Sag T-57/91

National Association of Licensed Opencast Operators

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»EKSF-traktatcn — konkurrence — ejendomsretten til kulreserver tillagt en offentlig virksomhed, som ifølge lov har eneret til at meddele licenser til udvinding — licenstagende producent skal som modydelse enten betale en royalty eller levere kul til licensgiver — royaltysatser — pris på leveret kul — forenelighed med EKSF-traktaten«

Rettens dom (Tredje Udvidede Afdeling) af 24. september 1996 II-1023

Sammendrag af dom

EKSF – bestemmelser om karteller og om misbrug af en dominerende stilling – licens til udvinding af kul – royaltysatser fastsat af producenten – mulighed for at anvende bestemmelserne om misbrug af dominerende stilling, men ikke bestemmelserne om karteller – bestemmelserne om praksis med hensyn til priser uanvendelige

Det tilkommer ikke Fællesskabets retsinstanser at træffe afgørelser på institutionernes vegne eller at rette påbud til disse inden for rammerne af den af dem udøvede legalitetskontrol. Desuden påhviler det den pågældende institution at gennemføre de foranstaltninger, der er nødvendige til opfyldelsen af en dom i et annullationssøgsmål.

Første del af EKSF-traktatens artikel 33, stk. 1, andet punktum, begrænser Fællesskabets retsinstansers adgang til at efterprøve lovligheden af Kommissionens afgørelser vedrørende den økonomiske politik, mens anden del ophæver denne begrænsning, såfremt sagsøgeren gør gældende, at der foreligger magtfordrejning eller at traktaten åbenbart er tilsidesat. Det er nødvendigt og tilstrækkeligt, at søgsmålsgrundene om åbenbar overtrædelse af traktaten støttes af relevante indicier, for at Fællesskabets retsinstanser kan efterprøve den situation, der er en følge af de økonomiske kendsgerninger eller omstændigheder, på grundlag af hvilke den anfægtede beslutning er blevet truffet. Et strengere krav ville være en sammenblanding af søgsmålsgrundens formalitets- og realitetsbehandling, mens en lempeligere fortolkning, hvorefter den blotte påberåbelse af en af de nævnte søgsmålsgrunde var nok til at få skønnet vedrørende de økonomiske forhold efterprøvet af Fællesskabets retsinstanser, derimod ville betyde, at disse søgsmålsgrunde blev reduceret til blotte formaliteter. Ved udøvelsen af denne kontrol kan Fællesskabets retsinstanser kun efterprøve, om den anfægtede beslutning er åbenbart uberettiget ud fra de betingelser, der er fastsat ved traktaten, og en samlet vurdering af den økonomiske situation, hvorved bemærkes, at udtrykket »åbenbart« forudsætter en så alvorlig tilsidesættelse af retsregler, at det må betragtes som en følge af en klar vildfarelse i skønnet vedrørende den situation, med henblik på hvilken beslutningen blev truffet, set i relation til traktatens bestemmelser.

Ligesom det i relation til EF-traktaten står Kommissionen frit for at gennemføre proceduren i henhold til artikel 85 eller i henhold til artikel 86 for så vidt angår en aftale, der pålægger en dominerende virksomheds medkontrahent forpligtelser, der udgør misbrug af en dominerende stilling, og som ligeledes kan falde ind under artikel 85, særlig artikel 85, stk. 3, har institutionen mulighed for inden for rammerne af EKSF-traktaten udelukkende at bedømme en royaltysats, som en producent, der har eneret til forarbejdning og udvinding af kul, har fastsat med hensyn til licenser til udvinding, uden at tage stilling til, om royaltyen er lovlig i henseende til traktatens artikel 65. Da EKSF-traktatcns artikel 4, litra d), der kun finder selvstændig anvendelse i mangel af mere specifikke regler, er gennemført ved artikel 66, stk. 7, må en beslutning ved sin gennemgang af royaltysatsen anses for at have anvendt disse to bestemmelser samtidigt, selv om afvisning af klagen alene udtrykkeligt er begrundet med artikel 66, stk. 7. I tilfælde, hvor sådanne regler gentages eller nærmere uddybes i andre af traktatens bestemmelser, skal de regler, der angår én og samme bestemmelse, betragtes som en helhed og anvendes under ét. EKSF-traktatcns artikel 60 finder ikke anvendelse ved en undersøgelse af royaltysatsen. Bestemmelsen omfatter kun illoyal og diskriminerende praksis vedrørende prisspørgsmål, hvorfor den ikke finder anvendelse på de af en producent meddelte licenser til udvinding af kul. For så vidt som producenten meddeler licenser til udvinding, kan han ikke anses for sælger af produkter.

En procedure, som Kommissionen indleder for at sikre, at virksomheder overholder konkurrencereglerne, er ikke en kontradiktorisk procedure mellem den klagende virksomhed og den virksomhed, som er genstand for klagen. Heraf følger, at de to berørte virksomheder ikke har samme proceduremæssige stilling, samt at klageren ikke nyder samme ret til kontradiktion som den anden virksomhed, og hvorefter denne skal have mulighed for at fremføre sine synspunkter med hensyn til de klagepunkter, der eventuelt kan gøres gældende imod virksomheden, samt til de dokumenter, klagepunkterne støttes på. Det følger heraf, at en klagende virksomhed ikke kan påberåbe sig en formel ret til en mundtlig høring, inden Kommissionen forkaster dens klage.

Begrundelsen for en bebyrdende beslutning skal dels gøre det muligt for adressaten at gøre sig bekendt med begrundelserne for den trufne foranstaltning med henblik på i påkommende tilfælde at kunne varetage sine interesser og afgøre, om beslutningen er lovlig, dels gøre det muligt for Fællesskabets retsinstanser at udøve deres legalitetskontrol. I begrundelsen for sine beslutninger i henhold til konkurrencereglerne er Kommissionen imidlertid ikke forpligtet til at tage stilling til alle de faktiske eller retlige spørgsmål, som klagerne har fremført til støtte for deres begæring om, at det fastslås, at reglerne er overtrådt. Det er tilstrækkeligt, at den redegør for de faktiske omstændigheder og retlige betragtninger, der har været afgørende for beslutningen. Endelig skal kravet om begrundelse vurderes på grundlag af omstændighederne i det konkrete tilfælde, bl. a. retsaktens indhold, arten af de anførte grunde og den sammenhæng, hvori den er vedtaget.