ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 200/20

Sag anlagt den 23. maj 2012 — Elitaliana mod Eulex Kosovo og Starlite Aviation Operations

(Sag T-213/12)

2012/C 200/40

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Elitaliana SpA (Rom, Italien) (ved advokat R. Colagrande)

Sagsøgte: Eulex Kosovo — European Union Rule of Law Mission (Pristina, Republikken Kosovo) og Starlite Aviation Operations (Dublin, Irland)

Sagsøgerens påstande

— Eulex’ beslutning — indhold og dato er sagsøgeren ubekendt — om tildelingen af kontrakten EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo (PROC/272/11) til selskabet Starlite Aviation Operations, meddelt af Eulex ved skrivelse af 29. marts 2012 (fremkommet samme dag via e-mail), og enhver anden forudgående og efterfølgende retsakt og/eller som i hvert fald har sammenhæng hermed, i særdeleshed — for så vidt det er nødvendigt — notatet 2012-DAS-0392 af 17. april 2012, hvorved Eulex ikke gav sagsøgeren aktindsigt i udbudsdokumenterne, der blev ansøgt om den 2. april 2012, annulleres.

— Eulex tilpligtes at betale sagsøgeren skadeserstatning (in natura eller tilsvarende) i det omfang, det er anført ovenfor i punkt 37 ff.

— Eulex tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Dette søgsmål er principalt rettet imod Eulex’ beslutning om tildelingen af kontrakten »EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo (PROC/272/11)« til selskabet Starlite Aviation Operations, og enhver anden forudgående og efterfølgende retsakt og/eller som i hvert fald har sammenhæng hermed. Sagsøgeren har i denne forbindelse krævet erstatning for de deraf følgende tab.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat et enkelt anbringende om tilsidesættelse og/eller fejlagtig anvendelse af den bekendtgørelse, som blev offentliggjort den 18. oktober 2011 — også i lyset af artikel 46 ff. i direktiv nr. 18/2004/EF (1); tilsidesættelse af de almindelige principper om gennemsigtighed, forholdsmæssighed og ligebehandling, der også er fastsat i »Praktisk vejledning vedrørende procedurer for kontrakter i forbindelse med ekstern bistand« (Prag), som proceduren var undergivet; samt af de almindelige principper om sikring af en effektiv konkurrence vedrørende de standarder, der er fastsat for udbud vedrørende tjenesteydelser.

Sagsøgeren har herved henvist til, at kontrakten blev tildelt en konkurrent, der ikke opfyldte de tekniske betingelser, som kræves i henhold til bekendtgørelsen.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31.3.2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter.
2)

Andet anbringende om tilsidesættelse af traktaten eller den afledte ret (tilsidesættelse af princippet om ligebehandling, princippet om god forvaltningsskik, princippet om statsgaranteret gæld, tilsidesættelse af artikel 123 TEUF og artikel 21 i statutten for Den Europæiske Centralbank, tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet) — Ifølge sagsøgerne er der i det foreliggende tilfælde sket en klar tilsidesættelse af princippet om ligebehandling, idet de alle, ligesom ECB og de nationale centralbanker, er Den Hellenske Republiks kreditorer i deres egenskab af indehavere af obligationer udstedt af denne stat, og at den skade, som de har lidt for et givent beløb, kan have de samme systemiske virkninger på den europæiske økonomi. — Princippet om statsgaranteret gæld er ligeledes tilsidesat, og dette princip følger af selve Den Europæiske Unions struktur, hvorefter hver medlemsstat betaler præcis sin egen gæld, og hvorefter en medlemsstats gæld, når den betragtes isoleret, i hvert fald ikke berører hverken finanserne eller stabiliteten for den fælles valuta. Selve strukturen af Den Økonomiske og Monetære Union som fastsat i Maastrichttraktaten tillader ikke gensidiggørelse af gæld, men forpligter derimod hver medlemsstat til at holde orden på sine offentlige midler og at leve op til sit ansvar. — ECB har derfor med den anfægtede afgørelse tilsidesat den ordning, der er fastsat i den primære og afledte ret, ved gentagne gange at tildele finansiel støtte i strid med navnlig artikel 123 TEUF.
1)

