DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) AF 11 JULI 1985. - EDMUND APPELBAUM MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - INDPLACERING I LOENKLASSE OG LOENTRIN. - SAG 119/83.



Samling af Afgørelser 1985 side 02423



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Tjenestemaend _ ansaettelse _ ligebehandling

( Tjenestemandsvedtaegten , art . 5 , stk . 3 )

Sammendrag

Ligebehandlingsprincippet i tjenestemandsvedtaegtens artikel 5 , stk . 3 , tilsidesaettes , saafremt to persongrupper , hvis retlige og faktiske situation ikke adskiller sig vaesentligt fra hinanden , behandles forskelligt ved ansaettelsen .

Dommens præmisser

1 Ved staevning indleveret paa Domstolens justitskontor den 29 . juni 1983 har Edmund Appelbaum , der er tjenestemand i Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , anlagt sag mod Kommissionen , hvori han i det vaesentlige har nedlagt paastand om annullation af Kommissionens beslutning af 30 . juni 1982 , i medfoer af hvilken sagsoegeren med virkning fra 1 . juli 1982 blev udnaevnt til tjenestemand paa proeve i loenklasse B 2 , loentrin 3 , af beslutningen af 16 . maj 1983 , hvor han blev udnaevnt til fastansat tjenestemand i samme loenklasse og paa samme loentrin , samt om at det konstateres , at Kommissionen er forpligtet til at indplacere ham i loenklasse B 1 , paa 5 . loentrin eller i hvert fald paa 4 . loentrin .

Sagens forhistorie

2 Den 1 . marts 1968 blev sagsoegeren i henhold til en saerkontrakt ansat hos Den europaeiske sammenslutning for Samarbejde ( herefter benaevnt ESS ), en ikkekommerciel international organisation , som er oprettet i henhold til belgisk ret , og som ved den belgiske kongelige anordning af 15 . september 1964 ( Moniteur belge af 3.10.1964 , s . 10536 ) fik tillagt status som juridisk person .

3 Artikel 1 i vedtaegterne for ESS bestemmer , at organisationen skal fremme »samarbejdet mellem De europaeiske Faellesskaber og udviklingslandene samt territorier og oversoeiske departementer , der er associeret med disse Faellesskaber...« . Vedtaegternes artikel 3 , stk . 2 , bestemmer , at ESS »i medfoer af sine vedtaegter og aftaler indgaaet mellem organisationen og Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber soerger for ansaettelse , udsendelse og forvaltning af personale , som skal varetage opgaver af samarbejdsmaessig art eller udfoere videnskabelig og teknisk kontrol , og organisationen forvalter endvidere legater , der er stillet til raadighed af Faellesskabet« . Mens medlemmerne af ESS ' bestyrelse alle var tjenestemaend ved Kommissionen , maatte organisationens direktoer og vice-direktoer ikke vaere i aktiv tjeneste ved en af De europaeiske Faellesskabers institutioner ( vedtaegternes artikel 25 ).

4 De aftaler , der er indgaaet den 13 . juli 1965 og den 4 . juni 1974 mellem ESS og Kommissionen , og som der henvises til i artikel 3 i ESS ' vedtaegter , overlader det bl.a . til ESS »at ansaette og forvalte delegerede fra Kommissionen og kontraktansatte , der skal gennemfoere de foranstaltninger , der finansieres af Den europaeiske Udviklingsfond eller af Kommissionens midler« ( artikel 1 i aftalen af 13 . juli 1965 ). Kommissionen giver ESS befoejelse til »at ansaette det personale i dens hovedsaede , der er noedvendigt for organisationens forvaltning« , at foretage udvaelgelsen af personalet og at udforme ansaettelsesvilkaarene ( artikel 2 og 3 i samme aftale ). I oevrigt fremgaar det af disse aftaler , at ESS i det vaesentlige er undergivet Kommissionens vejledning og kontrol .

5 Med hensyn til forvaltningen af ESS ' indtaegter og udgifter , bestemmer ESS ' finansprotokol , som blev vedtaget den 10 . december 1965 af organisationens bestyrelse , at ESS ' udgifter finansieres ved Den europaeiske Udviklingsfonds bevillinger . Udgiftsoverslaget godkendes hvert aar af Kommissionen .

6 Organisationens bestyrelse har ligeledes vedtaget en protokol , der regulerer organisationens forvaltning . Protokollens artikler 28-37 indeholder regler for det personale , der arbejder med kontrol , bistand og teknisk samarbejde . I henhold til artikel 28 »udarbejdes de anmodninger om ansaettelse , somKommissionen retter til organisationen , i den konkrete tjenestegren og videresendes til direktionen...« . Ifoelge protokollens artikel 31 skal forbindelseskontoret mellem Kommissionen og ESS meddele ESS , hvilke ansoegere man oensker indkaldt , samt angive den foreloebige indplacering , som Kommissionen har accepteret . Selv om Kommissionen skal godkende ansoegeren ( artikel 33 ), udfaerdiges ansaettelsesbrevet i medfoer af protokollen og retningslinjer , som er udarbejdet af Kommissionen .

