ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 24. marts 1997. - British Coal Corporation mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Intervention - Fortrolighed. - Sag T-367/94.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00469



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - bevisoptagelse - begaering om fremlaeggelse af et dokument - begaeringen ikke taget til foelge - dokument, der ikke er relevant i relation til sagens genstand

[EKSF-statutten for Domstolen, art. 23; Rettens procesreglement, art. 64, stk. 3, litra d), og art. 65, litra b)]

Sammendrag

Det er ikke tilstraekkeligt, at den interesse i afgoerelsen af en tvist, som er en betingelse for, at en fysisk eller juridisk person kan intervenere i henhold til artikel 34 i protokollen vedroerende statutten for EKSF-Domstolen, som finder anvendelse i sager for Retten i medfoer af protokollens artikel 46, foreligger i form af en indirekte interesse som foelge af lighedspunkter mellem de foreliggende situationer. Den skal derimod angaa selve tvistens genstand, saaledes som denne er afgraenset af parternes paastande.

Naar en klage til Kommissionen angaar dels en kulproducent, som haevdes at have opkraevet royalties i strid med EKSF-traktatens artikel 4, litra d), artikel 65 og artikel 66, stk. 7, dels angaar en aftager af kul, der haevdes i strid med EKSF-traktatens artikel 63 og EF-traktatens artikel 85 og 86 at have anvendt diskriminerende priser, kan det derfor ikke antages, at juridiske personer, der er indtraadt i aftagerens stilling, har en direkte og aktuel interesse i at intervenere i en sag, som producenten har anlagt, og hvori der er nedlagt paastand om annullation af en stiltiende beslutning om ikke af afvise klagen, idet det ikke alene er de former for praksis, der er genstand for klagen, der er forskellige, men tillige retsgrundlaget.

Klageren har derimod en direkte og aktuel interesse i tvistens afgoerelse og er foelgelig berettiget til at indtraede som intervenient, idet sagen angaar annullation af en beslutning, som er til klagerens fordel.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Saerlige rettergangsformer ° udsaettelse af gennemfoerelsen ° udsaettelse af gennemfoerelsen af en beslutning vedroerende konkurrence ° betingelser ° alvorligt og uopretteligt tab ° begreb ° usikker og uberegnelig risiko ° ikke omfattet ° afvejning af samtlige interesser i sagen

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Spoergsmaalet, om en begaering om foreloebige forholdsregler vedroerer uopsaettelige forhold, skal vurderes i forhold til spoergsmaalet, om det er noedvendigt at traeffe foreloebig afgoerelse for at undgaa, at der paafoeres den part, som begaerer den foreloebige forholdsregel, et alvorligt og uopretteligt tab. Det paahviler den part, som begaerer udsaettelse af gennemfoerelsen af en beslutning, at foere bevis for, at vedkommende ikke kan afvente udfaldet af hovedsagen uden at lide et tab, som vil have alvorlige og uoprettelige foelger.

Kun hvis det i det mindste er forudseeligt eller sandsynligt, at der vil vaere andre virksomheder, der er interesserede i at anvende kapaciteten af tunnelen under Kanalen mellem England og Frankrig, vil der vaere en bestyrket risiko for et saadant alvorligt og uopretteligt tab som paastaaet af jernbanevirksomhederne, idet de begaerer udsaettelse af gennemfoerelsen af de betingelser, som er knyttet til Kommissionens fritagelse i medfoer af traktatens artikel 85, stk. 3, i det omfang disse betingelser indebaerer en forpligtelse for sagsoegerne til til tredjemaend at afstaa op til en fjerdedel af de rettigheder, som de har opnaaet i henhold til den brugsaftale, som Kommissionen har meddelt fritagelse for. Der kan i den forbindelse kun ske udsaettelse af gennemfoerelsen, hvis sagsoegerne kan godtgoere over for Retten, at den paagaeldende afgivelse af kapacitet umiddelbart vil saette dem ud af stand til at opfylde deres forpligtelser med hensyn til brug af tunnelen, eller at de, saafremt de faar medhold i hovedsagen, ikke vil vaere i stand til at faa den kapacitet tilbage, som andre i mellemtiden maatte have faaet tildelt. Hvis ikke de kan foere bevis for saadanne omstaendigheder, er deres tab for usikkert og uberegneligt til, at det ved afvejningen af de foreliggende interesser kan tillaegges stoerre vaegt end hensynet til beskyttelsen af en effektiv konkurrence og princippet om fri udveksling af tjenesteydelser i jernbanetransportsektoren, som Kommissionen har villet varetage ved at knytte de omtvistede betingelser til fritagelsen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Saerlige rettergangsformer ° betingelser for antagelse til realitetsbehandling ° realitetsbehandling af hovedsagen ° uden betydning ° graenser

