Forslag til afgørelse fra generaladvokat Mischo fremsat den 15. juni 1989. - ALBERT ALEXIS M. FL. MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - ANSATTE I DEN EUROPAEISKE SAMMENSLUTNING FOR SAMARBEJDE (ESS) - ANERKENDELSE AF STATUS SOM TJENESTEMAND VED KOMMISSIONEN FRA TIDSPUNKTET FOR DERES ANSOETTELSE VED ESS. - SAG 286/83.



Samling af Afgørelser 1989 side 02445



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . Domstolen skal i dag tage stilling til en sag, som er den tredje etape i en lang raekke sager, som ansatte i Den Europaeiske Sammenslutning for Samarbejde ( ESS ) foerst og fremmest har anlagt mod Kommissionen, og som alle paa den ene eller den anden maade vedroerer deres overflytning til Kommissionens tjenestegrene .

2 . I de forenede sager 87, 130/77, 22/83 samt 9 og 10/84, Salerno m.fl . mod Kommissionen og Raadet, drejede det sig om de ansatte paa ESS' s hovedsaede . I de forenede sager 66-68 og 136-140/83, Hattet m.fl . mod Kommissionen, var der tale om de saerkontraktansatte ved ESS, der var stillet til raadighed for Kommissionen . Sag 119/83, Appelbaum mod Kommissionen, er et specielt sagstilfaelde i den anden sagskategori .

3 . Domstolen afsagde dom i samtlige disse sager den 11 . juli 1985 ( Sml . s . 2423, 2459, 2523 ).

4 . I naervaerende sag, der vedroerer ESS' s tredje personalekategori, dvs . det oversoeiske personale, har 182 af ESS' s ansatte, der enten arbejdede som delegerede, konsulenter eller attachéer ved Kommissionens delegationer i udviklingslandene samt udfoerte bistands - eller tekniske samarbejdsopgaver, anlagt sag med paastand om, at de anerkendes at have status som tjenestemaend eller midlertidigt ansatte fra det tidspunkt, hvor de blev ansat ved ESS, som sagsoegerne betragter som en fiktiv juridisk person .

5 . Sagsoegerne oenskede under alle omstaendigheder at bevare de rettigheder, som de havde erhvervet i medfoer af den tidligere ordning, for saa vidt som disse rettigheder var mere gunstige end de rettigheder i medfoer af vedtaegten, som de gjorde krav paa .

6 . Da Kommissionen i mellemtiden har udnaevnt sagsoegerne til tjenestemaend i henhold til Raadets forordning nr . 3018/87 af 5 . oktober 1987 ( 1 ), bestaar kun rettighedsspoergsmaalet samt spoergsmaalet om den tilbagevirkende kraft for deres udnaevnelse .

7 . Indledningsvis vil jeg henvise til, at Kommissionens formalitetsindsigelse om, at Domstolen ikke er kompetent, da sagsoegerne ikke er tjenestemaend, allerede er afvist i sagerne 87 og 130/77, hvor Domstolen udtalte, at :

"ikke blot personer, som har status som tjenestemaend eller som andet end lokalt ansatte, men ogsaa de, der haevder at have en saadan status, for Domstolen kan anfaegte en afgoerelse, der indeholder et klagepunkt imod dem" ( Sml . 1985, s . 2534, praemis 24 ).

Under alle omstaendigheder kan det efter sagsoegernes udnaevnelse ikke laengere bestrides, at sagen kan admitteres .

8 . Sagsoegernes grundlaeggende opfattelse er, at ESS er en fiktiv person, eller i hvert fald kun formelt arbejdsgiver for sit personale . Det er Kommissionen, som ESS er en administrativ enhed under, der reelt er deres arbejdsgiver . Til stoette for denne betragtning har sagsoegerne fremfoert de relationer af enhver art, som ESS opretholdt med Kommissionen, samt at de i mange henseender har befundet sig i samme situation som den, tjenestemaend eller midlertidigt ansatte ved Kommissionen, befinder sig i .

9 . Det er rigtigt, hvilket Domstolen allerede har fastslaaet i praemis 4 i Appelbaum-dommen og praemis 5 i Hattet-dommen, at ESS i det vaesentlige var undergivet Kommissionens vejledning og kontrol .

