samme raekkevidde som den foerste undersoegelse ° ivaerksaettes i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningens artikel 7, stk. 1, og artikel 5, stk. 2, om, at der skal foreligge tilstraekkelige beviser, som skal vedroere forekomsten af dumping og den deraf foelgende skade. Formaalet med disse bestemmelser og med reglerne i artikel 5, stk. 1, i GATT' s antidumpingkodeks, hvorefter det ogsaa er en betingelse for at indlede en undersoegelse, at der foreligger tilstraekkelige beviser, er saaledes at forhindre, at eksportoerer underkastes antidumpingundersoegelser, der ikke er berettigede af objektive grunde.

De kraevede beviser skal dog ikke noedvendigvis vedroere dumping foretaget af hver af de undersoegte virksomheder. Antidumpingprocedurer vedroerer principielt samtlige indfoersler af en bestemt kategori af produkter fra et tredjeland og ikke indfoersler af varer fremstillet af bestemte virksomheder. Det kan derfor ikke udelukkes, at Kommissionen, saafremt den har tilstraekkelige beviser for dumpingimport af bestemte produkter fra et tredjeland, kan beslutte at indlede en undersoegelse af de virksomheder, der fremstiller eller eksporterer de paagaeldende varer, selv om den ikke har bevis for, at hver enkelt af de virksomheder, der er omfattet af undersoegelsen, har gjort sig skyldig i dumping.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Traktatbrudssoegsmaal ° sagens genstand ° afgraensning under den administrative procedure ° senere udvidelse ° ulovlig

(EOEF-traktaten, art. 169)

2. Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgifter ° faelles mervaerdiafgiftssystem ° forbud mod opkraevning af andre nationale afgifter med karakter af omsaetningsafgift ° det i Danmark indfoerte arbejdsmarkedsbidrag ° ulovligt

(Raadets direktiv 77/388, art. 33)

Sammendrag

1. Genstanden for et soegsmaal i medfoer af traktatens artikel 169 afgraenses af den administrative procedure, der er foreskrevet i denne bestemmelse, samt af paastandene i sagen. Kommissionens begrundede udtalelse og staevningen skal stoettes paa samme synspunkter og anbringender. For saa vidt som et klagepunkt ikke er blevet fremfoert under den administrative procedure, maa sagen afvises paa dette punkt.

2. En medlemsstat ° i det foreliggende tilfaelde Danmark ° handler i strid med bestemmelserne i artikel 33 i Raadets sjette direktiv 77/388/EOEF, hvorefter det er forbudt at indfoere skatter og afgifter, der har karakter af omsaetningsafgift, og overtraeder som foelge heraf de forpligtelser, der paahviler den i medfoer af traktaten, specielt artikel 189, naar den vedtager og opretholder en afgiftsordning om betaling af arbejdsmarkedsbidrag, som er en afgift af fiskal karakter, der generelt set opkraeves paa samme grundlag som mervaerdiafgift, men uden at overholde de for denne afgift gaeldende faellesskabsretlige regler, idet arbejdsmarkedsbidraget:

° svares saavel af momspligtige aktiviteter som af anden erhvervsmaessig aktivitet, der bestaar i levering af ydelser mod vederlag

° for momspligtige virksomheder opkraeves ud fra samme beregningsgrundlag som for moms, dvs. som en procentdel af virksomhedens salg med fradrag af indkoeb

° i modsaetning til moms ikke skal svares ved import, men opkraeves af de importerede varers fulde salgspris ved foerste salg i den paagaeldende medlemsstat

° i modsaetning til moms ikke skal angives saerskilt ved fakturering

° opkraeves sideloebende med moms.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Statsstoette ° begreb ° mindre virksomheder ikke omfattet af en national ordning om beskyttelse mod uberettiget opsigelse ° fordel indroemmet uden overfoersel af offentlige midler ° ikke omfattet

(EOEF-traktaten, art. 92, stk. 1)

2. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° adgang til beskaeftigelse og arbejdsvilkaar ° ligebehandling ° mindre virksomheder udelukket via nationale regler fra ordningen om beskyttelse mod uberettiget opsigelse ° antallet af beskaeftigede beregnet uden medregning af deltidsbeskaeftigede ° lovligt uden bevis for tilstedevaerelsen af en overvaegt af kvinder i de udelukkede virksomheder og i betragtning af de oekonomiske formaal

(Raadets direktiv 76/207, art. 2, stk. 1, og art. 5, stk. 1)

Sammendrag

1. Der foreligger ikke stoette som omhandlet i traktatens artikel 92, stk. 1, fordi mindre virksomheder ikke er omfattet af en national ordning om beskyttelse af arbejdstagere mod uberettiget opsigelse, der har den virkning, at virksomhederne ikke er pligtige at betale erstatning eller afholde sagsomkostninger i forbindelse med retstvister om opsigelse af arbejdstagere.

