ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Præjudicielle spørgsmål – forelæggelse for Domstolen – en ret i en medlemsstat i artikel 234 EF’s forstand – begreb – Epitropi Antagonismou (det græske konkurrencenævn) – ikke omfattet

(Art. 234 EF)

Sammendrag

For at bedømme, om det organ, der forelægger en sag, er en ret efter betydningen i artikel 234 EF – et spørgsmål, som alene skal afgøres på grundlag af fællesskabsretten – tager Domstolen en hel række forhold i betragtning, nemlig om organet er oprettet ved lov, har permanent karakter, virker som obligatorisk retsinstans, anvender en kontradiktorisk sagsbehandling, træffer afgørelse på grundlag af retsregler, samt om det er uafhængigt. Endvidere kan en sag kun forelægges for Domstolen af et organ, der skal træffe afgørelse i en tvist, der verserer for det, og hvis forelæggelsen sker med henblik på afgørelse af en retssag.

Epitropi Antagonismou (det græske konkurrencenævn) opfylder ikke disse kriterier. For det første står det under tilsyn af ministeren for udvikling, hvilket indebærer, at denne inden for visse grænser er bemyndiget til at kontrollere lovligheden af dets beslutninger. Skønt nævnets medlemmer nyder personlig og funktionel uafhængighed, fremgår det dernæst ikke, at der er særlige garantier mod afskedigelse eller annullation af deres udnævnelse, hvilket ikke synes at være egnet til effektivt at hindre utilbørlige indgreb eller pres fra den udøvende magt over for disse medlemmer. Desuden skal nævnets præsident dels varetage koordination og almindelig ledelse af arbejdet i nævnets sekretariat, dels er han den øverste hierarkiske myndighed for sekretariatets personale, således at Epitropi Antagonismou, som er et besluttende organ, i kraft af sin funktionelle forbindelse med sit sekretariat, som er et undersøgelsesorgan, og på hvis forslag det handler, ikke klart udskiller sig som tredjemand i forhold til det statsorgan, som i kraft af sin rolle kan have en partslignende stilling under en konkurrencesag. Endelig skal en konkurrencemyndighed som Epitropi Antagonismou virke i nært samarbejde med Kommissionen og kan i henhold til artikel 11, stk. 6, i forordning nr. 1/2003 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 miste sin kompetence ved en beslutning truffet af Kommissionen, med den følge, at den procedure, som er indledt for myndigheden, ikke udmunder i en afgørelse af en retssag.

(jf. præmis 29-37)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug – fælles markedsordning – funktion – producentpris – dannelse – fællesskabsregler – medlemsstaternes indgreb – grænser – mælk og mejeriprodukter – nationale foranstaltninger, der indfører en mekanisme til nedsættelse af prisen på mælk på grundlag af kvalitetskrav, til fordel for de opdrættere af malkekøer, som opfylder kvalitetskravene – ikke tilladt

(Rådets forordning nr. 804/68, som ændret ved forordning nr. 1538/95)

Sammendrag

Medlemsstaterne må på områder, hvor der gælder en fælles markedsordning – og så meget desto mere, når denne ordning hviler på et fælles prissystem – ikke længere ensidigt udstede nationale regler, der griber ind i den prisdannelsesmekanisme, som på samme produktionstrin er fastsat i den fælles ordning. De kan dog vedtage foranstaltninger, som skal fjerne en konkurrencefordrejning, idet foranstaltninger af denne art nemlig ikke i sig selv griber ind i prisdannelsen, men skal sikre, at prismekanismerne fungerer, således at et prisniveau, som er i såvel producenternes som forbrugernes interesse, kan nås.

Et system anses for at gribe ind i den prisdannelse, som reguleres i forordning nr. 804/68 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter, som ændret ved forordning nr. 1538/95, når det, uanset dets påståede eller faktiske formål, indfører en mekanisme i medfør af hvilken:

– mejerierne for det første skal indeholde fradrag i prisen for den leverede mælk, når denne ikke opfylder bestemte kvalitetskrav, og

– det beløb, der i en given periode er indeholdt af samtlige mejerier, slås sammen, inden det, efter eventuelle finansielle overførsler mejerierne imellem, bliver omfordelt i form af tillæg på identiske beløb, der udbetales af hvert mejeri pr. 100 kg mælk, der er leveret i den førnævnte periode til de opdrættere af malkekøer, der har leveret mælk, som opfylder kvalitetskravene.

