Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b)]

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – særskilt undersøgelse af de forskellige registreringshindringer

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b) og c)]

Sammendrag

1. Hvad angår tredimensionale varemærker, som består af emballagen til varer, såsom drikkevarer, der er emballeret i omsætningen af grunde, der er forbundet med selve varens art, er det kun et varemærke, der afviger betydeligt fra normen eller branchesædvanen og derfor kan opfylde sin grundlæggende oprindelsesfunktion, der ikke mangler fornødent særpræg i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker.

I denne forbindelse skal der ikke foretages en systematisk begrænsning af den sektor, inden for hvilken der foretages sammenligning, til netop de varer, for hvilke varemærket er søgt registreret. Det kan ikke udelukkes, at forbrugerne af en given vare i deres opfattelse af varens varemærke eventuelt påvirkes af markedsføringsmetoder, der er udviklet for andre varer, som de også er forbrugere af. Afhængigt af beskaffenheden af de omhandlede varer og det ansøgte varemærke kan det således være nødvendigt at inddrage en bredere sektor med henblik på at vurdere, hvorvidt et varemærke har fornødent særpræg.

Afgrænsningen af den sektor, inden for hvilken sammenligningen skal foretages, henhører under vurderingen af de faktiske omstændigheder.

(jf. præmis 29, 31, 32 og 35)

2. De registreringshindringer, der er opregnet i artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, er uafhængige af hinanden og kræver en særskilt efterprøvelse. Desuden skal de nævnte registreringshindringer fortolkes i lyset af den almene interesse, der ligger til grund for hver enkelt af dem. Den almene interesse, der tages i betragtning ved efterprøvelsen af de enkelte registreringshindringer, kan eller skal afspejle forskellige overvejelser, alt efter hvilken registreringshindring der er tale om.

Den almene interesse, der i denne forbindelse ligger til grund for forordningens artikel 7, stk. 1, litra b), er åbenbart sammenfaldende med varemærkets grundlæggende funktion, som er at garantere oprindelsen af varen eller tjenesteydelsen, der er omfattet af varemærket, over for forbrugeren eller den endelige bruger, som dermed sættes i stand til uden risiko for forveksling at adskille varen eller tjenesteydelsen fra varer eller tjenesteydelser med en anden oprindelse.

Derimod er kriteriet, hvorefter varemærker der er egnede til at blive anvendt almindeligt i omsætningen til at præsentere de berørte varer eller tjenesteydelser, ikke kan registreres, relevant inden for rammerne af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94, men det har ikke betydning for, hvordan samme bestemmelses litra b) skal fortolkes. Konstateringen af, at det ansøgte varemærke allerede inden for Fællesskabet er almindeligt anvendt for en kategori af varer eller tjenesteydelser, og at det følgelig ikke har en tilstrækkeligt udpræget, usædvanlig karakter til, at gennemsnitsforbrugeren opfatter det i sig selv som en angivelse af den særlige handelsmæssige oprindelse for en vare eller tjenesteydelse i den omhandlede kategori, er imidlertid relevant inden for rammerne af artikel 7, stk. 1, litra b).

(jf. præmis 59-61, 63, 66 og 67)