ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – absolutte ugyldighedsgrunde – varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber – vurdering af, om et tegn er beskrivende – kriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c), og art. 52, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 24)
6.

Tilnærmelse af lovgivningerne – humanmedicinske lægemidler – markedsføringstilladelse – proceduren vedrørende anmodning om fornyet overvejelse af udtalelse fra Udvalget for Humanmedicinske Lægemidler ved Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) – bedømmelse af upartiskhed for medlemmer af et involveret ad hoc-ekspertudvalg (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 1; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 726/2004, art. 63, stk. 2) (jf. præmis 88-92 og 131-133)
1)

Kommissionens afgørelse C(2020) 1195 final af 24. februar 2020 om en genfremsat begæring om aktindsigt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 annulleres, for så vidt som JP derved blev meddelt afslag på aktindsigt vedrørende de spørgsmål, der fremgår af afsnittene »Anchor« og »Possible questions« i den vurdering, som bedømmerne foretog af de svar, som sagsøgeren gav under det områdespecifikke interview (dokument nr. 1), og for så vidt som Europa-Kommissionen meddelte afslag på aktindsigt i de spørgsmål, der fremgår af afsnittene »Situation 1«, »Situation 2« og »Situation 3« i den vurdering, som bedømmerne foretog af de svar, som sagsøgeren gav under interviewet om generelle kompetencer (dokument nr. 2), i forbindelse med udvælgelsesprøve EPSO/AD/363/18.
3.

Tjenestemænd – meddelelse om ledig stilling – genstand – administrationens pligt til at angive de betingelser, der kræves for at bestride en stilling – rækkevidde – krav om angivelse af vægtningen af hvert enkelt udvælgelseskriterium – foreligger ikke (Tjenestemandsvedtægten, art. 29) (jf. præmis 51 og 54)
4.

Statsstøtte – Kommissionens afgørelse – vurdering af lovligheden ud fra de oplysninger, der forelå på tidspunktet for vedtagelsen af afgørelsen – ikke muligt for en sagsøger, som har deltaget i en formel undersøgelsesprocedure, at gøre faktiske omstændigheder gældende til støtte for sit søgsmål, som ikke er blevet fremlagt under denne procedure (Art. 108 TEUF) (jf. præmis 42 og 44)
7.

EU-ret – principper – ret til forsvar – ret til at blive hørt – omfang – forpligtelse til at gøre det muligt for den berørte at udtrykke sig mundtligt – foreligger ikke (jf. præmis 58 og 59)
1.

Tjenestemandssager – forudgående administrativ klage – frister – begyndelsestidspunkt – retsakt, der hverken er offentliggjort eller meddelt sagsøgeren – præcist kendskab til indholdet og begrundelsen – pligt til at anmode om oplysning om retsaktens fulde ordlyd inden for en rimelig frist efter opnåelse af kendskab til dens eksistens – ikke muligt for sagsøgeren at få kendskab til dens eksistens – følger (Tjenestemandsvedtægten, art. 25, stk. 3, og art. 90, stk. 2; ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 46) (jf. præmis 24-32)
1.

Den Europæiske Unions budget – finansiel støtte fra Unionen – modtageren forpligtet til at overholde betingelserne for tildeling af tilskud – finansiering, der alene vedrører udgifter, som faktisk er afholdt – begrundelse for, at de angivne omkostninger er reelle – udgifter til personale – fremlæggelse af timesedler – fordeling af bevisbyrden (Art. 272 TEUF; Rådets forordning nr. 1605/2002) (jf. præmis 52, 56, 57, 63, 69 og 80)
1)

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/1835 af 30. oktober 2019 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), annulleres, for så vidt som den pålægger Den Italienske Republik en fast finansiel korrektion på 2% med hensyn til arealstøtte tildelt i Italien for et beløb på 143924279,14 EUR for ansøgningsårene 2015 og 2016 og en fast finansiel korrektion på 10% for et beløb på 72704,23 EUR vedrørende stikprøve/betaling nr. 8 for så vidt angår Campoli Monte Taburno kommune i henhold til foranstaltning 322, der indgår i foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne for ansøgningsårene 2014, 2015 og 2016.
3.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 28, 36, 37 og 39)
2.