Første anbringende vedrørende overtrædelse af traktaterne og vedrørende en retlig fejl begået af Kommissionen, for så vidt som den har udstedt debitnotaer for uberettigede tilgodehavender og har foretaget en efteropkrævning ved modregning i tilgodehavender, der ikke var sikre, opgjorte og forfaldne. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har opkrævet beløb, som oversteg de almindelige retsregler på området for Kommissionens indtræden i de rettigheder, som tilkommer tjenestemænd ved denne institution, som har været ofre for ulykker, hvor skadevolderne er forsikret ved en ansvarsforsikring hos sagsøgeren.
—

det ikke tog i betragtning, at der er foretaget væsentlig anvendelse af det internationale varemærke, at det er vitterligt kendt og at der er gjort brug heraf, hvilke omstændigheder har betydning for den relevante forbrugers opfattelse af tegnet PRIM
—

Sagsøgte tilpligtes at betale de omkostninger, som sagsøgeren har afholdt i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret og prøvelsen for Retten.
1)

Første anbringende om fejlagtig anvendelse af artikel 107, stk. 1, TEUF — ikke statsstøtte Sagsøgeren gør gældende, at de omhandlede kapitaltilførsler og lånegarantier ikke udgør statsstøtte, fordi støtten ikke har fordrejet konkurrencen i et sådant omfang, at det påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Kommissionen har foretaget en åbenlys urigtig bedømmelse af sagens omstændigheder, særligt ved at fastslå, at der ikke foreligger nogen absolut hindring for, at udenlandske virksomheder driver virksomhed på Ålandsøerne, og at intet hindrer disse i at investere i det lokale marked for fast ejendom.
—

Afgørelse truffet den 14. marts 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2219/2010-1), annulleres, og registreringen af EF-varemærkeansøgning nr. 7313158, der anvender ordet »quadrio« med særlig skrifttype til at identificere køleskabe, erklæres for lovlig.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 209/12

Sag anlagt den 18. maj 2012 — Viasat Broadcasting UK mod Kommissionen

(Sag T-210/12)

2012/C 209/20

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne S. Kalsmose-Hjelmborg og M. Honoré)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 om den statsstøtte C 19/09, som Danmark har til hensigt at yde til omstruktureringen af TV2 Danmark A/S annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet fremsat et anbringende, hvorefter i det væsentlige Europa-Kommissionen begik en retlig fejl, da den i sin vurdering undlod at inddrage støtte, som var blevet tildelt TV 2 Danmark A/S via 8 regionale tv-stationer under TV 2.

Sagsøgeren har herved anført, at de udsendelser, som de regionale tv-stationer, der finansieres ved licensafgifter, gratis stiller til rådighed for TV 2 Danmark A/S, udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. I henhold til den public service-tilladelse, som kulturministeren har udstedt til TV 2 Danmark A/S, modtager sidstnævnte endvidere reklameindtægterne fra »reklamepladser« i regionale udsendelser.

Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at sagsøgte, idet den undlod at inddrage den statsstøtte, som var blevet ydet til TV 2 Danmark A/S via de regionale tv-stationer, ikke tog hensyn til den økonomiske situation, som TV 2 Danmark A/S befandt sig, i lyset af samtlige dennes indtægter.

Sagsøgeren har anført, at som følge heraf er hele den vurdering, som sagsøgte har foretaget af omstruktureringsplanen, baseret på ukorrekte formodninger vedrørende den økonomiske situation, som TV 2 Danmark A/S befandt sig i. Sagsøgeren har derfor anført, at sagsøgte ikke har været i stand til at bekræfte, at betingelserne fastsat i sagsøgtes egne rammebestemmelser (1) er opfyldt.

Sagsøgeren har følgelig gjort gældende, at sagsøgte undlod at opfylde de kriterier, som Kommissionen selv har fastsat i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder og i sidste ende i artikel 107, stk. 3, litra (c), TEUF, da den vurderede statsstøtten til redning og omstrukturering til TV 2 Danmark A/S.

(1) Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (EUT 2004 C 244, s. 2)
—

Artikel 1 i Kommissionens afgørelse K(2012) 1959 endelig af 28. marts 2012 i sag COMP/39.462 — Godsbefordring, om procedurer i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 annulleres, for så vidt som sagsøgerne deri anses for at have deltaget i to overtrædelser af artikel 101, stk. 1, TEUF, nærmere bestemt den såkaldte nye eksportordning (»New Export System«, »NES«) og ordningen med en valuta justeringsfaktor (»Currency Adjustment Factor«, »CAF«).
4)

Ifølge det fjerde anbringende har Kommissionen begået en retlig og faktisk fejl, idet den fandt, at betingelserne i artikel 3, stk. 2, i »Sernam 2« -beslutningen ikke var opfyldt. Dette anbringende er delt i seks led vedrørende de fejl, som Kommissionen har begået, da den fandt: — at overdragelsen af Sernams aktiver en bloc ikke fandt sted en 30. juni 2005, — at overdragelsen ikke udgjorde et salg, — at overdragelsen udgjorde en fuldstændig overdragelse af Sernam SA (aktiver og passiver), — at overdragelsen ikke er begrænset til Sernam SA’s aktiver, men blev forhøjet med 59 mio. EUR, — at overdragelsen af aktiviteterne ikke fandt sted efter en gennemskuelig og åben procedure, — at formålet med et salg af aktiver ikke er opfyldt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 243/25

