DA Den Europæiske Unions Tidende C 212/38

Sag anlagt den 17. juli 2006 — Solvay mod Kommissionen

(Sag T-186/06)

(2006/C 212/67)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Solvay SA (Bruxelles, Belgien) (ved lawyers O.W. Brouwer og D. Mes, og solicitors M. O'Regan og A. Villette)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Artikel 1, 2 og 3 i Kommissionens beslutning af 3. maj 2006 vedrørende en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og natriumperborat) annulleres helt eller delvist, for så vidt beslutningen angår sagsøgeren, særligt for så vidt det blev fundet, at sagsøgeren tilsidesatte EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, dels a) mellem den 31. januar 1994 og august 1997, dels b) mellem den 18. maj og den 31. december 2000.

— De bøder, som sagsøgeren og Solvay Solexis SpA er blevet pålagt ved beslutningen, annulleres eller nedsættes væsentligt.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgerens omkostninger i forbindelse med betalingen af hele eller dele af bøden eller ved at stille en bankgaranti.

— Retten træffer enhver anden foranstaltning, som den måtte finde passende.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen har ved den anfægtede beslutning fundet, at sagsøgeren tilsidesatte artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 ved at deltage i et kartel for brintoverilte og natriumperborat, som hovedsageligt bestod i udveksling af oplysninger mellem konkurrenterne om priser og salgsmængder, prisaftaler, aftaler om nedsættelse af produktionskapaciteten inden for EØS-området og overvågning af de konkurrencestridige tiltag.

Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen var berettiget til at finde, at Solvay havde tilsidesat artikel 81 EF mellem august 1997 og 18. maj 2000, men at Kommissionen begik retlige fejl og anlagde åbenbart urigtige skøn ved anvendelsen af artikel 81, idet den fandt, at Solvay havde begået overtrædelsen dels mellem den 31. januar 1994 og august 1997 og dels mellem den 18. maj og den 31. december 2000. Disse fejl og det åbenbart urigtige skøn vedrører navnlig:

a) forkert anvendelse af begreberne »aftale«, »samordnet praksis« og »enkelt vedvarende overtrædelse«.

b) utilstrækkeligt bevis for sagsøgerens deltagelse i et kartel ud over de perioder, som sagsøgeren har indrømmet.

c) formodningen om, at der fortsat var skadelige virkninger for konkurrencen efter den 18. maj 2000.

d) urigtig vurdering af beviserne i sagsakterne for ovenstående perioder.

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen ved beregningen af bøden har begået flere retlige fejl og anlagt åbenbart urigtige skøn ved anvendelsen af samarbejdsmeddelelsen (1) og forordning nr. 1/2003 (2), bl.a. vedrørende:

a) fastsættelsen af tidspunktet for anmodningerne om nedsættelse af bøder og/eller fremlæggelsen af en væsentlig merværdi i den forbindelse.

b) skønnet over merværdien af de beviser, som sagsøgeren har fremlagt.

c) størrelsen af den bødenedsættelse, som sagsøgeren blev givet, hvorved der ifølge Solvay åbenbart ikke blev taget højde for omfanget af den bevisværdi, som Solvay havde bidraget med, ligesom Solvays væsentlige og vedvarende samarbejde.

Desuden gør sagsøgeren gældende, at bøden var urimelig stor og uforholdsmæssig, og at Kommissionen ikke har fremlagt nogen eller, subsidiært, tilstrækkelige årsager som begrundelse for beregningen af bøden.

Derudover gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen ulovligt pålagde sagsøgerens datterselskab, Solvay Solexis SpA, en bøde.

Endelig gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har tilsidesat væsentlige processuelle krav og retten til forsvar, idet den ikke har givet fuld adgang til sagsakterne og ikke givet aktindsigt i ikke-fortrolige udgaver af besvarelserne af klagepunktsmeddelelserne fra andre parter i Kommissionens procedure.

(1) Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (EFT 2002 C 45 03).

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).