KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT

10. februar 1999

Sag T-211/98R

Claude Willeme

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Sag om foreløbige forholdsregler — vedtægtens artikel 88 — fumus boni juris — uopsættelighed — ingen«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-57

Angående:

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af afgørelsen af 16. december 1998, hvorved ansættelsesmyndigheden suspenderede sagsøgeren med øjeblikkelig virkning og med tilbageholdelse af halvdelen af hans grundløn.

Udfald:

Begæringen om. foreløbige forholdsregler ikke taget til følge. Afgørelsen om sagens omkostninger udsat.

Sammendrag

I henhold til artikel 104, stk. 1, i Rettens procesreglement kan en begæring om udsættelse af gennemførelsen af en retsakt kun antages til realitetsbehandling, hvis den, der fremsætter begæringen, har anlagt sag til prøvelse af retsakten ved Retten. I henhold til artikel 104, stk. 2, skal en sådan begæring angive de omstændigheder, der medfører uopsættelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at den begærede foreløbige forholdsregel umiddelbart forekommer berettiget (fumus bonis juris). Disse betingelser er kumulative, således at en begæring om udsættelse ikke kan tages til følge, når en af betingelserne ikke er opfyldt. Desuden skal den begærede foranstaltning være foreløbig, dvs. ikke foregribe retlige eller faktiske tvistepunkter og ikke på forhånd ophæve virkningerne af den afgørelse, der senere skal træffes i hovedsagen. I forbindelse med denne samlede vurdering råder Fællesskabets retsinstanser i sager om foreløbige forholdsregler over et vidt skøn ved afgørelsen af, hvorledes disse forskellige betingelser skal efterprøves. Dette skøn skal udøves under hensyn til den konkrete sags særegenheder. (jf. præmis 18 og 19) Henvisning til: Domstolen, 19. juli 1995, sag C-149/95 P(R), Kommissionen mod Atlantic Container Line m.fl., Sml. I, s. 2165, præmis 22; Domstolen, 14. oktober l996, sag C-268/96 P(R), SCK og FNK mod Kommissionen, Sml. I, s. 4971, præmis 30; Domstolen, 29. januar 1997, sag C-393/96 P(R), Antonissen mod Rådet og Kommissionen, Sml. I, s. 441, præmis 28.

Vedtægtens artikel 88 bestemmer ikke, modsat bestemmelserne i bilag IX til vedtægten vedrørende disciplinær forfølgning, at tjenestemanden skal høres inden vedtagelsen af afgørelsen om hans suspension med eller uden tilbageholdelse af løn. Endvidere er denne afgørelse om suspension en foreløbig foranstaltning, der er betinget af, at der foreligger beskyldninger om en alvorlig forseelse, og ikke en behørigt godtgjort forseelse. Det kan derfor ikke umiddelbart af den omstændighed, at sagsøgeren ikke er blevet hørt inden vedtagelsen af afgørelsen om suspension, sluttes, at hans ret til forsvar er blevet tilsidesat. (jf. præmis 34)

Et rent økonomisk tab kan i princippet ikke anses for uopretteligt og heller ikke for vanskeligt afhjælpeligt, da et sådant tab begrebsmæssigt kan være genstand for en senere økonomisk erstatning. Det tilkommer imidlertid Fællesskabets retsinstanser i hvert enkelt tilfælde at vurdere, om en øjeblikkelig gennemførelse af afgørelsen, som begæringen om udsættelse vedrører, kan forvolde sagsøgeren et alvorligt og uopretteligt tab, som ikke ville kunne afhjælpes, selv om den anfægtede retsakt annulleredes under behandlingen af hovedsagen. (jf. præmis 37 og 39) Henvisning til: Retten, 29. september 1993, sag T-497/93 R II, Hogan mod Domstolen, Sml. II, s. 1005, præmis 17; Retten, 30. november 1993, sag T-549/93 R, D. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1347, præmis 45.