DOMSTOLENS DOM (FJERDE AFDELING) AF 28. JANUAR 1992. - FRANC SOBA KG MOD HAUPTZOLLAMT AUGSBURG. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: FINANZGERICHT MUENCHEN - TYSKLAND. - SURKIRSEBAER I SUKKERLAGE - BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER. - SAG C-266/90.



Samling af Afgørelser 1992 side I-00287



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Landbrug - faelles markedsordninger - produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager - beskyttelsesforanstaltninger over for indfoersel af surkirsebaer - importpris - beregning

(Kommissionens forordning nr. 1626/85, art. 3, stk. 1)

Sammendrag

Artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1626/85 om beskyttelsesforanstaltninger over for indfoersel af visse surkirsebaer skal fortolkes saaledes, at omkostningerne ved pakninger, som importoeren vederlagsfrit har stillet til leverandoerens raadighed, skal medregnes ved fastsaettelsen af importprisen.

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 10. juli 1990, indgaaet til Domstolen den 5. september s.aa., har Finanzgericht Muenchen i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 3, stk. 1, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1626/85 af 14. juni 1985 om beskyttelsesforanstaltninger over for indfoersel af visse surkirsebaer (EFT L 156, s. 13).

2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag mellem Franc Soba KG (herefter benaevnt "sagsoegeren") og Hauptzollamt Augsburg (herefter benaevnt "sagsoegte") vedroerende betalingen af 1 134 138,17 DM i udligningsafgift. Sagsoegte har kraevet beloebet betalt med den begrundelse, at sagsoegeren ikke har overholdt den i forordning nr. 1626/85 fastsatte minimumsimportpris.

3 Forordning nr. 1626/85 fastsaetter i artikel 1, stk. 1, en minimumsimportpris for bl.a. "surkirsebaer i sukkerlage i pakninger ...". Ifoelge artiklens stk. 2 opkraeves en udligningsafgift, som er fastsat i bilaget til forordningen, hvis minimumsimportprisen ikke overholdes.

4 Artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1626/85 bestemmer:

"Importprisen bestaar af foelgende komponenter:

a) fob-prisen i oprindelseslandet

b) transport- og forsikringsomkostninger indtil det sted, hvor produktet kommer ind paa Faellesskabets toldomraade."

5 Forordning nr. 1626/85 gjaldt ifoelge artikel 5, stk. 2, indtil den 9. maj 1986. Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1257/86 af 29. april 1986 (EFT L 113, s. 37) forlaengede gyldigheden indtil den 9. maj 1987.

6 Ifoelge forelaeggelseskendelsen indfoerte sagsoegeren i tidsrummet 5. december 1985 - 10. september 1986 103 forsendelser stenfrie surkirsebaer i glas, som var koebt hos en jugoslavisk producent. I forbindelse med afviklingen af formaliteterne ved indfoerslen vedlagde sagsoegeren altid toldanmeldelsen en beregning af importprisen, hvorved der i prisen paa surkirsebaerrene ifoelge fakturaen var medregnet vaerdien af den emballage (glas, laag, etiketter, papkasser, krympefolie), som var stillet vederlagsfrit til leverandoerens raadighed.

7 Selv om sagsoegte til at begynde med ikke opkraevede udligningsafgifter, fandt man efterfoelgende, at emballagens vaerdi ikke skulle medregnes i importprisen. Efter sagsoegtes opfattelse havde sagsoegeren derfor ikke overholdt minimumsprisen i forordning nr. 1626/85. Sagsoegte fastsatte derfor en udligningsafgift paa 80,02 DM/100 kg nettovaegt for de indfoerte surkirsebaer og kraevede ved afgoerelse af 29. oktober 1986, at sagsoegeren efterbetalte det naevnte afgiftsbeloeb.

8 Efter forgaeves klage over denne afgoerelse anlagde sagsoegeren sag ved Finanzgericht Muenchen. Da Finanzgericht var af den opfattelse, at sagens afgoerelse maatte afhaenge af fortolkningen af artikel 3 i forordning nr. 1626/85, udsatte den ved kendelse af 10. juli 1990 sagen og forelagde Domstolen foelgende spoergsmaal til praejudiciel afgoerelse:

"Skal artikel 3, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 1626/85 fortolkes saaledes, at omkostningerne ved emballage, som koeberen vederlagsfrit har stillet til leverandoerens raadighed, skal medregnes ved fastsaettelsen af importprisen?"

9 Hvad naermere angaar hovedsagens faktiske omstaendigheder, de relevante retsforskrifter og de til Domstolen indgivne skriftlige indlaeg henvises i oevrigt til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.