(EF-traktaten, art. 185 og 186; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

2. Saerlige rettergangsformer ° aendring i begaeringen under forhandlingerne ° udvidelse af raekkevidden af den begaerede forholdsregel ° afvisning

3. Saerlige rettergangsformer ° betingelser for antagelse til realitetsbehandling ° udsaettelse af gennemfoerelsen ° begaering om forlaengelse af den forlaengelse, der anfaegtes i hovedsagen

(EF-traktaten, art. 185)

4. Saerlige rettergangsformer ° udsaettelse af gennemfoerelsen ° betingelser ° alvorligt og uopretteligt tab ° oekonomisk tab

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

1. Selv om spoergsmaalet om, hvorvidt hovedsagen boer antages til realitetsbehandling, som hovedregel ikke boer behandles under en sag om foreloebige forholdsregler, fremgaar det imidlertid ogsaa, at saafremt det goeres gaeldende, at hovedsagen aabenbart boer afvises, maa det ved behandlingen af begaeringen af foreloebige forholdsregler fastslaas, om hovedsagen umiddelbart ses at indeholde saadanne omstaendigheder, at den med en vis sandsynlighed kan antages at kunne paakendes i realiteten.

2. Under behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler kan en begaering fremsat af sagsoegeren under forhandlingerne, som ° skoent den paastaas at indskraenke raekkevidden af begaeringen ° i virkeligheden svarer til en udvidelse af raekkevidden af den oprindeligt fremsatte begaering, ikke tages til foelge.

3. En begaering om foreloebige forholdsregler kan principielt kun antages til realitetsbehandling, for saa vidt den indgaar i rammerne for den afgoerelse, der skal traeffes i hovedsagen. Dette er ikke tilfaeldet for saa vidt angaar en begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen, som har til formaal at forlaenge den forlaengelse, som er genstand for annullationspaastanden i hovedsagen.

4. Den betingelse, der stilles ved udsaettelse af gennemfoerelsen, hvorefter der skal foreligge risiko for alvorligt og uopretteligt tab, er ikke opfyldt, naar den sagsoegende virksomhed alene haevder at lide et rent oekonomisk tab uden at godtgoere, at tabet vil kunne true virksomhedens fortsatte bestaaen, og at det foelgelig ikke vil kunne afhjaelpes fuldt ud, saafremt sagsoegeren faar medhold i hovedsagen.
KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT

24. februar 1995

Sag T-40/95 R

Philippe Guebels

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — afgørelse om fjernelse fra tjenesten — udsættelse af gennemførelsen indtil afsigelsen af den endelige kendelse i sagen om foreløbige forholdsregler«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-185

Angående:

Begæring om udsættelse — indtil de endelige afgørelser i sagen om foreløbige forholdsregler og i hovedsagen — af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse af 18. januar 1995, hvorved Kommissionen pålagde sagsøgeren en disciplinær sanktion i form af fjernelse fra tjenesten.

Udfald:

Udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse indtil afsigelsen af den endelige kendelse i sagen om foreløbige forholdsregler.