(jf. præmis 42, 43 og 53 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik – tilnærmelse af lovgivningerne – overførsel af virksomheder – varetagelse af arbejdstagernes rettigheder – direktiv 77/187 – overførelse af arbejdskontrakter og arbejdsforhold til erhververen – virkningstidspunkt – tidspunktet for overførslen – uforanderlig karakter – særlige aftaler indgået mellem overdrageren og erhververen – uden betydning

(Rådets direktiv 77/187, art. 3, stk. 1)

Sammendrag

Overførslen af arbejdskontrakter og arbejdsforhold i medfør af artikel 3, stk. 1, i direktiv 77/187 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter må nødvendigvis finde sted på samme tidspunkt som overførslen af virksomheden. Tidspunktet for denne overførsel svarer til det tidspunkt, hvor der sker en overførsel fra overdrager til erhverver af den indehaver, der er ansvarlig for driften af den overførte enhed. Dette tidspunkt er et bestemt tidspunkt, som hverken overdrageren eller erhververen kan vælge at udskyde til et andet tidspunkt.

Det følger heraf, at ved anvendelsen af nævnte artikel 3, stk. 1, må de arbejdskontrakter og arbejdsforhold, der på tidspunktet for overførslen, som omhandlet i denne bestemmelse, bestod mellem overdrageren og arbejdstagerne i vedkommende virksomhed, følgelig anses for at være overgået fra overdrageren til erhververen på nævnte tidspunkt, uanset hvad de sidstnævnte måtte have aftalt med hensyn til overførslen.

(jf. præmis 39, 43 og 44 samt domskonkl. 1 og 2)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Frie varebevægelser – fri udveksling af tjenesteydelser – traktatens bestemmelser – undersøgelse af en national foranstaltning, der knytter sig til disse to grundlæggende friheder – kriterier for afgørelsen af, hvilke regler der finder anvendelse

(Art. 28 EF og 49 EF)

2. Frie varebevægelser – kvantitative restriktioner – foranstaltninger med tilsvarende virkning – national ordning, der kræver forudgående tilladelse til salg uden fast forretningssted af tidsskriftabonnementer – tilladt – betingelser – den nationale rets undersøgelse

(Art. 28 EF)

Sammendrag

1. Når en national foranstaltning både er knyttet til de frie varebevægelser og den frie udveksling af tjenesteydelser, tages der i princippet alene stilling til foranstaltningen i forhold til den ene af disse to grundlæggende friheder, hvis det viser sig, at en af disse er helt sekundær i forhold til den anden og kan anses for at være knyttet til denne. Hvad i denne henseende angår salget af en vare, som er forbundet med en »tjenestelignende« aktivitet, er denne omstændighed dog ikke tilstrækkelig til, at en sådan økonomisk transaktion kan anses for omfattet af begrebet »udveksling af tjenesteydelser« som omhandlet i artikel 49 EF. Det skal i hvert enkelt tilfælde fastslås, hvorvidt denne tjenesteydelse udgør et underordnet aspekt i forhold til de omstændigheder, som vedrører de frie varebevægelser.

(jf. præmis 34 og 35)

2. Artikel 28 EF er ikke til hinder for en national ordning, hvorefter en medlemsstat foreskriver straf for salg uden fast forretningssted af tidsskriftabonnementer uden forudgående tilladelse, når en sådan ordning finder anvendelse – uden at der sondres efter de pågældende varers oprindelse – på alle de berørte erhvervsdrivende, som udøver deres erhvervsvirksomhed på dens område, for så vidt som ordningen såvel retligt som faktisk påvirker afsætningen af varer med oprindelse i denne stat og varer hidrørende fra andre medlemsstater på samme måde.

Det tilkommer den nationale ret at undersøge, om anvendelsen af national ret sikrer, at den nationale ordning såvel retligt som faktisk påvirker afsætningen af indenlandsk fremstillede varer og varer hidrørende fra andre medlemsstater på samme måde. Såfremt dette ikke er tilfældet, tilkommer det den forelæggende ret at fastslå, om den omhandlede ordning er begrundet i et formål af almen interesse, og om den er afpasset efter dette formål.

(jf. præmis 37 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssøgsmål – genstand – delvis annullation – betingelse – at de anfægtede bestemmelser kan udskilles – objektivt kriterium – betingelsen ikke opfyldt – afvisning

(Art. 230 EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/15, art. 1, nr. 1 og 2)

Sammendrag

En fællesskabsretsakt kan kun annulleres delvis, såfremt de elementer, der kræves annulleret, kan udskilles fra den øvrige retsakt. Dette krav om, at elementerne skal kunne udskilles, er ikke opfyldt, når en delvis annullation af en akt bevirker, at aktens materielle indhold ændres. Spørgsmålet om, hvorvidt en delvis annullation ville have en sådan virkning, udgør et objektivt og ikke et subjektivt kriterium, der har sammenhæng med den politiske vilje hos den myndighed, som har vedtaget den omstridte retsakt.