Tjenestemænd – administrationens bistandspligt – iværksættelse på området for psykisk chikane – intern undersøgelse vedrørende påstået psykisk chikane – administrationens pligt til at afslutte undersøgelsen, når den har modtaget et tilstrækkeligt foreløbigt bevis – administrationens endelige stillingtagen til de påtalte forhold (Tjenestemandsvedtægten, art. 12a) (jf. præmis 39-41 og 66)
3.

Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Ukraine – afgørelse om indefrysning af midler – vedtagelse eller opretholdelse på grundlag af en retssag, som et tredjelands myndigheder har iværksat på området for uretmæssig tilegnelse af offentlige midler eller på området for magtmisbrug begået af indehaveren af et offentligt hverv – betingelser – national afgørelse truffet under overholdelse af retten til forsvar og retten til en effektiv domstolsbeskyttelse – den kompetente EU-myndigheds forpligtelse til i tilfælde af anfægtelse at godtgøre grundlaget for den begrundelse, der foreholdes de berørte personer eller enheder – forpligtelsen til at kontrollere, at de nævnte rettigheder er blevet overholdt, påhviler Rådet – tilsidesættelse (Afgørelse 2014/119/FUSP, som ændret ved afgørelse (FUSP) 2020/373, bilaget; Rådets forordning nr. 208/2014, bilag I, og gennemførelsesforordning 2020/370) (jf. præmis 86, 88-97, 99-105 og 126)
3.

Tjenestemænd – social sikring – forsikring mod ulykker og erhvervssygdomme – fast godtgørelse i henhold til vedtægten – påstand om supplerende erstatning under henvisning til, at institutionen har begået en erstatningspådragende fejl – ingen antagelse til realitetsbehandling under varigheden af proceduren i henhold til vedtægtsordningen (Tjenestemandsvedtægten, art. 73) (jf. præmis 57 og 58)
3.

EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – relative ugyldighedsgrunde – eksistensen af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b), og art. 53, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 32, 33 og 38)
2.

EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – relative ugyldighedsgrunde – eksistensen af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b), og art. 53, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 25 og 26)
5.

Ulovlighedsindsigelse – anfægtelige retsakter – antisubsidieprocedure – dom, hvorved forordninger om indførelse af udligningstold erklæres ugyldige – vedtagelse af en forordning om opfyldelse af dommen om ugyldighed – genindførelse af udligningstold på den import, der har fundet sted i den periode, hvor de ugyldige forordninger fandt anvendelse – forordning, der pålægger de nationale myndigheder at registrere importen af den pågældende vare i forbindelse med genindførselsproceduren – forberedende retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål – formalitetsindsigelsen afvises (Art. 263, stk. 2, TEUF og art. 288 TEUF) (jf. præmis 145-154)
1)

Afgørelsen truffet den 27. november 2020 af Femte Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 828/2020-5) annulleres for så vidt angår de tjenesteydelser, der henhører under klasse 38, 39, 41, 43 og 44.
4.

Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – afgørelse om ikke at antage et bud inden for rammerne af en udbudsprocedure vedrørende levering af tjenesteydelser – forpligtelse til efter en skriftlig anmodning at meddele karakteristika og fordele ved det bud, der er blevet antaget, samt navnet på den valgte tilbudsgiver – den ordregivende myndigheds forpligtelse til at fremlægge en minutiøs sammenlignende undersøgelse af det valgte bud og buddet fra den afviste tilbudsgiver – foreligger ikke – hensyntagen til institutionens svar på den afviste tilbudsgivers begæringer som led i begrundelsen – grænser [Art. 296 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2018/1046, art. 170, stk. 2, og art. 170, stk. 3, litra a), samt bilag I, punkt 31] (jf. præmis 76-80, 82 og 89)
Rettens dom (Niende Afdeling) af 6. juli 2022 –

Aerospinning Master Franchising mod EUIPO – MAD Dogg Athletics (SPINNING)

(Sag T-246/20) ( 1 )

»EU-varemærker – fortabelsessag – EU-ordmærket SPINNING – varemærke, der er blevet en almindelig betegnelse inden for handelen for en vare eller tjenesteydelse, for hvilken det er registreret – artikel 51, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 58, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] – relevant kundekreds«

1. EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – fortabelsesgrunde – varemærke, der på grund af indehaverens aktivitet eller passivitet er blevet en almindelig betegnelse inden for handelen – betingelser [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 51, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 31-33 og 83)

2. EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – fortabelsesgrunde – varemærke, der på grund af indehaverens aktivitet eller passivitet er blevet en almindelig betegnelse inden for handelen – bedømmelse i forhold til opfattelsen af tegnet hos de relevante kundekredse [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 51, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 34-38)

3. EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – fortabelsesgrunde – varemærke, der på grund af indehaverens aktivitet eller passivitet er blevet en almindelig betegnelse inden for handelen – ordmærket SPINNING [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 51, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 39, 44, 47, 50, 53, 54, 60, 75-77, 84 og 85)

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

2) Aerospinning Master Franchising s. r. o. betaler sagsomkostningerne.

