ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

Fjerde anbringende om en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF og art. 108, stk. 2, TEUF, idet Kommissionen foretog et åbenbart fejlskøn og en retlig fejl, idet den fandt, at støtten til Ryanair og Airport Marketing Services var lig med Angoulême lufthavns samlede marginale tab i stedet for den faktiske fordel for Ryanair og Airport Marketing Services. Kommissionen burde have undersøgt, i hvilket omfang den påståede fordel faktisk blev videregivet til Ryanair’s passagerer. Endvidere undlod Kommissionen at kvantificere den mulige fordel, som Ryanair måtte have nydt via Angoulême lufthavns betalingsstrømme vedrørende priser, der (angiveligt) var mindre end omkostningerne. Endelig undlod Kommissionen at give en passende forklaring på, hvorfor tilbagesøgning af det i afgørelsen angivne støttebeløb var nødvendigt for at sikre genetableringen af omstændighederne før betalingen af støtten.
2.

Det andet anbringende vedrører en retlig fejl begået af Personaleretten, for så vidt som den fastslog, at fristen for at indbringe en klage i henhold til vedtægtens artikel 90 begyndte at løbe fra modtagelsen af forslaget om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår, og ikke fra den ansattes accept af forslaget.
—

Der gives medhold i de nedlagte påstande og den anfægtede afgørelse ændres således, at registrering af varemærket »VIOS« tillades for alle klasser, herunder — klasse 18: læder og læderimitationer samt varer fremstillet af disse materialer og ikke indeholdt i andre klasser; kufferter og rejsetasker; paraplyer og parasoller — klasse 25: beklædningsgenstande, hovedbeklædning.
—

Tilsidesættelse af artikel 107, stk. 3, litra a) og c), som følge af antagelsen om, at gennemførelsen af investeringer henset til den regionale udvikling ikke er berettiget og ikke står i et rimeligt forhold til de ulemper, der skulle udlignes med disse investeringer, samt antagelsen om, at den støtte, der er ydet til fordel for Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o., er uforenelig med de indre markeds betingelser.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 205/35

Sag anlagt den 8. april 2015 — EFB mod Kommissionen

(Sag T-174/15)

(2015/C 205/47)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: European Federation of Biotechnology (EFB) (Liège, Belgien) (ved advokaterne M. Troncoso Ferrer og S. Moya Izquierdo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Sagen antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 36 457,79 EUR.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med denne påstand har sagsøgeren anmodet Retten om at fastslå, at Europa-Kommissionen har tilsidesat sine kontraktlige forpligtelser i henhold til kontrakten af 24. januar 2007 vedrørende projektet for European Federation of Biotechnology Latin American Action on Functional Foods med referencen CT-2006-043158 (herefter »kontrakten«) og fremsat påstand om betaling af det endelige beløb på 36 457,79 EUR.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.

1. Første anbringende vedrører et åbenbart fejlagtigt skøn med hensyn til flere støtteberettigede omkostninger, hvilket udgør en fejl i forbindelse med bedømmelsen af beviserne i strid med artikel 1315 i den belgiske code civil.

2. Andet anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel II.20 og II.6 i kontraktens almindelige betingelser.

3. Tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 1134 i den belgiske code civil og princippet om, at kontrakterne skal gennemføres i god tro.

4. Fjerde anbringende vedrører Europa-Kommissionens manglende begrundelse ved afvisningen af at godtgøre nogle omkostninger.

5. Femte anbringende vedrører tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
1.

Første anbringende om, at Europa-Kommissionen har foretaget et åbenlyst fejlagtigt skøn og en retlig fejl, idet den har fastslået, at TenderNeds tjenesteydelser opfylder kravene for tjenesteydelser af (ikke-økonomisk) almen interesse. — Sagsøgerne har gjort gældende, at TenderNeds virksomhed er af økonomisk karakter og ikke henhører under statslige prærogativer, fordi disse tjenesteydelser ikke hidrører fra forpligtelser i henhold til EU-udbudsdirektiverne, fordi TenderNed ikke handler som en offentlig myndighed, fordi TenderNeds virksomhed ikke er tilstrækkelig til at sikre overholdelse af EU-udbudsdirektiverne, fordi overholdelse af forpligtelserne i EU-udbudsdirektiverne kan opnås ved andre midler og fordi den nederlandske udbudslovgivning tillader kommercielle tiltag på markedet for e-udbud.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 198/46

Sag anlagt den 23. april 2015 — Aldi mod KHIM — Miquel Alimentació Grup (Gourmet)

