De relevante betragtninger, som den anfægtede beslutning er baseret på, lyder således:

»Den påståede overtrædelse kan i den foreliggende sag ikke anses for at medføre alvorlige forstyrrelser på fællesmarkedet, eftersom alle de berørte parter har hjemsted i Grækenland og kun driver virksomhed i Grækenland. Der er ikke udsigt til, at dette vil ændre sig, således at forstå, at de tre […] organisationer i nær fremtid vil begynde at drive virksomhed i andre lande, hvis man ser på strukturen på [markederne] for præstation af tjenesteydelser med henblik på beskyttelse af ophavsbeslægtede rettigheder og på de praktiske vanskeligheder, der er forbundet med en sådan virksomhed. Virkningerne af den påståede praksis gør sig desuden kun gældende på det græske marked. Kontrakter om afspilning af musik indgås kun med radio- og tv-stationer samt andre brugere, der befinder sig i Grækenland. De tre […] organisationer er kun beføjet til at beskytte ophavsbeslægtede rettigheder i Grækenland og har ikke praktisk mulighed for at udøve denne beføjelse uden for landets grænser.

Hvis Kommissionen skal fastslå, om der er sket en overtrædelse, vil den desuden være nødt til at iværksætte en indgående undersøgelse af de fremherskende forhold på det relevante marked og af de eksisterende alternativer. Eftersom det for det første (i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/100/EØF [af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret (EFT L 346, s. 61)]) bestemmes i græsk lovgivning, at der skal betales et samlet vederlag for alle ophavsbeslægtede rettigheder, og den påståede overtrædelse skyldes, at de tre […] organisationer opkræver dette vederlag under ét, vil Kommissionen skulle godtgøre, at der findes effektive metoder, som gør det muligt at opkræve det samlede vederlag særskilt. For det andet [vil] Kommissionen [ikke blot skulle] påvise, at de tre […] organisationer i fællesskab har en dominerende stilling, men vil ifølge Domstolens dom [af 13. juli 1989 i sag 395/87], Tournier [(Sml. s. 2521)], og [i de forenede sager 110/88, 241/88 og 242/88], Lucazeau m.fl. [(Sml. s. 2811)], [ligeledes skulle] undersøge, hvor store afgifter der opkræves for ophavsrettigheder og ophavsbeslægtede rettigheder i alle EU-landene, hvordan de beregnes, hvilke kriterier der benyttes, og hvilke forhold der er fremherskende på det græske marked, sammenlignet med [markederne i] de øvrige europæiske lande.

Det skal desuden bemærkes, at Deres selskab har mulighed for at indgive klage til de nationale myndigheder. Det vil bl.a. kunne forelægge sagen for den græske konkurrencemyndighed. Den græske konkurrencemyndighed er med sit indgående kendskab til forholdene på det nationale marked fuldt ud i stand til at behandle Deres klage. At alle de berørte parter og alle de pågældende brugere af musik har hjemsted og driver virksomhed på det græske marked, understreger kun vigtigheden af et detaljeret kendskab til forholdene på det lokale marked. Konkurrencemyndigheden har i øvrigt samme kompetence til at anvende […] [artikel 81 EF og 82 EF] som […] Kommissionen.

Det må derfor konkluderes, at den omfattende og komplekse undersøgelse, der kræves for at fastslå, om de tre […] organisationer […] har handlet i overensstemmelse med de fællesskabsretlige konkurrenceregler, ikke står i rimeligt forhold til den meget begrænsede betydning, som en eventuel overtrædelse vil have for fællesmarkedets funktion. Den foreliggende sag har derfor ikke den fællesskabsinteresse, der er nødvendig for, at Kommissionen kan indlede en undersøgelse.«