10 . Ikke desto mindre fastslog Domstolen i Salerno-dommen ( Sml . 1985, s . 2523 ), at ESS i henhold til belgisk lovgivning er oprettet som en ikke-kommerciel international organisation, og at det derfor kun tilkommer de belgiske retsinstanser at traeffe afgoerelse om, hvorvidt sammenslutningen med hensyn til dens oprettelse og drift opfylder kriterierne i den naevnte lovgivning ( praemis 41 ). I oevrigt fastslog Domstolen, "at ESS og ikke Kommissionen var sagsoegernes arbejdsgiver" ( praemis 50 ). Domstolen gav derfor ikke sagsoegerne medhold i deres argumentation om, at ESS skulle betragtes som en administrativ enhed under Kommissionen eller som en retlig fiktion ( jfr . navnlig praemis 47 ).

11 . I oevrigt bekraefter sagsoegerne ved deres egen holdning, at Domstolens argumentation var korrekt .

12 . Samtidig med at sagsoegerne haevder, at de altid har vaeret tjenestemaend ved Kommissionen, kraever de "at de rettigheder, som de havde opnaaet under de ansaettelsesvilkaar, der tidligere gjaldt for dem, opretholdes i det omfang, disse rettigheder er mere fordelagtige for dem end dem, der foelger af anvendelsen af vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber eller subsidiaert i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i De Europaeiske Faellesskaber ".

13 . Naar de imidlertid har haft ansaettelsesforhold, der var mere favorable end dem, der gaelder for De Europaeiske Faellesskabers tjenestemaend og midlertidigt ansatte, derved, at de modtog et udlandstillaeg, et tillaeg for oversoeisk tjeneste og et boligtilskud, var det, fordi de ikke var tjenestemaend . Foer udstedelsen af Raadets forordning nr . 3019/87 af 5 . oktober 1987 om indfoerelse af saerlige undtagelsesbestemmelser for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber, der goer tjeneste i et tredjeland ( 2 ), kunne disse tjenestemaend nemlig ikke opnaa saadanne tillaeg .

14 . Jeg skal endelig knytte et par bemaerkninger til anbringendet om, at sagsoegerne skulle have vaeret udsat for forskelsbehandling i forhold til de saerkontraktansatte og de ansatte paa ESS' s hovedsaede, der alle var blevet udnaevnt til tjenestemaend forud for sagsoegerne .

15 . Det er korrekt, at Domstolen i dommene i de naevnte sager Hattet m.fl . mod Kommissionen og Appelbaum mod Kommissionen havde fastslaaet, at der var sket tilsidesaettelse af princippet om ligebehandling i forbindelse med ansaettelsen af de saerkontraktansatte og de ansatte paa ESS' s hovedsaede . Naermere bestemt fulgte Domstolen ikke Kommissionens anbringende om, at Raadet paa davaerende tidspunkt havde truffet foranstaltninger, der i forhold til deres ansaettelse, kun gjorde det muligt at fravige vedtaegten, for saa vidt angik de ansatte paa hovedsaedet ( jfr . navnlig praemis 26-30 i Appelbaum-dommen, Sml . 1985, s . 2454 ).

16 . Men Domstolen annullerede kun Kommissionens beslutninger om udnaevnelse til tjenestemand paa proeve og til fastansat tjenestemand, for saa vidt angaar indplaceringen i loenklasse og paa loentrin . I en senere dom har Domstolen igen praeciseret de udtalelser, som den fremsatte i disse domme, saaledes at de

"med hensyn til forskelsbehandlingen mellem de kontraktansatte og de ansatte paa ESS' s hovedsaede, kun vedroerer fastsaettelsen af sagsoegernes loenklasse og loentrin i de afgoerelser, hvorved de blev udnaevnt til tjenestemaend paa proeve, men ikke det tidspunkt, hvorfra afgoerelserne skulle have virkning" ( dom af 5 . oktober 1988, De Szy-Tarisse og Feyaerts mod Kommissionen, forenede sager 314/86 og 315/86, 6013, 6028, praemis 17 ).

17 . Efter deres ansaettelse i medfoer af forordning nr . 3018/87 bestrider sagsoegerne nu kun datoen for dennes ivaerksaettelse, hvorfor det ikke kan fastslaas, at der er sket en tilsidesaettelse af ligebehandlingsprincippet i naervaerende sag .

18 . Under henvisning hertil foreslaar jeg Domstolen at frifinde sagsoegte og at bestemme, at hver part baerer sine omkostninger i medfoer af procesreglementets artikel 69, stk . 2, og artikel 70 .

(*) Originalsprog : fransk .

( 1 ) Raadets forordning nr . 3018/87 af 5 . oktober 1987 om indfoerelse af saerlige overgangsbestemmelser vedroerende ansaettelse af oversoeisk personale ved Den Europaeiske Sammenslutning for Samarbejde som tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber ( EFT L 286 af 9.10.1987, s . 1 ).

( 2 ) EFT L 286 af 9.10.1987, s . 3 .