7 Med henblik paa gennemfoerelse af organisationens formaal , som er at fremme det oekonomiske samarbejde mellem De europaeiske Faellesskaber og udviklingslande , raader ESS over tre kategorier af ansatte , som organisationen selv administrerer : personalet paa hovedsaedet , det oversoeiske personale og det personale , som ESS ansaetter ved saerkontrakt . Disse sidste stilles til raadighed for generaldirektorat VIII »udvikling« i Kommissionen .

8 Saerkontrakten mellem sagsoegeren og ESS er indgaaet for et aar med mulighed for forlaengelse , hvilket hidtil er sket . Efter belgisk ret er sagsoegeren saaledes ansat for en periode af ubestemt varighed .

9 Sagsoegerens arbejdskontrakt med ESS findes i to dokumenter med titlen »almindelige saerkontraktsregler II for visse ansatte med saerlige opgaver vedroerende projekter finansieret af Den europaeiske Udviklingsfond« og »saerligesaerkontraktsbestemmelser II« . Sidstnaevnte bestemmelser indeholder bl.a . ansaettelsesdato , kontraktens varighed og grundloennen .

10 Ved en beslutning , som ESS ' bestyrelse traf den 4 . november 1976 blev loenningsreglementet for de ansatte i henhold til saerkontrakter og for de ansatte paa hovedsaedet aendret saaledes , at disse to kategorier af ansatte i loenningsmaessig henseende blev ligestillet med Kommissionens tjenestemaend .

11 Sagsoegeren har dog siden den 1 . september 1977 vaeret stillet til raadighed for Kommissionen , hvor han i generaldirektorat VIII har besat en stilling som sektionsleder , beskaeftiget med teknisk forvaltning af visse projekter vedroerende transport over land i visse afrikanske lande . Disse projekter er finansieret af Faellesskabet .

12 I Raadets forordning nr . 3245/81 af 26 . oktober 1981 om oprettelse af et europaeisk samarbejdsagentur ( EFT L 328 , s . 1 ) udtales det , at der , for at lette Kommissionens udfoerelse af det finansielle og faglige samarbejde med udviklingslandene boer oprettes et europaeisk samarbejdsagentur , der udoever sin virksomhed inden for Faellesskabets rammer og i henhold til faellesskabsretten , og at dette agentur skal overtage de opgaver , der hidtil har vaeret udfoert af ESS . I forordningens artikel 14 bestemmes , at de »generelle ansaettelses- og arbejdsvilkaar ... for det ... omhandlede personale samt de ansatte paa agenturets hjemsted fastsaettes paa grundlag af specifikke bestemmelser , som Kommissionen fastsaetter...« . Da disse specifikke bestemmelser imidlertid endnu ikke er vedtaget , kan agenturet ikke paabegynde sin virksomhed , og ESS er endnu ikke blevet oploest .

13 Under henvisning til oprettelsen af Det europaeiske Samarbejdsagentur ved forordning nr . 3245/81 , og til at det herved var noedvendigt at skabe en loesning for de 56 ansatte paa ESS ' hjemsted udstedte Raadet forordning nr . 3332/82 af 3 . december 1982 om saerlige overgangsforanstaltninger med henblik paa ansaettelse som tjenestemaend i De europaeiske Faellesskaber af 56 ansatte ved Den europaeiske sammenslutning for Samarbejde ( EFT L 352 , s . 5 ). Forordningens artikel 1 bestemmer , at personale , der var ansat ved sammenslutningen pr . 1 . januar 1982 , kan ansaettes som tjenestemaend paa proeve ved Kommissionen . Artikel 3 bestemmer , at »uanset artikel 31 og 32 i tjenestemandsvedtaegten , vil tjenestemanden , der ansaettes i medfoer af denne forordning , blive indplaceret i en loenklasse og paa et loentrin , der fastsaettes i forhold til aekvivalensskalaen i bilaget« til forordningen . I artiklen anfoeres naermere , at »ancienniteten inden for den enkelte loenklasse regnes fra den dag , hvor den paagaeldende ansaettes som tjenestemand paa proeve . Inden for det enkelte loentrin tillaegges tjenestemanden den anciennitet , han havde erhvervet inden for sammenslutningen« , dvs . ESS .

14 I denne sammenhaeng og for at muliggoere en fastansaettelse af 32 ansatte , der havde saerkontrakter med ESS , tillagde de bevilgende myndigheder for regnskabsaaret 1981 Kommissionen 32 faste stillinger , heraf én B 1 . Europa-Parlamentet havde herved understreget , at det drejede sig om faste stillinger for de ansatte , som i over seks aar havde arbejdet i generaldirektorat VIII og udfoert samme opgaver som deres fastansatte kolleger i Kommissionen .

