Sag C-37/08

RCI Europe

mod

Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af VAT and Duties Tribunal, London)

»Sjette momsdirektiv — fiskalt tilknytningsmoment — levering af tjenesteydelser vedrørende fast ejendom — tjenesteydelser, der består i at lette bytte mellem indehaverne af brugsrettigheder over ferieboliger«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat V. Trstenjak fremsat den 2. april 2009 I ‐ 7535

Domstolens dom (Første Afdeling) af 3. september 2009 I ‐ 7568

Sammendrag af dom

Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – tjenesteydelser – bestemmelse af det fiskale tilknytningsmoment – levering af tjenesteydelser vedrørende fast ejendom

[Rådets direktiv 77/388, art. 9, stk. 2, litra a)]

Artikel 9, stk. 2, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter skal fortolkes således, at leveringsstedet for tjenesteydelser fra en forening, hvis virksomhed består i at organisere medlemmernes bytte af deres timesharerettigheder vedrørende ferieboliger, for hvilke ydelser denne forening som vederlag modtager optagelsesgebyrer, årlige bidrag samt byttegebyrer fra medlemmerne, er det sted, hvor den ejendom er beliggende, over hvilken det pågældende medlem er indehaver af en timesharerettighed.

Det er vanskeligt at fastlægge forholdet mellem den forening, der organiserer byttet, og medlemmerne uden at tage hensyn til formålet med dette forhold. Desuden udgør timesharerettigheder rettigheder over fast ejendom, og overdragelse af sådanne mod at opnå ret til at gøre brug af tilsvarende rettigheder udgør en transaktion, der vedrører fast ejendom. En rettighedsindehaver, der ønsker at bytte sin timesharerettighed med en andens, kommer i direkte kontakt, ikke med sidstnævnte, men med den forening, der står for at organisere byttet. Det, som adskiller denne ordning fra almindelig leje gennem et rejsebureau, er den omstændighed, at den pågældende inden for rammerne af en sådan ordning betaler, ikke for en ferieydelse, men for den ydelse, som leveres af nævnte forening med henblik på at lette bytte af hans rettighed vedrørende en bestemt ejendom. Heraf følger, at den ejendom, som foreningens tjenesteydelse vedrører, er den ejendom, som den rettighedshaver, som ønsker at gennemføre et bytte, har en rettighed over. Desuden sigter den logik, der ligger til grund for bestemmelserne om leveringsstedet for tjenesteydelser i sjette direktivs artikel 9, mod, at afgiftspålæggelsen i videst muligt omfang sker på det sted, hvor goderne og tjenesteydelserne forbruges. Inden for rammerne af organisering af bytte af timesharerettigheder vedrørende ferieboliger bliver tjenesteydelserne forbrugt, ikke på det sted, hvor foreningen har etableret sit hjemsted, men på det sted, hvor den faste ejendom er beliggende, som den timesharerettighed, der er genstand for bytte, vedrører. Hvad angår optagelsesgebyret, de årlige bidrag og byttegebyret er denne ejendom den, over hvilken det pågældende medlem har timesharerettigheder, som han stiller til rådighed i bytteordningen.

(jf. præmis 37-39, 41 og 43 samt domskonkl.)