Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug ° faelles markedsordning ° oksekoed ° importordning ° faellesskabstoldkontingenter ° adgangsbetingelser for andre erhvervsdrivende end traditionelle importoerer ° forhoejelse af udfoerselstaersklerne i forhold til de for de to tidligere kontingenter gaeldende ° magtmisbrug ° intet ° proportionalitetsprincippet ° princippet om beskyttelse af den berettigede forventning ° begrundelsespligt ° tilsidesaettelse ° ingen

(Raadets forordning nr. 130/94; Kommissionens forordning nr. 214/94, art. 1, stk. 2)

2. Landbrug ° faelles markedsordning ° forskelsbehandling af producenter eller forbrugere ° importordning med adgang til faellesskabstoldkontingentet for visse former for frosset oksekoed ° traditionelle importoerers mulighed for i tilfaelde af sammenlaegning af virksomheder at kumulere rettighederne til adgang til kontingentet ° andre erhvervsdrivendes manglende mulighed herfor ° ingen forskelsbehandling

(EF-traktaten, art. 40, stk. 3; Kommissionens forordning nr. 214/94, art. 2, stk. 2)

Sammendrag

1. Naar henses til maalsaetningen med forordning nr. 130/94 om aabning af et faellesskabstoldkontingent for visse former for frosset oksekoed, som er at sikre alle interesserede erhvervsdrivende i Faellesskabet lige og kontinuerlig adgang til dette kontingent, har Kommissionen ikke overskredet sine befoejelser i henhold til forordningen ved i artikel 1, stk. 2, i forordning nr. 214/94 om gennemfoerelsesbestemmelser til forordning nr. 130/94 at fastsaette bestemmelse om, at den del af kontingentet, der er til raadighed for andre erhvervsdrivende end traditionelle importoerer, forbeholdes erhvervsdrivende, der kan godtgoere, at de i referenceperioden til tredjelande har udfoert en minimumsmaengde af oksekoed, som er hoejere end den maengde, der var en forudsaetning i forbindelse med de to tidligere kontingenter.

De kriterier for at komme i betragtning til kontingentet, som Kommissionen har skullet fastsaette, har herved skullet goere det muligt for de erhvervsdrivende, der har gennemfoert indfoersel eller udfoersel af betydelig stoerrelse, og alene disse, at faa lige og kontinuerlig adgang til kontingentet, men forordning nr. 130/94 opstiller ikke en forpligtelse for Kommissionen til at traeffe bestemmelse om nogen direkte sammenhaeng mellem udfoerselstaersklerne og udviklingen i stoerrelsen af samhandelen med tredjelande. For det andet modvirker de af Kommissionen fastsatte kriterier med rette en kunstig opsplitning af visse erhvervsdrivendes oekonomiske struktur i form af en udbredelse af "papirselskaber", som kan have en forstyrrende indvirkning paa ordningen, da noget saadant medfoerer et stoerre antal ansoegninger og en hertil knyttet formindskelse af de disponible maengder for serioese mindre erhvervsdrivende, der under disse omstaendigheder risikerer at blive helt udelukket fra toldkontingentet.

Ved den af Kommissionen besluttede forhoejelse af udfoerselstaersklerne er der heller ikke sket nogen tilsidesaettelse af proportionalitetsprincippet, idet den paagaeldende aendring, naar henses til maalsaetningen med ordningen, i rimelig grad maa antages at faa den virkning, at adgangen til toldkontingentet fratages et stort antal virksomheder, der paa kunstig maade er blevet oprettet med det eneste formaal at opnaa en betydelig andel af kontingentet, hvorved det ikke kan antages, at forhoejelsen af taersklerne har medfoert, at et stort antal reelt smaa erhvervsdrivende er blevet udelukket fra kontingentet.

Forhoejelsen af udfoerselstaersklerne kan heller ikke anses for at stride mod princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, idet enhver normalt agtpaagivende og paapasselig erhvervsdrivende maa vaere klar over, at der vil kunne ske en aendring af disse taerskler i forbindelse med vedtagelsen, paa et aarligt grundlag, af ethvert nyt kontingent, og idet en meddelelse paa et for tidligt tidspunkt om nye kriterier for at komme i betragtning ville give et incitament til at oprette "papirselskaber", som netop ville blive tilpasset de nye taerskler, saaledes at store virksomhedsgrupper i maksimalt omfang ville kunne drage fordel af toldkontingentet.

Endelig er forhoejelsen af udfoerselstaersklerne blevet besluttet under iagttagelse af begrundelsespligten, for saa vidt Kommissionens begrundelse for at aendre kriterierne for at komme i betragtning for andre erhvervsdrivende end traditionelle importoerer klart fremgaar af betragtningerne til forordning nr. 130/94 og nr. 214/94.

2. Den omstaendighed, at artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 214/94 om gennemfoerelsesbestemmelser til importordningen om aabning af et faellesskabstoldkontingent for visse former for frosset oksekoed udelukker selskaber, der er dannet ved sammenlaegning af virksomheder, som oensker at faa adgang til kontingentet for andre erhvervsdrivende end traditionelle importoerer, fra at kumulere deres tidligere handelspraestationer, selv om de traditionelle importoerer har mulighed herfor, er ikke udtryk for en forskelsbehandling i strid med traktatens artikel 40, stk. 3.

Den maade, det kontingent, som er forbeholdt traditionelle importoerer, fordeles paa, er saaledes ikke den samme som for det kontingent, der er forbeholdt andre erhvervsdrivende. Mens kontingentet for traditionelle importoerer fordeles forholdsmaessigt paa grundlag af de enkelte erhvervsdrivendes indfoersel mellem de erhvervsdrivende, der kan komme i betragtning, fordeles kontingentet for andre erhvervsdrivende forholdsmaessigt, ikke paa grundlag af gennemfoerte indfoersler eller udfoersler, men paa grundlag af de maengder, der ansoeges om, hvorved en ansoegning ikke kan overstige en bestemt maengde. Formaalet med muligheden for at kumulere rettigheder med hensyn til adgang til det traditionelle kontingent er dermed ikke, at selskaber, der er dannet ved sammenlaegning af virksomheder, og som ikke ellers ville kunne komme i betragtning, kan komme i betragtning, men at goere det muligt for saadanne selskaber at kumulere de andele af kontingentet, som de paagaeldende sammenlagte virksomheder allerede hver isaer var i besiddelse af.