(Sag T-212/15)

(2015/C 198/64)

Stævningen affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Tyskland) (ved advokaterne C. Fürsen, N. Lützenrath, U. Rademacher og N. Bertram)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Miquel Alimentació Grup, SA (Vilamalla, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret

Indehaver af det omtvistede varemærke: Aldi GmbH & Co. KG

Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Gourmet« — registreringsansøgning nr. 9 310 269

Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 24. februar 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 314/2014-4)

Påstande

— Afgørelsen truffet af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringende
—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse C (2015) 53 af 16. januar 2015 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (1) annulleres, for så vidt som den vedrører Republikken Estland med et beløb på 6 91 746,53 EUR.
—

Kommissionen gennemførelsesafgørelse C (2015) 53 af 16. januar 2015 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) annulleres delvist, for så vidt som den med hensyn til Ungarn udelukker 1 1 7 09 400 EUR fra Sukkeromstruktureringsfonden fra EU-finansiering.
—

Afgørelse K(2015) 53 endelig annulleres delvist, for så vidt som den udelukker EU-finansiering af de udgifter, som Den Franske Republik har afholdt inden for rammerne af støtten til udligningsgodtgørelser for naturbetingede handicap (ICHN) under akse 2 i programmet for udvikling af franske landdistrikter for regnskabsårene 2010, 2011, 2012 og 2013. Subsidiært annulleres denne afgørelse delvist, for så vidt som den udelukker EU-finansiering af den del af udgifterne, som Den Franske Republik har afholdt inden for rammerne af ICHN-støtten for får, der er blevet kontrolleret på stedet med henblik på kontrol med identifikation af dyr.
2.

Andet anbringende om, at sagsøgeren ikke opfyldte kriterierne for opførelse på listen i bilaget til afgørelsen og forordningen (sammenfattet »de anfægtede foranstaltninger«). På datoen for opførelsen havde de ukrainske myndigheder ikke gjort sagsøgeren til genstand for en staffesag for uretmæssig tilegnelse af offentlige midler eller aktiver eller for embedsmisbrug og derved forårsagede tab for ukrainske offentlige midler eller aktiver.
3.

Med det tredje anbringende gøres det gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, idet Kommissionen fejlagtigt nægtede at lægge en sammenlignende analyse til grund, hvilket ville have ført til en konstatering af, at der ikke forelå statsstøtte til fordel for sagsøgerne. Subsidiært gøres det gældende, at Kommissionen undlod at tilkende markedsføringstjenesterne en passende værdi, med urette forkastede rationalet bag lufthavnens beslutning om at købe sådanne ydelser, fejlagtigt forkastede den mulighed, at en del af markedsføringstjenesterne kunne være blevet købt til formål af almen interesse, undlod at bedømme markedsføringsaftalerne ud fra lufthavnsejerens og lufthavnsoperatørens synspunkter om en separat markedsøkonomisk aktør, støttede sine konklusioner på ufuldstændige og uhensigtsmæssige data ved sin beregning af lufthavnens indtjening, anvendte en urimeligt kort tidshorisont, med urette udelukkende støttede sin vurdering på aftalte ruter og så bort fra de netværkseksternaliteter, som lufthavnen kunne forvente at opnå ved sin forbindelse med Ryanair. Selv hvis der var en fordel for sagsøgerne, har Kommissionen under alle omstændigheder ikke påvist, at fordelen var selektiv.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 228/20

Sag anlagt den 27. april 2015 — Morton’s of Chicago mod KHIM — Mortons the Restaurant (MORTON’S)

(Sag T-223/15)

(2015/C 228/25)

Stævningen affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Morton’s of Chicago, Inc. (Chicago, De Forenede Stater) (ved advokat J. Moss)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Mortons the Restaurant Ltd (London, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland)

Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret

Ansøger af det omtvistede varemærke: Sagsøgeren

Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »MORTON’S« — EF-varemærkeregistrering nr. 3 951 291

Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 12. februar 2015 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 46/2014-1)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender

— Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 207/2009
—

Subsidiært, annulleres EMA’s afgørelse ASK-11351 (Vantobra) af 24. april 2015, for så vidt som der heri gives en tredjepart aktindsigt i (i) CHMP Assessment Report on clinical superiority to TOBI Podhaler, (EMA/CHMP/778270/2014), uden yderligere redigeringer på side 9 (Superior Respiratory Tolerability of Vantobra over Tobi Podhaler), side 11-12 og 14 (Extrapolation of tolerability from TOBI to Vantobra), side 17-19 (Claimant’s position Q.1 and assessment of the response) og side 19-23 (Claimant’s position Q.2, Assessment of the response, 3. Conclusion and Recommendation), som omhandlet i bilag A1, og (ii) CHMP Assessment Report for VANTOBRA on similarity with Cayston and TOBI Podhaler, (EMA/CHMP/702525/2014), uden yderligere redigeringer på side 9-10, afsnit 2.3 (Therapeutic indication, 1) Data from field survey) og side 11-12, afsnit 2.3 (Therapeutic indication, 2) Interview of physicians in CF centers), som omhandlet i bilag A2, og påstand om, at EMA tilpligtes ikke at videregive de førnævnte dokumenter uden de redigeringer, der følger af bilag A1 og bilag A2, og
—

Rådets afgørelse (FUSP) 2015/364 af 5. marts 2015 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT L 62, s. 25), og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/357 af 5. marts 2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT L 62, s. 1) annulleres i henhold til artikel 263 TEUF, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.
—

Kommissionen har ikke taget de bemærkninger og dokumenter, som modtageren har fremlagt med skrivelse af 14. august 2014, i betragtning. Kommissionen har i denne sammenhæng påberåbt sig artikel 22.II.5 i bilag II til kontrakten, der giver den beføjelse til at se bort fra udtalelser og dokumentation, der er indleveret for sent. En fremgangsmåde var dog i betragtning af den omstændighed, at Kommissionen selv har opfordret modtageren til at fremsætte yderligere bemærkninger, ikke retmæssig. I denne situation udgør den omstændighed, at der helt ses bort fra den nye dokumentation og de nye bemærkninger, en åbenbar tilsidesættelse af princippet om gensidig loyalitet mellem aftalepartnere og princippet om en erhvervsdrivendes tillid til Kommissionen.
—

Sagsøgeren er under alle omstændigheder blevet genopført på listen på baggrund af den formodede lovlighed af de restriktive foranstaltninger over for Islamic Republic of Iran Shipping Lines, men sådanne IRISL-foranstaltninger er ulovlige (af de af IRISL anførte grunde, som er indarbejdet heri ved henvisning), hvorfor foranstaltningerne over for sagsøgeren skal annulleres.
—

Annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/103 af 16. januar 2015 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (meddelt under nummer C(2015) 53), for så vidt som herfra udelukkes udgifter på i alt 2 1 23 199,04 EUR, der er afholdt af Den Tjekkiske Republik.
—

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at Kommissionen med vedtagelsen af den anfægtede beslutning har tilsidesat artikel 17, stk. 1 og 2, i Rådets forordning nr. 1150/2000, idet den fejlagtigt konkluderede, at Den Tjekkiske Republik ikke havde truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at stille et EU-beløb af egne indtægter til rådighed for Kommissionen, og idet den kræver tilvejebringelse af et beløb, der ikke kunne udelukkes af grunde, som ikke kunne tilskrives Den Tjekkiske Republik.
3.

Tredje anbringende vedrører et åbenbart urigtigt skøn og bevismangel, idet der ikke var et faktisk og seriøst grundlag for de restriktive foranstaltninger over for sagsøgeren.
—

Under alle omstændigheder tilpligtes Harmoniseringskontoret at bære sine egne omkostninger og at betale sagsøgerens.
2.

Andet anbringende om manglende overholdelse af tildelingskriterierne. Sagsøgerne har gjort gældende, at for så vidt som det det ved en sammenligning af tilslagsmodtagers bud med de andre tilbudsgiveres bud viser sig, at tilslagsmodtagerens bud er unormalt lavt, skulle sagsøgte have afvist dette bud og givet sagsøgerne tilslag på kontrakten.
1.

Første anbringende er, at der er sket forkert gengivelse af de faktiske forhold og af beviserne og er sket en retlig fejl, idet Personaleretten fastslog, at ansættelsesmyndigheden ikke havde anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved at antage, at appellantens dårlige helbred ikke udgjorde en formildende omstændighed.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 245/37

Sag anlagt den 22. maj 2015 — Telefónica mod Kommissionen

(Sag T-256/15)

(2015/C 245/44)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Telefónica, S.A. (Madrid, Spanien) (ved advokaterne J. Ruiz Calzado og J. Domínguez Pérez)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Afgørelsens artikel 1 annulleres.