En saadan foranstaltning indebaerer ingen direkte eller indirekte overfoersel af statsmidler til disse virksomheder. Den er alene udtryk for lovgivers vilje til at fastsaette saerlige retlige rammer for de arbejdsretlige forhold mellem arbejdsgivere og arbejdstagere i mindre virksomheder samt til at undgaa, at disse paalaegges oekonomiske byrder, som kan hindre deres udvikling.

2. Princippet om ligebehandling af maend og kvinder for saa vidt angaar afskedigelsesvilkaar, saaledes som det fremgaar af direktiv 76/207, artikel 2, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, er ikke til hinder for at anvende en national bestemmelse, hvorefter der ikke tages hensyn til loenmodtagere, som ugentligt arbejder ti timer eller mindre eller maanedligt 45 timer eller mindre, ved afgoerelsen af, om en virksomhed skal anvende bestemmelserne om beskyttelse mod uberettiget opsigelse, naar det ikke er godtgjort, at de virksomheder, der er undtaget fra disse bestemmelser, beskaeftiger et vaesentligt stoerre antal kvinder end maend. Selv hvis dette var tilfaeldet, kunne en saadan foranstaltning vaere berettiget af objektive grunde, der intet har med arbejdstagernes koen at goere, for saa vidt den har til formaal at lette de byrder, som paahviler mindre virksomheder.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser ° industriel og kommerciel ejendomsret ° varemaerkeret ° ret for indehaveren af et maerke, der bestaar af et meget anvendt ord paa flere medlemsstaters sprog, til at modsaette sig dets anvendelse for produkter indfoert fra en anden medlemsstat forsynet med en betegnelse, som kan give anledning til forveksling ° lovligt ° betingelser

(EOEF-traktaten, art. 30 og 36)

Sammendrag

Der foreligger ikke en ulovlig begraensning af samhandelen mellem medlemsstaterne, jf. traktatens artikel 30 og 36, saafremt det skal forbydes et datterselskab i medlemsstat A af en automobilproducent i medlemsstat B at anvende betegnelsen "Quadra" som kendetegn ° en betegnelse som producenten hidtil frit har anvendt i medlemsstat B og andre steder for et firhjulstrukket motorkoeretoej ° idet en anden automobilproducent i medlemsstat A med stoette i lovgivningen i medlemsstat A anfoerer at have ret til ordet "quattro" som varemaerke og/eller indarbejdet betegnelse ° med hvilket betegnelsen "Quadra" skaber en risiko for forveksling ° selv om ordet "quattro" i en anden medlemsstat er et talord og i flere andre medlemsstater klart opfattes saaledes, og selv om det dermed betegnede 4-tal i mange henseender spiller en betydelig rolle inden for produktion og salg af automobiler.

Da der ikke er tilvejebragt ensartethed inden for Faellesskabets rammer eller sket en tilnaermelse af lovgivningerne, henhoerer fastsaettelsen af betingelserne for beskyttelse af en betegnelse som "quattro" og fastlaeggelsen af kriterierne for, at der foreligger en risiko for forveksling mellem to betegnelser ° idet faellesskabsretten ikke goer det noedvendigt at fortolke begrebet forvekslingsrisiko snaevert ° under national regulering med forbehold af de graenser, der er opstillet i traktatens artikel 36, andet punktum.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser ° kvantitative restriktioner ° foranstaltninger med tilsvarende virkning ° begreb ° hindringer for samhandelen som foelge af forskelle mellem de nationale lovgivninger vedroerende de betingelser, varer skal opfylde ° omfattet ° hindringer som foelge af nationale bestemmelser, som uden forskelsbehandling regulerer bestemte former for salg ° traktatens artikel 30 finder ikke anvendelse ° lovgivning, der forbyder videresalg med tab

(EOEF-traktaten, art. 30)

Sammendrag

Enhver foranstaltning, som direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt, kan hindre samhandelen inden for Faellesskabet, skal anses for en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indfoerselsrestriktion, der i henhold til traktatens artikel 30 er forbudt mellem medlemsstaterne.

