ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Afgørelse af 15. maj 2014, hvorved det fastslås, at fritagelse for importafgifter i et konkret tilfælde er berettiget for så vidt angår et bestemt beløb og ikke er berettiget for så vidt angår et andet beløb, annulleres delvist (sag REM 03/2013).
—

Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at toldrepræsentanten ikke havde kendskab til fremstillingsproceduren for den importerede vare, at det var den væsentligste årsag til at kræve betaling af tolden, at importørens virksomhed var kompleks og skjult for toldrepræsentanten, at det spanske toldvæsen ikke oplyste sin tvivl om importørens adfærd og heller ikke vedtog beskyttelsesforanstaltninger, at EUR-1-certifikaterne, hvorpå importen var støttet, blev godkendt to gange af de andorranske myndigheder, og at det spanske toldvæsens første analyser desuden bekræftede, at varerne var berettiget til præferencebehandling.
—

Afgørelsen af 26. juni 2014 annulleres. — Principalt på grund af en formel mangel, idet formandens underskrift mangler. — Ellers for tilsidesættelse af retten til forsvar som følge af den manglende offentliggørelse af afgørelsen af 17. juli 1996, der dannede grundlag for afgørelsen af 26. juni 2014. — Eller for tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet. — Eller for den utilstrækkelige begrundelse af afgørelsen af 26. juni 2014. — Eller for tilsidesættelse af princippet om overholdelse af en rimelig frist, der skadede udøvelsen af retten til forsvar. — Eller for tilsidesættelse af princippet om velerhvervede rettigheder
—

tilpligtes Den Europæiske Union at betale en passende og fuld erstatning for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, som sagsøgerne har lidt som følge af Unionens retsstridige adfærd, der svarer til de følgende beløb med tillæg af udlignings- og morarenter til den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender på sine vigtigste refinansieringstransaktioner, forhøjet med to procentpoint beregnet fra sagens anlæg: — 1 1 93 467 EUR for de tab, der er lidt som følge af betaling af yderligere lovbestemte renter, der pålægges i forhold til sanktionens pålydende, ud over en rimelig periode — 1 87 571 EUR for de tab, der er lidt som følge af yderligere betalinger af bankgarantien ud over det rimelige — 2 0 00 000 EUR for tabt fortjeneste og/eller tab som følge af »usikkerhed«, og — 5 00 000 EUR for ikke-økonomisk skade
—

Det fastslås, at som følge af annullationen af den anfægtede afgørelse skal sagsøgeren anses for aldrig at have været opført på listen over personer, der er omfattet af indefrysningen af aktiver, og ingen retsakt eller afgørelse fra Rådet kan angive hans navn som genstand for en foranstaltning til indefrysning af aktiver.
3.

Det tredje anbringende er, at der er sket forkert gengivelse af de faktiske omstændigheder i den foreliggende sag, idet Personaleretten i den anfægtede dom har lagt til grund, at appellanten ikke havde fremlagt en beskrivelse af de opgaver, der var udført for Continental Airlines Inc. og at han følgelig ikke havde godtgjort, at hans erhvervserfaring var »relevant« i forhold til arbejdet som sekretær.
—

Afgørelse truffet den 23. april af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1553/2013-1) annulleres, for så vidt som den afslog sagsøgerens klage og stadfæstede indsigelsesafdelingens afgørelse om at tage indsigelse B 1 9 38 458 til følge og om delvist afslag på EF-varemærkeregistrering nr. 1 0 1 81 154, af figurmærket »MESSI«.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 339/23

Sag anlagt den 18. juli 2014 — GEA Group mod KHIM (engineering for a better world)

(Sag T-545/14)

2014/C 339/28

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: GEA Group AG (Düsseldorf, Tyskland) (ved advokat J. Schneiders)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 2. juni 2014 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 303/2014-4) annulleres.

— Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »engineering for a better world« for varer og tjenesteydelser i klasse 6, 7, 9, 11, 35, 37, 39, 41 og 42 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 2 0 34 807

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.
—

Afgørelse truffet den 19. maj 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1911/2013-4) annulleres, fordi den er ukorrekt og tilsidesætter de gældende retlige bestemmelser om EF-varemærker, og der afsiges dom i overensstemmelse med påstandene i stævningen, enten på grundlag af det ansøgte tredimensionale varemærkes iboende særpræg eller på grund af det særpræg, det har opnået som følge af brug, hvorved der gives medhold i denne sag, og det fastslås, at ansøgning nr. 1 1 7 47 987 om et tredimensionalt EF-varemærke for varer i klasse 30 i den internationale klassifikation skal registreres, idet ansøgningen er lovlig og tilladelig.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 361/15

Sag anlagt den 6. august 2014 — Crosfield italia mod ECHA

(Sag T-587/14)

2014/C 361/20

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Crosfield Italia Srl (Verona, Italien) (ved advokat M. Baldassarri)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Sagsøgerens påstande

Afgørelse nr. SME 2013 4672 af 28. maj 2014 truffet af Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) og meddelt sagsøgeren den 9. juni 2014 annulleres og erklæres derfor ugyldig og/eller for at være uden nogen retsvirkning, således at enhver følge af denne afgørelse bortfalder, herunder annullation af de fakturaer, der er udstedt med henblik på opkrævning af forhøjede afgifter og de gebyrer, der angiveligt skyldes.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det foreliggende søgsmål er anlagt til prøvelse af afgørelse truffet af Det Europæiske Kemikalieagentur, hvorved agenturet fastslog, at sagsøgeren ikke opfylder betingelserne for at kunne anses for at være en lille eller mellemstor virksomhed som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT 396, s. 849), og hvorved sagsøgeren fratages de heri omhandlede fordele og tilpligtes at betale skyldige gebyrer og afgifter.

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som påberåbt i sag T-620/13, Marchi Industriale mod ECHA.
4.

Med det fjerde anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 2, stk. 3, og artikel 8 i forordning nr. 1049/2001 (3) ved afslaget på at oplyse vurderingsudvalgets sammensætning, hvilken oplysning ville have gjort det muligt for sagsøgerne at kontrollere, at der ikke forelå nogen interessekonflikt.
1.

Det første anbringende er, at der er sket tilsidesættelse af retten og indskrænkning af appellantens ret til forsvar, for så vidt som Personaleretten med urette fandt, at den var tilstrækkeligt oplyst gennem de af parterne fremlagte dokumenter og følgelig med urette fastslog, at det var ufornødent at indlede den mundtlige forhandling.
—

Afgørelse truffet den 3. juni 2014 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 2449/2013-2 annulleres, idet den er retsstridig og ikke overholder de gældende retsforskrifter om EF-varemærker, hvorefter der afsiges dom i overensstemmelse med påstandene i stævningen, idet det ansøgte tredimensionelle varemærke har fornødent særpræg, hvorved der gives medhold i sagen, og det fastslås, at det tredimensionelle varemærke vedrørende varemærkeansøgning nr. 1 1 7 48 051 kan registreres for varer i klasse 30 i den internationale klassifikation, idet ansøgningen er lovlig.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 361/24

Sag anlagt den 11. august 2014 — Laverana mod KHIM (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)

(Sag T-609/14)

2014/C 361/36

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Tyskland) (ved advokaterne J. Wachinger, M. Zöbisch og D. Chatterjee)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 2. juni 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag (R 123/2014-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagen omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket, der indeholder ordbestanddelen »ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION«, for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5 og 35 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 1 9 22 986

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgning om registrering

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde:

— Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009

— Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009

— Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009
—

Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen i medfør af ovennævnte princip og bestemmelser, når OIE i maj 2008, maj 2011, maj 2012 og maj 2013 havde erklæret visse medlemsstater i Den Europæiske Union, herunder Italien, for at have en ubetydelig risiko for BSE, var forpligtet til at tilpasse lovgivningen efter disse nye oplysninger og foretage en fornyet undersøgelse af undtagelsen i henhold til forordningens bilag V, nr. 2, for at sikre, at princippet om forbud mod forskelsbehandling blev overholdt. Ovennævnte undtagelse behandler nemlig identiske situationer forskelligt, dvs. situationen for producenter i Unionens medlemsstater i forhold til producenter i tredjelande, som er blevet erklæret for at have en ubetydelig risiko for BSE. Den behandler endvidere forskellige situationer identisk, nemlig situationen for Unionens medlemsstater, som er blevet erklæret for at have en ubetydelig risiko for BSE, i forhold til situationen for producenter i Unionens medlemsstater, som ikke har opnået en sådan erklæring.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 361/23