( 1 ) – EUT C 215 af 29.6.2020.
2.

Erstatningssøgsmål – genstand – påstand om erstatning for ikke-økonomisk skade som følge af den straffesag, som de nationale myndigheder har indledt efter Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svigs (OLAF) fremsendelse af oplysninger og Kommissionens indgivelse af en anmeldelse – vedvarende skade – sag anlagt inden for fristen for denne skade – formaliteten (Art. 268 TEUF) (jf. præmis 41, 43-46, 49 og 50)
Rettens dom (Tiende Afdeling) af 29. juni 2022 –

Hochmann Marketing mod EUIPO (bittorrent)

(Sag T-337/20) ( 1 )

»EU-varemærker – afgørelse fra et appelkammer, hvorved tilbagekaldelsen af en tidligere afgørelse opretholdes – artikel 103, stk. 1, i forordning (EU) 2017/1001 – begæring om overgang til ansøgning om registrering som nationalt varemærke – begrundelse for afslag på overgang – manglende brug af EU-varemærket – artikel 139, stk. 2, litra a), i forordning nr. 2017/1001 – ret til at blive hørt – artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder«

1. Retslig procedure – behandling af sagens realitet før behandling af formaliteten – lovlighed (jf. præmis 22)

2. EU-varemærker – bestemmelser om sagsbehandlingen – tilbagekaldelse eller ophævelse – betingelse – åbenbar fejl – begreb (Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 102, stk. 1, og art. 103, stk. 1) (jf. præmis 32 og 33)

3. EU-varemærker – klagesag – appelkamre – kvalifikation af EUIPO som en administration – parternes ret til en retfærdig »rettergang« – foreligger ikke (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001) (jf. præmis 55)

4. Retslig procedure – retskraft – rækkevidde (jf. præmis 68)

5. EU-varemærker – bestemmelser om sagsbehandlingen – EUIPO’s afgørelser – overholdelse af retten til forsvar – princippets rækkevidde (Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 94, stk. 1, andet punktum) (jf. præmis 82)

6. EU-varemærker – klagesag – søgsmål anlagt til prøvelse af en afgørelse, der er truffet af en afdeling ved EUIPO som første instans og fremsendt til appelkammeret – kontinuitet mellem disse to instansers funktioner – appelkammerets undersøgelse af klagen – rækkevidde (Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 71, stk. 1) (jf. præmis 83)

7. EU-varemærker – klagesag – søgsmål ved Unionens retsinstanser – Rettens kompetence – prøvelse af lovligheden af afgørelser fra de nationale domstole – ikke omfattet (Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 72, stk. 3) (jf. præmis 109)

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

2) Hochmann Marketing GmbH betaler sagsomkostningerne.

( 1 ) – EUT C 255 af 3.8.2020.
Rettens dom (Tredje Afdeling) af 22. juni 2022 –

Unite the Union mod EUIPO – WWRD Ireland (WATERFORD)

(Sag T-739/20) ( 1 )

»EU-varemærker – fortabelsessag – EU-ordmærket WATERFORD – annullationssøgsmål – artikel 63, stk. 3, i forordning (EU) 2017/1001 – opfyldelse af betingelserne for behandling – varemærke, der kan vildlede offentligheden – artikel 51, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 58, stk. 1, litra c), i forordning 2017/1001]«

1. Grundlæggende rettigheder – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – adgang til effektive retsmidler – rækkevidde (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47, stk. 1) (jf. præmis 27)

2. EU-varemærker – klagesag – søgsmål ved Unionens retsinstanser – Rettens kompetence – prøvelse af lovligheden af appelkamrenes afgørelser – annullation eller omgørelse af årsager, der indtræder efter afgørelsens vedtagelse – ikke omfattet (Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 72, stk. 2, og art. 95) (jf. præmis 33)