— Afgørelsens artikel 4, stk. 1, annulleres, for så vidt som den pålægger Kongeriget Spanien at afskaffe den støtteordning, der er omhandlet i artikel 1.

— Afgørelsens artikel 4, stk. 2-5, annulleres, for så vidt som de pålægger Kongeriget Spanien at tilbagesøge den af Kommissionen fastlagte statsstøtte.

— Subsidiært begrænses den tilbagesøgningspligt, som følger af afgørelsens artikel 2, stk. 4, under de samme betingelser som dem, der er fastsat i den første og den anden afgørelse.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den afgørelse, som anfægtes i den foreliggende sag, er den samme som i sag T-12/15, Banco de Santander og Santusa mod Kommissionen og sag T-252/15 Ferrovial, SA m.fl. mod Kommissionen.

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til dem, som er blevet påberåbt i disse sager.

Det gøres navnlig gældende, at Kommissionen begik retlige fejl og anlagde ukorrekte skøn med hensyn til de faktiske omstændigheder i forbindelse med dens undersøgelse af DGT'’s konsultation, idet den fandt, at der var tale om en ny foranstaltning, der kunne udgøre statsstøtte, og idet den anførte, at de to første afgørelser ikke omfattede en eventuel anvendelse af den omhandlede foranstaltning på erhvervelse af indirekte kapitalandele.
1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at Rådet ikke har angivet et korrekt retsgrundlag for Rådets afgørelse (FUSP) 2015/364 (herefter »afgørelsen«) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/357 (herefter »forordningen«) (herefter samlet »de anfægtede retsakter«). Artikel 29 i traktaten om Den Europæiske Union er ikke et korrekt retsgrundlag for afgørelsen, idet det klagepunkt, der blev rejst over for sagsøgeren, ikke identificerede ham som en person, der havde undergravet demokratiet i Ukraine eller berøvet den ukrainske befolkning de goder, der kommer af en bæredygtig udvikling i landet (som omhandlet i artikel 23 TEU og de generelle bestemmelser i artikel 21, stk. 2, TEU). Eftersom afgørelsen var ugyldig, kunne Rådet ikke støtte sig på artikel 215, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ved vedtagelsen af forordningen.
1.

Første anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten og princippet om gennemsigtighed, for så vidt som det ikke ud fra begrundelserne for afvisningen af sagsøgernes tilbud og uddragene af afgørelsen om at tildele kontrakten til konsortiet ENERGIE-KAD kan kontrolleres, at disse tilbudsgivere opfylder de kvalitative udvælgelseskrav, der er foreskrevet i udbudsdokumenterne.
1.

Første anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og af sagsøgerens ret til god forvaltning og til effektiv domstolsbeskyttelse, for så vidt som Kommissionen til trods for sagsøgerens gentagne anmodninger aldrig gav sagsøgeren nogen begrundelse for afslaget på sagsøgerens bud.
—

Redwell Manufaktur GmbH tilpligtes at betale de omkostninger, der er opstået for sagsøgeren i sagen for indsigelsesafdelingen og for appelkammeret.
—

Annullation af Rådets afgørelse (FUSP) 2015/157 (EUT 2015 L 26, s. 29) om ændring af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien (EUT 2011 L 28, s. 62), for så vidt som de vedrører sagsøgeren, idet disse restriktive foranstaltninger består i indefrysning af aktiver i EU.
—

Den anfægtede afgørelse annulleres, idet den er retsstridig og ikke overholder de gældende retsforskrifter om EF-varemærker, hvorefter der afsiges dom i overensstemmelse med påstandene i stævningen, henset til, at det ansøgte tredimensionelle varemærke har fornødent særpræg, hvorved det fastslås, at det tredimensionelle varemærke vedrørende varemærkeansøgning nr. 12 551 867 kan registreres i sin helhed for varer i klasse 5, 29 og 30 i den internationale klassifikation.
—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale erstatning for det tab, som sagsøgerne har lidt ved at miste muligheden for at indtage førstepladsen i del 3 i rammeaftalen ITS14. Dette tab vurderes af sagsøgerne til at udgøre en million femhundrede tusinde euro (1 5 00 000,00 EUR) med tillæg af renter at regne fra domsafsigelsen eller et andet af Retten fastsat beløb.
1.

