ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 32/37

Sag anlagt den 31. oktober 2008 — Umbach mod Kommissionen

(Sag T-474/08)

(2009/C 32/73)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Dieter C. Umbach (ved Rechtsanwalt M. Stephani)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens afgørelse af 2. september 2008, sagsnummer SG.E.3/MV/psi D(2008) 6991 annulleres.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har anfægtet Kommissions afgørelse, hvorved der blev givet afslag på fuld og uindskrænket aktindsigt i dokumenter, der har forbindelse til et TACIS-program og en TACIS-kontrakt, hvori sagsøgeren var kontraherende part. Sagsøgeren har gjort gældende, at aktindsigt i de pågældende dokumenter er af afgørende betydning for dennes forsvar inden for rammerne af en sag, som Kommissionen har anlagt mod sagsøgeren som følge af TACIS-kontraktens opsigelse og med krav om tilbagebetaling af de ydede pengebeløb.

Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål for det første gjort gældende, at almindelige fællesskabsretlige principper er blevet tilsidesat, navnlig retsprincippet om god forvaltningsskik og om en retfærdig rettergang, idet han som berørt part skal have mulighed for at opnå fuld og uhindret aktindsigt i dokumenter, som er nødvendige for hans forsvar og for senere at fremsætte egne krav mod Kommissionen.

Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at et krav om fuldstændig og uhindret aktindsigt også følger af forordning (EF) nr. 1049/2001 (1), idet Kommissionen navnlig har udøvet det inden for rammerne af forordningens artikel 4 og 9 tildelte skøn retsstridigt.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
—

I overensstemmelse med artikel 230 EF og 231 EF fastslås det, at Kommissionens stiltiende beslutning om afslag på aktindsigt i de dokumenter, som sagsøgeren ved anmodning af 25. juni 2008 begærede at få aktindsigt i, er ugyldig, og at Kommissionens beslutning af 8. oktober 2008 om afslag på aktindsigt i samme dokumenter er ikke-eksisterende.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/53

Appel iværksat den 3. december 2008 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 25. september 2008 af Personaleretten i sag F-44/05, Strack mod Kommissionen

(Sag T-526/08 P)

(2009/C 44/93)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Krämer og B. Eggers, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Guido Strack (Köln, Tyskland)

Appellantens påstande

— Personalerettens dom af 25. september 2008 i sag F-44/05, Strack mod Kommissionen, ophæves.

— Sagsøgeren tilpligtes at betale omkostningerne i sagen for Personaleretten samt omkostningerne i appelsagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellen vedrører Personalerettens dom af 25. september 2008 i sag F-44/05, Strack mod Kommissionen. Ved dommen blev Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationers afgørelse om afslag på sagsøgerens ansøgning til stillingen som kontorchef for »Udbud og Kontrakter« annulleret, og Kommissionen blev pålagt at betale 2 000 EUR i erstatning for ikke-økonomiske skader.

Appellanten har til støtte for appellen fremsat to anbringender.

1. Tilsidesættelse af fællesskabsretten ved bekræftelse af den retlige interesse i annullationssøgsmålet

Kommissionen har først (og fremmest) kritiseret, at påstanden om annullation af afslaget blev antaget til realitetsbehandling, skønt sagsøgeren ikke havde retlige interesse i at anfægte afgørelsen om udnævnelse, idet der tillige var nedlagt påstand om skadeserstatning. Dette udgør en retlig fejl og medfører eventuelt usikkerhed om gennemførelsesforanstaltningerne efter artikel 233 EF. Den regel, hvorefter afvisning af et annullationssøgsmål automatisk medfører afvisning af et erstatningssøgsmål, der er direkte forbundet hermed, finder nemlig ikke anvendelse, når der ikke foreligger fare for, at den nødvendige administrative procedure eller andre af betingelserne for antagelse til realitetsbehandling omgås med erstatningssøgsmålet, hvorfor et erstatningssøgsmål også kan antages til realitetsbehandling, når et annullationssøgsmål må afvises.

