KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT

7. januar 1994

Sag T-565/93 R

Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens (SFIE)

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — foreløbige forholdsregler — udsættelse af gennemførelsen«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-13

Angående:

Begæring om foreløbige forholdsregler,

dels om udsættelse af gennemførelsen af: — Kommissionens afgørelse om at ændre tildelingen af stillingen som detacheret politisk sekretær for Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens (SFIE) — Kommissionens afgørelse om at inddrage de lokaler, som hidtil havde været stillet til SFIE's rådighed i Bruxelles

dels om anordning af foreløbige forholdsregler, som sikrer, at sagsøgerens tidligere detacherede politiske sekretær forbliver i sin stilling, og at SFIE beholder det personale og de lokaler, som Kommissionen havde stillet til dets rådighed i Bruxelles.

Udfald:

Begæringen ikke taget til følge.

Resumé af kendelse

Kommissionen og OSP (organisations syndicales et professionnelles du personnel; en sammenslutning af fagforeninger), herunder SFIE, indgik en aftale, hvorved de fagforeninger, som er deltagere i aftalen, anerkendes som repræsentanter for personalet. På et senere tidspunkt samtykkede Kommissionen i, at der tildeltes OSP tre assisterende politiske sekretærer, og anførte, at det tilkommer OSP selv at udpege dets repræsentanter.

Kommissionen oplyste, at der fremover ville blive anvendt en ordning med automatisk tildeling af politiske sekretærer under hensyn til det antal pladser, som de enkelte fagforeninger opnår i Centralkomitéen for personalet.

Senere meddelte Kommissionen dog OSP, herunder SFIE, at de fremover kun kunne udpege én detacheret politisk sekretær og opfordrede dem til at meddele, hvem de foreslog udnævnt i denne stilling.

Formanden for SFIE's sektion ved Kommissionen i Luxembourg bekræftede over for Kommissionen, at Trentels havde fået tildelt stillingen som detacheret politisk sekretær i overensstemmelse med den nye fremgangsmåde for udpegelse af politiske sekretærer, hvorimod formanden for SFIE's Centralkomité, som anfægtede den nye fremgangsmåde, meddelte Kommissionen, at Hecq var udpeget i stillingen. Kommissionen bekræftede dog den beslutning, som sektionen i Luxembourg havde truffet.

Kommissionen opfordrede senere SFIE til at træffe alle de nødvendige foranstaltninger til at rømme de lokaler, som foreningen benyttede i Bruxelles.

Medlemmerne af SFIE's sektion i Luxembourg vedtog på en ekstraordinær generalforsamling at oprette en ny fagforening. Efter en skrivelse fra formanden for SFIE's Centralkomité, hvori det meddeltes Kommissionen, at medlemmerne af den nye fagforening, herunder Trentels, ikke længere havde beføjelse til at udtale sig på SFIE's vegne, besluttede Kommissionen øjeblikkeligt at bringe Trentels' midlertidige tjeneste som repræsentant for SFIE til ophør, på ny at placere ham i den stilling, han havde før, og samme dag at informere formanden for SFIE's Centralkomité herom.

Begæringen om at udsætte gennemførelsen

Rettens præsident bemærkede, at det fremgår af begæringen om foreløbige forholdsregler, at der med begæringen i det væsentlige tilstræbtes en udsættelse af de to afgørelser, som hovedsagen vedrører (kendelsens grund 25).

1. Begæringen om at udsætte gennemførelsen af afgørelsen om at tildele Trentels stillingen som detacheret politisk sekretær for SFIE

Herom fastslog Rettens præsident, at det var ufornødent at træffe afgørelse om den begærede udsættelse, idet den var blevet uden genstand, efter at Kommissionen øjeblikkeligt havde bragt Trentels' midlertidige tjeneste i anden stilling til ophør (grund 26 og 27).

2. Begæringen om at udsætte gennemførelsen af afgørelsen om at fratage SFIE det personale og de lokaler, som var stillet til dets rådighed i Bruxelles

Rettens præsident bemærkede, at spørgsmålet om, hvorvidt en begæring om foreløbige forholdsregler i henhold til artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement er uopsættelig, skal vurderes på baggrund af nødvendigheden af, at der træffes en foreløbig afgørelse for at undgå, at den begærende part udsættes for et alvorligt og uopretteligt tab. Det påhviler den begærende part at føre bevis for, at vedkommende ikke kan afvente afgørelsen i hovedsagen uden at lide et tab, som vil have alvorlige og uoprettelige følger.

Fagforeningens anbringender fandtes imidlertid vage og hypotetiske. Den havde ikke fremlagt noget som helst bevis for, at den ville lide et alvorligt og uopretteligt tab, men havde i det væsentlige indskrænket sig til at gøre gældende, at gennemførelsen af de afgørelser, som hovedsagen vedrørte, ville forhindre den i at fortsætte sin virksomhed i Bruxelles og dermed true selve fagforeningens eksistens og i hvert fald medføre en uoprettelig svækkelse af foreningens popularitet, troværdighed og indflydelse, idet nogle af medlemmerne ville miste tilliden til, at foreningen ville være i stand til at forsvare deres interesser.

Rettens præsident fastslog, at de nødvendige betingelser for at træffe de begærede forholdsregler ikke var opfyldt, da de anførte omstændigheder ikke kunne anses for en nødvendig eller endog sandsynlig følge af de anfægtede afgørelsers gennemførelse, men blot var omstændigheder, som ville kunne medføre et fremtidigt tab, der dog både var usikkert og uforudseeligt, ligesom dets uoprettelige karakter ikke var påvist. Herefter afslog Rettens præsident at tage begæringen om foreløbige forholdsregler til følge (grund 28-33).

Henvisning til: Rettens dom af 13. maj 1993, sag T-24/93 R, CMBT mod Kommissionen, Sml. II, s. 543, præmis 34, og af 30. november 1993, sag T-549/93 R, D. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1347, præmis 42.

Konklusion:

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke tü følge.