Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Socialpolitik – tilnærmelse af lovgivningerne – beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens – direktiv 80/987, som ændret ved direktiv 2002/74

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/74; Rådets direktiv 80/987)

2. Socialpolitik – tilnærmelse af lovgivningerne – beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens – direktiv 80/987

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/74; Rådets direktiv 80/987)

3. Socialpolitik – tilnærmelse af lovgivningerne – beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens – direktiv 80/987 og 2002/74

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/74; Rådets direktiv 80/987)

Sammendrag

1. Når en medlemsstat – før ikrafttrædelsen af direktiv 2002/74 om ændring af direktiv 80/987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens – i sin nationale lovgivning har anerkendt arbejdstagerens ret til beskyttelse fra garantiinstitutionen i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, for så vidt der er tale om en godtgørelse for arbejdsaftalens ophør, er anvendelsen af denne lovgivning, når arbejdsgiverens insolvens er indtrådt efter direktivets ikrafttrædelse, omfattet af anvendelsesområdet for Rådets direktiv 80/987, som ændret ved direktiv 2002/74.

Eftersom artikel 2, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2002/74 bestemmer, at medlemsstaterne anvender de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv på alle former for insolvens, der opstår for en arbejdsgiver efter disse love og bestemmelsers ikrafttræden, falder en arbejdsgivers insolvens samt følgerne heraf ind under det ændrede direktiv 80/987’s tidsmæssige anvendelsesområde fra tidspunktet for dets ikrafttrædelse, og endda før udløbet af fristen i stk. 1, første afsnit. Det er ikke kun de nationale bestemmelser, der udtrykkeligt har til formål at gennemføre direktiv 2002/74, der er omfattet af dets anvendelsesområde, men ligeledes – regnet fra den dato, hvor direktivet træder i kraft – de tidligere gældende nationale bestemmelser, der kan sikre national rets forenelighed med direktivet.

Selv om artikel 3, stk. 1, i det ændrede direktiv 80/987 kun forpligter en medlemsstat til at sikre betaling af fratrædelsesgodtgørelse ved ansættelsesforholds ophør i den nationale lovgivning, der gennemfører direktiv 2002/74, falder en national bestemmelse ind under det ændrede direktiv 80/987’s anvendelsesområde efter datoen for direktiv 2002/74’s ikrafttrædelse, for så vidt som bestemmelsen er indeholdt i den omhandlede nationale lovgivning og lader sådanne fratrædelsesgodtgørelser være omfattet af de kompetente garantiinstitutioners beskyttelse. Det følger heraf, at den nationale bestemmelse, der på visse betingelser pålægger garantiinstitutionerne at betale godtgørelse til arbejdstagerne i tilfælde af afskedigelse eller arbejdsaftalens ophør, er omfattet af den ovennævnte artikel 2, stk. 1, andet afsnit, og dermed af direktiv 2002/74's anvendelsesområde for så vidt angår dets anvendelse på omstændigheder, der ligger efter dets ikrafttrædelsesdato.

(jf. præmis 28, 29, 31, 32 og 34 samt domskonkl. 1)

2. Inden for anvendelsesområdet for direktiv 80/987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, som ændret ved direktiv 2002/74, følger det af det generelle lighedsprincip, sådan som det er anerkendt i Fællesskabets retsorden, at såfremt det bestemmes i en national lovgivning, at de lovhjemlede godtgørelser på grund af arbejdsaftalens ophør, som er tilkendt ved dom, skal udbetales af garantiinstitutionen i tilfælde af en arbejdsgivers insolvens, skal de godtgørelser, der er tilkendt ved et forlig mellem arbejdstageren og arbejdsgiveren, som er indgået for en retsinstans og med dennes godkendelse, behandles på samme måde.

(jf. præmis 42 og domskonkl. 2)

3. Inden for rammerne af anvendelsesområdet for direktiv 90/987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens og direktiv 2002/74 om ændring af nævnte direktiv skal den nationale dommer undlade at anvende en national bestemmelse, som i strid med lighedsprincippet – sådan som det er anerkendt i Fællesskabets retsorden – udelukker den kompetente garantiinstitution fra at dække godtgørelser ved arbejdsaftalens ophør, der er anerkendt i et forlig mellem arbejdstagerne og arbejdsgiverne og indgået for en retsinstans og med dennes godkendelse.

(jf. præmis 47 og domskonkl. 3)