2. Mangelfuld begrundelse ved fortolkning og anvendelse af betingelsen om ikke-økonomiske skader

For det andet har Retten i præmis 219 i den anfægtede dom begået en fejl, idet den fastslog, at sagsøgeren faktisk havde lidt en ikke-økonomisk skade, fordi han blev nægtet retten til, at der under retmæssige omstændigheder blev foretaget en undersøgelse af hans ansøgning. Denne konklusion indebærer nødvendigvis, at retsstridigheden af en afgørelse, hvorved en ansøgning afslås, udgør en ikke-økonomisk skade. Ved en sådan fortolkning bortses fra den omstændighed, at tre kumulative betingelser skal være opfyldt for, at Fællesskabet kan ifalde ansvar uden for kontraktforhold, nemlig for det første, at den adfærd, der foreholdes institutionerne, skal være ulovlig, for det andet, at der skal være lidt et tab, og for det tredje, at der skal være årsagsforbindelse mellem adfærden og tabet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/50

Sag anlagt den 19. november 2008 — Mauerhofer mod Kommissionen

(Sag T-515/08)

(2009/C 44/89)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Volker Mauerhofer (Wien, Østrig) (ved avocat J. Schartmüller)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Principalt annulleres den anfægtede retsakt i det omfang, den vedrører sagsøgeren.

— Desuden — eller som subsidiær påstand til annullationspåstanden — fastslås det, at Kommissionen gennem den ulovlige vedtagelse af den anfægtede retsakt har pådraget sig et erstatningsansvar uden for kontraktforhold.

— Som følge af den anfægtede retsakt pålægges Kommissionen at betale sagsøgeren et beløb på 5 500 EUR for det tab, der er lidt uden for kontraktforhold, og morarenter på 4 % fra og med den 4. november 2008 og indtil der afsiges endelig dom i sagen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 9. september 2008, ved hvilken forvaltningsakt den reducerede antallet af arbejdsdage, som sagsøgeren havde til at udføre sine opgaver i henhold til ekspertkontrakt nr. MC/5043/025/001/2008 indgået mellem sagsøgeren og konsulenten for deltagelsen i det i Bosnien-Herzegovina udførte projekt, »Value Chain Mapping Analysis« (kortlægning af værdikæder), i henhold til rammeaftalen »EuropeAid/123314/C/SER/multi«, som var indgået mellem konsulenten og Kommissionen. Endvidere har sagsøgeren nedlagt påstand om erstatning for den skade, han har lidt som følge af den anfægtede retsakt.

Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort følgende anbringender gældende:

Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at Kommissionen vedtog den anfægtede retsakt under tilsidesættelse af formforskrifter om, at en konsulents skriftlige forslag skal forelægges forud for Kommissionens beslutning, hvilket følger af de almindelige betingelser og særlige retningslinjer for rammeaftaleprojektet »Value Chain Mapping Analysis«.

Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at den anfægtede retsakt blev vedtaget under tilsidesættelse af sagsøgerens ret til at blive hørt af en uafhængig instans.

For det tredje har sagsøgeren argumenteret for, at den anfægtede retsakt blev vedtaget under tilsidesættelse af dennes ret til, at sagen blev behandlet af en myndighed, for hvilken der ikke forelå en interessekonflikt.

Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen, da den vedtog den anfægtede retsakt, undlod korrekt og retfærdigt at beregne og vurdere det antal arbejdsdage, som blev fratrukket det samlede antal dage, som han havde fået til at udføre sine opgaver.

Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har gjort sig skyldig i magtfordrejning, da den vedtog den anfægtede retsakt, idet den ikke i sin vurdering af antallet af de til sagsøgeren tildelte arbejdsdage tog hensyn til de fejl, konsulenten havde begået.
—

Tilsidesættelse af artikel 87, stk. 1, i EF-traktaten på grund af en åbenbart urigtig bedømmelse af alternative investeringer. Det fremhæves i den forbindelse, at de italienske myndigheder under den administrative procedure klargjorde, at det i aftalen nævnte parameter, der indeholder forpligtelser for så vidt angår forvaltningen af midlerne, fra postindsamling, er til skade for Poste ved dennes indtægtsmulighed gennem en aktiv forvaltning, hvorved der således ikke tildeles en »fordel« i henhold til traktatens artikel 87.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/54

Sag anlagt den 3. december 2008 — Telekomunikacja Polska mod Kommissionen

(Sag T-533/08)

(2009/C 44/95)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Telekomunikacja Polska SA (Warszawa, Polen) (ved adwokaci H. Romańczuk, M. Modzelewska de Raad og S. Hautbourg)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 4997 af 4. september 2008, hvorved virksomheden Telekomunikacja Polska SA og alle virksomheder, som den direkte eller indirekte kontrollerer, pålægges at underkaste sig en kontrolundersøgelse efter artikel 20, stk. 4, i Rådets forordning nr. 1/2003 (1).

