Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Statsstøtte - begreb - foranstaltningens selektive karakter

(EF-traktaten, art. 92, stk. 1 (efter ændring nu art. 87, stk. 1, EF))

2. Statsstøtte - begreb - differentieret behandling af virksomheder med hensyn til opgaver

(EF-traktaten, art. 92, stk. 1 (efter ændring nu art. 87, stk. 1, EF))

3. Statsstøtte - påvirkning af samhandelen mellem medlemsstater - beskeden støtte - Kommissionens udelukkelse af transportsektoren fra den såkaldte de minimis-regel - rækkevidde - virksomheder, som kun udfører transport for egen regning

(EF-traktaten, art. 92, stk. 1 (efter ændring nu art. 87, stk. 1, EF))

4. Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - rækkevidde - kommissionsbeslutning om statsstøtte - karakterisering af påvirkningen af samhandelen mellem medlemsstater

(EF-traktaten, art. 92, stk. 1 (efter ændring nu art. 87, stk. 1, EF); art. 253 EF)

5. Statsstøtte - påvirkning af samhandelen mellem medlemsstater - konkurrencebegrænsning - beskeden støtte i en sektor med skarp konkurrence

(EF-traktaten, art. 92, stk. 1 (efter ændring nu art. 87, stk. 1, EF))

6. Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - rækkevidde - Kommissionens afslag på at godkende en statsstøtte i medfør af for den bindende rammebestemmelser - nødvendigt at kvalificere støtte i relation til en væsentlig sondring i rammebestemmelserne

(EF-traktaten, art. 92, stk. 3 (efter ændring nu art. 87, stk. 3, EF); art. 253 EF)

Sammendrag

1. Traktatens artikel 92, stk. 1 (efter ændring nu artikel 87, stk. 1, EF), sondrer ikke under hensyn til grundene til eller til hensigten med de statslige interventioner, men bestemmelsen definerer disse i kraft af deres virkninger. Med hensyn til dens anvendelse skal der derfor udelukkende tages stilling til, om en statslig foranstaltning som led i en bestemt retlig ordning kan begunstige visse virksomheder eller visse produktioner i forhold til andre virksomheder, der under hensyntagen til det formål, der forfølges med den pågældende ordning, befinder sig i en tilsvarende faktisk og retlig situation. I bekræftende fald opfylder den pågældende foranstaltning den betingelse om selektivitet, der er afgørende for begrebet statsstøtte, som omhandlet i denne bestemmelse.

Hverken den omstændighed, at et stort antal virksomheder kan blive omfattet af en statslig foranstaltning, eller at disse virksomheder hører til i forskelligartede erhvervssektorer, er tilstrækkelig til at rejse tvivl med hensyn til støttens selektive karakter, og følgelig til, at foranstaltningen ikke kvalificeres som statsstøtte. Opbygningen af en støtteordning, der faktisk har begunstiget fysiske personer og små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med transport for egen regning eller mod betaling, er selektiv.

( jf. præmis 46-49 )

2. Begrebet statsstøtte omfatter ikke foranstaltninger, hvorved der indføres en differentieret behandling af virksomheder med hensyn til opgaver, når denne differentiering er en følge af arten og opbygningen af den ordning, der varetager de pågældende opgaver. Begrebet omfatter imidlertid støtte, der ydes visse virksomheder, navnlig med henblik på at sikre en del af de omkostninger, som normalt skal afholdes over deres budget, som f.eks. den nødvendige fornyelse af deres erhvervskøretøjer.

( jf. præmis 52 og 55 )

3. Situationen for erhvervsmæssige transportvirksomheder og virksomheder, som kun udfører transporter for egen regning, er ikke tilstrækkelig ens til, at de to kategorier af virksomheder kan antages at tilhøre samme sektor og at virke på det samme marked. Det forhold, at de minimis-reglen ikke finder anvendelse på statsstøtte inden for transportsektoren ifølge de af Kommissionen vedtagne rammebestemmelser og meddelelser, som i første række er bindende for Kommissionen selv, gælder derfor ikke for støtte, der ydes til virksomheder, som kun foretager transport for egen regning, med henblik på fornyelse af deres erhvervskøretøjer. Da denne udelukkelse vedrører en undtagelse, skal den fortolkes strengt.

( jf. præmis 67, 69 og 70 )

4. I visse tilfælde fremgår det af selve de omstændigheder, hvorunder støtten er ydet, at den kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene. I sådanne tilfælde påhviler det Kommissionen at angive disse omstændigheder i beslutningens begrundelse. Kravet herom er opfyldt, når det er angivet i begrundelsen, at statsstøtte, der er ydet visse støttemodtagere med et større beløb end de minimis-tærsklen, kunne begunstige dem i en sektor, hvor konkurrencen er blevet liberaliseret mellem medlemsstaterne.

( jf. præmis 74 og 75 )

5. Selv en relativt beskeden støtte kan påvirke konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne, når der er en skarp konkurrence inden for den sektor, hvor de støttemodtagende virksomheder opererer. Bortset fra det tilfælde, hvor erhvervsdrivende på det pågældende marked følger en konkurrencebegrænsende adfærd, vil en sektor med overkapacitet nødvendigvis være kendetegnet ved en skarp konkurrence. En sådan støtte er dermed omfattet af forbuddet i traktatens artikel 92, stk. 1 (efter ændring nu artikel 87, stk. 1, EF).

( jf. præmis 76 og 77 )

6. Da de rammebestemmelser om statsstøtte til miljøbeskyttelse, som Kommissionen har vedtaget som led i sit tilsyn med statsstøtte, og som den er bundet af, såfremt bestemmelserne ikke afviger fra traktatens bestemmelser og er blevet accepteret af medlemsstaterne, tillægger det afgørende betydning, om en støtte betegnes som en investeringsstøtte eller en driftsstøtte, kan Kommissionen ikke beslutte, at en støtte ikke kan godkendes efter disse rammebestemmelser uden at henføre støtten til en af disse to kategorier i beslutningens begrundelse.

( jf. præmis 95-97 )