For at tilskynde forarbejdningsindustrien til at benytte olieholdige frø med oprindelse i medlemsstaterne blev der ved artikel 27 i Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer ( 1 ) indført en støtteordning for raps-, rybs- og solsikkefrø. De almindelige principper for ydelsen af denne støtte er fastlagt ved Rådets forordning (EØF) nr. 1594/83 af 14. juni 1983 ( 2 ) og gennemførelsesbestemmelserne ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 2681/83 af 21. september 1983 ( 3 ).

Med henblik på de forhold, der er tale om i denne sag, erindrer jeg om, at støttebeløbet, der svarer til forskellen mellem indikativprisen for en frøsort og verdensmarkedsprisen, i medfør af artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 1594/83 ( 4 )»er det gældende beløb på den dag, hvor vedkommende medlemsstat foretager identificeringen af frøene«, dvs. overtager kontrollen med disse på en oliemølle eller en foderfabrik. Støttebeløbet kan dog forudfastsættes, og i så tilfælde er beløbet det, der gælder på dagen for ansøgningens indgivelse, reguleret i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 7 i samme forordning, nemlig efter »forskellen mellem den gældende indikativpris på denne dag og den gældende indikativpris på den dag, hvor frøene underkastes kontrol« og »i givet fald med et korrektionsbeløb«. Sidstnævnte fastsættes i medfør af stk. 2 i samme artikel under hensyntagen til prisudviklingen for de pågældende frø på verdensmarkedet og i givet fald til forskellen mellem de økonomiske fordele, der er forbundet med forarbejdningen af henholdsvis disse frø og de vigtigste konkurrerende frø.

Ved artikel 4 i samme forordning indføres en fællesskabsattest i to dele, hvoraf den ene (der benævnes I. D. ) skal tjene som bevis for, at de i Fællesskabet høstede frø er blevet identificeret på en oliemølle eller en foderfabrik, og den anden del (benævnt A. P. ) i givet fald skal attestere forudfastsættelscn af støttebeløbet. I sidstnævnte tilfælde fastsættes det i artikel 5, at udstedelsen af attesten er betinget af en sikkerhedsstillelse, som skal være garanti for, at forpligtelsen til at anmode om identificering af frøene ... overholdes inden for gyldighedsperioden for den pågældende del af attesten. Sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis en sådan anmodning ikke fremsættes eller kun fremsættes for en del af den pågældende mængde inden for denne periode.

Pligten til at indgive ansøgning om identificering til de kompetente nationale myndigheder i attestens gyldighedsperiode er gentaget i artikel 10, stk. 2, i forordning nr. 2681/83, i hvis artikel 11 det præciseres, at denne periode for så vidt angår solsikkefrø — som der er tale om i denne sag — udløber ved slutningen af den fjerde måned efter den, i hvilken ansøgningen er indgivet.

Dersom denne forpligtelse ikke efterkommes af den berørte part inden for den fastsatte frist, hedder det i artikel 23, stk. 2, i samme forordning, at sikkerheden fortabes for den mængde, der svarer til forskellen mellem 93% af den i attesten angivne nettomængde, og den i virksomheden identificerede mængde, der er bestemt efter den i bilag I beskrevne metode. Udgør den identificerede mængde dog mindre end 7% af den i attesten angivne nettomængde, fortabes sikkerheden fuldstændigt.

I artikel 24 findes en undtagelse i tilfælde af force majeure, hvor den attestudstedende myndighed i medlemsstaten på begæring af attestens indehaver træffer afgørelse om, at disse forpligtelser ophæves, og sikkerheden frigives, eller om, at attestens gyldighedsperiode forlænges med det tidsrum, som den anser for nødvendigt på grundlag af de påberåbte omstændigheder.