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 4997 af 4. september 2008, hvorved virksomheden Telekomunikacja Polska SA og alle virksomheder, som den direkte eller indirekte, helt eller delvist, kontrollerer, pålægges at underkaste sig en kontrolundersøgelse efter artikel 20, stk. 4, i Rådets forordning nr. 1/2003 inden for rammerne af en procedure om formodet anvendelse af praksisser i sektoren for elektronisk kommunikation, der strider mod artikel 82 EF.

Sagsøgeren har gjort følgende anbringender gældende til støtte for søgsmålet:

For det første er beslutningen vedtaget i strid med den i artikel 253 EF og artikel 20, stk. 4, i Rådets forordning nr. 1/2003 fastsatte pligt til at angive en forskriftsmæssig begrundelse. Kommissionen har for så vidt ikke i tilstrækkeligt omfang redegjort for, at den er i besiddelse af oplysninger og beviser, som giver grundlag for med rimelighed at antage, at sagsøgeren har begået den påståede overtrædelse. Hertil kommer, at det ikke fremgår med tilstrækkelig klarhed af Kommissionens beslutning, hvilke omstændigheder den agter at undersøge under kontrolundersøgelsen. Endvidere har Kommissionen tilsidesat pligten til i den anfægtede beslutning at angive de væsentligste kendetegn ved den overtrædelse, som sagsøgeren angiveligt har begået.

For det andet er den anfægtede afgørelse udtryk for en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, eftersom Kommissionen ikke har valgt at gennemføre proceduren på en sådan måde, at sagsøgeren bliver udsat for færrest mulig byrder.

For det tredje har Kommissionen ikke sikret sagsøgerens ret til forsvar, navnlig hvad angår de tilsidesættelser i forbindelse med den anfægtede beslutning, som sagsøgeren har gjort gældende i sit første anbringende. I den sammenhæng har sagsøgeren gjort gældende, at virksomheden ikke entydigt har kunnet konstatere hvilke praksisser, der skulle være genstand for Kommissionens kontrolundersøgelse, og som følge heraf har sagsøgeren ikke behørigt kunne bedømme, om og i hvilket omfang kontrollen er berettiget, og om virksomheden er forpligtet til at samarbejde med Kommissionen under kontrolundersøgelsen.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/56

Sag anlagt den 12. december 2008 — Esso m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-540/08)

(2009/C 44/98)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Esso Société Anonyme Française (Courbevoie, Frankrig), Esso Deutschland GmbH (Hamburg, Tyskland), ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA (Antwerpen, Belgien), Exxon Mobil Corp. (Irving, Amerikas Forenede Stater) (ved lawyers R. Snelders, R. Subiotto, L.-P. Rudolf og M. Piergiovanni)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Delvis annullation af Kommissionens beslutning af 1. oktober 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF (sag COMP/39.181 — Lysvoks).

— Nedsættelse af den bøde, der ved denne beslutning er blevet pålagt sagsøgerne.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 5476 endelig udg. af 1. oktober 2008 i sag COMP/39.181 — Lysvoks (herefter »den anfægtede beslutning«) og om nedsættelse af de bøder, der er blevet pålagt sagsøgerne.

Til støtte for de nedlagte påstande gør sagsøgerne følgende to hovedanbringender gældende:

Med det første anbringende gør sagsøgerne gældende, at der ved beslutningen er sket urigtig retsanvendelse, idet beregningen af den Esso Société Anonyme Française (Esso) pålagte bøde blev støttet på en fremgangsmåde, der ikke tager den ubestridte faktiske omstændighed i betragtning, at Exxons stearinvirksomhed ikke deltog i overtrædelsen forud for fusionen mellem Exxon og Mobil. Sagsøgerne gør gældende, at den bøde, der er blevet pålagt Esso, svarer til, at Exxon havde deltaget i overtrædelsen i syv år forud for fusionen, selvom det i den anfægtede beslutning anerkendes, at dette ikke var tilfældet. Følgelig overdrives i beslutningen Essos forholdsmæssige betydning for overtrædelsen, hvilket udgør en tilsidesættelse af ligebehandlings- og proportionalitetsprincippet samt artikel 23, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) og retningslinjerne for bødeberegningen fra 2006 (2).

