Selv om Kommissionen ved fremsendelsen af en sagsfremstillingsskrivelse ønskede at give den berørte virksomhed præciseringer om de nye faktorer i metoden til fastsættelse af størrelsen af virksomhedens bøde, som Kommissionen fandt, var påkrævede efter den delvise annullation af den oprindelige beslutning, og selv om det er ubestridt, at den berørte virksomhed såvel skriftligt som under et møde kunne udtale sig om disse faktorer, forholder det sig i øvrigt ikke desto mindre således, at disse faktorer ikke skulle gøres til genstand for en ny klagepunktsmeddelelse.

Annullationen af en EU-retsakt berører således ikke nødvendigvis de forberedende retsakter, idet den procedure, som tilsigter at erstatte den annullerede retsakt, i princippet kan genoptages netop på det punkt, hvor ulovligheden indtrådte. Annullationen af retsakten berører i princippet ikke gyldigheden af de forberedende retsakter til denne, som er blevet vedtaget forud for konstateringen af denne fejl. Såfremt det konstateres, at annullationen ikke berører gyldigheden af de tidligere proceduremæssige foranstaltninger, er Kommissionen ikke allerede som følge af denne annullation forpligtet til at tilstille de pågældende virksomheder en ny klagepunktsmeddelelse.

Når Kommissionen, som følge af en delvis annullation af en beslutning om pålæggelse af en bøde for en overtrædelse af artikel 81 EF og artikel 53 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, vedtager en ændringsafgørelse til den oprindelige beslutning, hvorved den omhandlede virksomhed pålægges et andet bødebeløb, kan der tages hensyn til indholdet af den klagepunktsmeddelelse, der blev tilsendt denne virksomhed med henblik på vedtagelsen af den oprindelige beslutning, ved efterprøvelsen af, om den nævnte virksomheds ret til forsvar blev overholdt i den procedure, der førte til vedtagelsen af ændringsafgørelsen, for så vidt som den delvise annullation af den oprindelige beslutning ikke har haft nogen indvirkning på gyldigheden af den oprindelige klagepunktsmeddelelse.

Retten så ikke i den konkrete sag bort fra den endelige retskraft, som Rettens tidligere dom om delvis annullation har, ved – i forbindelse med et annullationssøgsmål til prøvelse af en ændringsafgørelse, som Kommissionen vedtog efter den delvise annullation af denne institutions oprindelige beslutning om pålæggelse af en bøde – at undersøge forhold, der allerede havde været genstand for en specifik undersøgelse i den nævnte tidligere dom, selv om den pågældende virksomhed ikke anfægtede disse forhold som led i sin appel til prøvelse af denne dom.

Det følger således af artikel 169 i Domstolens procesreglement, at påstandene i appelskriftet skal gå ud på, at Rettens afgørelse, således som den fremgår af denne afgørelses konklusion, ophæves helt eller delvist. Det følger heraf, at den pågældende virksomhed i forbindelse med sin appel til prøvelse af den tidligere dom om delvis annullation ikke kunne anfægte de omhandlede præmisser i denne dom uden at anfægte denne doms konklusion, for så vidt som Retten med denne konklusion havde annulleret den denne virksomhed pålagte bøde. Det kan imidlertid ikke foreholdes den pågældende virksomhed, at den ikke har anfægtet de nævnte præmisser i forbindelse med sin appel for Domstolen. Ingen kan således pålægges at agere imod sine egne interesser med henblik på at beskytte sine processuelle rettigheder, herunder retten til at iværksætte en appel for Domstolen.

(jf. præmis 75-80)