Resumé af kendelse

Retten bemærkede i sagen, at der kun kan træffes bestemmelse om en umiddelbar udsættelse, indtil den endelige afgørelse i sagen om foreløbige forholdsregler, af en afgørelse om pålæggelse af en disciplinær sanktion, såfremt der foreligger ganske særlige omstændigheder, der henset til de involverede interesser kan begrunde noget sådant (præmis 4).

Hvad angår spørgsmålet om, hvilke følger for sagsøgeren der ville kunne være forbundet med en umiddelbar gennemførelse af den pågældende afgørelse, udtalte Retten, at de eneste oplysninger, der på det pågældende tidspunkt forelå, måtte antages at godtgøre, at en umiddelbar gennemførelse af den anfægtede afgørelse ville kunne medføre en betydelig forringelse af sagsøgerens økonomiske situation (præmis 5).

Retten fandt på dette grundlag, at der burde træffes bestemmelse om en udsættelse af den anfægtede afgørelse indtil afsigelsen af den endelige kendelse i sagen om foreløbige forholdsregler (præmis 6).

Retten bemærkede herved, at kendelsen herom, når henses til den foreliggende uopsættelighed og til, at den endelige kendelse i sagen om foreløbige forholdsregler måtte forventes afsagt inden for et meget kort tidsrum, ikke kunne antages i alvorlig grad at skade Kommissionens økonomiske interesser eller at stride mod hensynet til, at den pålagte disciplinære sanktion blev ført ud i livet (præmis 7).

Konklusion:

Gennemførelsen af Kommissionens afgørelse udsættes indtil afsigelsen af den endelige kendelse i sagen om foreløbige forholdsregler.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Saerlige rettergangsformer ° udsaettelse af gennemfoerelsen ° udsaettelse af gennemfoerelsen af en forordning om indfoerelse af en endelig antidumpingtold ° betingelser ° skadens naermere karakter ° sikkerhedsstillelse

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Spoergsmaalet om, hvorvidt der foreligger uopsaettelighed i forbindelse med en begaering om foreloebige forholdsregler, jf. artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement, skal vurderes ud fra, om det er noedvendigt at traeffe en foreloebig afgoerelse for at undgaa, at der paafoeres den part, der har indgivet den paagaeldende begaering om foreloebige forholdsregler, en alvorlig og uoprettelig skade. En ren oekonomisk skade kan principielt ikke anses for uoprettelig eller vanskelig at genoprette, saafremt skaden efterfoelgende vil kunne goeres til genstand for en godtgoerelse. Angaar en begaering en udsaettelse af gennemfoerelsen af en antidumpingforordning, er det ikke tilstraekkeligt at paaberaabe sig de uundgaaelige foelger af indfoerelsen af den paagaeldende antidumpingtold, naermere bestemt den foelge, at der sker en forhoejelse af prisen paa det af tolden beroerte produkt og en hertil knyttet formindskelse af markedsandelene i Faellesskabet, idet selve formaalet med en antidumpingtold er at forhoeje prisen paa det paagaeldende produkt for at udligne den fastslaaede dumpingmargen. Det er en foerste forudsaetning, at det godtgoeres, at det begaerende selskab i tilfaelde af en manglende udsaettelse risikerer ikke at kunne overleve eller at faa forringet sin stilling paa markedet paa uoprettelig maade.

Er det ikke muligt for Retten at foretage en tilstraekkelig sikker vurdering af spoergsmaalet om lovligheden af den anfaegtede antidumpingforordning, kan Retten under alle omstaendigheder kun traeffe bestemmelse om den begaerede udsaettelse af gennemfoerelsen af denne under forudsaetning af, at den begaerende part stiller sikkerhed for de pengebeloeb, som selskabet efter forordningen skal erlaegge.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt - forordning om forhoejelse af toldkontingentet for indfoersel af bananer til fordel for erhvervsdrivende, der er ramt af en naturkatastrofe

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4; Kommissionens forordning nr. 2791/94)

Sammendrag

Det soegsmaal med paastand om annullation af forordning nr. 2791/94 - om ekstraordinaer tildeling af en supplerende maengde til importtoldkontingentet for bananer for 1994 som foelge af stormen Debbie - der er anlagt af erhvervsdrivende, som udoever virksomhed inden for banansektoren, kan ikke antages til realitetsbehandling.

