Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål – Unionens retsinstansers kompetence – påstand om, at en institution meddeles et påbud – ikke tilladt

(Art. 263 TEUF og 266 TEUF)

2. EKSF – støtte til jern- og stålindustrien – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – ikke-anmeldte støtteforanstaltninger – Kommissionens relativt langvarige passivitet – retssikkerhed – beskyttelse – betingelser og grænser – usædvanlige omstændigheder

[Art. 4, litra c), KS ]

3. EKSF – støtte til jern- og stålindustrien – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – ikke-anmeldte støtteforanstaltninger – Kommissionens relativt langvarige passivitet – ingen tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet – Rettens vurdering

4. EKSF – traktatens anvendelsesområde – statsstøtteregler – EF-traktatens bestemmelser kun subsidiært anvendelige

(Art. 305, stk. 1, EF)

5. EKSF – støtte til jern- og stålindustrien – begreb – vurdering alene i betragtning af de relevante bestemmelser i EKSF-traktaten – hensyn til Kommissionens hidtidige beslutningspraksis – ikke omfattet

[Art. 4, litra c), KS]

6. EKSF – traktatens anvendelsesområde – statsstøtteregler – anvendelse på alle en jern- og stålvirksomheds aktiviteter – betingelser – reel risiko for afsmitning af støtten til fordel for produktionsvirksomhed, som falder ind under EKSF-traktatens anvendelsesområde – begreb

[Art. 4, litra c), KS, art. 80 KS og 81 KS]

7. EKSF – støtte til jern- og stålindustrien – begreb – foranstaltninger, der forfølger et miljømæssigt formål – omfattet

[Art. 4, litra c), KS]

8. Institutionernes retsakter – tidsmæssig anvendelse – tilbagevirkende gyldighed for en materielretlig regel – betingelser – ingen tilbagevirkende gyldighed af kodekser for støtte til jern- og stålindustrien

(Art. 2 KS – 4 KS; generel beslutning nr. 2496/96)

9. Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – kommissionsbeslutning vedrørende statsstøtte

[Art. 4, litra c), KS og art. 15 KS; art. 253 EF]

10. EKSF – støtte til jern- og stålindustrien – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – genoprettelse af den oprindelige situation – støtte i form af skatteoverføring – tilbagebetaling af de samlede renter, som modtageren ikke havde betalt – fastsættelse af en referencerentesats – Kommissionens skøn – domstolsprøvelse – grænser

[Art. 4, litra c), KS]

11. EKSF – støtte til jern- og stålindustrien – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – anvendelse af national ret – de nationale myndigheders fradrag af visse beløb fra det beløb, der skal tilbagesøges – grænser

[Art. 4, litra c), KS]

Sammendrag

1. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 19)

2. det grundlæggende krav om retssikkerhed hindrer, selv uden forældelsesfrister fastsat af fællesskabslovgiver, at Kommissionen i det uendelige kan udsætte udøvelsen af sine beføjelser.

Imidlertid er medlemsstaternes anmeldelse af statsstøtte et centralt element i fællesskabslovgivningen om kontrol med denne støtte, og støttemodtagerne kan derfor principielt ikke have en berettiget forventning om, at statsstøtten er lovlig, hvis den ikke er blevet ydet under overholdelse af denne procedure.

Den særlige snævre karakter af reglerne vedrørende statsstøtte under EKSF-traktaten adskiller dem fra reglerne om statsstøtte under EF-traktaten.

Hvis en støtte er ydet under EKSF-traktaten uden at være blevet anmeldt, vil den omstændighed, at Kommissionen i længere tid har undladt at udøve sine kontrolbeføjelser og foreskrive tilbagesøgning af støtten, kun i undtagelsestilfælde, hvor Kommissionen har begået en åbenbar forsømmelse og klart har tilsidesat pligten til at udvise rettidig omhu, medføre, at denne beslutning om tilbagesøgning bliver ulovlig.

(jf. præmis 23-26)

3. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 27-67)

4. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 51 og 52)

5. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 66)

6. I medfør af artikel 80 KS og 81 KS er kun de virksomheder, der udøver en produktionsvirksomhed inden for kul- og stålsektoren, undergivet EKSF-traktatens bestemmelser. I den forbindelse er kun de produkter, der er nævnt i bilag I til EKSF-traktaten, omfattet af udtrykkene »kul« og »stål«. Det følger heraf, at en virksomhed kun er underlagt forbuddet i artikel 4, litra c), KS, hvis den udøver en sådan produktionsvirksomhed.

Den omstændighed, at en virksomhed udøver produktionsvirksomhed inden for jern- og stålsektoren, indebærer imidlertid ikke, at hele dens virksomhed skal anses for at være omfattet af EKSF-traktaten. I denne forbindelse kan en anvendelse af EKSF-traktaten på støtte bestemt til en produktionssektor, som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for denne traktat, for virksomheder, der både fremstiller produkter, der er omfattet af EKSF-traktaten, og produkter, der er omfattet af EF-traktaten, være berettiget, når der foreligger en reel risiko for afsmitning af denne støtte til fordel for produktionsvirksomhed, som falder ind under dette anvendelsesområde. I betragtning af dels de særlige forhold, der gør sig gældende for jern- og stålindustrien, dels det strenge og absolutte forbud mod statsstøtte, som er indeholdt i artikel 4, litra c), KS, ville det være i strid med formålet med den ordning, der er indført ved EKSF-traktaten, at lade undersøgelsen af støtte, som potentielt kan tilflyde de af en virksomheds produktionssektorer, som er omfattet af EKSF-traktaten, være undergivet EF-traktatens mindre strenge regler.

