Forslag til afgørelse fra generaladvokat Mischo fremsat den 20. april 1989. - STICHTING UITVOERING FINANCIELE ACTIES (SUFA) MOD STAATSSECRETARIS VAN FINANCIEN. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: HOGE RAAD - NEDERLANDENE. - DER SJETTE DIREKTIV OM OMSAETNINGSAFGIFTER - FRITAGELSE. - SAG 348/87.



Samling af Afgørelser 1989 side 01737



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje domstol .

1 . Stichting Uitvoering Financiële Acties ( herefter benaevnt "SUFA ") er en stiftelse, som mod godtgoerelse af de faktisk afholdte udgifter for Stichting Algemene Loterij Nederlands ( herefter benaevnt "ALN ") regning organiserer og afholder lotterier, hvis overskud denne fordeler mellem en raekke sociale og kulturelle institutioner, som er tilsluttet den .

2 . I henhold til den nederlandske lovgivning, der er indfoert for at gennemfoere det sjette momsdirektiv ( 1 ), navnlig dettes artikel 13, i nederlandsk ret, skulle SUFA betale moms af udgifterne til de tjenesteydelser, der saaledes var udfoert for ALN i april 1983 .

3 . SUFA indgav klage over denne afgiftsansaettelse til Skattedirektoratet og indbragte dernaest sagen for Gerechtshof, Amsterdam, foer den indgav kassationsanke til Nederlandenes Hoge Raad .

4 . Det er denne ret, som har forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

"Omfatter de former for virksomhed, som skal fritages for omsaetningsafgift i henhold til artikel 13, punkt A, stk . 1, litra f ), i det sjette direktiv, ogsaa den af en stiftelse udoevede virksomhed, som udelukkende bestaar i at tilrettelaegge og udoeve virksomhed, der er forbundet med en anden stiftelses virksomhed, mod godtgoerelse af de faktisk afholdte udgifter, saafremt den anden stiftelse som koordinerende organisation for et antal institutioner, der udoever virksomhed fritaget for afgift, eller for hvilke de ikke er afgiftspligtige, udelukkende til fordel for disse institutioner udfoerer tjenesteydelser som beskrevet i ovennaevnte bestemmelse i det sjette direktiv?"

5 . Det sjette direktivs artikel 13, punkt A, stk . 1, litra f ), bestemmer foelgende :

"Med forbehold af andre faellesskabsbestemmelser fritager medlemsstaterne paa betingelser, som de fastsaetter for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af nedennaevnte fritagelser, og med henblik paa at forhindre enhver mulig form for svig, unddragelser og misbrug :

...

f ) tjenesteydelser praesteret af selvstaendige grupper af personer, der udoever en virksomhed, som er fritaget for afgift, eller for hvilken de ikke er afgiftspligtige med henblik paa at yde deres medlemmer de for udoevelsen af denne virksomhed direkte noedvendige tjenester, saafremt disse grupper kun afkraever deres medlemmer, hvad der noejagtigt svarer til deres andel i de faelles udgifter, under forudsaetning af, at denne fritagelse ikke vil kunne fremkalde konkurrencefordrejning;

..."

6 . Kommissionen har med rette fremhaevet, at de i bestemmelsen omhandlede tjenesteydelser kun er fritaget, hvis en raekke betingelser er opfyldt . Det fremgaar af forelaeggelsesdommen og af de for Domstolen afgivne indlaeg, at det ikke er bestridt, at samtlige disse betingelser er opfyldt med hensyn til tjenesteydelser, som ALN udfoerer for sine medlemmer . I Nederlandenes Hoge Raads praejudicielle spoergsmaal antages dette i oevrigt udtrykkeligt .

7 . Med hensyn til de tjenesteydelser, som SUFA udfoerer, fremgaar det ligeledes af sagen, at de udfoeres mod godtgoerelse af de faktisk afholdte udgifter for en "person" ( ANL ), hvis virksomhed ikke er paalagt moms . De paagaeldende tjenesteydelser er direkte noedvendige for at udoeve denne virksomhed .

8 . I betragtning af disse praeciseringer falder det stillede spoergsmaal i to dele . Det drejer sig dels om, hvorvidt saadanne tjenesteydelser udfoert af en stiftelse for en anden stiftelses regning udfoeres af en "selvstaendig gruppe af personer", i hvilket tilfaelde de skal fritages, og dels om, i benaegtende fald, hvorvidt de alligevel skal fritages, fordi de udelukkende udfoeres for en person, som selv udgoer en saadan gruppe og er fritaget for afgift for de tjenesteydelser, som den udfoerer for sine medlemmer .

9 . I dommen af 26 . marts 1987 i sag 235/85, Kommissionen mod Nederlandene, udtalte Domstolen, at

"sjette direktiv (( er )) karakteriseret ved sit generelle anvendelsesomraade og ved den omstaendighed, at alle fritagelser skal vaere udtrykkelige og praecise" ( praemis 19 ).