Denne definition omfatter ogsaa saadanne hindringer for de frie varebevaegelser, der i mangel af en harmonisering af lovgivningerne foelger af, at der paa varer fra andre medlemsstater, hvor de er lovligt fremstillet og bragt i omsaetning, anvendes regler om, hvilke betingelser saadanne varer skal opfylde (f.eks. med hensyn til benaevnelse, form, dimensioner, vaegt, sammensaetning, praesentation, maerkning og emballage), og det uanset om saadanne regler anvendes uden forskel paa alle varer, naar en saadan anvendelse ikke kan begrundes ud fra et alment hensyn, der gaar forud for hensynene til de frie varebevaegelser.

Derimod kan det forhold, at nationale bestemmelser, som begraenser eller forbyder bestemte former for salg, bringes i anvendelse paa varer fra andre medlemsstater, ikke efter denne definition antages at hindre samhandelen mellem medlemsstaterne, forudsat at saadanne bestemmelser finder anvendelse paa alle de beroerte erhvervsdrivende, der udoever virksomhed i indlandet, og forudsat at bestemmelserne, saavel retligt som faktisk, paavirker afsaetningen af indenlandsk fremstillede varer og varer fra andre medlemsstater paa samme maade. Naar disse betingelser er opfyldt, kan en anvendelse af saadanne bestemmelser paa salg af varer fra en anden medlemsstat, som opfylder de af denne stat fastsatte regler, ikke antages at forhindre, at varerne faar adgang til markedet eller medfoere stoerre ulemper i denne henseende end for indenlandsk fremstillede varer. Saadanne bestemmelser falder derfor uden for anvendelsesomraadet for traktatens artikel 30.

Traktatens artikel 30 skal derfor fortolkes saaledes, at den ikke finder anvendelse paa en lovgivning i en medlemsstat, som generelt forbyder videresalg med tab.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Konkurrence ° faellesskabsregler ° medlemsstaternes forpligtelser ° bestemmelser, der tager sigte paa at forstaerke virkningerne af allerede bestaaende aftaler ° begreb

(EOEF-traktaten, art. 5 og 85)

2. Konkurrence ° faellesskabsregler ° medlemsstaternes forpligtelser ° bestemmelser, der forbyder forsikringsformidlere helt eller delvis at afstaa den af forsikringsselskaberne udbetalte provision til deres kunder ° forenelighed

[EOEF-traktaten, art. 3, litra f), art. 5, stk. 2, og art. 85, stk. 1]

Sammendrag

1. Selv om traktatens artikel 85 i sig selv udelukkende vedroerer virksomheders adfaerd og ikke omfatter love eller administrative bestemmelser, der er fastsat af medlemsstaterne, paalaegger artiklen, sammenholdt med traktatens artikel 5, medlemsstaterne ikke at indfoere eller opretholde foranstaltninger, heller ikke i form af love eller administrative bestemmelser, som kan ophaeve den tilsigtede virkning af de for virksomhederne gaeldende konkurrenceregler. Dette er navnlig tilfaeldet, naar en medlemsstat enten foreskriver eller fremmer indgaaelse af aftaler i strid med artikel 85 eller forstaerker saadanne aftalers virkninger eller fratager sine egne bestemmelser deres statslige karakter ved til private erhvervsdrivende at uddelegere ansvaret for at traeffe beslutninger om oekonomisk intervention.

2. Traktatens artikel 3, litra f), artikel 5, stk. 2, og artikel 85 er ikke til hinder for, at statslige retsforskrifter forbyder forsikringsformidlere helt eller delvis at afstaa den af forsikringsselskaberne udbetalte provision til deres kunder, naar enhver sammenhaeng med en adfaerd fra virksomheders side, der er omfattet af traktatens artikel 85, stk. 1, kan udelukkes.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Konkurrence ° faellesskabsregler ° medlemsstaternes forpligtelser ° bestemmelser, der tager sigte paa at forstaerke virkningerne af allerede bestaaende aftaler ° begreb

(EOEF-traktaten, art. 5 og 85)

2. Konkurrence ° faellesskabsregler ° medlemsstaternes forpligtelser ° bestemmelser, der forbyder forsikringsselskaber og forsikringsformidlere at indroemme forsikringstagerne og andre, til fordel for hvem en forsikringsaftale indgaas, oekonomiske fordele ° forenelighed

[EOEF-traktaten, art. 3, litra f), art. 5, stk. 2, og art. 85, stk. 1]