Betingelsen om en reel risiko for afsmitning af støtte er navnlig opfyldt, hvis sagsøgerens produktionsplanlægning ikke giver tilstrækkelige garantier for, at der ikke sker en afsmitning fra investeringsstøtten til fordel for den del af selskabets produktionsvirksomhed, der er omfattet af EKSF-traktaten, og således udgør en påvirkning af konkurrencen på det marked, der er omfattet af den pågældende traktat. Risikoen for afsmitning skal således være godtgjort af alvorlige beviser, der med rimelighed gør det muligt at formode, at støtten i betragtning af sagens omstændigheder kan medføre afsmitning til fordel for de pågældende stål- og jernvirksomheders aktiviteter inden for EKSF-traktatens område.

(jf. præmis 75, 77, 78 og 80)

7. Selv om miljøbeskyttelse udgør et af Unionens grundlæggende formål, kan nødvendigheden af at tage hensyn til dette formål ikke begrunde udelukkelse af selektive foranstaltninger fra anvendelsesområdet for artikel 4, litra c), KS. For at afgøre, om en national foranstaltning er omfattet af begrebet statsstøtte, er det ikke dens genstand, men virkninger, der er afgørende. Det statslige indgrebs miljøbeskyttende formål er således ikke tilstrækkeligt til, at de med det samme falder uden for begrebet »støtte«.

(jf. præmis 98 og 99)

8. i modsætning til EF-traktatens bestemmelser om statsstøtte, hvorefter Kommissionen har beføjelse til at træffe beslutning om støttens forenelighed med traktaten, tildeler stålstøttekodekserne kun Kommissionen en beføjelse for en tidsbegrænset periode. Såfremt statsstøtte ikke er blevet anmeldt i løbet af den periode, der er fastsat i kodeksen for denne anmeldelse, kan Kommissionen følgelig ikke længere udtale sig om støttens forenelighed med den pågældende kodeks. Så snart kodeksens anvendelsesperiode er udløbet, er Kommissionen derfor ikke berettiget til i medfør af de fastsatte undtagelser at godkende en støtte til jern- og stålindustrien, der ikke er blevet anmeldt inden for rammerne af denne kodeks.

Det følger endvidere af retssikkerhedsprincippet, at støttens forenelighed med fællesmarkedet i sammenhæng med stålstøttekodekserne kun skal bedømmes i overensstemmelse med de gældende regler på tidspunktet for støttens faktiske tildeling. De materielle EU-retlige regler skal herved fortolkes således, at de kun omfatter forhold, som ligger forud for ikrafttrædelsen, såfremt det af ordlyden, bestemmelsernes formål eller opbygning klart fremgår, at dette har været meningen.

Hvad navnlig angår den sjette stålstøttekodeks fastslår ingen af bestemmelserne i denne kodeks imidlertid, at den kan anvendes med tilbagevirkende kraft. Desuden fremgår det af de på hinanden følgende støttekodeksers opbygning og formål, at hver enkelt af dem fastsætter bestemmelser for at tilpasse jern- og stålindustrien til formålene i artikel 2 KS, artikel 3 KS og artikel 4 KS i henhold til de behov, der foreligger i en givet periode. Anvendelsen af bestemmelser, der er fastsat for en bestemt periode i henhold til situationen i denne periode, på statsstøtte, der er tildelt og udbetalt i løbet af en forudgående periode, svarer ikke til denne bestemmelses opbygning eller formål.

(jf. præmis 103-105 og109)

9. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 112-115)

10. Tilbagebetalingen af en ulovlig tildelt støtte tilsigter at genoprette den oprindelige situation og kan derfor principielt ikke betragtes som en foranstaltning, der ikke står i rimeligt forhold til formålene i artikel 4, litra c), KS. Denne tilbagebetaling skal dog være begrænset til de faktiske økonomiske fordele ved, at støtten har været stillet til modtagerens rådighed, og den skal stå i et rimeligt forhold dertil. Såfremt den tildelte støtte har karakter af en skatteoverføring for flere år og dermed en gratis overførsel af likvide midler eller et rentefrit lån, skal der for at tilsigte at genoprette den oprindelige situation kræves tilbagebetaling af de samlede renter, som modtageren skulle have betalt ud fra de gældende markedsrenter.

Kommissionen har med henblik på at kræve genoprettelse af den tidligere situation beføjelse til at fastsætte den rentesats, der gør det muligt at opnå en sådan genoprettelse. Det tilkommer således ikke Unionens retsinstanser som led i efterprøvelsen af, om udøvelsen af en sådan beføjelse er lovlig, at erstatte Kommissionens skøn med retsinstansens eget skøn, men at undersøge, om Kommissionens skøn er behæftet med en åbenbar fejl eller er udtryk for magtfordrejning.

Hvad angår fastsættelsen af de satser, der skal anvendes, anses referencesatserne for at repræsentere det gennemsnitlige niveau for de gældende rentesatser i hver af medlemsstaterne. Referencesatserne er således et gyldigt indeks for markedssatserne for lån til investeringer i industrien. Kommissionen kan i den forbindelse af hensyn til retssikkerheden og en lige behandling som hovedregel anse det for berettiget at anvende den for en periode gældende referencesats på alle lån, der bevilges i den pågældende periode. Kommissionen har endvidere ret til som referencesats at anvende den sats, der er fastsat for vurdering af støtteordninger med regionalt sigte, og som regelmæssigt offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende , eftersom disse gunstige rentesatser, der anvendes på sunde virksomheder, ville være blevet anvendt for at fastlægge støttelementet, hvis den omtvistede ordning var blevet anmeldt.

(jf. præmis 137-143)

11. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 165-167)