Derfor må en sag, der er anlagt af en medlemsstat med påstand om annullation af artikel 1, nr. 2, i direktiv 2003/15 om ændring af direktiv 76/768 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler, afvises, for så vidt som denne bestemmelse indsætter en artikel 4a i direktiv 76/768, som bl.a. har til formål at fastsætte vilkårene for forbud mod markedsføring af kosmetiske produkter, der indeholder bestanddele eller kombinationer heraf, der er blevet afprøvet på dyr, mens artikel 1, nr. 1, i direktiv 2003/15 – som bestemmer, at artikel 4, stk. 1, litra i), i direktiv 76/768, som har et tilsvarende formål, og som den indsatte artikel 4a således, som det fremgår af betragtning 18 til direktiv 2003/15, skal afløse, udgår – vedbliver at bestå, da medlemsstaten end ikke subsidiært har nedlagt påstand om annullation heraf.

Da artikel 1, nr. 1, og artikel 1, nr. 2, i direktiv 2005/15 er uadskillelige bestemmelser, vil den af medlemsstaten påståede delvise annullation objektivt ændre det materielle indhold af de bestemmelser, fællesskabslovgiver har vedtaget for så vidt angår dyreforsøg i forbindelse med udvikling af kosmetiske midler.

(jf. præmis 12-16, 20 og 21)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug – fælles markedsordning – eksportrestitutioner – betingelser for tildeling – produkter af sund og sædvanlig handelskvalitet – begreb – kød, der ikke kan afsættes på normale betingelser – ikke omfattet

(Kommissionens forordning nr. 3665/87, art. 13)

Sammendrag

Artikel 13 i forordning nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter skal fortolkes således, at kød, som opfylder sundhedskravene, men hvis afsætning med henblik på konsum i Det Europæiske Fællesskab ved de fællesskabsretlige bestemmelser er begrænset til det lokale marked, fordi kødet stammer fra dyr, der er blevet slagtet ved en særlig nødslagtning, ikke kan betragtes som værende af »sund og sædvanlig handelskvalitet«, hvilket er en nødvendig betingelse for tildelingen af eksportrestitutioner. Da sådant kød ikke kan afsættes på normale vilkår, selv om det opfylder sundhedskriterierne og har været genstand for en handelsmæssig transaktion, opfylder det ikke den omhandlede betingelse for tildeling af restitution.

(jf. præmis 22, 30 og 32 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne – mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler – levnedsmidler, der er fremstillet på grundlag af genetisk modificerede organismer (GMO) – forordning nr. 1139/98 – obligatorisk angivelse af materiale fra GMO – undtagelse – forarbejdede levnedsmidler til spædbørn og småbørn – undtagelsens anvendelighed – tilsidesættelse af forsigtighedsprincippet – ingen tilsidesættelse

[Rådets forordning nr. 1139/98, art. 2, stk. 2,litra b)]

Sammendrag

Artikel 2, stk. 2, litra b), i forordning nr. 1139/98 af om obligatorisk anførelse af andre end de i direktiv 79/112 foreskrevne oplysninger på mærkningen af visse levnedsmidler, der er fremstillet på grundlag af genetisk modificerede organismer, som ændret ved forordning nr. 49/2000, skal fortolkes således, at den heri indeholdte undtagelse fra kravet i samme forordnings artikel 2, stk. 1 og 3, om, at det angives på levnedsmidlers etikette, at de indeholder materiale fra visse genetisk modificerede organismer (GMO), såfremt indholdet heraf skyldes en utilsigtet kontaminering og ikke overskrider en de minimis-grænse på 1%, også finder anvendelse på levnedsmidler bestemt til særlig ernæring for spædbørn og småbørn.

Denne fortolkning afkræftes ikke af forsigtighedsprincippet, som forudsætter, at der er usikkerhed med hensyn til, om og i givet fald i hvilket omfang der er risiko for menneskers sundhed. De i forordning nr. 1139/98 omhandlede OMG må nemlig kun markedsføres, såfremt der er givet forudgående godkendelse hertil efter en risikovurdering, som har til formål at sikre, at de ikke at dømme efter konklusionerne af risikovurderingen indebærer nogen fare for forbrugerne. Forsigtighedsprincippet udgør i givet fald en del af beslutningsgrundlaget i forbindelse med en sådan vurdering.

