ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel

–

anbringender

–

urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviselementer

–

afvisning

–

Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer

–

udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (Art. 256, stk. 1, andet afsnit, TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 2) (jf. præmis 38)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 21. januar 2010 i sag T-34/07, Goncharov mod KHIM – DSB (DSBW), hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål til prøvelse af afgørelse truffet den 4. december 2006 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret om afslag på registrering af ordmærket »DSBW« som EF-varemærke for visse tjenesteydelser i klasse 39, 41 og 43, idet den af indehaveren af det ældre EF-ordmærke »DSB« rejste indsigelse blev taget til følge – risiko for forveksling – manglende hensyntagen til de særlige forhold omkring varemærker, som består af akronymer, ved undersøgelsen af risikoen for forveksling – tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Karen Goncharov betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Fællesskabsret – principper – ligebehandling – forskelsbehandling på grundlag af nationalitet – forholdet mellem artikel 12 EF og artikel 43 EF og 56 EF (art. 12 EF, 43 EF og 56 EF) (jf. præmis 23 og 24)

2. Frie kapitalbevægelser – restriktioner – skattelovgivning – selskabsskat – beskatning af udbytte (art. 56 EF og 58 EF) (jf. præmis 36-38, 40, 41, 43 og konkl.)

Sagens genstand

Angående

Præjudiciel – Supremo Tribunal Administrativo – foreneligheden med artikel 12 EF, 43 EF og 56 EF samt artikel 58, stk. 3, EF (nu artikel 18 TEUF, 49 TEUF og 63 TEUF samt artikel 65, stk. 3, TEUF) og med artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 90/435/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater (EFT L 225, s. 6) af en national skattelovgivning om beskatning af udbytte udloddet af et hjemmehørende selskab til et ikke-hjemmehørende modtagende selskab, der ejer en andel i det udloddende selskabs kapital på under 25% – beskatning ved indeholdelse af kildeskat med en sats på 15% foreskrevet i den dobbeltbeskatningsoverenskomst, der er indgået mellem de to omhandlede medlemsstater – fritagelse for udbytte udloddet til hjemmehørende selskaber.

Afgørelse

Konklusion

Artikel 56 EF og 58 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for en skatteordning, som følger af en konvention til undgåelse af dobbeltbeskatning indgået mellem to medlemsstater, hvorefter der indeholdes kildeskat på 15% af udbytte, som udloddes af et selskab, som er etableret i en medlemsstat, til et selskab, som er etableret i en anden medlemsstat, når den førstnævnte medlemsstats nationale lovgivning fritager udbytte, der betales til et hjemmehørende selskab. Et andet resultat er alene muligt, såfremt den indeholdte kildeskat kan modregnes i den skyldige skat i den anden medlemsstat med et beløb, der svarer til forskelsbehandlingen. Det tilkommer den forelæggende ret at bedømme, om en sådan udligning af forskelsbehandlingen finder sted ved en anvendelse af alle bestemmelserne i overenskomsten om undgåelse af dobbeltbeskatning og forhindring af skatteunddragelse for så vidt angår skatter på indkomst, indgået den 26. oktober 1993 mellem Den Portugisiske Republik og Kongeriget Spanien.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Fiskale bestemmelser

–

interne afgifter

–

miljøafgift på motorkøretøjer ved deres første indregistrering på det nationale område

–

afgift, der finder anvendelse på importerede brugte køretøjer, og som ikke har noget sidestykke med hensyn til køretøjer på det nationale marked af samme alder og med samme slitage

–

ikke tilladt (art. 110 TEUF) (jf. præmis 22, 23 og 25 samt konkl.)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Curtea de Apel Timişoara – indregistrering af brugte køretøjer, der tidligere har været indregistreret i andre medlemsstater – miljøafgift på motorkøretøjer ved deres første indregistrering i en medlemsstat – de nationale retsforskrifters forenelighed med artikel 110 TEUF – gyldigheden af fritagelse for betaling af den afgift, der er indført for visse kategorier af køretøjer.

