Rettens dom (Anden Afdeling) af 8. maj 2019 –

Islamic Republic of Iran Shipping Lines m.fl. mod Rådet

(Sag T-434/15)

»Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at undgå nuklear spredning – indefrysning af midler – ansvar uden for kontraktforhold – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder«

1. Retslig procedure – afvisning begrundet i ufravigelige procesforudsætninger – efterprøvelse af egen drift – overholdelse af kontradiktionsprincippet (Rettens procesreglement, art. 129) (jf. præmis 26 og 27)

2. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – Unionens retsinstansers kompetence – erstatningssøgsmål anlagt med henblik på at opnå erstatning for den skade, som den fejlagtige opførelse af sagsøgeren på en liste over personer, der er genstand for restriktive foranstaltninger, angiveligt har medført – ikke omfattet – erstatningssøgsmål anlagt med henblik på at opnå erstatning for den skade, som iværksættelsen af restriktive foranstaltninger over for sagsøgeren angiveligt har medført – omfattet (Art. 24, stk. 1, andet afsnit, TEU; art. 40 TEUF og 215 TEUF, art. 263, stk. 4, TEUF og art. 275 TEUF; Rådets forordning nr. 668/2010, nr. 961/2010 og nr. 267/2012) (jf. præmis 28-33)

3. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – tab – årsagsforbindelse – bevisbyrde – den ene betingelse ikke opfyldt – erstatningssøgsmålet forkastet i det hele (Art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 36 og 37)

4. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af EU-retten – utilstrækkelig begrundelse af en retsakt – udelukket (Art. 296 TEUF og art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 50, 76 og 77)

5. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder – EU-institutionens begrænsede eller manglende skøn i forbindelse med vedtagelsen af retsakten – nødvendigheden af at tage konteksten i betragtning (Art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 51, 55-58, 61, 75, 78 og 81)

6. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – vurdering af lovligheden af institutionernes adfærd – foranstaltninger om indefrysning af midler – erstatningssøgsmål anlagt af en økonomisk operatør, der er omfattet af en individuel restriktiv foranstaltning – kriterier – restriktive foranstaltninger, der forfølger et lovligt formål for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (Art. 21 TEU; art. 215, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 52 og 53)

7. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af regel, der har til formål at tillægge borgerne rettigheder – bevisregler – annullation af en eller flere af Rådets retsakter, der har forårsaget den af sagsøgeren påberåbte skade, herunder en annullation, der besluttes ved en dom afsagt af Retten før anlæggelsen af erstatningssøgsmålet – uigendriveligt bevis foreligger ikke (jf. præmis 54)

8. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder – bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder – begreb – krav til vedtagelsen af restriktive foranstaltninger over for Iran – omfattet (Art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 60)

9. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af EU-retten – Rådets tilsidesættelse af en forpligtelse i henhold til retspraksis om at dokumentere berettigelsen af de restriktive foranstaltninger, der er vedtaget over for fysiske eller juridiske personer – foreligger ikke (Art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 62-67, 73 og 80)

Angående

Søgsmål i henhold til artikel 268 TEUF og 340 TEUF med påstand om erstatning for den skade, som sagsøgerne hævder at have lidt som følge af optagelsen af deres navne på de lister, der fremgår af bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT 2010, L 195, s. 39), af bilaget til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2010 af 26. juli 2010 om gennemførelse af artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 423/2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2010, L 195, s. 25), af bilaget til Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010 om ændring af afgørelse 2010/413 (EUT 2010, L 281, s. 81), af bilag VIII til Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007 (EUT 2010, L 281, s. 1) og af bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning nr. 961/2010 (EUT 2012, L 88, s. 1).

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.