(jf. præmis 55, 56, 61, 63 og 64 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – afgiftspligtige transaktioner – levering af goder og tjenesteydelser mod vederlag – begreb – udstedelse af nye aktier – ikke omfattet

(Rådets direktiv 77/388, art. 2, nr. 1)

2. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – fradrag af indgående moms – afgift vedrørende udgifter, som er afholdt for tjenesteydelser, der er erhvervet i forbindelse med en aktieudstedelse – fradragsret – betingelse

(Rådets direktiv 77/388, art. 17, stk. 1 og 2)

Sammendrag

1. En udstedelse af nye aktier, uanset om den er eller ikke er foretaget i forbindelse med en børsnotering af det omhandlede selskab, udgør ikke en transaktion, som falder ind under anvendelsesområdet for artikel 2, nr. 1 i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, som ændret ved direktiv 95/7.

Denne transaktion udgør således hverken en levering af goder eller tjenesteydelser mod vederlag som omhandlet i bestemmelsen.

(jf. præmis 27 og 28 samt domskonkl. 1)

2. Artikel 17, stk. 1 og 2, i sjette direktiv 77/388, som ændret ved direktiv 95/7, giver fuld fradragsret for den merværdiafgift, der er pålagt de udgifter, den afgiftspligtige har afholdt til de forskellige tjenesteydelser, han har erhvervet i forbindelse med en aktieudstedelse, for så vidt som samtlige de transaktioner, den afgiftspligtige har foretaget inden for rammerne af sin økonomiske virksomhed, udgør afgiftspligtige transaktioner.

Prisen på disse tjenesteydelser indgår således i det omhandlede selskabs generalomkostninger og er dermed omkostningselementer i prisen på dets produkter. Sådanne tjenesteydelser har således en direkte og umiddelbar forbindelse med hele den afgiftspligtige persons økonomiske virksomhed.

(jf. præmis 36 og 38 samt domskonkl. 2)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug – fælles markedsordning – eksportrestitutioner – ukorrekt angivelse – sanktion – proportionalitetsprincippet – tilsidesættelse – foreligger ikke

[Kommissionens forordning nr. 3665/87, art. 11, stk. 1, første afsnit, litra a)]

2. Landbrug – fælles markedsordning – eksportrestitutioner – forarbejdede produkter, som ikke er opført i bilag II til traktaten – ukorrekt angivelse – eksporterede varer, hvori der indgår et andet produkt end det angivne – produkt, der kan ligestilles med et af de i bilag A til forordning nr. 1222/94 opførte – ret til eksportrestitution

(Kommissionens forordning nr. 1222/94, art. 7, stk. 1, første afsnit, art. 7, stk. 2, første afsnit, og art. 7, stk. 5, samt forordning nr. 3665/87, art. 11, stk. 1)

Sammendrag

1. Den sanktion, der er fastsat i artikel 11, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som affattet ved forordning nr. 2945/94, der finder anvendelse på den eksportør, der uforsætligt har ansøgt om en restitution, der er større end den, vedkommende har ret til, er ikke i strid med proportionalitetsprincippet, idet den ikke kan anses for at være uegnet til at nå det med fællesskabsbestemmelserne tilsigtede mål, nemlig bekæmpelse af uregelmæssigheder og svig, eller for at gå ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

(jf. præmis 26)

2. Artikel 7, stk. 1, første afsnit, andet punktum, artikel 7, stk. 2, første afsnit, og artikel 7, stk. 5, i forordning nr. 1222/94 om fastsættelse af fælles gennemførelsesregler for ordningen for ydelse af eksportrestitutioner og om fastlæggelse af kriterierne for fastsættelse af restitutionsbeløbet for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, som ikke er opført i traktatens bilag II, som affattet ved forordning nr. 229/96, skal fortolkes således, at hvis en eksportør i en ansøgning om eksportrestitution har angivet, at der ved fremstillingen af de eksporterede varer er anvendt et produkt, der er ligestillet med skummetmælk i pulverform som anført i bilag A (PG 2) i henhold til forordningens artikel 1, stk. 2, selv om der er anvendt et andet produkt, der også er ligestillet med samme slags skummetmælk i pulverform i henhold til samme bestemmelse, kan eksportøren gøre krav på en eksportrestitution, eventuelt korrigeret i overensstemmelse med artikel 11 i forordning nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som affattet ved forordning nr. 2945/94.

