DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/22

Sag anlagt den 17. december 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik

(Sag C-601/10)

2011/C 63/41

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. Patakia og D. Kukovec)

Sagsøgt: Den Hellenske Republik

Sagsøgerens påstande

— Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8 og artikel 11, stk. 3, i direktiv 92/50/EØF (1) samt i henhold til artikel 20 og artikel 31, stk. 4, i direktiv 2004/18/EF (2), idet den i henhold til et udbud efter forhandling og uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse har indgået offentlige aftaler om supplerende tjenesteydelser vedrørende registrering i matrikelbog og byplanlægning, som ikke var indeholdt i den oprindelige aftale indgået af kommunerne i Vasiliki, Kassandra, Egnatia og Arethousa.

— Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen har gjort gældende, at eftersom 1) ovennævnte kommuner, i egenskab af lokalsamfund, er omfattet af begrebet ordregivende myndighed i medfør af artikel 1, litra b), i direktiv 92/50/EØF og i medfør af artikel 1, stk. 9, i direktiv 2004/18/EF, 2) der er tale om gensidigt bebyrdende aftaler, hvis genstand er byplanlægning (artikel 8, sammenholdt med bilag I A, punkt 12, i direktiv 92/50/EØF, og artikel 20, sammenholdt med bilag II A, punkt 12, i direktiv 2004/18/EF), og 3) den anslåede værdi for hver enkelt anfægtede aftale overstiger de tærskelværdier, der er fastsat i artikel 7 i direktiv 92/50EØF og i artikel 7 i direktiv 2004/18/EF, falder de omstridte aftaler inden for anvendelsesområdet for nævnte direktiver.

Tilsidesættelse af artikel 8 og artikel 11, stk. 3, i direktiv 92/50/EØF

Hvad angår de omstridte aftaler om supplerende tjenesteydelser, der er indgået af Kassandra kommune, anfører Kommissionen, at den ordregivende myndighed har valgt den direkte tildelingsprocedure uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, selv om betingelserne i artikel 8 og artikel 11, stk. 3, litra e), i direktiv 92/50/EØF, som gør det muligt at ty til denne undtagelsesprocedure og finder anvendelse for de pågældende aftaler, ikke var opfyldt. Især opfylder ingen af de omstridte aftaler om supplerende tjenesteydelser kravet om en uforudset omstændighed. Subsidiært har Kommissionen understreget, at selv om betingelserne i undtagelsesbestemmelsen i artikel 11, stk. 3, litra e), i direktiv 92/50/EØF er opfyldt, overskrider værdien af de indgåede aftaler om supplerende tjenesteydelser grænsen på 50 % af værdien af den oprindelige aftale som anført i direktivet.

Tilsidesættelse af artikel 20 og artikel 31, stk. 4, i direktiv 2004/18/EF

Hvad angår de omstridte aftaler om supplerende tjenesteydelser, der er indgået af kommunerne i Vasiliki, Egnatia og Arethousa, har Kommissionen gjort gældende, at de ordregivende myndigheder har valgt den direkte tildelingsprocedure uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, selv om betingelserne i artikel 20 og artikel 31, stk. 4, litra a), i direktiv 2004/18/EF, som gør det muligt at ty til denne undtagelsesprocedure, og som finder anvendelse på de pågældende aftaler, ikke var opfyldt. Især opfylder ingen af de omstridte aftaler om supplerende tjenesteydelser kravet om en uforudset omstændighed. Subsidiært har Kommissionen understreget, at selv om betingelserne i undtagelsesbestemmelsen i artikel 31, stk. 4, litra a), i direktiv 2004/18/EF var opfyldt, overskrider værdien af de indgåede aftaler om supplerende tjenesteydelser grænsen på 50 % af værdien af den oprindelige aftale som anført i direktivet.

Med hensyn til Den Hellenske Republiks argument om, at den procedure, der var fulgt med henblik på at indgå de anfægtede aftaler, var i overensstemmelse med de på det pågældende tidspunkt gældende nationale retsforskrifter, anfører Kommissionen, at den fulgte procedure var i strid med direktiv 92/50/EØF, som allerede var blevet gennemført i national ret på det tidspunkt, hvor ovennævnte aftaler blev indgået (samt i strid med direktiv 2004/18/EF, som efterfølgende blev vedtaget). Under alle omstændigheder har Kommissionen bemærket, at den pågældende procedure heller ikke var forenelig med ovennævnte nationale retsforskrifter.

Da medlemsstaterne imidlertid ikke kan påberåbe sig interne forhold for at begrunde den manglende opfyldelse af forpligtelser og frister, der kan udledes af fællesskabsretten, har Kommissionen gjort gældende, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8 og artikel 11, stk. 3, i direktiv 92/50/EØF, samt i henhold til artikel 20 og artikel 31, stk. 4, i direktiv 2004/18/EF, idet den har undladt at sikre vedtagelsen af og en effektiv anvendelse af de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme fællesskabsrettens bestemmelser.

(1) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.

(2) EUT L 134 af 30.4.2004, s. 114.