Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EU-retten – fortolkning – tekster på flere sprog – ensartet fortolkning

[Kommissionens forordning nr. 874/2004, art. 21, stk. 3, litra a)- e)]

2. Transeuropæiske net – telekommunikationssektoren – internet – et topdomænenavns implementering og funktion – spekulation i og misbrug af registrering

[Kommissionens forordning nr. 874/2004, art. 21, stk. 1, litra b), og stk. 3]

Sammendrag

1. Artikel 21, stk. 3, i forordning nr. 874/2004 om generelle retningslinjer for implementeringen af topdomænet .eu og dets funktioner samt principperne for registrering skal fortolkes således, at ond tro kan godtgøres ved andre faktiske omstændigheder end dem, der er omhandlet i denne bestemmelses litra a)-e).

Nødvendigheden af en ensartet anvendelse og dermed fortolkning af en fællesskabsretsakt udelukker nemlig, at denne betragtes isoleret i en af sine versioner, idet det tværtimod er påkrævet, at den fortolkes i overensstemmelse med såvel ophavsmandens virkelige vilje som det af ham forfulgte mål, navnlig i lyset af dens affattelse på alle sprogene.

Det forfulgte mål med at gøre det resultatløst at spekulere i eller misbruge registreringer af domænenavne, som grundet beskaffenheden heraf kan være kendetegnet ved forskellige faktiske eller retlige omstændigheder, ville bringes i fare, hvis ond tro som omhandlet i artikel 21, stk. 1, litra b), i forordning nr. 874/2004 kun kunne godtgøres ved de sparsomt opregnede faktiske omstændigheder i denne artikels stk. 3, litra a)-e).

(jf. præmis 35, 37 og 39 samt domskonkl. 1)

2. For at vurdere, om der foreligger en adfærd i ond tro som omhandlet i artikel 21, stk. 1, litra b), i forordning nr. 874/2004, sammenholdt med samme artikels stk. 3, er den nationale retsinstans forpligtet til at tage hensyn til alle de relevante faktorer, der kendetegner den konkrete sag, og navnlig de betingelser, hvorunder varemærket blev registreret, og hvorunder topdomænenavnet .eu blev registreret.

Hvad angår betingelserne, hvorunder varemærket er blevet registreret, skal den nationale retsinstans navnlig tage hensyn til:

- at indehaveren ikke havde til hensigt at anvende varemærket på det marked, hvor det blev søgt beskyttet

- varemærkets udseende

- den omstændighed, at der er registreret et stort antal andre varemærker, som svarer til generiske betegnelser, og

- den omstændighed, at varemærket er blevet registreret kort forinden, at den trinvise registrering af topdomænenavne .eu begyndte.

Hvad angår betingelserne, hvorunder topdomænenavnet .eu er blevet registreret, skal den nationale retsinstans navnlig tage hensyn til:

- misbrug af specialtegn eller skilletegn som omhandlet i artikel 11 i forordning nr. 874/2004 i forhold til anvendelsen af transskriptionsreglerne i denne artikel

- registrering i den første delperiode af den trinvise registrering som fastsat i denne forordning på grundlag af et artificielt varemærke, der er skabt og registreret med henblik på at omgå den trinvise registrering, og

- den omstændighed, at der er indgivet et stort antal ansøgninger om registrering af domænenavne, som svarer til generiske betegnelser.

Der er intet i ordlyden af artikel 11, stk. 2, i forordning nr. 874/2004 om generelle retningslinjer for implementeringen af topdomænet .eu og dets funktioner samt principperne for registrering, der gør det muligt at konkludere, at der på nogen måde er en rangorden mellem de tre transskriptionsregler. Det fremgår af denne forordnings artikel 10, stk. 2, at ved registrering af et topdomænenavn .eu på grundlag af ældre rettigheder registreres den fuldstændige betegnelse, som er genstand for den ældre rettighed, således som det er skrevet i dokumentationen for, at der består en sådan ældre rettighed. Eftersom visse specialtegn, som kan forekomme i et navn, som er genstand for den ældre rettighed, på grund af tekniske hindringer imidlertid ikke kan forekomme i et domænenavn, har lovgiver i artikel 11, stk. 2, i forordning nr. 874/2004 fastsat transskriptionsregler for sådanne specialtegn.

Det følger således af artikel 10, stk. 2, sammenholdt med artikel 11, i den nævnte forordning, at anvendelsen af transskriptionsreglerne i stk. 2 i denne artikel 11 er underlagt formålet om at sikre, at domænenavnet, der søges registreret, er identisk med eller så sammenfaldende som muligt med det navn, for hvilket en ældre rettighed påberåbes.

Forekomsten af specialtegn i navnet, for hvilket en ældre rettighed påberåbes, samt ansøgerens valg i forhold til de tre regler om transskription af sådanne tegn, som følger af denne forordnings artikel 11, stk. 2 – nemlig at de udgår, erstattes af bindestreger eller transskriberes – kan således antyde, at der foreligger en adfærd i ond tro som omhandlet i denne forordnings artikel 21, stk. 1, litra b), navnlig i tilfælde af at domænenavnet, der søges registreret, ikke er sammenfaldende med det navn, for hvilket en ældre rettighed påberåbes.

Den omstændighed, at indehaveren af rettigheden i medfør af national ret og/eller fællesskabsretten på tidspunktet for registreringen af domænenavnet var ansøgeren ubekendt, har derimod ingen relevans. Eftersom forekomsten af ældre rettigheder til et navn, der svarer til en generisk betegnelse, ikke kan udelukkes, indebærer en adfærd, som åbenbart tilsigter at omgå den trinvise registrering indført ved forordning nr. 874/2004, en risiko for at skade indehavere af sådanne rettigheder. En sådan adfærd tilsigter desuden at opnå en utilbørlig fordel til skade for alle andre parter, der er interesserede i samme domænenavn, men som ikke har en ældre rettighed at gøre gældende og derfor må vente på, at den almindelige registrering af topdomænenavne .eu påbegyndes, for at kunne indgive en registreringsansøgning.

(jf. præmis 57, 60-63, 72 og 75-77 samt domskonkl. 2)