Første anbringende vedrører det forhold, at gennemførelsesforordningen er vedtaget på grundlag af en ulovlig retsregel, idet Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler er i strid med EU-retten, fordi: — den tilsidesætter forsigtighedsprincippet ved at fastsætte en mekanisme til substitution af aktivstoffer på grundlag af hypotetiske risici, der ikke er objektivt begrundet — den tilsidesætter proportionalitetsprincippet, idet den går videre, end hvad der er strengt nødvendigt for at opnå formålet om et højt beskyttelsesniveau og dermed berører tilladte stoffer — den fordrejer konkurrencen i det indre marked ved at fremme substitution af stoffer under de deri omhandlede betingelser, og — den tilsidesætter begrundelsespligten i forhold til kriteriet om »en signifikant andel af ikke-aktive isomerer«, der fremgår at bilag II, punkt 4, til forordning (EF) nr. 1107/2009.
—

Afgørelsens artikel 1 annulleres, for så vidt som det heri fastslås, at den nye administrative fortolkning af artikel 12, stk. 5, i TRLIS, som den spanske forvaltning har anlagt, skal anses for statsstøtte, der ikke er forenelig med det indre marked.
—

Sagsøgerne gør gældende, at den udtrykkelige afgørelse skal annulleres, eftersom den tilsidesætter begrundelsespligten, henset til, at: (i) den alene angiver generelle overvejelser vedrørende de påberåbte undtagelser i artikel 4 i afgørelse ECB/2004/3, (ii) ikke angiver nogen særlig begrundelse for, hvorfor sagsøgerne fik afslag på aktindsigt i de af disse ønskede særlige oplysninger, (iii) ikke giver nogen begrundelse for afslag på at udlevere oplysningerne i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), syvende led, i afgørelse ECB/2004/3, (iv) ikke giver nogen begrundelse for ikke at give aktindsigt i oplysningerne i henhold til artikel 4, stk. 2, første led, i afgørelse ECB/2004/3, (v) ikke giver nogen begrundelse for ikke at udlevere oplysningerne i henhold til artikel 4, stk. 3, i afgørelse ECB/2004/3.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 245/30

Sag anlagt den 8. april 2015 — Kohrener Landmolkerei og DHG mod Kommissionen

(Sag T-178/15)

(2015/C 245/36)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Tyskland), DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Frohburg, Tyskland) (ved advokat A. Wagner)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

— Europa-Kommissionens afgørelse, modtaget den 2. marts 2015, annulleres

— Sagsøgerens indsigelse af 23. december 2014 i sagen med j.nr. AT-TSG-0007-01035 antages til realitetsbehandling.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at den anfægtede afgørelse bør annulleres, da den er retligt ukorrekt. Sagsøgerne havde som part, der har fremsat indsigelse, i henhold til artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012 (1) en frist på tre måneder, inden for hvilken de skulle fremsætte indsigelse ved de nationale myndigheder, såfremt de ønskede at gøre indsigelse mod en registrering af en garanteret traditionel specialitet. Sagsøgerne har i denne henseende anført, at den omhandlede offentliggørelse (EUT 2014, C 340, s. 6) fandt sted den 30. september 2014, og indsigelsen blev fremsat ved de kompetente nationale myndigheder den 23. december 2014. Sagsøgerne er ikke ansvarlig for nogen yderligere fristoverskridelse. Sagsøgerne har præciseret, at de ikke selv har indflydelse på det tidsmæssige aspekt af de kompetente nationale myndigheders handlinger i forbindelse med videresendelse til Kommissionen af fremsatte indsigelser, og at den anfægtede afgørelse ikke tager i betragtning, at indsigelsen blev fremsat rettidigt. Afgørelsen tager kun den dato, hvor indsigelsen indgik til Europa-Kommissionen, i betragtning.

Sagsøgerne har yderligere anført, at artikel 51 i forordning nr. 1151/2012 ikke har fastsat en frist for de nationale myndigheders videresendelse. Det afgørende er derfor alene sagsøgernes fremsættelse af indsigelsen ved de nationale myndigheder.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21.11.2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 343, s. 1).
—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 26. januar 2015»om nedsættelse af de mellemliggende betalinger i forbindelse med programmet for udvikling af landdistrikterne i Grækenland for programmeringsperioden 2007-2013 og af omkostningerne for perioderne fra den 1. januar 2014 til den 31. marts 2014 og fra den 1. april 2014 til den 30. juni 2014, CCI 2007 GR 06 RPO 001«, for beløb på henholdsvis 2 75 118,75 EUR og 2 9 40 050 EUR, der blev meddelt under nr. K(2015) 252 endelig, annulleres.