For det foerste er forordningen nemlig en normativ retsakt af generel raekkevidde. Den har til formaal at afhjaelpe foelgerne af en naturkatastrofe og opfylder den faelles landbrugspolitiks formaal, nemlig stabilisering af markedet og opretholdelse af rimelige priser for leverancer af bananer til forbrugerne, og de erhvervsdrivende, som den supplerende maengde er fordelt mellem, defineres objektivt paa grundlag af de skader, der er forvoldt af den storm, som de har vaeret ofre for.

For det andet bemaerkes, at selv om den omstaendighed, at en retsakt har normativ karakter, ikke udelukker, at den kan beroere nogle af de paagaeldende erhvervsdrivende individuelt som omhandlet i traktatens artikel 173, stk. 4, gaelder dette ikke den omtvistede forordning. I denne forbindelse er den omstaendighed, at sagsoegerne tilhoerer en lukket kreds af erhvervsdrivende, som paa grund af den type leverancer, som de foretager paa faellesskabsmarkedet, ikke har haft adgang til det supplerende kontingent, ikke tilstraekkelig til at karakterisere dem i forhold til enhver anden person, idet de befinder sig i samme situation som alle andre erhvervsdrivende, uanset hvilken kategori de tilhoerer, som heller ikke har haft adgang til dette kontingent, fordi de ikke er blevet ramt af stormen, og i oevrigt har forordningen ikke haft nogen indflydelse paa de maengder bananer, som blev tildelt dem, og har heller ikke beroert deres saerlige interesser.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Passivitetssoegsmaal - passivitetens ophoer foer sagens anlaeg - afvisning

(EF-traktaten, art. 175)

Sammendrag

Betingelserne for at realitetsbehandle et passivitetssoegsmaal, saaledes som de fremgaar af traktatens artikel 175, er ikke opfyldt, naar den sagsoegte institution har efterkommet opfordringen til at handle efter udloebet af fristen paa to maaneder, der fremgaar af stk. 2 i den naevnte artikel, men foer soegsmaalets anlaeg.

Den omstaendighed, at denne stillingtagen fra institutionens side ikke tilfredsstiller sagsoegeren, er uden betydning, idet artikel 175 sigter til passivitet gennem undladelse af at traeffe afgoerelse eller tage stilling og ikke til vedtagelsen af en anden retsakt end den, som de beroerte parter maatte oenske eller anse for noedvendig.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Passivitetssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - anmodning om udstedelse af retsakt - forordning - afvisning

(EF-traktaten, art. 175, stk. 3)

2 Passivitetssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - undladelser, der kan vaere genstand for soegsmaal - Raadets undladelse af at anmode Kommissionen om at forelaegge det forslag til aendring af tjenestemandsvedtaegten - afvisning

(EF-traktaten, art. 152 og 175)

Sammendrag

3 Et soegsmaal, der er anlagt af en fysisk eller juridisk person i henhold til traktatens artikel 175, maa afvises, saafremt det eneste retsmiddel, som havde kunnet imoedekomme opfordringen til den paagaeldende institution, havde vaeret en forordning, idet en saadan hverken paa grund af sin form eller sin art kan betegnes som en retsakt, for hvilken en saadan person kan vaere adressat i artikel 175, stk. 3's forstand.

Selv om det antages, at en borger over for en institution kan goere gaeldende, at den har undladt at udstede en retsakt, som han ikke ville vaere adressat for, men som ville beroere ham umiddelbart og individuelt, hvis den blev udstedt, skal sagen afvises, hvis sagsoegeren ikke kan godtgoere at befinde sig i en saadan situation i forhold til den paagaeldende retsakt.