Med det andet anbringende gør sagsøgerne gældende, at der ved den anfægtede beslutning er sket urigtig retsanvendelse, idet det heri lægges til grund, at sagsøgernes deltagelse i den del af overtrædelsen, der vedrører stearin, først ophørte i november 2003. Sagsøgerne gør særlig gældende, at Kommissionen i den anfægtede beslutning ikke har løftet sin bevisbyrde for fastlæggelsen af varigheden af sagsøgernes deltagelse i den del af overtrædelsen, der vedrører stearin. Endvidere gør sagsøgerne gældende, at der i den anfægtede beslutning ikke er draget passende konklusioner på grundlag af den ubestridte faktiske omstændighed, at sagsøgerne ikke deltog i — og ikke blev informeret om udfaldet af — noget »teknisk møde«, der blev afholdt efter den 27.-28. februar 2003.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1, s. 1).

(2) Retningslinjer for beregning af bøder efter artikel 23, stk. 2, litra a), i forordning nr. 1/2003 (EUT 2006 C 210, s. 2).
—

Parlamentet har begået et åbenbart fejlskøn for så vidt som i) den organisation, som fik tildelt kontrakten, ikke er i besiddelse af de nødvendige godkendelser for at levere de ønskede tjenesteydelser, der kræves i henhold til udbudsspecifikationerne og ii) denne organisations bud fremviser et unormalt lavt bud målt ud fra kriterierne i udbudsspecifikationerne.
—

Afgørelse truffet den 30. april 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R-722/2007), hvorved begæringen om »restitutio in integrum« for PEPEKILLO SL tages til følge, annulleres.
—

Åbenbart urigtigt skøn vedrørende: — anvendelsen af artikel 86, stk. 2, EF, på kapitalindskuddet på 53,48 mio. EUR som kompensation for offentlig tjeneste, for så vidt som dette beløb angiveligt to gange kompenserede for de samme forpligtelser til offentlig tjeneste, hvilket gav anledning til en overkompensation og blev anvendt til at kompensere for en utilstrækkelig kontrol og SNCM's manglende evne til reelt at forbedre sin produktivitet — den negative købspris for SNCM på 158 mio. EUR, som ikke kan være fritaget for elementer af statsstøtte: Kommissionen har foretaget en urigtig vurdering af den adfærd, der udvises af en privat investor i en markedsøkonomi og begået en fejl ved at antage, at risikoen for en sag om dækning af gæld mod staten i tilfælde af en eventuel insolvens, gør det muligt at anse salget af SNCM til en negativ pris som løsningen med de laveste omkostninger — CGMF's kapitalindskud på 8,75 mio. EUR, idet Kommissionen ikke tog hensyn til alle de økonomiske, finansielle og retlige omstændigheder, og ikke havde bevist, at CGMF's indskud ikke udgjorde statsstøtte — CGMF's indskud på kontokuranter af 38,5 mio. EUR som sociale foranstaltninger over for de ansatte, hvilket placerer SNCM i en gunstigere situation end den, som ville have fulgt af markedet — statsstøtten på 22,52 mio. EUR, idet ingen af begrundelserne gør det muligt at konkludere, at denne støtte er forenelig med Fællesskabets rammebestemmelser, som var blevet efterprøvet i det foreliggende tilfælde.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/44

Sag anlagt den 23. december 2008 — DVB Project mod KHIM — Eurotel (DVB)

(Sag T-578/08)

(2009/C 55/78)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: DVB Project (Le Grand Saconnex, Schweiz) (ved lawyer W. Pors)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Eurotel SpA (Milano, Italien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 14. oktober 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1387/2007-2) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Varemærket »DVB« for varer og tjenesteydelser i klasse 9 og 38