Sag anlagt den 11. august 2014 — Laverana mod KHIM (ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION)

(Sag T-608/14)

2014/C 361/35

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Tyskland) (ved advokaterne J. Wachinger, M. Zöbisch og D. Chatterjee)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 2. juni 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag (R 121/2014-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket, der indeholder ordbestanddelene »ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION«, for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5 og 35 — EF-varemærkeransøgning nr. 1 1 9 22 697

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen om registrering

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde:

— Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009

— Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009

— Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009
—

Manglende hensyntagen til den af modtageren underskrevne formular C, selv om Kommissionen havde anmodet om at få forelagt formularen, samt manglende hensyntagen til det bevis, der består i en medarbejders erklæring om, at det ikke var muligt at fremskaffe dokumenterne fra konsortiets koordinator.
1.

Det første anbringende vedrører det forhold, at afgørelsen om afbrydelse af betalingsfristen og om indledning af suspensionsproceduren tilsidesætter artikel 87, stk. 2, sammenholdt med artikel 91 og 92 i Rådets forordning nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og ophævelse af forordning (EF) nr. 1260/1999 (EUT L 210, s. 25). — Det anføres i denne henseende, at fristen i den omhandlede artikel 87, stk. 2, er præklusiv, hvilket indebærer, at Kommissionen er forhindret i at vedtage en afbrydelse af betalingsfristen, når der er forløbet to måneder, og at den dermed heller ikke kan indlede en suspensionsprocedure.
—

Afgørelse truffet den 28. maj 2014 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1591/2013-1) ændres således, at indsigelse nr. B 1 9 22 890 opretholdes i sin helhed og der gives afslag på EF-varemærkeansøgning nr. 008845539.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 380/17

Sag anlagt den 26. august 2014 — Frinsa del Noroeste mod KHIM — Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA)

(Sag T-638/14)

2014/C 380/23

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Riveira, Spanien) (ved advokat J. Botella Reyna)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Frisa Frigorífico Rio Doce, SA (Espirito Santo, Brasilien)

Sagsøgerens påstande

— Der afsiges dom om afslag på registrering af EF-varemærke nr. 1 0 3 29 721 FRISA for at sondre mellem varer i klasse 29 og tjenesteydelser i klasse 35 og 39.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Frisa Frigorífico Rio Doce, SA

Det omhandlede EF-varemærke: Et figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »FRISA« for varer og tjenesteydelser i klasse 29, 35 og 39 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 0 3 29 721

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Frinsa del Noroeste, SA

Det påberåbte varemærke eller tegn: Et figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Frinsa« for varer i klasse 29

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse ophævet og indsigelsen forkastet fuldt ud

Søgsmålsgrunde: Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) har i sin afgørelse af 1. juli 2014 i de forenede sager R 1547/2013-4 og R 1851/2013-4 ikke undersøgt sagsøgerens argumenter, idet appelkammeret begrænsede sig til at træffe identiske afgørelser og alene undersøgte beviset for reel brug som fremlagt under sagens behandling.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 380/24

Sag anlagt den 15. september 2014 — Belgien mod Kommissionen

(Sag T-664/14)

2014/C 380/31

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Belgien (ved C. Pochet og J.- C. Halleux som befuldmægtigede, bistået af advokat J. Meyers)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Artikel 2, stk. 4, i Europa-Kommissionens afgørelse C(2014) 1021 af 3. juli 2014 om garantiordningen til beskyttelse af individuelle andelshavere i finansielle kooperativer i sag SA.33927 annulleres.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et enkelt anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat artikel 107 og 108 TEUF samt proportionalitetsprincippet, idet den nævnte afgørelse ud over at pålægge Belgien forpligtelsen til at opkræve støtten hos de kooperative selskaber, der har modtaget denne, forbyder Belgien at foretage nogen udbetaling til individuelle andelshavere, der er beskyttet af garantien.
—