Sag anlagt den 4. juni 2012 — Cat Media Pty mod KHIM — Avon Products (RETANEW)

(Sag T-246/12)

2012/C 243/44

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Cat Media Pty Ltd (Warriewood, Australien) (ved solicitor I. De Freitas)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Avon Products, Inc. (New York, De Forenede Stater)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 21. marts 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 740/2011-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret og Avon Products, Inc. tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Cat Media Pty Ltd

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »RETANEW« for varer i klasse 3 — EF-varemærkeansøgning nr. W00884450

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Avon Products, Inc.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 3531051 af ordmærket »ANEW« for varer i klasse 3 og 5

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes

Appelkammerets afgørelse: Den anfægtede afgørelse annulleres og der gives afslag på ansøgningen i sin helhed

Søgsmålsgrunde:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 217/27

Sag anlagt den 4. juni 2012 — Eni mod Kommissionen

(Sag T-240/12)

2012/C 217/57

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Eni SpA (Rom, Italien) (ved advokaterne G. Roberti og I. Perego)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Sagen antages til realitetsbehandling.

— Den anfægtede retsakt annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Dette søgsmål er rettet mod skrivelse af 23. april 2002 (D/2012/042026) vedrørende sag COMP/F/38.638 — Butadien-gummi og styrenbutadien-gummi fremstillet ved emulsionspolymerisation — ny vedtagelse, hvorved Europa-Kommissionen meddelte ENI, at den havde besluttet at genoptage proceduren BR-ESBR som følge af Rettens dom af 13. juli 2011 (sag T-39/07, Eni mod Kommissionen), der delvist annullerede beslutning af 29. november 2001 K(2006) 5700, som er vedtaget i sag COMP/F/38.638 — Butadien-gummi og styrenbutadien-gummi fremstillet ved emulsionspolymerisation, og nedsatte den pålagte bøde.

Til støtte for søgsmålet har ENI gjort et enkelt anbringende gældende om manglende kompetence, da Kommissionen ikke kan genoptage proceduren i sag BR-ESBR med henblik på at vedtage en ny beslutning om sanktion.

ENI gør gældende, at Retten i dom af 13. juli 2011, ud over at annullere beslutning BR-ESBR fra 2006 delvist fordi Kommissionen ikke havde foretaget en korrekt vurdering af den skærpende omstændighed gentagelse, nemlig udøvede sin fulde prøvelsesret — i henhold til artikel 267 TEUF og forordning nr. 1/2003 — ved at fastsatte bødens størrelse på ny og lade sin egen vurdering træde i stedet for Kommissionens. På denne baggrund er beslutningen om at genoptage proceduren BR-ESBR, ud over at udgøre en tilsidesættelse af kompetencetildelingsprincippet og den institutionelle ligevægt efter artikel 13 TEUF, også i strid med det grundlæggende princip om retten til en retfærdig rettergang efter artikel 6 EMRK og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder samt princippet ne bis in idem efter EMRK's artikel 7.

Desuden anfører ENI, at Retten i modsætning til det i den anfægtede retsakt anførte ikke begrænsede sig til at konstatere en formel mangel ved Kommissionens anvendelse af den skærpende omstændighed gentagelse i beslutningen BR-ESBR fra 2006; Kommissionen kan derfor ikke påberåbe sig PVC II-dommen (1) for at begrunde sin egen handling, der ligeledes ud fra denne betragtning er i strid med EMRK's artikel 7.

Endelig har ENI i lyset af den relevante retspraksis anført, at det i det foreliggende tilfælde under alle omstændigheder slet ikke er muligt på ny at vedtage en beslutning om sanktion, som på ny anvender den skærpende omstændighed gentagelse.

