Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Miljø – vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet – direktiv 85/337 – forpligtelse for de kompetente myndigheder til at gennemføre vurderingen forud for, at der gives tilladelse – udtrykket tilladelse i henhold til artikel 1, stk. 2 – afgørelse, der fastsætter nye betingelser for et projekt om genoptagelse af minedrift – omfattet

(Rådets direktiv 85/337, art. 1, stk. 2, art. 2, stk. 1,og art. 4, stk. 2)

2. Miljø – vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet – direktiv 85/337 – forpligtelse for de kompetente myndigheder til at gennemføre vurderingen forud for, at der gives tilladelse – forpligtelse, der ikke er direkte forbundet med gennemførelsen af en anden forpligtelse, der i henhold til direktivet påhviler en tredjemand – en borgers mulighed for at påberåbe sig direktivet

(Rådets direktiv 85/337, art. 1, stk. 2, art. 2, stk. 1, og art. 4, stk. 2)

3. Miljø – vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet – direktiv 85/337 – forpligtelse for de kompetente myndigheder til at gennemføre vurderingen forud for, at der gives tilladelse – undladelse af at foretage vurderingen – myndighedernes forpligtelse til at råde bod herpå – rækkevidde – anvendelse af de nationale processuelle regler

(Art. 10 EF; Rådets direktiv 85/337,art. 2, stk. 1)

Sammendrag

1. Artikel 2, stk. 1, i direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirken på miljøet, der bestemmer, at medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at projekter, der kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse, sammenholdt med direktivets artikel 4, stk. 2, skal fortolkes således, at de afgørelser, der træffes af de kompetente myndigheder ved anvendelsen af bestemmelser som section 22 i Planning and Compensation Act 1991 (den engelske lov om by- og egnsplanlægning og erstatning) og Schedule 2 hertil, der fastsætter en særordning for gamle udvindingstilladelser (old mining permissions), som har til virkning, at minedrift genoptages, samlet set indeholder en »tilladelse« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i direktivets artikel 1, stk. 2, således at de kompetente myndigheder i givet fald er forpligtet til at foretage en vurdering af indvirkningerne på miljøet.

Under en tilladelsesprocedure i flere led skal denne vurdering i princippet foretages, så snart det er muligt at identificere og vurdere alle de virkninger, som projektet kan have på miljøet.

(jf. præmis 42 og 43 samt domskonkl. 1)

2. Når der foreligger en forpligtelse for den berørte medlemsstat til at sikre, at de kompetente myndigheder foretager en vurdering af driften af et stenbruds indvirkninger på miljøet, der ikke er direkte forbundet med gennemførelsen af en eller anden forpligtelse, der i henhold til direktiv 85/337 påhviler ejerne af dette stenbrud, kan det forhold, at disse ejere – på grund af denne stats forsinkede gennemførelse af sin nævnte forpligtelse – må acceptere, at minedriftsvirksomheden indstilles, indtil resultaterne af denne vurdering foreligger, ikke forhindre en borger i at påberåbe sig direktivets artikel 2, stk. 1, sammenholdt med artikel 1, stk. 2, og artikel 4, stk. 2.

Blotte negative følgevirkninger for tredjemands rettigheder – selv hvis de klart kan fastslås – kan nemlig ikke begrunde, at en borger nægtes adgang til at påberåbe sig bestemmelser i et direktiv over for den berørte medlemsstat.

(jf. præmis 57, 58 og 61 samt domskonkl. 2)

3. De kompetente myndigheder i en medlemsstat er i henhold til artikel 10 EF forpligtet til inden for rammerne af deres kompetence at træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger for at råde bod på, at der ikke er blevet foretaget en vurdering af indvirkningerne på miljøet af et projekt i henhold til artikel 2, stk. 1, i direktiv 85/337.

I henhold til princippet om medlemsstaternes processuelle autonomi henhører de processuelle regler i den forbindelse under hver medlemsstats interne retsorden. Disse regler må dog ikke være mindre fordelagtige end dem, der regulerer tilsvarende situationer på grundlag af national ret (ækvivalensprincippet), og de må ikke i praksis gøre det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve de rettigheder, der tillægges i henhold til Fællesskabets retsorden (effektivitetsprincippet).

I den forbindelse påhviler det den nationale domstol at fastslå, om der efter national ret er mulighed for at tilbagekalde eller suspendere en tilladelse, der allerede er givet, således at projektet kan blive undergivet en vurdering af dets indvirkninger på miljøet i henhold til kravene i direktivet, eller alternativt – hvis borgeren er enig deri – om borgeren har mulighed for at forlange erstatning for den lidte skade.

(jf. præmis 70 og domskonkl. 3)