Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug ° faelles markedsordning ° maelk og mejeriprodukter ° tillaegsafgift paa maelk ° tildeling af afgiftsfrie referencemaengder ° producenter, som har indstillet leverancerne i henhold til praemieordningen for ikke-markedsfoering eller omstilling ° tildeling af en specifik referencemaengde ° antikumulationsregel, som udelukker erhververe af en ikke-markedsfoerings- eller omstillingspraemie, der har opnaaet en referencemaengde i medfoer af andre bestemmelser i ordningen om tillaegsafgift ° ugyldighed ° den nationale myndigheds kompetence og/eller pligt til at tildele en specifik referencemaengde ° foreligger ikke

(Raadets forordning nr. 857/84, som aendret ved forordning nr. 764/89, art. 3a, stk. 1)

2. Landbrug ° faelles markedsordning ° maelk og mejeriprodukter ° tillaegsafgift paa maelk ° tildeling af afgiftsfrie referencemaengder ° producenter, som har indstillet leverancerne i henhold til praemieordningen for ikke-markedsfoering eller omstilling ° tildeling af en specifik referencemaengde ° producent udelukket fra tildelingen i henhold til en antikumulationsregel, der er kendt ugyldig ° efterfoelger, der har paabegyndt produktion som fremlejer inden han, ved arv, ligeledes blev ejer af bedriften med forbehold for lejerens lejeret ° den nationale myndigheds kompetence og/eller pligt til at tildele en specifik referencemaengde ° foreligger ikke ° tilsidesaettelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning ° foreligger ikke

(Raadets forordning nr. 857/84, som aendret ved forordning nr. 764/89 og nr. 1639/91, art. 3a, stk. 1)

Sammendrag

1. Den nationale myndighed havde ikke i medfoer af forordning nr. 857/84, som aendret ved forordning nr. 764/89, og navnlig forordningens artikel 3a, stk. 1, pligt til at tildele en midlertidig specifik referencemaengde, fritaget for tillaegsafgift paa maelk, til en producent, der allerede havde opnaaet en oprindelig kvote for en saerskilt bedrift, og som efter oploesningen af et sameje, som han var deltager i, overtog det oploeste samejes aktiver, viderefoerte dets aktiviteter og blev enebestyrer af samejets bedrift og herved overholdt den ikke -markedsfoeringsforpligtelse, som det tidligere havde indgaaet, uden dog formelt at indgaa nogen forpligtelse herom, og myndigheden havde heller ikke kompetence hertil.

For at kunne kraeve en midlertidig specifik referencemaengde i henhold til de relevante regler skal en producent saaledes ikke kun ° direkte eller som efterfoelger til en landbrugsbedrift ° have deltaget i en ikke-markedsfoeringsordning, som indfoert ved forordning nr. 1078/77, men maa desuden heller ikke have opnaaet nogen referencemaengde paa de betingelser, der navnlig er fastsat i artikel 2 i ovennaevnte forordning nr. 857/84. Mens den foerste betingelse maa anses for opfyldt af den paagaeldende producent, eftersom det ikke kan tiltraedes, at manglende opfyldelse af en simpel formalitet, som indgaaelsen af en forpligtelse om at sikre gennemfoerelsen af de af forgaengeren indgaaede forpligtelser, medfoerer, at efterfoelgeren til en landbrugsbedrift udelukkes fra ikke-markedsfoeringsordningen, paa samme maade, som hvis denne ikke reelt havde overholdt ikke-markedsfoeringsforpligtelsen, kan den anden betingelse ikke anses for opfyldt, da den omhandlede producent allerede havde opnaaet en oprindelig kvote i henhold til ovennaevnte artikel 2 for de oevrige gaarde, paa hvilke han havde fortsat maelkeproduktionen.

Ved Domstolens dom af 3. december 1992 i Wehrs-sagen (sag C-264/90, Sml. I, s. 6285) blev artikel 3a, stk. 1, andet led, kendt ugyldig, i det omfang den udelukker modtagere af en praemie, tildelt i henhold til forordning nr. 1078/77, fra at faa tildelt en specifik referencemaengde, naar vedkommende har opnaaet en referencemaengde i henhold til artikel 2 i forordning nr. 857/84; den her omhandlede producent kan sammenlignes med saadanne praemiemodtagere, men det foelger ikke af dommen, at den nationale myndighed havde pligt eller kompetence til at tildele producenten midlertidige eller endelige specifikke referencemaengder, fritaget for tillaegsafgift paa maelk.

De retsvirkninger, der i de nationale retsordener eventuelt kan udledes af, at en institutions retsakt kendes ugyldig, beror under alle omstaendigheder direkte paa den faellesskabsretlige retsorden, som denne foreligger, efter den omhandlede ugyldighed er blevet fastslaaet. Hvad angaar et komplekst system som det, der gaelder for maelkekvoter, forholdt det sig imidlertid saaledes, at de relevante retsregler, som disse fremstod, efter den ugyldighed, som blev fastslaaet i Wehrs-dommen og forud for udstedelsen af forordning nr. 2055/93, ikke i sig selv, dvs. uden en tilpasning af systemet, gjorde det muligt at tildele en saadan producent en referencemaengde.

2. Den nationale myndighed havde ikke i medfoer af forordning nr. 857/84, som aendret ved forordning nr. 764/89 og nr. 1639/91, og navnlig forordningens artikel 3a, stk. 1, sidste afsnit, andet led, pligt til at tildele en specifik referencemaengde, fritaget for tillaegsafgift paa maelk, til en producent, der havde paabegyndt produktionen paa en bedrift som fremlejer efter udloebet af ikke-markedsfoeringsperioden i henhold til forordning nr. 1078/77, inden han efterfoelgende ligeledes blev ejer af bedriften med forbehold for lejerens lejeret, og myndigheden havde heller ikke kompetence hertil, eftersom den omhandlede producent ° selv om det laegges til grund, at bedriften var blev overdraget ham inden for de fastsatte frister ved arv eller paa lignende maade ° i egenskab af arvtager kun kunne goere krav paa en saadan maengde "paa linje med overdrageren selv", og de gaeldende regler ikke muliggjorde tildeling til nogen af producentens overdragere.

Ved dom af 3. december 1992 i Wehrs-sagen (sag C-264/90, Sml. I, s. 6285) blev artikel 3a, stk. 1, andet led, kendt ugyldig, i det omfang bestemmelsen indeholdt en betingelse for tildeling af en referencemaengde til en af producentens overdragere, som denne netop ikke opfyldte, men dommen aendrede intet for saa vidt angaar den nationale myndigheds pligt eller befoejelse til at tildele den paagaeldende producent en specifik referencemaengde. Der blev ikke ved denne konstatering af ugyldighed i sig selv stiftet en ret til en specifik referencemaengde for producentens overdrager forud for en gennemfoerelse af den tilpasning af systemet med referencemaengder, som ugyldigheden noedvendiggjorde.

Artikel 3a, som aendret ved forordning nr. 1639/91, tillader ikke tildeling af en referencemaengde til denne producent, hvilket dog ikke udgoer en tilsidesaettelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning i forhold til ham, idet han ° selv om han kan goere krav gaeldende i sin egenskab af arvtager ° ikke i denne egenskab kan goere krav paa mere end hans overdragere, som ikke kunne kraeve tildeling af en specifik referencemaengde.