(1) Dom af 15.10.2002, forenede sager C-238/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P — C-252/99 P og C-254/99 P, Limburgse Vinyl Maatschappij NV (LVM) m.fl. mod Kommissionen (PVC II), Sml. I, s. 8375.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 227/28

Sag anlagt den 4. juni 2012 — Versalis mod Kommissionen

(Sag T-241/12)

2012/C 227/48

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Versalis SpA (San Donato Milanese, Italien) (ved advokaterne F. Moretti, L. Nascimbene og M. Siragusa)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede retsakt, hvorved Kommissionen vurderede, at betingelserne for at genoptage sanktionsproceduren mod Versalis SpA. og Eni SpA var opfyldt, annulleres, og Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Dette søgsmål er rettet mod den beslutning, der er indeholdt i Europa-Kommissionens skrivelse af 23. april 2012 (D/2012/042026, der har overskriften COMP/F/38.638 — Butadien-gummi og styrenbutadien-gummi fremstillet ved emulsionspolymerisation — ny vedtagelse), hvorved Versalis SpA blev meddelt Kommissionens beslutning om at vedtage en ny klagepunktsmeddelelse og en ny beslutning om overtrædelse, der pålægger selskabet en bøde, som er knyttet til sag COMP/F/38.638 — Butadien-gummi og styrenbutadien-gummi fremstillet ved emulsionspolymerisation. Denne skrivelse er en følge af dom af 13. juli 2011 i sag T-59/07, hvorved Retten annullerede beslutningen om overtrædelse i det omfang, den vedrørte tilregnelsen af sagsøgeren og solidarisk med sidstnævnte for Eni, den skærpende omstændighed gentagelse, ved at foretage en ny beregning af den pålagte bøde.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort et enkelt anbringende gældende.

Sagsøgeren har med det første og eneste anbringende gjort gældende, at Kommissionen ikke havde kompetence til at genåbne sanktionsproceduren mod selskabet med henblik på at vedtage en ny beslutning om overtrædelse. Sagsøgeren har navnlig anført, at Kommissionens sanktionsbeføjelse over for Versalis SpA, som er knyttet til de faktiske omstændigheder, der ligger til grund for sag COMP/F/38.638 — Butadien-gummi og styrenbutadien-gummi fremstillet ved emulsionspolymerisation, var opbrugt som følge af vedtagelsen af beslutning af 29. november 2006 K(2006) 5700 endelig, som blev annulleret og ændret af Den Europæiske Unions Ret ved dom af 14. juli 2011 i sag T-59/07, der er under appel for Domstolen.
—

Fastslår, at sagsøgeren alene er ansvarlig for et beløb på 54 195,05 EUR og ikke på 1 083 616,89 i henhold til belgisk og luxembourgsk retspraksis vedrørende sanktioner for Kommissionens misbrug, hvilket er en begrænsning af en sådan ret til normal brug, dvs. et beløb på 54 195,05 EUR og ikke 1 083 616,89 EUR.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 243/23

Sag anlagt den 29. maj 2012 — CEDC International mod KHIM — Underberg (form som et græsstrå i en flaske)

(Sag T-235/12)

2012/C 243/41

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: CEDC International sp. z o.o. (Warszawa, Polen) (ved advokat M. Siciarek)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Underberg AG (Dietlikon, Schweiz)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 26. marts 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2506/2010-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Underberg AG

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket med beskrivelsen »varemærkets genstand er et grønbrunt græsstrå i en flaske, græsstråets længde udgør ca. tre fjerdedele af flaskens højde« for varer i klasse 33 — EF-varemærkeansøgning nr. 33266

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: CEDC International sp. z o.o.

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Den franske varemærkeregistrering nr. 95588457 af det tredimensionelle varemærke, som gengiver en flaske med et langt, tyndt græsstrå for varer i klasse 33, den tyske varemærkeregistrering nr. 39848553, den polske varemærkeregistrering nr. 62018, den polske varemærkeregistrering nr. 62081 for varer i klasse 33, den polske varemærkeregistrering nr. 85811 for varer i klasse 33, den japanske varemærkeregistrering nr. 2092826 for varer i klasse 28, den franske varemærkeregistrering nr. 98746752 af det tredimensionelle varemærke, som gengiver en flaske med et langt, tyndt græsstrå for varer i klasse 33 og det ikke-registrerede varemærke, der benyttes erhvervsmæssigt i Tyskland i forbindelse med »vodka«

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde:

— Tilsidesættelse af legalitetsprincippet
—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at anse klagen over indsigelsesafdelingens afgørelse af 10. november 2011 vedrørende indsigelse nr. B0011760043 for indgivet og at fremme sagens behandling på almindelig vis.
1)