10 Kommissionen har i foerste raekke anfoert, at omkostningerne ved emballage, som koeberen vederlagsfrit har stillet til leverandoerens raadighed, ikke skal medregnes ved fastsaettelsen af importprisen. Da henvisningen til "pakninger" i artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 1626/85 er en ordret gengivelse af Den Faelles Toldtarif, tjener henvisningen kun til at identificere varen og ikke til at fastlaegge dens pris.

11 Denne fortolkning kan ikke tiltraedes. Selv om den naevnte bestemmelse ikke vedroerer fastlaeggelsen af importprisen, indeholder den dog en definition af varen, som ifoelge bestemmelsen omfatter pakningen.

12 Denne fortolkning bekraeftes af, at den omhandlede vares minimumsimportpris - som Kommissionen har anfoert det i sit svar paa Domstolens skriftlige spoergsmaal herom - er beregnet under hensyn til saedvanlig emballage.

13 Med hensyn til artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1626/85 har Kommissionen anfoert, at bestemmelsens henvisning til fob-prisen i oprindelseslandet boer forstaas saaledes, at kun omkostninger, som er opfoert i den af saelgeren udfaerdigede faktura, kan medregnes ved fastlaeggelsen af importprisen. Bortset fra de i artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1626/85 udtrykkeligt naevnte transport- og forsikringsomkostninger, hoerer eventuelle andre omkostninger ikke til varens pris, men til dennes vaerdi, og kan ikke medregnes ved fastsaettelsen af importprisen.

14 Efter Kommissionens opfattelse fremgaar denne fortolkning ogsaa af det fortolkningsnotat 2/85 (VI/4681/85), som Kommissionens tjenestegrene har udarbejdet, og som blev droeftet i den kompetente Forvaltningskomité og blev meddelt medlemsstaterne.

15 Denne fortolkning kan ikke laegges til grund.

16 Fob-prisen er nemlig den pris, koeberen betaler for varen, der som naevnt er defineret som surkirsebaer, i sukkerlage, i pakninger. Det maa fremhaeves, at denne definition ikke omfatter alle former for emballage, men kun den egentlige pakning. Det er klart, at lovgiver dermed hentyder til den saedvanlige emballage, som er noedvendig for varens transport.

17 Naar derfor saelgeren kun har anfoert prisen paa selve frugterne i den udfaerdigede faktura, fordi koeberen vederlagsfrit har stillet emballagen til saelgerens raadighed, skal de omkostninger, koeberen har afholdt ved emballagens anskaffelse, medregnes ved importprisens beregning. Dette gaelder ogsaa, selv om emballagen ikke er koebt hos saelgeren.

18 Denne fortolkning fremgaar ogsaa af artikel 2 i forordning nr. 1626/85, som aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1712/85 af 21. juni 1985 om aendring af den engelske, graeske, italienske, nederlandske og tyske udgave af forordning (EOEF) nr. 1626/85 om beskyttelsesforanstaltninger over for indfoersel af visse surkirsebaer (EFT L 163, s. 46). Bestemmelsen lyder: "Toldmyndighederne sammenholder paa det tidspunkt, hvor toldbehandlingen ved indfoersel med henblik paa produkternes overgang til fri omsaetning afsluttes, for hvert parti importprisen med minimumsimportprisen ...". Det er nemlig klart, at sammenligningen skal ske mellem sammenlignelige varer. Da den ved forordningen indfoerte minimumspris som anfoert omfatter varen med dennes pakning, maa importprisen foelgelig omfatte surkirsebaerrene, i sukkerlage, i deres saedvanlige pakning.

19 Det tilfoejes, at et fortolkningsnotat ikke kan aendre de bindende bestemmelser i forordning nr. 1626/85.

20 Den forelaeggende rets spoergsmaal boer derfor besvares med, at artikel 3, stk. 1, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1626/85 af 14. juni 1985 om beskyttelsesforanstaltninger over for indfoersel af visse surkirsebaer skal fortolkes saaledes, at omkostningerne ved pakninger, som importoeren vederlagsfrit har stillet til leverandoerens raadighed, skal medregnes ved fastsaettelsen af importprisen.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

21 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN (Fjerde Afdeling)

vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Finanzgericht Muenchen ved kendelse af 10. juli 1990, for ret:

Artikel 3, stk. 1, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1626/85 af 14. juni 1985 om beskyttelsesforanstaltninger over for indfoersel af visse surkirsebaer skal fortolkes saaledes, at omkostningerne ved pakninger, som importoeren vederlagsfrit har stillet til leverandoerens raadighed, skal medregnes ved fastsaettelsen af importprisen.