Afgørelse

Konklusion

Artikel 110 i TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstat indfører en miljøafgift på motorkøretøjer ved deres første indregistrering i denne medlemsstat, hvis denne afgiftsforanstaltning er udformet således, at den afskrækker fra ibrugtagning i den pågældende medlemsstat af brugte køretøjer, der er købt i andre medlemsstater, uden dog at afskrække fra køb på det nationale marked af brugte køretøjer af samme alder og med samme slitage.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Fiskale bestemmelser

–

interne afgifter

–

miljøafgift på motorkøretøjer ved deres første indregistrering på det nationale område

–

afgift, der finder anvendelse på importerede brugte køretøjer, og som ikke har noget sidestykke med hensyn til køretøjer på det nationale marked af samme alder og med samme slitage

–

ikke tilladt (art. 110 TEUF) (jf. præmis 20, 21 og 23 samt konkl.)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Curtea de Apel Craiova – indregistrering af brugte motorkøretøjer, der tidligere har været indregistreret i andre medlemsstater – miljøafgift på motorkøretøjer ved deres første indregistrering i en medlemsstat – de nationale retsforskrifters forenelighed med artikel 110 TEUF – midlertidig fritagelse for motorkøretøjer med visse kendetegn.

Afgørelse

Konklusion

Artikel 110 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstat indfører en miljøafgift på motorkøretøjer ved deres første indregistrering i denne medlemsstat, hvis denne afgiftsforanstaltning er udformet således, at den afskrækker fra ibrugtagning i den pågældende medlemsstat af brugte køretøjer, der er købt i andre medlemsstater, uden dog at afskrække fra køb på det nationale marked af brugte køretøjer af samme alder og med samme slitage.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Fiskale bestemmelser

–

interne afgifter

–

miljøafgift på motorkøretøjer ved deres første indregistrering på det nationale område (art. 110 TEUF) (jf. præmis 20-22 og konkl.)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Curtea de Apel Bacău Secţia Comercială, Contencios Administrativ şi Fiscal – indregistrering af brugte køretøjer, der tidligere har været indregistreret i andre medlemsstater – miljøafgift på motorkøretøjer ved deres første indregistrering i en medlemsstat – de nationale retsforskrifters forenelighed med artikel 110 TEUF – forskelsbehandling i forhold til brugte køretøjer, der allerede er indregistreret på den pågældende medlemsstats område, men ikke pålægges ovennævnte afgift ved senere salg og ny indregistrering.

Afgørelse

Konklusion

Artikel 110 i TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstat indfører en miljøafgift på motorkøretøjer ved deres første indregistrering i denne medlemsstat, hvis denne afgiftsforanstaltning er udformet således, at den afskrækker fra ibrugtagning i den pågældende medlemsstat af brugte køretøjer, der er købt i andre medlemsstater, uden dog at afskrække fra køb på det nationale marked af brugte køretøjer af samme alder og med samme slitage.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel – anbringender – ingen identificering af den påberåbte retlige fejl – afvisning [art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf præmis 39, 40 og 58)

2. Appel – anbringender – utilstrækkelig begrundelse – rækkevidden af begrundelsespligten (statutten for Domstolen, art. 36 og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 81) (jf. præmis 46 og 48)

3. Appel – anbringender – tilsidesættelse af forbuddet mod at træffe afgørelse vedrørende et nyt anbringende – argument, som udgør en simpel uddybning af et argument, som er fremført i svarskriftet – åbenbart ugrundet anbringende (Rettens procesreglement, art. 48, stk. 2, første afsnit) (jf. præmis 57 og 62-64)

4. Konkurrence – administrativ procedure – undersøgelse af klager – Kommissionens pligt til at træffe beslutning om, hvorvidt der foreligger en overtrædelse – foreligger ikke – begrundelse for beslutninger om henlæggelse – rækkevidde (Rådets forordning nr. 17, art. 3, og nr. 1/2003, art. 7; Kommissionens forordning nr. 2842/98, art. 6, og nr. 773/2004, art. 7, stk.1) (jf. præmis 72-76)

5. Appel – anbringender – anbringende mod en doms præmis, der ikke er nødvendig som begrundelse for domskonklusionen – anbringende uden betydning (jf. præmis 78)