10 . Som bevis for det meget vide anvendelsesomraade, der saaledes tillaegges momsen, har Domstolen dels henvist til, at det sjette direktivs artikel 2 om afgiftspligtige transaktioner ved siden af indfoersel af goder naevner levering af goder og tjenesteydelser, som mod vederlag foretages i indlandet, og dels henvist til at artikel 4, stk . 1, som afgiftspligtig person definerer enhver, der selvstaendigt udoever en af de i stk . 2 naevnte former for oekonomisk virksomhed, dvs . alle former for virksomhed som producent, handlende eller tjenesteyder ( praemisserne 6 og 7 ).

11 . Det fremgaar heraf, at fritagelserne som undtagelser fra denne generelle regel om beskatning af oekonomisk virksomhed skal fortolkes indskraenkende og ikke kan gaa ud over, hvad der udtrykkeligt og klart er bestemt .

12 . Artikel 13, punkt A, stk . 1, litra f ), omhandler imidlertid udtrykkeligt kun selvstaendige grupper af personer, der udfoerer tjenesteydelser for deres medlemmer . Dette gaelder ikke en stiftelse, som udfoerer tjenesteydelser udelukkende for en enkelt anden stiftelse . ALN er ikke medlem af SUFA, og selv hvis den var, ville SUFA kun have et enkelt medlem . En gruppe af personer maa imidlertid noedvendigvis have mindst to medlemmer, hvad enten der er tale om fysiske eller juridiske personer . SUFA kan foelgelig ikke vaere fritaget for afgift paa de tjenesteydelser, som den udfoerer for ALN' s regning .

13 . Sagsoegeren i hovedsagen har imidlertid gjort gaeldende, at det maa forholde sig anderledes, dels fordi SUFA faktisk fortsat organiserer lotterier for de institutioners regning, der er tilsluttet ALN, og foelgelig kunne goere krav paa fritagelsen, hvis ALN ikke havde vaeret oprettet, og dels fordi SUFA' s nuvaerende virksomhed klart ville vaere fritaget, hvis den blev udfoert af ALN .

14 . Disse argumenter kan ikke laegges til grund . For det foerste er de begge baseret paa blotte hypoteser, som modsiges af de faktiske omstaendigheder : ALN eksisterer, og siden dens oprettelse har SUFA ikke laengere arbejdet direkte for de sociale og kulturelle institutioner, men for ALN, og det er ALN, som alene godtgoer udgifterne i forbindelse med afholdelse af et lotteri .

15 . For det andet har Domstolen i dommen af 11 . juli 1985 i sag 107/84 ( Kommissionen mod Tyskland, Sml . s . 2655 ) statueret foelgende :

"Selv om disse afgiftsfritagelser ( fastsat i artikel 13, punkt A, stk . 1 ) ganske vist gaelder for virksomhed, der forfoelger bestemte formaal, anfoerer de fleste af disse bestemmelser ligeledes de erhvervsdrivende, der er bemyndiget til at udfoere de afgiftsfritagne tjenesteydelser" ( praemis 13 ).

Den naevnte virksomhed er foelgelig kun fritaget, naar den udfoeres af bestemte erhvervsdrivende, som for litra f )' s vedkommende skal vaere "selvstaendige grupper af personer ".

16 . SUFA kan kun anses for at vaere en saadan gruppe af personer, der arbejder direkte for ALN' s regning, saafremt ALN maa anses for blot at vaere en skaerm mellem den og de sociale og kulturelle institutioner . Dette er imidlertid et faktisk spoergsmaal, som henhoerer under de nationale domstoles kompetence, og det synes at vaere blevet afgjort saaledes, at man har anerkendt de to enheders gensidige uafhaengighed . I oevrigt udoever de to stiftelser ikke den samme virksomhed, da SUFA forbereder og afholder lotterierne, mens ALN indgiver ansoegning til myndighederne paa de institutioners vegne, der er tilsluttet den, og fordeler indtaegterne fra lotterierne blandt disse .

17 . Af alle disse grunde samt af de yderligere grunde, som Nederlandenes regering og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber har anfoert i deres indlaeg, og som jeg tilslutter mig, foreslaar jeg, at det af Nederlandenes Hoge Raad forelagte spoergsmaal besvares benaegtende, og at det kendes for ret, at

"de former for virksomhed, for hvilke der skal gives fritagelse for omsaetningsafgift i henhold til det sjette direktivs artikel 13, punkt A, stk . 1, litra f ), omfatter ikke virksomhed, som udoeves af en stiftelse, og som udelukkende bestaar i at organisere og praestere ydelser, der er forbundet med en anden stiftelses virksomhed, mod godtgoerelse af de faktisk afholdte udgifter, selv i det tilfaelde, at denne anden stiftelse som koordinerende organisation for en raekke institutioner, der udoever en afgiftsfri virksomhed eller en virksomhed, for hvilken de ikke er afgiftspligtige, udelukkende til fordel for de paagaeldende institutioner udfoerer tjenesteydelser som dem, der er beskrevet i den naevnte bestemmelse i det sjette direktiv ".

(*) Oversat fra fransk .

( 1 ) Raadets sjette direktiv af 17 . maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - Det faelles mervaerdiafgiftssystem : ensartet beregningsgrundlag ( 77/388/EOEF ) - EFT L 145 af 13.6.1977, s . 1 .