Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Miljø – beskyttelse af ozonlaget – direktiv 2003/87 – national plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter (nationale tildelingsplaner) – procedure for forelæggelse af nationale tildelingsplaner – den pågældende medlemsstats ret til at foreslå ændringer af den nationale tildelingsplan efter dennes forelæggelse – lovlighed – betingelser herfor

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 3, og art. 11, stk. 1)

Sammendrag

Direktiv 2003/87 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61 tilsigter at oprette et effektivt europæisk marked med kvoter for drivhusgasemissioner og med den mindst mulige negative indvirkning på den økonomiske udvikling og beskæftigelsessituationen. Uanset at direktiv 2003/87 har til formål at reducere drivhusgasemissioner i overensstemmelse med Fællesskabets og dets medlemsstaters forpligtelser i henhold til Kyoto-protokollen, skal dette mål i videst muligt omfang nås under hensyntagen til behovene i den europæiske økonomi. Det følger heraf, at de nationale planer for tildeling af drivhusgasemissionskvoter (nationale tildelingsplaner), der udarbejdes inden for rammerne af nævnte direktiv, skal tage hensyn til de præcise data og oplysninger vedrørende emissioner, som i dette direktiv er fastsat for anlæggene og de pågældende sektorer.

Hvis en national tildelingsplan, inden for rammerne af proceduren for forelæggelse af nationale tildelingsplaner for Kommissionen, delvis tager udgangspunkt i urigtige oplysninger eller vurderinger vedrørende emissionsniveauet for visse sektorer eller visse anlæg, skal det være muligt for den pågældende medlemsstat at foreslå ændringer af denne nationale tildelingsplan. Det følger således af ordlyden af direktiv 2003/87 samt af den generelle opbygning af og formålet med den ordning, som direktivet opretter, at en medlemsstat har ret til at foreslå ændringer af sin nationale tildelingsplan efter at have forelagt denne for Kommissionen, og indtil der er truffet afgørelse i medfør af artikel 11, stk. 1, samt at Kommissionen ikke, når den med hjemmel i nævnte direktivs artikel 9, stk. 3, træffer afgørelse om afvisning, kan hindre medlemsstaten i at udøve denne ret. Denne institution skal nemlig blot efterprøve, om de omhandlede ændringer er forenelige med de kriterier, der er fastsat i bilag III, og med direktivets artikel 10.

Det har desuden ingen relevans inden for rammerne af forelæggelsesproceduren, at den nationale tildelingsplan er blevet betegnet som »foreløbig«, da den oprindeligt blev forelagt. Hvis den nationale tildelingsplan imidlertid er ufuldstændig eller »foreløbig«, har Kommissionen ret til at afvise den enten med henvisning til, at den ikke opfylder de i direktiv 2003/87 fastsatte kriterier, eller at Kommissionen ikke er i stand til at tage stilling til, om den opfylder disse kriterier. I disse tilfælde har Kommissionen ret til, idet den afviser den nationale tildelingsplan, at pålægge medlemsstaten at forelægge en ny og fuldstændig national tildelingsplan, før den kan træffe afgørelse i medfør af nævnte direktivs artikel 11, stk. 1.

(jf. præmis 60, 63 og 73)