Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. marts 2012 – Sibilio mod Comune di Afragola

(Sag C-157/11)

»Socialpolitik — rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP — direktiv 1999/70/EF — § 2 — begrebet »ansættelseskontrakt eller ansættelsesforhold, som defineret ved lov, kollektiv aftale eller gældende praksis i den enkelte medlemsstat« — rammeaftalens anvendelsesområde — § 4, stk. 1 — princippet om forbud mod forskelsbehandling — personer, der udfører »socialt arbejde« inden for den offentlige sektor — nationale forskrifter, der udelukker, at der foreligger et arbejdsforhold — nationale forskrifter, hvorved der indføres en forskel mellem den ydelse, der udbetales til arbejdstagere, som udfører socialt arbejde, og den løn, der oppebæres af midlertidigt ansatte eller fastansatte arbejdstagere, der er ansat af de samme offentlige myndigheder, og som udfører samme arbejde«

1. Præjudicielle spørgsmål — Domstolens kompetence — grænser — generelle eller hypotetiske spørgsmål (art. 267 TEUF) (jf. præmis 30 og 31)

2. Socialpolitik — rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP — direktiv 1999/70 — anvendelsesområde — ansættelseskontrakt eller ansættelsesforhold som defineret ved nationale forskrifter eller praksis (Rådets direktiv 1999/70, bilag, § 2) (jf. præmis 45 og 49-58 samt domskonkl.)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Tribunale di Napoli – fortolkning af §§ 2, 3, 4 og 5 i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43) – princippet om forbud mod forskelsbehandling – arbejdsløse, der er opført på mobilitets- og ansættelseslisterne, og som tidsbegrænset er ansat i den offentlige sektor til udførelse af socialt arbejde/almennyttigt arbejde (såkaldte LSU- og LPU-arbejdstagere) – nationale bestemmelser, der indfører en forskellig behandling på lønområdet mellem LSU-arbejdstagere/LPU-arbejdstagere og de midlertidigt ansatte inden for samme offentlige myndigheder med de samme arbejdsopgaver.

Konklusion

§ 2 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, indgået den 18. marts 1999, som findes i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for nationale forskrifter, såsom de i hovedsagen omhandlede, hvori det er fastsat, at det arbejdsforhold, der er indgået mellem arbejdstagere, der udfører socialt arbejde, og de offentlige myndigheder, som de arbejder for, ikke henhører under anvendelsesområdet for rammeaftalen, når disse arbejdstagere – hvilket det tilkommer den forelæggende ret at afgøre – ikke indgår i et arbejdsforhold, som defineret ved lov, kollektiv aftale eller gældende national praksis, i en situation, hvor medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter har udøvet den beføjelse, som de har fået tillagt i bestemmelsens stk. 2.

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. marts 2012 – Sibilio mod Comune di Afragola

(Sag C-157/11)

»Socialpolitik — rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP — direktiv 1999/70/EF — § 2 — begrebet »ansættelseskontrakt eller ansættelsesforhold, som defineret ved lov, kollektiv aftale eller gældende praksis i den enkelte medlemsstat« — rammeaftalens anvendelsesområde — § 4, stk. 1 — princippet om forbud mod forskelsbehandling — personer, der udfører »socialt arbejde« inden for den offentlige sektor — nationale forskrifter, der udelukker, at der foreligger et arbejdsforhold — nationale forskrifter, hvorved der indføres en forskel mellem den ydelse, der udbetales til arbejdstagere, som udfører socialt arbejde, og den løn, der oppebæres af midlertidigt ansatte eller fastansatte arbejdstagere, der er ansat af de samme offentlige myndigheder, og som udfører samme arbejde«

1. Præjudicielle spørgsmål — Domstolens kompetence — grænser — generelle eller hypotetiske spørgsmål (art. 267 TEUF) (jf. præmis 30 og 31)

2. Socialpolitik — rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP — direktiv 1999/70 — anvendelsesområde — ansættelseskontrakt eller ansættelsesforhold som defineret ved nationale forskrifter eller praksis (Rådets direktiv 1999/70, bilag, § 2) (jf. præmis 45 og 49-58 samt domskonkl.)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Tribunale di Napoli – fortolkning af §§ 2, 3, 4 og 5 i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43) – princippet om forbud mod forskelsbehandling – arbejdsløse, der er opført på mobilitets- og ansættelseslisterne, og som tidsbegrænset er ansat i den offentlige sektor til udførelse af socialt arbejde/almennyttigt arbejde (såkaldte LSU- og LPU-arbejdstagere) – nationale bestemmelser, der indfører en forskellig behandling på lønområdet mellem LSU-arbejdstagere/LPU-arbejdstagere og de midlertidigt ansatte inden for samme offentlige myndigheder med de samme arbejdsopgaver.

Konklusion

§ 2 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, indgået den 18. marts 1999, som findes i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for nationale forskrifter, såsom de i hovedsagen omhandlede, hvori det er fastsat, at det arbejdsforhold, der er indgået mellem arbejdstagere, der udfører socialt arbejde, og de offentlige myndigheder, som de arbejder for, ikke henhører under anvendelsesområdet for rammeaftalen, når disse arbejdstagere – hvilket det tilkommer den forelæggende ret at afgøre – ikke indgår i et arbejdsforhold, som defineret ved lov, kollektiv aftale eller gældende national praksis, i en situation, hvor medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter har udøvet den beføjelse, som de har fået tillagt i bestemmelsens stk. 2.