Første anbringende om, at der angiveligt foreligger en tilsidesættelse af et væsentligt procedurekrav (begrundelsespligten), hvorved artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) og artikel 41, stk. 2, litra c), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er tilsidesat, idet — sagsøgte alene fremsatte en abstrakt og generel begrundelse for ikke at give hel eller delvis aktindsigt i de rapporter om revision af ECDC, der er foretaget af Europa-Kommissionens interne revisionstjeneste, og som sagsøgte er i besiddelse af. Sagsøgte undlod endvidere at godtgøre, at der ikke forelå en tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen — det fremgår af fast retspraksis, at der skal meddeles en konkret og individuel begrundelse for at nægte aktindsigt i dokumenter, ligesom begrundelsen skal være specifik og effektivt beskrive den eventuelle interesse, der har større vægt end sagsøgerens ret til aktindsigt, samtidig med, at det skal godtgøres, at der ikke foreligger en tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen.
3)

Tredje anbringende om, at de anfægtede foranstaltninger tilsidesætter retten til forsvar og retten til en retfærdig rettergang, for så vidt som de ikke giver sagsøgeren mulighed for effektivt at udøve sin ret til forsvar, herunder retten til at blive hørt. Henset til den tætte forbindelse mellem retten til forsvar og retten til en effektiv domstolsprøvelse er sagsøgerens ret til effektive retsmidler også blevet tilsidesat.
2)

Andet anbringende hvorved det gøres gældende, at Kommissionen tilsidesatte sin forpligtelse til at træffe en klar og begrundet beslutning om annullation af tildelingen, i strid med artikel 18 i den europæiske kodeks for god forvaltningsskik, idet den ikke gav en begrundelse for, hvorfor sagsøgeren fik en uberettiget fordel i forhold til andre tilbudsgivere.
9)

For det niende har Kommissionen med urette lagt til grund, at sagsøgeren fra 16. november 1999 til 3. juli 2007 har deltaget i de (angiveligt) konkurrencebegrænsende aftaler. Denne anklage om en enkelt og vedvarende overtrædelse fra 16. november 1999 til 3. juli 2007 er imidlertid grundet en selvstændig prisforhøjelse for år 2001 samt grundet manglen på en aftale for år 2002 ikke holdbar. Således kan dog tidsrummet fra 2003 medregnes i afgørelsen. For så vidt sagsøgeren anklages for konkurrencebegrænsende adfærd uden for det tyske marked, kan virksomheden højst kritiseres for en overtrædelse af artikel 101 TEUF for år 2007. Sagsøgeren er derfor af den opfattelse, at der ikke er grundlag for at tilregne denne en overtrædelse med en varighed på syv år og syv måneder.
—

Subsidiært: — Hvis Domstolen giver sagsøgerne medhold i det første og/eller andet anbringende, ændres afgørelsens artikel 2, stk. 2, artikel 2, stk. 3, og artikel 2, stk. 4, for så vidt som de vedrører sagsøgerne, således at den bøde, sagsøgerne er blevet pålagt deri, annulleres eller subsidiært nedsættes. — Hvis Domstolen giver sagsøgerne medhold i det tredje anbringende, annulleres eller ændres afgørelsens artikel 1, stk. 2, litra f), således at overtrædelsens kortere varighed afspejles, og afgørelsens artikel 2, stk. 2, ændres som følge deraf for så vidt angår sagsøgerne, således at den bøde, sagsøgerne er blevet pålagt deri, annulleres eller nedsættes. — Hvis Domstolen giver sagsøgerne medhold i det fjerde anbringende, ændres afgørelsens artikel 2, stk. 2, artikel 2, stk. 3, og artikel 2, stk. 4, for så vidt som de vedrører sagsøgerne, således at den bøde, sagsøgerne er blevet pålagt deri, annulleres eller subsidiært nedsættes, og under alle omstændigheder.
—

Harmoniseringskontoret og Katjes Fassin GmbH & Co. KG tilpligtes at betale sagens omkostninger i forbindelse med sagens behandling ved indsigelsesafdelingen, appelkammeret og for Retten.
2)

Med det andet anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgte har undladt at give en fyldestgørende og tilstrækkelig begrundelse for at opføre sagsøgeren på den liste over de personer og enheder, som er omfattet af de restriktive foranstaltninger.
4)

Med det fjerde anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen tilsidesatte artikel 101, stk. 1, og artikel 296 TEUF, artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 4, 7 og artikel 23, stk. 2, i Rådets forordning nr. 1/2003 samt principperne om personligt ansvar og om god forvaltningsskik ved at anse sagsøgeren for at være ansvarlig for den af BAX Global Ltd. (UK) udviste adfærd og ved udelukkende at pålægge sagsøgeren en bøde for denne adfærd, selv om BAX Global Ltd. (UK) i hele den periode, hvor adfærden beskrevet i den anfægtede afgørelses artikel 1, stk. 1, litra a), varede, havde været et datterselskab ejet af en anden virksomhed ledet af The Brink’s Company.