Det gøres i denne henseende gældende, at uafhængigt af den utilstrækkelige begrundelse i afgørelsen om udelukkelse, må det konstateres, at der foreligger en ændring af et udvælgelseskriterium, der medførte et tab for sagsøgeren af dennes evne til at forsvare sig, idet sagsøgerens argumenter med henblik på anmodning om en yderligere undersøgelse — hvis det fra første øjeblik var blevet oplyst, at begrundelsen for udelukkelsen fra udbuddet var den omstændighed, at ændringen af rubrik 20 medførte, at tilbuddet blev ufuldstændigt — ville have været anderledes og baseret på en sådan begrundelse.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 380/24

Appel iværksat den 17. september 2014 af Robert Klar og Francisco Fernandez Fernandez til prøvelse af Personalerettens kendelse af 16. juli 2014 i sag F-114/13, Klar og Fernandez Fernandez mod Kommissionen

(Sag T-665/14 P)

2014/C 380/32

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: Robert Klar (Grevenmacher, Luxembourg) og Francisco Fernandez Fernandez (Steinsel, Luxembourg) (ved advokat A. Salerno)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanternes påstande

— Personalerettens kendelse af 16. juli 2014 ophæves.

— Sagen hjemvises til Personaleretten med henblik på påkendelse af realiteten

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanterne gjort et enkelt anbringende gældende om, at Personaleretten med urette har fastslået, at søgsmålet, fordi der ikke forelå en forskriftsmæssig administrativ procedure, ikke kunne antages til realitetsbehandling, for så vidt som ansættelsesmyndighedens notat fra oktober 2012, hverken med hensyn til dets ordlyd, kontekst eller form, var en bebyrdende retsakt, hvis meddelelse ville have fået klagefristen til at løbe.
6.

Det sjette anbringende om en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, retssikkerhedsprincippet og princippet om forbud mod ugrundet berigelse — Det er sagsøgerens opfattelse, at pålæggelsen af et økonomisk ansvar som følge af en fejl under registreringen af oplysningerne i Kommissionens mangelfulde computersystem i betragtning af, at der ikke er fastslået et tab af egne indtægter, udgør en ugrundet berigelse til fordel for Unionen. — Retssikkerhedsprincippet er ligeledes tilsidesat, idet der ikke er fastsat en procedure for berigtigelse af fejl i tilfælde, hvor der kan opstå en ugrundet berigelse. — Ifølge sagsøgeren er en lovgivning ligeledes i strid med proportionalitetsprincippet, når det i henhold til denne ikke er muligt at rette administrative fejl begået under proceduren for udstedelse af importlicenser, selv om ingen af de berørte på markedet har lidt skade som følge af den administrative fejl — og der dermed nødvendigvis foreligger et økonomisk ansvar for medlemsstaten. — Endelig har Kommissionen ved ikke at have afsluttet proceduren for at fastslå det økonomiske ansvar inden for en rimelig frist ligeledes tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 372/21

Sag anlagt den 11. august 2014 — Cham og Bena Properties mod Rådet

(Sag T-597/14)

2014/C 372/26

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Cham Holding Co. SA og Bena Properties Co. SA (Damaskus, Syrien) (ved advokaterne E. Ruchat og C. Cornet d’Elzius)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgernes påstande

— Sagsøgernes søgsmål fremmes til realitetsbehandling og tages til følge.

— Det fastslås følgelig, at Den Europæiske Union skal erstatte den skade, som sagsøgerne har lidt i forbindelse med indstillingen af projektet »Yasmeen Rotana«, med et beløb på 4 3 0 00 000 EUR.

— Det fastslås, at der skal udpeges en sagkyndig med henblik på at fastlægge det fulde omfang af det tab, som sagsøgerne har lidt.

— Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne gjort tre anbringender gældende, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er blevet påberåbt i sag T-592/14, Makhlouf mod Rådet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 372/22

Sag anlagt den 14. august 2014 — Fútbol Club Barcelona mod KHIM (gengivelse af et skjold)

(Sag T-615/14)

2014/C 372/28

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Spanien) (ved advokat J. Carbonell Callicó)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 23. maj 2014 af Første Appelkammer og afgørelse truffet den 23. maj 2013 af undersøgeren omgøres i henhold til artikel 65, stk. 3, i forordning nr. 207/2009 på grund af tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 207/2009, hvorved (i) det med nr. 1 1 7 64 354 ansøgte figurmærke tillægges fornødent særpræg og den absolutte registreringshindring i artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 kan dermed ikke finde anvendelse; (ii) den nævnte varemærkeansøgning offentliggøres med henblik på registrering af varemærket, så snart de resterende behandlingsskridt er afsluttet.

— Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger i overensstemmelse med artikel 87, stk. 2, i forordning nr. 207/2009.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Et figurmærke, der gengiver et skjold for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 25 og 41 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 1 7 64 354

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde:

— Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
2.

Andet anbringende om, at Kommissionen foretog et åbenbart fejlskøn og undlod at føre sammenhængende bevis, da den fra sagsøgerens eksportpris fradrog en salgsagentkommission svarende til den margen, sagsøgeren blev opkrævet af et forbundet selskab i Hong Kong, uden at Kommissionen førte fyldestgørende bevis for, at dette forbundne selskab faktisk fungerede som kommissionsbaseret agent, hvorved grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), blev tilsidesat.
3.

Tredje anbringende: Kommissionen har tilsidesat princippet om god forvaltningsskik. Kommissionen har med vedtagelsen af den anfægtede beslutning tilsidesat princippet om god forvaltningsskik, da den for det første ikke har foretaget en behørig bedømmelse af alle de af sagsøgeren fremlagte oplysninger, og den har ikke taget behørigt hensyn til disse oplysninger, for det andet har den ikke kontrolleret, om alle de forudsætninger, der er lagt vægt ved på ved vedtagelsen af denne afgørelse, var korrekte, for det tredje henregnede den alle investeringer, der blev foretaget med henblik på at bringe udfasede fiskerfartøjer i en bedre tilstand, til de løbende vedligeholdelsesomkostninger, og for det fjerde antog den urigtigt, at disse investeringer ikke havde bidraget til at nå de mål, der er fastsat i artikel 25, stk. 2.
3.

Med det tredje anbringende har sagsøgeren subsidiært gjort gældende, at der findes en ordning for objektivt ansvar for Den Europæiske Union.
—

Sagsøgeren har gjort følgende gældende: a) som det følger af den samme anfægtede afgørelse er Kommissionen nået frem til sine konklusioner vedrørende de af de omhandlede foranstaltninger, der blev vedtaget af de græske myndigheder, uden i denne forbindelse at råde over tilstrækkelige oplysninger. Navnlig for så vidt angår foranstaltning 2, 4 og 6 (henholdsvis statsgaranti af 2008, 2010 og 2011) henviser den anfægtede afgørelse udtrykkeligt til, at Kommissionen ikke råder over oplysninger vedrørende disse garantiers udløb. Hvad endvidere angår foranstaltning 3 (kapitaludvidelsen af 2009) har Kommissionen medgivet ikke at være bekendt med, hvornår en væsentlig del af denne kapitaludvidelse fandt sted; b) den anfægtede afgørelse savner begrundelse, også for så vidt som den slet ikke definerer markedet for de varer, der er tale om, med henblik på at fastslå, om NEA LARKO havde fået en fordel rllrt den konkurrencemæssige ulempe for de øvrige operatører; c) for så vidt angår foranstaltning 4 og 6 er den eneste, der i realiteten har draget nogen fordel, den græske stat, som i stedet for at tilbagebetale NEA LARKO de afgifter, som dette selskab havde betalt (som var pålagt indkomst samt for moms) og indrømmede selskabet de pågældende garantier, ledsaget af forpligtelser.