I denne sammenhæng kan den pågældende person eller enhed i forbindelse med det søgsmål, vedkommende anlægger til prøvelse af sin opretholdelse på en liste om indefrysning af midler, bestride samtlige de forhold, hvorpå Rådet støtter sig med henblik på at godtgøre, at risikoen for den pågældendes involvering i terroraktiviteter fortsat består, uafhængigt af spørgsmålet om, hvorvidt disse forhold hidrører fra en national afgørelse truffet af en kompetent myndighed eller fra andre kilder. I tilfælde af indsigelse tilkommer det Rådet at godtgøre, at de påståede omstændigheder er velbegrundede, og Unionens retsinstanser at efterprøve den materielle rigtighed heraf. Rådet kan ikke begrænse sig til at gentage en kompetent myndigheds begrundelse af en afgørelse uden selv at undersøge, om denne begrundelse er velbegrundet.

Hvad angår afgørelser om at opretholde restriktive foranstaltninger over for en person eller enhed skal Unionens retsinstanser navnlig efterprøve, om den i artikel 296 TEUF fastsatte begrundelsespligt for det første er overholdt, og dermed om den anførte begrundelse er tilstrækkeligt præcis og konkret, og for det andet om denne begrundelse er understøttet.

Det spørgsmål, som har betydning ved undersøgelsen af opretholdelsen af en person eller en enhed på listen om indefrysning af midler, er, hvorvidt den faktuelle situation har ændret sig på en sådan måde siden opførelsen af denne person eller denne enhed på listen eller siden den foregående fornyede gennemgang, at den ikke længere tillader at drage den samme konklusion angående personens eller enhedens involvering i terroraktiviteter. Rådet kan dermed i forbindelse med en fornyet gennemgang i henhold til artikel 1, stk. 6, i fælles holdning 2001/931 om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme opretholde den pågældende person eller enhed på listen om indefrysning af midler, hvis det konkluderer, at risikoen for, at denne er involveret i terrorhandlinger, der begrundede dennes oprindelige opførelse på listen, fortsat foreligger. Opretholdelsen af en person eller en enhed på den nævnte liste udgør således i det væsentlige en forlængelse af den oprindelige opførelse.

Det bemærkes desuden, at såfremt den omstændighed alene, at den nationale afgørelse, der har tjent som grundlag for den oprindelige opførelse, fortsat er gældende, i lyset af den forløbne tid og udviklingen af de faktiske omstændigheder i den konkrete sag ikke længere gør det muligt at fastslå, at der fortsat består en risiko for, at den pågældende person eller enhed er involveret i terroraktiviteter, er Rådet forpligtet til at støtte opretholdelsen af denne person eller enhed på listen på en ajourført vurdering af situationen, idet Rådet herved skal tage hensyn til de seneste faktiske forhold, der godtgør, at risikoen fortsat foreligger.

Det forhold, at der er forløbet mere end ti år mellem vedtagelsen af de nationale afgørelser, der tjente som grundlag for den oprindelige opførelse af en person eller enhed, og vedtagelsen af gennemførelsesforordningerne til gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EU) nr. 2580/2001 om indførelse af specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder i forbindelse med bekæmpelse af terrorisme samt mellem den oprindelige opførelse og vedtagelsen af disse retsakter, er imidlertid i sig selv en grund til at antage, at de vurderinger, der er indeholdt i de nationale afgørelser, der dannede grundlag for den oprindelige opførelse, ikke længere udgjorde et tilstrækkeligt grundlag for at vurdere, om der på tidspunktet for vedtagelsen af de anfægtede retsakter fortsat bestod en risiko for, at den pågældende person eller enhed var involveret i terroraktiviteter.

(jf. præmis 52, 53, 69, 70, 95 og 97)