Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. De Europæiske Fællesskabers egne indtægter – godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter – billighedsklausul indført ved artikel 905 i forordning nr. 2454/93 – rækkevidde – Kommissionens beslutningsbeføjelse – nærmere regler for udøvelsen – »særlig situation« – begreb – de nationale myndigheders undladelse af at underrette den godtroende afgiftspligtige af hensyn til en undersøgelse, som fremmes af dem – omfattet

(Rådets forordning nr. 2913/92, art. 239; Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 905)

2. De Europæiske Fællesskabers egne indtægter – godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter – billighedsklausul indført ved artikel 905 i forordning nr. 2454/93 – rækkevidde – Kommissionens beslutningsbeføjelse – nærmere regler for udøvelsen – »ingen åbenbar forsømmelighed« – begreb – manglende tegning af en forsikring – ikke omfattet

(Rådets forordning nr. 2913/92, art. 239; Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 905)

Sammendrag

1. Artikel 905 i forordning nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks præciserer den regel om godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter, der er indeholdt i toldkodeksens artikel 239, udgør en generel billighedsklausul, der bl.a. har til formål at dække usædvanlige situationer, der ikke henhører under et af de tilfælde, der er opregnet i gennemførelsesforordningens artikel 900-904. Det fremgår af ordlyden af nævnte artikel, at der er to kumulative betingelser for godtgørelse af importafgifter, nemlig for det første, at der foreligger en særlig situation, og for det andet, at den berettigede ikke har gjort sig skyldig i åbenbar forsømmelighed og ikke har begået urigtigheder.

Der foreligger omstændigheder, der kan udgøre en særlig situation, når der i lyset af det billighedshensyn, der ligger til grund for toldkodeksens artikel 239, foreligger forhold, der kan sætte ansøgeren i en usædvanlig situation i forhold til andre erhvervsdrivende, der udøver samme aktivitet, når omstændighederne er sådanne, at det ikke er rimeligt at påføre denne erhvervsdrivende et tab, som han normalt ikke ville have lidt.

For at afgøre, om bestemte omstændigheder udgør en særlig situation, skal Kommissionen inddrage alle relevante faktiske omstændigheder. Selv om Kommissionen råder over et skøn i forbindelse med anvendelsen af en billighedsklausul, skal den ved udøvelsen heraf foretage en reel afvejning af Fællesskabets interesse i at sikre, at toldbestemmelserne overholdes, og den interesse, som importøren, der er i god tro, har i ikke at lide tab, der går ud over de normale erhvervsrisici.

Selv om told- eller politimyndighedernes udøvelse af deres undersøgelseskompetence er legitim, udgør undladelse af – af hensyn til en undersøgelse – at underrette den afgiftspligtige om undersøgelsens forløb og opdagelse af svig, en særlig situation, når der ikke kan tilregnes en afgiftspligtig nogen urigtighed eller forsømmelse.

(jf. præmis 34, 35, 39, 40, 54, 59 og 60)

2. Ved vurderingen af, om der er tale om åbenbar forsømmelighed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i toldkodeksens artikel 239 i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks og i artikel 905 i forordning nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til toldkodeksen, skal der bl.a. tages hensyn til, hvor komplicerede de bestemmelser er, hvis manglende overholdelse har medført, at der er opstået toldskyld, samt til den erhvervsdrivendes erfaring og agtpågivenhed. Imidlertid er de tre nævnte forhold kun kriterier med henblik på vurderingen, som Kommissionen skal lægge til grund for den konkrete vurdering af, om den erhvervsdrivendes adfærd var udtryk for åbenbar forsømmelighed. Kommissionen har herved pligt til i forbindelse med sin vurdering konkret at udpege de handlinger eller undladelser, der blev foretaget af den part, der ansøger om fritagelse, og som isoleret eller samlet set udgør åbenbar forsømmelighed i lyset af bl.a. disse kriterier.

Selv om det påhviler de erhvervsdrivende at sikre sig mod almindelige erhvervsmæssige risici, og selv om den omstændighed alene, at der er indtrådt et økonomisk tab, ikke udgør en særlig situation som omhandlet i fællesskabstoldbestemmelserne, kan det imidlertid ikke lægges til grund som hovedregel, at manglende tegning af forsikring i sig selv indebærer, at den erhvervsdrivende må anses for at være skyldig i åbenbar forsømmelighed. Det følger desuden af ordlyden af artikel 239 i forordning nr. 2913/92 og af artikel 905 i forordning nr. 2454/93, at der skal være en sammenhæng mellem den forsømmelighed, der foreholdes den erhvervsdrivende, og den særlige situation, der er konstateret at foreligge. Såfremt der ikke er en sådan forbindelse, er det ubilligt at afvise ansøgningen om fritagelse eller godtgørelse.

(jf. præmis 75, 77, 83 og 84)