6. Appel – anbringender – anbringende fremført for første gang i forbindelse med appellen – afvisning (statutten for Domstolen, art. 51) (jf. præmis 92 og 107)

7. Appel – anbringender – anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte – afvisning [art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 102 og 104)

8. Appel – anbringender – urigtig vurdering af fakta – afvisning – Domstolens prøvelse af bedømmelsen af beviserne – udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (jf. præmis 108)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 12. maj 2010 i sag T-432/05, EMC Development mod Kommissionen, hvorved Retten ikke gav medhold i et søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 28. november 2005 om afvisning af sagsøgerens klage i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 17 over påstået samordnet praksis mellem europæiske producenter af portlandcement, som består i at vedtage en europæisk standard for cement (EN 197-1), der tilsigter at udelukke konkurrerende produkter og teknologier fra markedet.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) EMC Development AB betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – begreb – akter, der fremkalder bindende retsvirkninger – retsakter, som ændrer sagsøgerens retsstilling – Kommissionens tjenestebefaling, der ændrer en kontrakt indgået mellem Kommissionen og et konsortium – ikke omfattet (art. 263 TEUF) (jf. præmis 57-63)

2. Appel – anbringender – urigtig vurdering af fakta – afvisning – Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer – udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 69-72 og 119-121)

3. Appel – anbringender – utilstrækkelig eller selvmodsigende begrundelse – formaliteten – rækkevidden af Domstolens kontrol med Rettens domme – (jf. præmis 76 og 77)

4. Appel – anbringender – anbringende fremført for første gang i forbindelse med appellen – åbenbart afvisningsgrundlag (jf. præmis 87-89)

5. Appel – anbringender – ingen identificering af den påberåbte retlige fejl – åbenbart afvisningsgrundlag [art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. , Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 99-101)

6. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – årsagsforbindelse – bevisbyrde (art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis127)

7. Appel – anbringender – anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte – urigtig vurdering af fakta – åbenbart ugrundet anbringende (art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 128-133)

Sagens genstand

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 29. juni 2010 i sag T-515/08, Mauerhofer mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 9. september 2008 om reduktion af antallet af arbejdsdage, som sagsøgeren havde til at udføre sine opgaver i henhold til en ekspertkontrakt (kontrakt nr. MC/5043/025/001/2008 »Value Chain Mapping Analysis«), som var indgået med den ansvarlige for et i Bosnien-Herzegovina udført projekt i henhold til rammeaftale »EuropeAid/123314/C/SER/multi – parti 5 – »Studier, evalueringer og præstationer på området handel, virksomheder og regional økonomisk integration« – ingen anfægtelig retsakt.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Volker Mauerhofer betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne – virksomhedernes urimelige handelspraksis over for forbrugerne – direktiv 2005/29

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29)

Sammendrag

Direktiv 2005/29 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked skal fortolkes således, at det er til hinder for en national bestemmelse, der indeholder et generelt forbud mod annoncer for rabatter og annoncer, der antyder rabatter i perioden forud for et udsalg, for så vidt som bestemmelsen har til formål at beskytte forbrugerne og således er omfattet af direktivets anvendelsesområde. Det tilkommer den forelæggende ret at tage stilling til, om dette er tilfældet.

Eftersom direktiv 2005/29 udgør en udtømmende harmonisering af reglerne om virksomhedernes urimelige handelspraksis over for forbrugerne, kan medlemsstaterne ikke, som det udtrykkeligt fastslås i direktivets artikel 4, vedtage foranstaltninger, der er mere restriktive end dem, der fremgår af direktivet, ej heller med henblik på at sikre et højere forbrugerbeskyttelsesniveau.

Samme direktiv indeholder i dets bilag I en udtømmende liste over 31 former for handelspraksis, som i henhold til direktivets artikel 5, stk. 5, vil blive betragtet som urimelige »under alle omstændigheder«. Som det udtrykkeligt præciseres i 17. betragtning til direktivet, er det således kun disse former for handelspraksis, der kan anses for urimelige, uden først i hvert enkelt tilfælde at være blevet vurderet i forhold til bestemmelserne i direktivets artikel 5-9.

