DOMSTOLENS DOM AF 2. AUGUST 1993. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD DEN ITALIENSKE REPUBLIK. - TRAKTATBRUD - DIREKTIV 83/189/EOEF - SAG C-139/92.



Samling af Afgørelser 1993 side I-04707



Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Medlemsstater ° forpligtelser ° gennemfoerelse af direktiver ° manglende gennemfoerelse ubestridt

(EOEF-traktaten, art. 169)

Dommens præmisser

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 30. april 1992 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Den Italienske Republik ikke har opfyldt de forpligtelser, der paahviler den i medfoer af artikel 8 og 9 i Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT L 109, s. 8), idet den ikke har tilstillet Kommissionen udkastet til ministerielt dekret nr. 514 af 5. november 1987. Bestemmelserne i direktiv 83/189/EOEF blev aendret ved Raadets direktiv 88/182/EOEF af 22. marts 1988 (EFT L 81, s. 75).

2 Ved det omtvistede ministerielle dekret udstedes der "Forskrifter om definition og kontrol af lystbaades motorers maksimalydelse, konstruktion og installation".

3 Det bemaerkes, at medlemsstaterne ifoelge naevnte direktivs artikel 8, stk. 1, straks til Kommissionen skal sende ethvert udkast til teknisk forskrift, medmindre der blot er tale om gengivelse af en international eller europaeisk standard, og kort give den underretning om grundene til, at det er noedvendigt at indfoere en saadan teknisk forskrift. Kommissionen underretter straks de oevrige medlemsstater om udkastet.

4 Efter artikel 8, stk. 2, kan Kommissionen og medlemsstaterne til den medlemsstat, der har givet meddelelse om et udkast til teknisk forskrift, indgive bemaerkninger, og vedkommende medlemsstat skal ved den videre udformning af den tekniske forskrift tage videst muligt hensyn hertil.

5 Efter direktivets artikel 9 skal medlemsstaterne udsaette vedtagelsen af reglen om teknisk forskrift seks maaneder regnet fra datoen for den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen eller en anden medlemsstat inden tre maaneder efter samme dato afgiver en udfoerlig udtalelse om, at den paataenkte foranstaltning boer aendres for at fjerne eller mindske eventuelle hindringer for den frie vareudveksling, som kunne resultere af foranstaltningen.

6 Efter at Kommissionen havde fastslaaet, at bestemmelserne i det italienske ministerielle dekret nr. 514 indeholdt tekniske forskrifter, der ikke forud for vedtagelsen havde vaeret genstand for en informationsprocedure i henhold til naevnte direktiv 83/189, indledte den proceduren i henhold til traktatens artikel 169 over for Den Italienske Republik.

7 Hvad naermere angaar sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.

8 Den italienske regering har ikke bestridt, at den ikke har tilstillet Kommissionen udkastet til det omhandlede ministerielle dekret.

9 Da det hermed er godtgjort, at der foreligger en overtraedelse af direktivets artikel 8 og 9, skal det fastslaas, at der foreligger et traktatbrud som beskrevet i Kommissionens paastande.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

10 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Den Italienske Republik har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Den Italienske Republik har ikke opfyldt de forpligtelser, der paahviler den i medfoer af artikel 8 og 9 i Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, idet den ikke har tilstillet Kommissionen udkastet til ministerielt dekret nr. 514 af 5. november 1987.

2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.