Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - staevning - formkrav - angivelse af soegsmaalets genstand - kort fremstilling af soegsmaalsgrundene - krav om erstatning af en skade, som er forvoldt af en faellesskabsinstitution - ingen angivelse af erstatningsbeloebet i staevningen, men af de noedvendige elementer heri - realitetspaakendelse - betingelse - ikke-oekonomisk skade

[EF-statutten for Domstolen, art. 19, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)]

2 Erstatning uden for kontraktforhold - betingelser - retsstridighed - tab - aarsagsforbindelse - bevisbyrde

(EF-traktaten, art. 215, stk. 2 (nu art. 288, stk. 2, EF))

3 Erstatning uden for kontraktforhold - betingelser - saerberetning fra Revisionsretten - aerekraenkelse - forligger ikke - ingen erstatningspligt

(EF-traktaten, art. 188 C, stk. 2, foerste afsnit, og art. 188 C, stk. 4 (efter aendring nu art. 248, stk. 2, foerste afsnit, EF, og art. 248, stk. 4, EF))

Sammendrag

1 Ifoelge artikel 19, stk. 1, i EF-statutten for Domstolen og artikel 44, stk. 1, litra c), i Rettens procesreglement skal en staevning angive soegsmaalets genstand og indeholde en kort fremstilling af soegsmaalsgrundene. Disse angivelser skal vaere tilstraekkeligt klare og praecise til, at sagsoegte kan tilrettelaegge sit forsvar, og til at Retten i givet fald paa det foreliggende grundlag kan tage stilling til sagen. Af retssikkerheds- og retsplejehensyn er det en forudsaetning for, at en sag kan antages til realitetsbehandling, at de vaesentligste af de faktiske og retlige omstaendigheder, som soegsmaalet stoettes paa, fremgaar af selve staevningen, eventuelt kortfattet, men dog paa en sammenhaengende og forstaaelig maade. For at opfylde disse krav skal en staevning, hvori der nedlaegges paastand om betaling af erstatning for skade forvoldt af en faellesskabsinstitution, indeholde de elementer, der goer det muligt at identificere den adfaerd, som sagsoegeren bebrejder institutionen, grundene til, at han antager, at der bestaar en aarsagsforbindelse mellem adfaerden og det tab, han haevder at have lidt, samt karakteren og stoerrelsen af dette tab.

Et krav om en ikke naermere angivet erstatning mangler ganske vist den fornoedne praecision og kan derfor ikke antages til realitetsbehandling, men det gaelder dog ikke en staevning, der, selv om den ikke anslaar det paastaaede tabs stoerrelse i tal, dog klart angiver de omstaendigheder, som goer det muligt at vurdere tabets karakter og omfang, saaledes at institutionen har mulighed for at tilrettelaegge sit forsvar og Retten mulighed for at traeffe afgoerelse i sagen. Den omstaendighed, at tabets stoerrelse ikke er angivet i tal i staevningen, paavirker derfor ikke sagsoegtes ret til kontradiktion, saafremt sagsoegeren angiver disse tal i replikken og derved giver sagsoegte mulighed for at tage stilling dertil saavel i duplikken som under den mundtlige forhandling.

Hvad angaar krav om erstatning af en ikke-oekonomisk skade skal sagsoegeren, uanset om denne er symbolsk eller har karakter af en egentlig erstatning, praecisere karakteren af den paastaaede skade i forhold til den adfaerd, som institutionen kritiseres for, og angive skadens samlede omfang, i hvert fald tilnaermelsesvis.

2 Faellesskabets erstatningsansvar i henhold til traktatens artikel 215, stk. 2 (nu artikel 288, stk. 2, EF), forudsaetter, at sagsoegeren ikke blot beviser, at den adfaerd, som bebrejdes den paagaeldende institution, er retsstridig, men ogsaa, at der rent faktisk er indtraadt et tab, og at der er aarsagsforbindelse mellem adfaerden og tabet. Desuden skal tabet vaere en tilstraekkelig direkte foelge af den kritiserede adfaerd.

3 Naar Revisionsretten som led i udfoerelsen af sine opgaver konstaterer alvorlige mangler, som paavirker lovligheden og den formelle rigtighed af Faellesskabets indtaegter eller udgifter eller kravet om en forsvarlig oekonomisk forvaltning, er den forpligtet til at rapportere dem. De vurderinger, som Revisionsretten foretager i sin aarsberetning eller i saerberetninger af direkte implicerede tredjemaend, er undergivet Rettens fulde proevelsesret. Saadanne vurderinger kan vaere behaeftet med en tjenestefejl og kan saaledes i givet fald udloese et ansvar for Faellesskabet uden for kontraktforhold, enten hvis de refererede omstaendigheder ikke er materielt korrekte, eller hvis den fortolkning, der anlaegges af materielt korrekte omstaendigheder, er fejlagtig eller ikke uvildig.

Dette er dog ikke tilfaeldet, naar Revisionsretten har paavist, at sagsoegeren ved indgaaelsen af en offentlig kontrakt med Faellesskabet kom i en interessekollision. En saadan sammenblanding af interesser udgoer nemlig objektivt set i sig selv en saa alvorlig mangel, at det hverken er noedvendigt ved bedoemmelsen heraf at tage hensyn til de impliceredes hensigter og til, om de var i god eller ond tro, eller noedvendigt at undersoege, om den har medfoert en materiel skade, som kan bestemmes naermere.