3. EU-varemærker – klagesag – søgsmål ved Unionens retsinstanser – Rettens kompetence – prøvelse af lovligheden af appelkamrenes afgørelser – fornyet undersøgelse af faktiske omstændigheder i lyset af beviser, der ikke tidligere har været forelagt EUIPO’s instanser – ikke omfattet (Rettens procesreglement, art. 188; Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 72 og 95) (jf. præmis 34)

4. EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – fortabelsesgrunde – varemærke, der kan vildlede offentligheden – betingelser [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 51, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 47, 50 og 51)

5. EU-varemærker – bestemmelser om sagsbehandlingen – beviskraften af bevismidler – opinionsundersøgelse (jf. præmis 56 og 57)

6. EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – fortabelsesgrunde – varemærke, der kan vildlede offentligheden – ordmærket WATERFORD [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 51, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 49, 52, 65 og 66)

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

2) Unite the Union bærer sine egne omkostninger og betaler de af WWRD Ireland IPCO LLC afholdte omkostninger.

3) EUIPO bærer sine egne omkostninger.

( 1 ) – EUT C 62 af 22.2.2021.
2.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – bedømmelseskriterier [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 19-21)
2.

EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – relative ugyldighedsgrunde – eksistensen af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et renommé – beskyttelse af det ældre varemærke med renommé udvidet til at omfatte ikke-lignende varer eller tjenesteydelser – betingelser – varemærkets renommé i medlemsstaten eller i Unionen – begreb – bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 5, og art. 53, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 38-40)
4.

Statsstøtte – forbud – undtagelser – virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse – kompensation for de udgifter, der følger af den offentlige tjenesteopgave – bedømmelse af de tildelte kompensationers forenelighed med det indre marked – overholdelse af sammenhængen mellem EUF-traktatens bestemmelser vedrørende statsstøtte og andre af EUF-traktatens bestemmelser om det indre markeds funktion – virksomhed, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, og som har deltaget i et kartel vedrørende disse tjenesteydelser – modstrid mellem kartellets formål og formålet med de tildelte kompensationer – kompensationernes uforenelighed med det indre marked (Art. 107, stk. 1, TEUF og art. 108 TEUF) (jf. præmis 118-122)
7.

Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger over for Libyen – forbud mod indrejse og transit samt indefrysning af midler over for personer og enheder, der har deltaget i eller ydet støtte til handlinger, der truer freden, stabiliteten eller sikkerheden i Libyen – ret til forsvar – meddelelse om omstændigheder, der ligger til last – efterfølgende afgørelse om opretholdelse af sagsøgerens navn på listen over personer, der er omfattet af disse foranstaltninger – ingen ny begrundelse – tilsidesættelse af retten til kontradiktion – foreligger ikke (Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1333, bilag II og IV, og (FUSP) 2021/1251; Rådets forordning 2016/44, bilag III, og 2021/1241) (jf. præmis 122-126)
5.

Ulovlighedsindsigelse – anfægtelige retsakter – antidumpingprocedure – dom, hvorved forordninger om indførelse af antidumpingtold erklæres ugyldige – vedtagelse af en forordning om opfyldelse af dommen om ugyldighed – genindførelse af antidumpingtold på de importer, der har fundet sted i den periode, hvor de ugyldige forordninger fandt anvendelse – forordning, der pålægger de nationale myndigheder at registrere importen af den pågældende vare i forbindelse med genindførselsproceduren – forberedende retsakt, der kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål – formaliteten vedrørende ulovlighedsindsigelsen (Art. 263, stk. 2, TEUF og art. 288 TEUF) (jf. præmis 142-151)
4.

Statsstøtte – påtænkte støtteforanstaltninger – Kommissionens undersøgelse – indledende fase og kontradiktorisk fase – en støttes forenelighed med det indre marked – vanskeligheder ved bedømmelsen – Kommissionens forpligtelse til at indlede den kontradiktoriske fase – alvorlige vanskeligheder – begreb – objektiv karakter – bevisbyrde – omstændigheder, der godtgør, at der foreligger sådanne vanskeligheder – Kommissionens pligt til på eget initiativ og i mangel af indicier herfor at fremskaffe alle de oplysninger, som kan være relevante, og som den ikke er blevet gjort bekendt med – foreligger ikke (Art. 108, stk. 2 og 3, TEUF; Rådets forordning 2015/1589, art. 4, stk. 3 og 4, art. 12, stk. 1) (jf. præmis 63, 64 og 161)
4.