Indehaver af EF-varemærket: DVB Project

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Eurotel SpA

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om ugyldighed

Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen og annullation af den anfægtede beslutning

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret urigtigt fastslog, at et monopol på det registrerede EF-varemærke, der er genstand for en ugyldighedsbegæring, alvorligt ville hæmme erhvervsdrivendes virksomhed på området for telekommunikation; tilsidesættelse af artikel 7, stk. 3, og artikel 51, stk. 2, i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret undlod at undersøge velbegrundetheden af sagsøgerens anbringende om særpræg opnået ved brug.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/41

Sag anlagt den 22. december 2008 — Deutsche Post mod Kommissionen

(Sag T-570/08)

(2009/C 55/73)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Deutsche Post AG (Bonn, Tyskland) (ved Rechtsanwälte J. Sedemund og T. Lübbig)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning af 30. oktober 2008 inden for rammerne af proceduren »Statsstøtte C 36/07 — Statsstøtte til Deutsche Post AG« om påbud om meddelelse af oplysninger annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålet er anlagt til prøvelse af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning K(2008) 6468 af 30. oktober 2008, hvorved Kommissionen i statsstøtteprocedure C 36/07 (ex NN 25/07) havde opfordret Tyskland til i medfør af artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 659/1999 (1) at fremsende alle dokumenter, oplysninger og data, der er nødvendige for at kunne anslå størrelsen af Deutsche Posts indtægter og udgifter fra 1989-2007.

Sagsøgeren har fremsat fire anbringender til støtte for sit søgsmål.

Ved det første anbringende gør sagsøgeren gældende, at påbuddet om oplysninger bør annulleres allerede fordi, det er truffet under tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter.

— Betingelserne for en gyldig fristfastsættelse samt for »en rykkerskrivelse, hvori [der gives] en passende yderligere frist« som omhandlet i artikel 5, stk. 2, og artikel 10, stk. 3, i forordning nr. 659/1999 var efter sagsøgerens opfattelse ikke opfyldt.

— Påbuddet om oplysninger lider af en graverende mangel på begrundelse og er derfor i strid med artikel 253 EF

— Kommissionen har under tilsidesættelse af artikel 287 EF og 10 EF forsømt at give den tyske regering og sagsøgeren lejlighed til at tage stilling til beskyttelsen af sagsøgerens forretningshemmeligheder.

Ved det fjerde anbringende gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede beslutning desuden må annulleres, da den er i strid med den materielle fællesskabsret, fordi anvendelsen af de krævede oplysninger om udgifter og indtægter fra 1. januar 1995 til 31. december 2007 med henblik på efterprøvelse af den »økonomiske kompensation« er i strid med fællesskabsrammebestemmelser 2005 og kompetencefordelingen mellem medlemsstaterne og Kommissionen samt med artikel 86, stk. 2, EF og artikel 87, stk. 1, EF sammenholdt med proportionalitets-, retssikkerheds- og ligebehandlingsprincippet og dermed åbenbart uegnet til at bedømme pensions- og hæftelsesordningen i forhold til statsstøttereglerne.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).
—

Det Europæiske Fællesskab tilpligtes at betale for den skade, som sagsøgerne har lidt som følge af i) den ulovlige vedtagelse af artikel 6, stk. 2, i den første og den anden undersøgelsesforordning samt Kommissionens forordning nr. 1451/2007, eller subsidiært ii) den omstændighed, at Kommissionen undlod at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sagsøgernes databeskyttelse i henhold til biociddirektivet blev opretholdt og snylteri undgået under undersøgelsesprogrammet, anslået til et samlet beløb på 3 912 569 EUR eller et andet beløb, der videre fastlægges af sagsøgerne i løbet af denne sag eller af Retten ex aequo et bono
—

Konstateringen af, at der forelå alvorlige vanskeligheder, som indebar, at Kommissionen var forpligtet til at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 88, stk. 2 EF. Disse alvorlige vanskeligheder består af i) den omstændighed, at beslutningen er behæftet med materielle unøjagtigheder, ii) det forhold, at de oplysninger, Kommissionen rådede over, var utilstrækkelige, og iii) den usædvanlig korte varighed af, samt omstændighederne ved den indledende undersøgelse.