FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT

CHRISTINE STIX-HACKL

fremsat den 26. september 2002

Sag C-198/99 P



Empresa Nacional Siderúrgica SA (Ensidesa)

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber





»Appel – konkurrence – EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1 – normal konkurrence – Kommissionens beslutningsprocedure – bøde i ecu – referenceår for omsætningen«

Indhold

I ─ Indledning

II ─ Påstande og appelanbringender

Første appelanbringende

Andet appelanbringende

Tredje appelanbringende

Fjerde appelanbringende

Femte appelanbringende

Sjette appelanbringende

Sammenfatning af appelanbringenderne og deres led efter retlige tyngdepunkter

III ─ Undersøgelse af sagen

1. Spørgsmålet om kvorum, da Kommissionen vedtog beslutningen

Parternes argumenter

Bedømmelse

2. Spørgsmålet om overensstemmelsen mellem indholdet af den vedtagne beslutning og indholdet af den meddelte beslutning

Parternes argumenter

Bedømmelse

3. Spørgsmålet, om Kommissionens beslutning blev forskriftsmæssigt bekræftet

Parternes argumenter

Bedømmelse

Parternes argumenter

Bedømmelse

1. Appelanbringenderne om, at der foreligger en retlig fejl ved bedømmelsen af beslutningens materielle lovlighed

– Parternes argumenter

– Bedømmelse

– Parternes argumenter

– Bedømmelse

Parternes argumenter

– Bedømmelse

– 1. Omvekslingen af bøden i ecu efter vekselkursen i det sidste år for overtrædelserne

– Parternes argumenter

– Bedømmelse

– 2. Beregningen af bøden på grundlag af omsætningen i det sidste år i overtrædelsesperioden

– Parternes argumenter

– Bedømmelse

IV ─ Forslag til afgørelse

1) Den appellerede dom ophæves, for så vidt som den pålægger appellanten en bøde på 3 350 000 EUR, i øvrigt frifinder Kommissionen, og pålægger appellanten at bære sine egne sagsomkostninger og at betale tre fjerdedele af Kommissionens omkostninger. Subsidiært ophæves den appellerede dom delvis på grundlag af de anbringender, der anføres i nærværende appelskrift, og bøden, der er pålagt virksomheden, nedsættes.

2) I begge tilfælde tilpligtes Kommissionen at betale sagsomkostningerne i første instans og i appelsagen.

1) Appellen forkastes.

2) Appellanten tilpligtes at betale sagens omkostninger.

– retligt fejlagtigt har antaget, at beslutningen er formelt lovlig , selv om beslutningen ikke blev vedtaget forskriftsmæssigt ( første appelanbringende)

– overskred sine beføjelser vedrørende prøvelse, således som de er hjemlet i EKSF-traktatens artikel 33, stk. 1 ( femte appelanbringende)

– retligt fejlagtig antog, at beslutningen er materielt lovlig , selv om

de i beslutningen påtalte former for adfærd ikke kunne have nogen skadelige virkninger for »den normale konkurrence« i betydningen i EKSF-traktatens artikel 65 ( andet appelanbringende)

beslutningen ikke er tilstrækkeligt begrundet for så vidt angår varigheden af prisaftalerne ( tredje appelanbringende)

begrundelsen vedrørende opdelingen af det franske marked er behæftet med en retlig fejl ( fjerde appelanbringende)

– har begået en retlig fejl ved bedømmelsen af bøden ( sjette appelanbringende).

– Retten tog ikke højde for de lovlige forstyrrelser, der indgår i »den normale konkurrence«, eller undlod at anerkende dem som sådanne.

– Retten så bort fra den omstændighed, at »aftaler« og »samordnet praksis« kun kan udgøre en tilsidesættelse af EKSF-traktatens konkurrenceregler, såfremt der er konstateret virkninger på markedet, hvilket Retten imidlertid ikke efterprøvede.

– forkaste appellen

– pålægge appellanten at betale sagens omkostninger.

– Originalsprog: tysk.

– Sag T-157/94, Sml. II, s. 707.

– EFT L 212, s. 1.

– Jf. præmis 33 i dom af 11.3.1999, sag T-141/94, Thyssen Stahl mod Kommissionen, Sml. II, s. 347.

– EFT L 116, s. 1.

– Dom af 2.10.2003, Sml. I, s. 10821, på s. 10826.

– Dom af 15.6.1994, sag C-137/92 P, Kommissionen mod BASF m.fl., Sml. I, s. 2555.

– Da det ikke længere er nødvendigt at tage stilling til spørgsmålet om, hvorvidt Domstolen er forpligtet til at pålægge Kommissionen at fremlægge dokumenter med henblik på at fastslå, om der forelå det fornødne quorum ved vedtagelsen af beslutningen, eller dette ikke var tilfældet, skal det her blot for fuldstændighedens skyld fastslås, at det bestemmelser, som Kommissionen med føje har citeret, udelukker enhver bevisoptagelse ved Domstolens foranstaltning i en appelsag.

– Jf. den i fodnote 7 nævnte dom.

– EFT L 230, s. 15.

– Dom af 28.5.1998, sag C-7/95 P, Deere mod Kommissionen, Sml. I, s. 3111.

– Dom af 10.3.1992, forenede sager T-68/89, T-77/89 og T-78/89, SIV m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1403.

– Dom af 30.6.1966, sag 56/65, Société technique minière, Sml. 1965-1968, s. 211, org.ref.: Rec. s. 337, og af 8.7.1999, sag C-49/92 P, Kommissionen mod Anic Partecipazioni, Sml. I, s. 4125.

– Dom af 10.3.1992, sag T-11/89, Shell mod Kommissionen, Sml. II, s. 757, præmis 190, og af 14.5.1998, sag T-295/94, Buchmann mod Kommissionen, Sml. II, s. 813.

– I sagen Shell mod Kommissionen var der rejst kritik af Kommissionens konkrete bevisførelse, som havde givet anledning til væsentlig tvivl om, hvorvidt en virksomhed havde deltaget i alle de overtrædelser af konkurrencereglerne, der var begået ved en fortsat adfærd, og i sagen Buchmann mod Kommissionen havde sagsøgeren anfægtet det forhold, at Kommissionen på grundlag af den beviste deltagelse i prisaftaler og aftaler om produktionsstandsninger for maskinerne uden videre havde konkluderet, at der også forelå en deltagelse i markedsopdelingerne (begge domme er nævnt i fodnote 14).

– Dom af 28.3.1984, forenede sager 29/83 og 30/83, Sml. s. 1679.

– Nævnt i fodnote 16.

– Dom af 1.2.1978, sag 78/77, Sml. s. 169.

– Dom af 16.11.2000, sag C-291/98 P, Sml. I, s. 9991. Denne dom vedrører Kommissionens beslutning 94/601/EF af 13.7.1994 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 (IV/C/33.833 – Karton), EFT L 243, s. 1.

– Første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86, EFT 1959-1962, s. 81.

– Nævnt i fodnote 18, præmis 13.

– Nævnt i fodnote 18.

– Dommen nævnt i fodnote 19.

– Nævnt i fodnote 19.