DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/35

Appel iværksat den 17. december 2008 af Le Carbone Lorraine til prøvelse af dom afsagt den 8. oktober 2008 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-73/04, Carbone Lorraine mod Kommissionen

(Sag C-554/08 P)

(2009/C 44/59)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Le Carbone Lorraine (ved advokaterne A. Winckler og H. Kanellopoulos)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Delvis ophævelse i henhold til artikel 225, stk. 1, EF og artikel 61 i statutten for Domstolen af dom afsagt af Retten den 8. oktober 2008 i sag T-73/04, Carbone Lorraine mod Kommissionen.

— Der gives Le Carbone Lorraine medhold i de påstande, som virksomheden har nedlagt i første instans, og som følge heraf nedsættes i henhold til artikel 229 EF, artikel 61 i statutten for Domstolen og artikel 17 i Rådets forordning nr. 17/62 (1), nu artikel 31 i Rådets forordning nr. 1/2003 (2) den bøde, som Kommissionen pålagde Carbone Lorraine ved beslutning af 3. december 2003 i sag C.38.359 — elektriske og mekaniske kul- og grafitprodukter (3).

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten gør fire anbringender gældende til støtte for appellen.

Med det første anbringende gør appellanten gældende, at Retten har tilsidesat princippet om straffens personalitet, for så vidt som den fastslog, at Kommissionen ikke var forpligtet til at foretage en separat gennemgang af overtrædelsens enkelte dele, eftersom der forelå en enkelt overtrædelse og en samlet strategi, som samtlige kartellets medlemmer deltog i. En sådan samlet gennemgang af overtrædelsen fører i mangel af en afgrænsning af markederne for de relevante produkter eller kategorier af produkter til, at bødens størrelse fastsættes uden forbindelse til den overtrædelse, der reelt er begået af hvert enkelt kartelmedlem.

Med det andet anbringende gør det selskab, der har iværksat appel, gældende, at Retten foretog en urigtig gengivelse af Kommissionens beslutning, idet den lagde til grund, at Kommissionen havde taget kartellets konkrete indvirkning på det relevante marked i betragtning ved fastsættelsen af bødens størrelse, selvom Kommissionen både i sin beslutning af 3. december 2003 og i det for Retten afholdte retsmøde havde vurderet, at denne indvirkning ikke kunne måles med nøjagtighed. Overtrædelsen var udelukkende på grund af sin karakter og geografiske udstrækning blevet bedømt som »meget alvorlig«.

Med det tredje anbringende gør appellanten gældende, at Retten har tilsidesat ligebehandlingsprincippet, idet den har godtaget Kommissionens afslag på appellantens anmodning om en yderligere nedsættelse af bøden i henhold til bødefritagelsesmeddelelsen, selvom en sådan nedsættelse var blevet tildelt to andre selskaber, der var konkurrenter til appellanten. Appellantens nære og vedholdende samarbejde under proceduren er således ikke blevet taget tilstrækkeligt i betragtning og belønnet af Retten.

Med det fjerde og sidste anbringende kritiserer Carbone Lorraine endelig, at Retten tilsidesatte proportionalitets- og ligebehandlingsprincippet, da den fastslog, at appellanten ikke kunne tilkendes en nedsættelse af bøden som følge af selskabets alvorlige økonomiske vanskeligheder, selvom det blev lagt til grund, at den samme omstændighed udgjorde et tilstrækkeligt grundlag for at nedsætte den bøde, som var blevet pålagt et andet konkurrerende selskab.

(1) Rådets forordning nr. 17 af 6.2.1962, Første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikler 85 og 86 (EFT 1959-1962, s. 81).

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).

(3) EUT 2004 L 125, s. 45.