4 Et passivitetssoegsmaal, som anlaegges af en fysisk eller juridisk person, skal afvises, naar der er nedlagt paastand om, at det fastslaas, at Raadet i strid med traktatens artikel 152 har undladt at traeffe afgoerelse ved ikke at anmode Kommissionen om at forelaegge det forslag til aendring af tjenestemandsvedtaegten, da Raadet paa dette omraade raader over en vid skoensbefoejelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt - forordning om fastsaettelse af en specifik landbrugsomregningskurs i sukkersektoren - ingen fastsaettelse af en kurs for en medlemsstats vedkommende - soegsmaal anlagt af en producent og en forening af producenter i denne stat - afvisning

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4; Kommissionens forordning nr. 1734/95)

Sammendrag

Et annullationssoegsmaal anlagt af en sukkerroeavler til proevelse af forordning nr. 1734/95 om fastsaettelse for produktionsaaret 1994/95 af den specifikke landbrugsomregningskurs for minimumspriserne for sukkerroer, produktionsafgifterne og tillaegsafgiften i sukkersektoren, for saa vidt som der ved forordningen ikke fastsaettes en omregningskurs for den paagaeldende producents medlemsstats vedkommende, maa afvises.

En saadan forordning er nemlig efter sin beskaffenhed en almengyldig retsakt, der anvendes paa grundlag af objektive omstaendigheder og har retsvirkninger for generelt og abstrakt fastlagte persongrupper. En retsakt mister ikke sin karakter af en forordning, selv om den institution, der har udstedt retsakten, i teorien kan have kendt de beroerte erhvervsdrivendes antal og identitet paa tidspunktet for vedtagelsen af retsakten, naar det er ubestridt, at retsakten anvendes paa grundlag af objektive faktiske og retlige omstaendigheder, som var fastlagt i retsakten, og som er relevante i forhold til dens formaal. Det forhold, at en retsakt, der virker objektivt, kan have forskellige konkrete virkninger for forskellige kategorier af erhvervsdrivende, udelukker heller ikke, at den kan have karakter af en forordning.

I oevrigt er betingelserne for, at sagsoegeren kan anses for individuelt beroert af forordningen, ikke opfyldt, idet han ikke er beroert paa grund af en faktisk situation, der adskiller ham fra alle andre og derfor individualiserer ham paa lignende maade som en adressat, eftersom han udelukkende er beroert i sin objektive egenskab af producent inden for sukkersektoren paa samme maade som enhver anden producent inden for denne sektor.

Et annullationssoegsmaal til proevelse af samme forordning anlagt af en forening af sukerroeavlere maa ogsaa afvises, da foreningen ikke kan anlaegge et soegsmaal, naar medlemmerne ikke kan goere det individuelt, idet den omstaendighed, at foreningen varetager en gruppe borgeres generelle, kollektive interesser, ikke er tilstraekkelig i saa henseende.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Retspleje ° intervention ° interesserede parter ° tvist om annullation af en forordning om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det nordvestlige Atlanterhav ° Xunta de Galicia ° formaliteten ° ikke anfoert nogen retlige anbringender og argumenter i begaeringen om intervention ° uden betydning

(EOEF-statutten for Domstolen, art. 37, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 115)

Sammendrag

Ifoelge artikel 37, stk. 2, i Domstolens statut har enhver person, der godtgoer at have en berettiget interesse i afgoerelsen af en for Retten indbragt retstvist, ret til at intervenere i sagen.

Det maa derfor tillades Xunta de Galicia at intervenere i en retstvist vedroerende annullationen af forordning nr. 1761/95 om anden aendring af forordning nr. 3366/94 om fastsaettelse for 1995 af foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det regulerede omraade, der er defineret i konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedroerende fiskeriet i det nordvestlige Atlanterhav i det omfang, forordningen fastsaetter EF-fartoejers kvote for hellefisk. Dels er den oekonomiske og sociale struktur i Comunidad autónoma de Galicia nemlig i vidt omfang afhaengig af fiskerisektoren, dels har naevnte Comunidad i overensstemmelse med den spanske forfatning af 1978 og dets selvstaendige stilling til opgave at forsvare sin identitet og sine interesser ikke blot over for nationale, men ogsaa over for internationale organer, hvis beslutninger vil kunne beroere det.