(jf. præmis 27 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. De oversøiske landes og territoriers associering – beskyttelsesforanstaltninger – betingelser for indførelse – fællesskabsinstitutionernes skøn – domstolskontrol – grænser

(Rådets afgørelse 91/482, art. 109)

2. De oversøiske landes og territoriers associering – beskyttelsesforanstaltninger over for indførsel fra de oversøiske lande og territorier af produkter fra sukkersektoren, som har EF/OLT-kumulation af oprindelsen – proportionalitetsprincippet – domstolskontrol – grænser

(Rådets afgørelse 91/482, art. 109, stk. 2)

3. De oversøiske landes og territoriers associering – beskyttelsesforanstaltninger over for indførsel fra de oversøiske lande og territorier – beskyttelsesforanstaltninger, som ikke kan rejse tvivl om produkter fra disse landes præferencestatus – foranstaltningernes ekstraordinære og midlertidige karakter

(Rådets afgørelse 91/482, art. 109, stk. 1)

Sammendrag

1. Fællesskabsinstitutionerne har et vidt skøn ved anvendelsen af artikel 109 i afgørelse 91/482 om de oversøiske landes og territoriers associering, som giver dem mulighed for at træffe eller godkende beskyttelsesforanstaltninger, når visse betingelser er opfyldt. Herefter påhviler det Fællesskabets retsinstanser at begrænse sig til at efterprøve, om udøvelsen af dette skøn er åbenbart urigtig eller behæftet med magtfordrejning, eller om fællesskabsinstitutionerne åbenbart har overskredet grænserne for deres skøn. Intensiteten af Fællesskabets retsinstansers prøvelse må navnlig begrænses, når fællesskabsinstitutionerne skal afveje modstående interesser og således vælge mellem forskellige muligheder inden for rammerne af de politiske valg, som henhører under deres særlige ansvarsområder.

Denne bestemmelses iboende karakter af en undtagelse mindsker på ingen måde rækkevidden af Kommissionens skønsbeføjelse, når den inden for rammerne af de politiske ansvarsområder, den er blevet tillagt, skal foretage vanskelige afvejninger af modstående interesser.

(jf. præmis 52-54 og 56)

2. Hvad angår den retslige prøvelse af overholdelsen af det proportionalitetsprincip, som fremgår af artikel 109, stk. 2, i afgørelse 91/482 om de oversøiske landes og territoriers associering, og under hensyn til navnlig Kommissionens vide skøn på området for de beskyttelsesforanstaltninger, som fastsættes i afgørelsens artikel 109, stk. 1, gælder, at kun såfremt en foranstaltning på dette område er åbenbart uhensigtsmæssig i forhold til det mål, som vedkommende institution forfølger, vil en sådan foranstaltning kunne kendes ulovlig.

(jf. præmis 86)

3. Artikel 109 i afgørelse 91/482 om de oversøiske landes og territoriers associering (OLT) bemyndiger netop Kommissionen til at vedtage beskyttelsesforanstaltninger under de i bestemmelsen nævnte omstændigheder. At Kommissionen har vedtaget en sådan foranstaltning for visse OLT-produkter kan ikke rejse tvivl om disse produkters præferencestatus i henhold til afgørelsens artikel 101, stk. 1, idet en beskyttelsesforanstaltning efter sin natur er ekstraordinær og midlertidig.

(jf. præmis 94)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende – familieydelser – Fællesskabets antikumulationsregler – artikel 10, stk. 1, litra b), nr. i), i forordning nr. 574/72 – arbejdstager, der er berettiget til ydelser i beskæftigelsesmedlemsstaten for et barn, der tillige giver ret til ydelser i en anden medlemsstat, hvor hans ægtefælle har bopæl og beskæftigelse – suspension af retten til ydelser i beskæftigelsesstaten med et beløb svarende til de ydelser, som udbetales af bopælsstaten

[Rådets forordning nr. 574/72, art. 10, stk. 1, litra b), nr. i)]

Sammendrag

Artikel 10, stk. 1, litra b), nr. i), i forordning nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, som flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved forordning nr. 118/97, skal fortolkes således, at erhvervsmæssig beskæftigelse, der i børnenes bopælsstat udøves af en ægtefælle til den person, som i henhold til artikel 73 i forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved forordning nr. 118/97, har ret til en familieydelse, bevirker suspension af retten til de ydelser, der er omhandlet i sidstnævnte bestemmelse, med et beløb svarende til størrelsen af de børnepasningsydelser, der er fastsat i bopælsmedlemsstatens lovgivning, hvilket gælder, uanset hvem der efter denne medlemsstats lovgivning er direkte berettiget til familietillæg.

(jf. præmis 33 og 34 samt domskonkl.)