Den praksis, som går ud på at annoncere rabatter over for forbrugerne, fremgår ikke af bilag I til direktiv 2005/29. Denne praksis kan derfor ikke forbydes under alle omstændigheder, men kun på grundlag af en konkret analyse med henblik på at konstatere dens urimelige karakter.

(jf. præmis 28, 33, 37, 38 og 40 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel – anbringender – anbringende, der tilsigter at kritisere Rettens afgørelse om at afvise sagen – antagelse til realitetsbehandling uanset den for Retten fremførte argumentation (Art. 230, stk. 4, EF) (jf. præmis 25)

2. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – Kommissionens afslag på at iværksætte en traktatbrudsprocedure – ikke omfattet (Art. 226 EF og 230 EF) (jf. præmis 29)

Sagens genstand

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 24. august 2010 i sag T-386/09, Grúas Abril Asistencia mod Kommissionen, hvorved Retten afviste et søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens skrivelse af 7. august 2009, hvorved appellanten blev underrettet om, at de omstændigheder, som appellanten har klaget over til Kommissionen, ikke gør det muligt at fastslå, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 81 EF, 82 EF og 86 EF, og at der ikke vil blive truffet nogen foranstaltninger i anledning af klagen.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Grúas Abril Asistencia, SL betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – absolutte ugyldighedsgrunde – registrering i strid med artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94 [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c), og art. 51, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 45-50)

2. Appel – anbringender – Domstolens prøvelse af bedømmelsen af beviserne – udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (jf. præmis 85 og 86)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 19. november 2009 i sag T-234/06, Torresan mod KHIM, hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) i et søgsmål til prøvelse af afgørelse truffet den 29. juni 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 517/2005-2) vedrørende en sag om ugyldighed mellem Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG og Giampietro Torresan.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Giampietro Torresan betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Støtte tildelt af staterne – påtænkte støtteforanstaltninger – Kommissionens undersøgelse – indledende fase og kontradiktorisk fase – en støtteforanstaltnings forenelighed med fællesmarkedet – vanskeligheder ved bedømmelsen – Kommissionens forpligtelse til at indlede den kontradiktoriske procedure – begreb – alvorlige vanskeligheder – bevisbyrde og bevisbyrdens omfang i tilfælde af et annullationssøgsmål til prøvelse af afgørelsen om ikke at rejse indsigelser (Art. 88, stk. 2 og 3, EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 4, stk. 3) (jf. præmis 47-50 og 52)

2. Appel – begrundelse for dommens konklusion fremført for fuldstændighedens skyld – appellen forkastet (jf. præmis 62 og 63)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 1. juli 2010 i de forenede sager T-468/08 og T-573/08, TF1 og M6 mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt sagsøgte for påstanden om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 3506 endelig af 16. juli 2008 om Den Franske Republiks påtænkte kapitaltilførsel på 150 mio. EUR til France Télévision SA – tilsidesættelse af reglerne om bevisbyrde og bevisførelse – tilsidesættelse af artikel 106, stk. 2, TEUF – begrebet »tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse« – ingen alvorlige vanskeligheder.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Télévision française 1 SA (TF1) betaler sagens omkostninger.

3) Canal + og Den Franske Republik bærer deres egne omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel – anbringender – urigtig vurdering af fakta – afvisning – Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer – udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 28, 29 og 45)

2. Appel – anbringender – anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte – ingen identificering af den påberåbte retlige fejl – afvisning (art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 32, 36 og 38)

3. Retspleje – bevisoptagelse – vidneafhøring – Rettens skønsbeføjelser (Rettens procesreglement, art. 66, stk. 1) (jf. præmis 49-51)

Sagens genstand

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den. 6. juli 2010 i sag T-401/09, Marcuccio mod Kommissionen, hvorved Retten dels ikke gav medhold i en påstand om annullation af Domstolens angivelige afgørelser om ikke at give medhold i en påstand om erstatning for den skade, der er forvoldt ved en angivelig ikke-forskriftsmæssig forkyndelse for Luigi Marcuccio af appelskriftet i sag T-20/09 P, dels en erstatningspåstand.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Luigi Marcuccio betaler appelsagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel

–

anbringender

–

urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviselementer

–

afvisning

–

Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer

–

udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 256, stk. 1, TEUF; statutten for domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 41)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 15. juni 2010 i sag T-547/08, X Technology Swiss mod KHIM, hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) i et søgsmål anlagt til prøvelse af den afgørelse, der blev truffet af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret den 6. oktober 2008, vedrørende afslag på en klage over undersøgerens afgørelse, hvorved denne afslog at registrere et tegn, der består i en farvning i orange af en strømpes tå, som EF-varemærke for varer i klasse 25 – fornødent særpræg ved et tegn, der består i en farvning af en del af en vare.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) X Technology Swiss GmbH betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Socialpolitik

–

rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS

–

direktiv 97/81

–

national lovgivning, der kræver opbevaring og bekendtgørelse af kontrakter og arbejdsplaner for deltidsansatte arbejdstagere [Rådets direktiv 97/81, bilag, § 4 og § 5, nr. 1] (jf. præmis 45, 46, 49, 50, 55 og 56 samt konkl.)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Arbeidshof te Antwerpen (afdeling Hasselt) – fortolkning af Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS (EFT 1998 L 14, s. 9) – national lovgivning, der foreskriver et system med bekendtgørelse af og kontrol med deltidsansatte arbejdstageres arbejdsskemaer, hvorefter der under trussel om straf eller administrativ sanktion skal udfærdiges og opbevares dokumenter, der nøjagtigt angiver hver enkelt arbejdstagers arbejdstider.

Afgørelse

Konklusion

1) § 4 i rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde i bilaget til Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning, der pålægger arbejdsgiverne en pligt til opbevaring og bekendtgørelse af kontrakter og arbejdsplaner for deltidsansatte arbejdstagere, såfremt det godtgøres, at denne lovgivning ikke medfører, at disse sidstnævnte udsættes for en ringere behandling end fuldtidsansatte arbejdstagere, der befinder sig i en sammenlignelig situation, eller, hvis der foreligger en sådan forskellig behandling, såfremt det godtgøres, at den er begrundet i objektive hensyn og ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at opnå de forfulgte formål.

2) Det tilkommer den forelæggende ret at foretage den fornødne faktiske og retlige prøvelse, bl.a. på grundlag af den nationale lovgivning, der finder anvendelse, med henblik på en bedømmelse af, om dette er tilfældet i den sag, der er indbragt for den.

3) I tilfælde af at den forelæggende ret kommer frem til den konklusion, at den omhandlede nationale lovgivning er uforenelig med § 4 i rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde i bilaget til direktiv 97/81, skal § 5, nr. 1), i rammeaftalen fortolkes således, at den ligeledes er til hinder for en sådan lovgivning.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Præjudicielle spørgsmål

–

Domstolens kompetence

–

grænser

–

fortolkning af et fællesskabsdirektiv i en tvist forud for en stats tiltrædelse af Den Europæiske Union

–

udelukket (art. 267 TEUF) (jf. præmis 25-27)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Varhoven kasatsionen sad – fortolkning af artikel 2, nr. 1), litra c), artikel 4, stk. 1, litra b), nr. iv), og artikel 5, stk. 2, tredje og fjerde afsnit, i Rådets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure (EFT L 158, s. 259) – begrebet »andre turistmæssige ydelser«, som ikke er en tillægsydelse til transporten eller indlogeringen, for hvilke arrangøren er ansvarlig – arrangørens forpligtelse til inden rejsens begyndelse for hver forbruger at tegne en enkeltforsikring og at udlevere denne originalen – arrangørens forpligtelse til at tegne en enkeltforsikring, der dækker udgifterne ved hjemtransport i tilfælde af ulykke – begrebet »skader«, der påføres forbrugeren som følge af manglende eller mangelfuld opfyldelse af kontrakten – indbefatning af ikke-økonomisk skade.

Afgørelse

Konklusion

Det er åbenbart, at Den Europæiske Unions Domstol ikke har kompetence til at besvare de spørgsmål, som er forelagt af Varhoven kasatsionen sad (Bulgarien).