Desuden kan den begaering om intervention, som er indgivet af naevnte Comunidad, ikke afvises med den begrundelse, at den mangler en kort fremstilling af de anbringender og argumenter, som det oensker at goere gaeldende, da dette ikke er nogen betingelse for at intervenere efter artikel 115 i Rettens procesreglement.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Annullationssoegsmaal ° sag anlagt til proevelse af en forordning, hvorved det fastslaas, at der er sket en misligholdelse af et pristilsagn, og der indfoeres en midlertidig antidumpingtold ° senere udstedelse af en forordning om endelig antidumpingtold ° foelger for retlig interesse i soegsmaalet

(EF-traktaten, art. 173; Raadets forordning nr. 2423/88, art. 10, stk. 6)

Sammendrag

Naar de beloeb, for hvilke der er blevet stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, fuldt ud er blevet opkraevet i henhold til den paagaeldende forordning om endelig antidumpingtold, har den midlertidige forordning ikke nogen retsvirkninger, som en importoer, der har maattet erlaegge tolden, kan paaberaabe sig, saaledes at importoeren som udgangspunkt ikke laengere har nogen retlig interesse i at anfaegte den midlertidige forordning.

Den omstaendighed, at det ved den midlertidige forordning er blevet fastslaaet, at importoeren har misligholdt sit pristilsagn, og godtagelsen af dette er blevet trukket tilbage, godtgoer ikke, at importoeren har en retlig interesse i at anfaegte den midlertidige forordning.

Kommissionens rolle er saaledes et led i Raadets beslutningsproces. Det fremgaar af bestemmelserne i grundforordning nr. 2423/88 om antidumping, at det paahviler Kommissionen at foretage undersoegelser og paa grundlag af disse at beslutte at afslutte proceduren eller at fortsaette den og traeffe foreloebige foranstaltninger, hvorefter den kan foreslaa Raadet at traeffe endelige foranstaltninger. Det tilkommer imidlertid Raadet at traeffe den endelige afgoerelse, idet Raadet kan undlade at traeffe beslutning, hvis det er uenig med Kommissionen, eller alternativt traeffe en beslutning paa grundlag af dennes forslag.

En afgoerelse fra Kommissionen om ikke at godtage et forslag om tilsagn er herefter ikke en foranstaltning med bindende retsvirkninger, der kan paavirke den paagaeldende importoers interesser, da Kommissionen kan omgoere sin beslutning, og Raadet kan beslutte ikke at indfoere en antidumpingtold, idet en saadan afgoerelse er udtryk for en midlertidig foranstaltning, hvis formaal er at forberede den endelige beslutning, og derfor ikke er en anfaegtelig retsakt.

Heller ikke den omstaendighed, at artikel 10, stk. 6, i forordning nr. 2423/88 ° i hvert fald udtrykkeligt ° alene tillaegger Kommissionen befoejelse til at afgoere, hvorvidt et tilsagn er blevet misligholdt, medfoerer, at en afgoerelse, hvorefter en godtagelse af et tilsagn skal traekkes tilbage, faar karakter af en anfaegtelig retsakt.

Under alle omstaendigheder har en afgoerelse om, at en godtagelse af tilsagn skal traekkes tilbage, principielt for de beroerte erhvervsdrivende de samme foelger som en afgoerelse om at afslaa at godtage forslag om tilsagn, dvs. den foelge, at der bliver indfoert en midlertidig antidumpingtold. I begge tilfaelde er der blot tale om en foreloebig foranstaltning, hvis formaal er at forberede den endelige afgoerelse, som Raadet skal traeffe.