Sammendrag

1. Selv om traktatens artikel 85 i sig selv udelukkende vedroerer virksomheders adfaerd og ikke omfatter love eller administrative bestemmelser, der er fastsat af medlemsstaterne, paalaegger artiklen, sammenholdt med traktatens artikel 5, dog medlemsstaterne ikke at indfoere eller opretholde foranstaltninger, selv ikke i form af love eller administrative bestemmelser, som kan ophaeve den tilsigtede virkning af de for virksomhederne gaeldende konkurrenceregler. Dette er navnlig tilfaeldet, saafremt en medlemsstat enten foreskriver eller fremmer indgaaelse af aftaler i strid med artikel 85 eller forstaerker saadanne aftalers virkninger, eller saafremt den fratager sine egne bestemmelser deres statslige karakter ved til private erhvervsdrivende at uddelegere ansvaret for at traeffe beslutninger om oekonomisk intervention.

2. Traktatens artikel 3, litra f), artikel 5, stk. 2, og artikel 85 er ikke til hinder for, at statslige retsforskrifter forbyder forsikringsselskaber ° uanset om de samarbejder med forsikringsformidlere ° samt forsikringsformidlere at indroemme forsikringstagerne eller andre, til fordel for hvem en forsikringsaftale indgaas, oekonomiske fordele, naar enhver sammenhaeng med en adfaerd fra virksomheders side, der er omfattet af traktatens artikel 85, stk. 1, kan udelukkes.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Konkurrence ° faellesskabsregler ° medlemsstaternes forpligtelser ° bestemmelser, der tager sigte paa at forstaerke virkningerne af allerede bestaaende aftaler ° begreb

(EOEF-traktaten, art. 5 og 85)

2. Konkurrence ° karteller ° aftaler mellem virksomheder ° det offentliges udnaevnelse af repraesentanter for erhvervsorganisationer, der deltager i aftalen ° ingen betydning

(EOEF-traktaten, art. 85)

3. Konkurrence ° faellesskabsregler ° medlemsstaternes forpligtelser ° tariffer for godstransport ad landevej, som fastsaettes af tarifnaevn og faar bindende virkning, naar de er godkendt af det offentlige ° forenelighed ° betingelser

[EOEF-traktaten, art. 3, litra f), art. 5, stk. 2, og art. 85]

Sammendrag

1. Selv om traktatens artikel 85 i sig selv udelukkende vedroerer virksomheders adfaerd og ikke omfatter love eller administrative bestemmelser, som er fastsat af medlemsstaterne, paalaegger artiklen sammenholdt med traktatens artikel 5 dog medlemsstaterne ikke at indfoere eller opretholde foranstaltninger, selv ikke i form af love eller administrative bestemmelser, som kan ophaeve den tilsigtede virkning af de for virksomhederne gaeldende konkurrenceregler. Dette er navnlig tilfaeldet, saafremt en medlemsstat enten foreskriver eller fremmer indgaaelse af aftaler i strid med artikel 85 eller forstaerker saadanne aftalers virkninger, eller saafremt den fratager de af den udstedte retsforskrifter deres statslige karakter ved til private erhvervsdrivende at uddelegere ansvaret for at traeffe beslutninger om oekonomisk intervention.

2. Den omstaendighed, at medlemmerne af et organ, som skal fastsaette priser, udnaevnes af det offentlige efter indstilling fra de direkte beroerte erhvervsorganisationer, udelukker ikke, at der foreligger en aftale som omhandlet i traktatens artikel 85, naar de paagaeldende har deltaget i forhandlingerne om og indgaaelsen af en prisaftale som repraesentanter for de organisationer, der har indstillet dem.

3. Traktatens artikel 3, litra f), artikel 5, stk. 2, og artikel 85 er ikke til hinder for en offentlig regulering i en medlemsstat, hvorefter tariffer for godsfjerntransport ad landevej fastsaettes af tarifnaevn og faar bindende virkning for samtlige erhvervsdrivende, naar de er godkendt af det offentlige, saafremt medlemmerne af disse naevn ° selv om de er udnaevnt af offentlige myndigheder efter indstilling fra de beroerte erhvervsgrene ° ikke kan betragtes som disses repraesentanter med henblik paa at forhandle og indgaa en prisaftale, men er uafhaengige sagkyndige, der skal fastsaette tarifferne ud fra almene hensyn, og saafremt de offentlige myndigheder ikke giver afkald paa deres befoejelser, men navnlig overvaager, at naevnene fastsaetter tarifferne ud fra almene hensyn, og om noedvendigt selv traeffer afgoerelse i stedet for naevnene.