Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Statsstøtte - Kommissionens undersøgelse - støtte af beskedent omfang - Kommissionens meddelelse om de minimis-støtteordninger - forpligtelse til forudgående underretning - foreligger ikke - forpligtelse til i tilfælde af eventuel tvivl om foreneligheden at fremlægge alle forhold, som kan berettige brugen af de minimis-reglen - rækkevidde

(EF-traktaten, art. 5 og 93 (nu art. 10 EF og 88 EF) samt art. 92 (efter ændring nu art. 87 EF); Kommissionens meddelelse 96/C 68/06)

2. Statsstøtte - personer, der reelt har haft fordel af støtten, er ikke dens adressater - støtte udbetalt til tankstationer, der er knyttet til olieselskaberne ved priskontrolklausuler - støtte til olieselskaberne

(EF-traktaten, art. 92, stk. 1 (efter ændring nu art. 87, stk. 1, EF))

3. Statsstøtte - kommissionsbeslutning om en støttes uforenelighed med fællesmarkedet og om, at støtten skal ophæves - rækkevidde - genoprettelse af den oprindelige situation

(EF-traktaten, art. 93, stk. 2, første afsnit (nu artikel 88, stk. 2, første afsnit, EF))

4. Statsstøtte - tilbagesøgning af en ulovlig støtte - anvendelse af national ret - betingelser og grænser

(EF-traktaten, art. 93, stk. 2, første afsnit (nu art. 88, stk. 2, første afsnit, EF))

5. Statsstøtte - tilbagesøgning af en ulovlig støtte - beregning af det beløb, der skal tilbagesøges, og fastlæggelse af adressaterne for tilbagebetalingspåbuddene - vanskeligheder, som medlemsstaten støder på - pligt til samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaten - rækkevidde

(EF-traktaten, art. 5 og art. 93, stk. 2 (nu art. 10 EF og art. 88, stk. 2, EF))

Sammendrag

1. Selv om Kommissionens meddelelse 96/C 68/06 om de minimis-støtteordninger under visse betingelser tillader medlemsstaterne at udbetale små støttebeløb - der er fastlagt efter objektive kriterier - uden at være undergivet pligten til forudgående anmeldelse, skal den medlemsstat, der agter at tildele en sådan støtte, fremlægge alle de forhold, som kan berettige brugen af de minimis-reglen, for Kommissionen for det tilfælde, at Kommissionen er i tvivl om støttens forenelighed med fællesmarkedet og således om overholdelsen af de i meddelelsen fastsatte betingelser. Denne oplysningspligt følger af medlemsstaternes generelle pligt til loyalt samarbejde med Kommissionen, som er fastsat i traktatens artikel 5 (nu artikel 10 EF).

Hvis en medlemsstat ikke fremlægger de ønskede oplysninger for Kommissionen eller kun giver Kommissionen ufuldstændige oplysninger, skal retmæssigheden af en beslutning, som Kommissionen har truffet, under disse omstændigheder navnlig med hensyn begrundelsespligten vurderes i forhold til de oplysninger, som Kommissionen rådede over på det tidspunkt, da den traf den.

En medlemsstat kan således ikke for at anfægte lovligheden af en sådan beslutning påberåbe sig forhold, som den har undladt at informere Kommissionen om under den administrative procedure. Dette gælder så meget desto mere, når en medlemsstat har nægtet at besvare en udtrykkelig anmodning om oplysninger fra Kommissionen.

( jf. præmis 48 og 49, 76 )

2. Støtte anses bl.a. for at foreligge i traktatens artikel 92, stk. 1's forstand (efter ændring nu artikel 87, stk. 1, EF) ved indgreb, der under forskellige former letter de byrder, som normalt belaster en virksomheds budget, og derved, uden at være tilskud i ordets egentlige forstand, er af samme art og har tilsvarende virkninger. Bestemmelsen sondrer i denne forbindelse ikke under hensyn til grundene til eller formålet med de statslige interventioner, men definerer dem i kraft af deres virkninger.

Den støtte, en medlemsstat udbetaler til tankstationer for at nedbringe det økonomiske tab, som de lider som følge af forhøjelsen af punktafgifterne på olieprodukter, er således støtte til fordel for olieselskaberne, når tankstationerne er knyttet til olieselskaberne ved priskontrolklausuler, der har til formål at undgå, at de som følge af stigningen i priserne på brændstof efter forhøjelsen af punktafgifterne får en omsætningsnedgang. Støtten, der er udbetalt til disse tankstationer, har nemlig den virkning at lette de selskaber, der er interesseret i at opretholde deres konkurrencemæssige stilling med hensyn til udviklingen på det nationale eller internationale marked, for de byrder, der normalt belaster deres budgetter. En sådan støtte medfører således økonomiske konsekvenser for de omhandlede selskaber, da den under alle omstændigheder har den virkning, at den fritager disse selskaber fra deres forpligtelse til helt eller delvist at påtage sig omkostningerne ved de prisnedsættelser, som deres distributører yder på pumpestedet, for at undgå tab af markedsandele.

( jf. præmis 60-63, 66 )

3. Traktatens artikel 93, stk. 2, første afsnit (nu artikel 87, stk. 2, første afsnit, EF), bestemmer, at når Kommissionen finder, at en støtte, som ydes af en stat eller med statsmidler, ikke er forenelig med fællesmarkedet, træffer den beslutning om, at den pågældende stat skal ophæve eller ændre støtteforanstaltningen inden for den tidsfrist, som Kommissionen fastsætter. Forpligtelsen for staten til at ophæve en støtte, som af Kommissionen er fundet uforenelig med fællesmarkedet, har til formål at genoprette den oprindelige situation.

( jf. præmis 89 )

4. I mangel af fællesskabsretlige forskrifter på området skal tilbagesøgningen af en støtte, der er erklæret for uforenelig med fællesmarkedet, ske ifølge vilkårene i national ret, for så vidt som disse ikke i praksis umuliggør den tilbagesøgning, der er foreskrevet i fællesskabsbestemmelserne, og ikke skader princippet om lighed i forhold til de regler, der gælder for rent nationale tvister af samme art.

( jf. præmis 90 )

5. Når en medlemsstat inden for statsstøtteområdet ved gennemførelsen af et tilbagesøgningspåbud møder uforudsete vanskeligheder, kan den forelægge disse for Kommissionen til vurdering. I så fald skal Kommissionen og medlemsstaten i overensstemmelse med pligten til loyalt samarbejde efter bedste evne samarbejde med henblik på at overvinde vanskelighederne, idet traktatens bestemmelser fuldt ud skal overholdes, særligt bestemmelserne om støtte.

En medlemsstats forpligtelse til at beregne det præcise støttebeløb, der skal tilbagesøges, navnlig når denne beregning afhænger af oplysninger, der ikke er blevet fremsendt af medlemsstaten til Kommissionen, indgår i den bredere forpligtelse til loyalt samarbejde, der gensidigt forpligter Kommissionen og medlemsstaterne ved gennemførelsen af traktatens regler om statsstøtte.

I tilfælde, hvor en medlemsstat er i tvivl om identiteten af adressaterne for tilbagebetalingspåbud, kan den desuden forelægge disse problemer for Kommissionen til vurdering.

( jf. præmis 50, 91 og 92 )