Statsstøtte – Kommissionens afgørelse – vurdering af lovligheden ud fra de oplysninger, der forelå på tidspunktet for vedtagelsen af afgørelsen – ikke muligt for en sagsøger, som ikke har deltaget i en formel undersøgelsesprocedure, at gøre faktiske omstændigheder gældende til støtte for sit søgsmål, som ikke er blevet fremlagt under denne procedure (Art. 108, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 67 og 68)
5.

Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger over for Libyen – forordning 2016/44 – indefrysning af midler og økonomiske ressourcer – kriterier for vedtagelse af restriktive foranstaltninger – forbindelse til Muammar Qadhafis (Gaddafis) tidligere regime – trussel mod freden, stabiliteten eller sikkerheden i Libyen eller en vellykket afslutning på Libyens politiske overgangsproces – Rådets forpligtelse til at foretage en ajourført vurdering i forbindelse med den fornyede gennemgang af de restriktive foranstaltninger – modbevis – ændring indtrådt i den særlige situation for den enhed, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger – urigtigt skøn (Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1333, som ændret ved gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2020/1137 og afgørelse (FUSP) 2021/1251, bilag IV; Rådets forordning 2016/44, bilag III, samt gennemførelsesforordning 2020/1130 og 2021/1241) (jf. præmis 84-86, 88, 89, 91 og 94-98)
5.

Landbrug – finansiering over ELFUL – afslutning af regnskaber – flere på hinanden følgende efterprøvende regnskabsafslutningsprocedurer – anvendelse af en ny fast korrektion på udgifter, som har været genstand for en tidligere fast korrektion for de samme regnskabsår – Kommissionens ret til at foretage sådanne nye korrektioner indtil den endelige vurdering af den pågældende foranstaltning – tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, proportionalitetsprincippet, princippet om god forvaltningsskik og princippet om af beskyttelse af den berettigede forventning – foreligger ikke (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1306/2013, art. 52; Kommissionens forordning nr. 908/2014, art. 34, stk. 2 og 7) (jf. præmis 85-87 og 89-92)
7.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et renommé – beskyttelse af det ældre varemærke med renommé udvidet til at omfatte ikke-lignende varer eller tjenesteydelser – figurmærket CMS Italy – figurmærker, der gengiver et kattedyr i spring mod venstre, og figurmærket PUMA (Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 5) (jf. præmis 45, 59, 67, 78, 106-111, 123, 128, 134, 135, 137, 138 og 140-143)
77

I anden række har Kommissionen ligeledes tilsidesat sin pligt til at give en passende begrundelse. I den anfægtede afgørelse anerkendes det nemlig, at afgifter, for hvilke støtten indrømmer et moratorium, ligeledes skal betales af luftfartsselskaber, hvis EU-licens er blevet udstedt af en anden medlemsstat, men det anføres, at denne omstændighed ikke påvirker dens ikke-diskriminerende karakter, eftersom foranstaltningen klart tilsigter at kompensere for skader, som de luftfartsselskaber, der var indehavere af licenser udstedt af Den Franske Republik, er påført. Dette er selvmodsigende, eftersom det indebærer en konstatering af, at støtten ikke er diskriminerende, da dens hovedformål er at diskriminere. Endvidere er henvisningen i fodnote 23 i den anfægtede afgørelse til den praksis, der følger af Kommissionens afgørelse af 12. marts 2002 i sag N 854/2001 – Det Forenede Kongerige – Støtte til luftfartsselskaberne som følge af lukningen af luftrummet, blot et forgæves forsøg på at finde noget, der ligner et retsgrundlag for det, der fra begyndelsen var et grundlæggende urigtigt ræsonnement. Kommissionens begrundelse således enten mangler, er gentagende eller er selvmodsigende. Modsigelsen mellem på den ene side de erklærede formål, dvs. at afhjælpe de skader, som COVID-19-pandemien har forårsaget, og at bevare luftfartssektorens opbygning for de luftfartsselskaber, hvis EU-licens er blevet udstedt i Frankrig, og på den anden side de uforholdsmæssige og kontraproduktive midler, som er blevet anvendt for at nå disse mål, dvs. tildelingen af en diskriminerende støtte, giver hverken de berørte eller Retten mulighed for at få kendskab til formålet med den omhandlede støtteforanstaltning – ud over formålet om at udelukke luftfartsselskaber, der er indehavere af en EU-licens, som er udstedt af andre medlemsstater end Den Franske Republik.