15 Ved fastansaettelsen af disse ansatte anvendte Kommissionen de almindelige regler for EF ' s ansatte , dvs . tjenestemandsvedtaegten for De europaeiske Faellesskaber . Alle ansatte med saerkontrakter modtog en opsigelsesskrivelsefra ESS , og Kommissionen tilboed dem samtidig en kontrakt med status som midlertidig ansat . Den 16 . juli 1981 blev der offentliggjort en meddelelse om ledige stillinger med 32 nye faste stillinger i Kommissionen , og Kommissionen paabegyndte afholdelsen af interne udvaelgelsesproever , som de naevnte ansatte deltog i , herunder sagsoegeren , og som de fleste bestod , bl.a . ogsaa Appelbaum . Imidlertid foretog Kommissionen en raekke ansaettelser efter den saerlige procedure i vedtaegtens artikel 29 , stk . 2 .

16 Saaledes blev sagsoegeren den 25 . juni 1981 tilbudt en kontrakt om ansaettelse med status som midlertidigt ansat , hvilket sagsoegeren accepterede . Kontrakten traadte i kraft den 1 . juli 1981 og loeb et aar og angik den stilling , han allerede havde besat siden den 1 . september 1977 . Sagsoegeren havde i ESS haft loenklasse IV/8 hvilket svarede til B 1 , 4 . loentrin i Kommissionen . Ved den anfaegtede beslutning af 30 . juni 1982 , som fik virkning fra 1 . juli 1982 , blev sagsoegeren udnaevnt til tjenestemand paa proeve i loenklasse B 2 , paa 3 . loentrin . Denne beslutning blev truffet under henvisning til bl.a . vedtaegtens artikel 1 , 2 , 29 , stk . 2 , og artikel 31 , 32 og 34 .

17 Sagsoegeren mente , at han herved var blevet udsat for forskelsbehandling , og han har i sin klage af 14 . december 1982 over sin udnaevnelse som tjenestemand paa proeve samt i naervaerende sag gjort gaeldende , at han er berettiget til indplacering i loenklasse B 1 , loentrin 5 , eller i hvert fald loentrin 4 , dvs . en indplacering , som svarer til den , han havde i ESS . I mellemtiden er sagsoegeren ved beslutning af 16 . maj 1983 blevet fastansat efter proevetidens udloeb med indplacering i loenklasse B 2 , 3 . loentrin med virkning fra 1 . april 1983 .

18 Det skal bemaerkes , at de ansatte paa hjemstedet , som blev ansat i Kommissionen under fravigelse af de almindelige tjenestemandsregler , er blevet udnaevnt til tjenestemaend paa proeve i Kommissionen , for de flestes vedkommende med virkning fra den 1 . januar 1983 .

Sagens genstand

19 Sagsoegeren har til stoette for sin paastand alene fremsat et anbringende , som er opdelt i tre underled , alle gaaende ud paa en kraenkelse af forbudet mod forskelsbehandling . I denne sammenhaeng har sagsoegeren bl.a . anfoert , at der ikke er nogen grund til , at ansatte efter saerkontrakterne skulle behandles anderledes end de 56 ansatte paa ESS ' hjemsted , som havde faaet tildelt den samme loenklasse og samme loentrin , som de tidligere havde i ESS .

20 Kommissionen har anerkendt , at fastansaettelsen af de ansatte med saerkontrakter og de ansatte paa hjemstedet ( under ét ) havde samme formaal , nemlig at overfoere ESS ' personale til Kommissionen . De forskellige midler , der var blevet anvendt med henblik paa dette formaal , havde imidlertid givet mere afvigende resultater , end Kommissionen havde forestillet sig .

21 Kommissionen har ikke desto mindre gjort gaeldende , at der ikke er sket nogen forskelsbehandling , idet man ikke kan sammenligne situationen for de ansatte paa hjemstedet med situationen for de ansatte med saerkontrakter , eftersom Raadet alene for de ansatte paa hjemstedets vedkommende havde indfoert undtagelser fra vedtaegten . I oevrigt kan Kommissionen ikke selv , naar der ikke foreligger nogen forordning med regler som for de ansatte ved hjemstedet , vedtage saadanne afvigelser fra de almindelige regler for saa vidt angaar de ansatte paa saerkontrakter . Bevillingen for 1981 til at oprette 32 faste stillinger kanikke fortolkes som tilladelse til at overtraede vedtaegten .

22 Kommisionen har endnu en gang understreget , at den situation , som de ansatte paa ESS ' hjemsted befandt sig i , var anderledes , end den de ansatte paa saerkontrakter befandt sig i . For det foerste blev de bevilgende myndigheders beslutning om at oprette de faste stillinger for de saerkontraktansattes vedkommende truffet ca . 1 1/2 aar foer udstedelsen af forordning nr . 3332/82 , der fraveg tjenestemandsvedtaegten . Da denne forordning traadte i kraft var man allerede i gang med at fastansaette de ansatte paa saerkontrakter . Den anden faktor , som viser at situationen var forskellig , var , at de ansatte paa saerkontrakter havde haft andre opgaver hos ESS end de ansatte paa hjemstedet . Disse sidste havde arbejdet med forvaltning af personale og materiale , mens de saerkontraktansatte i hvert fald fra 1980 havde arbejdet i Kommissionen . Derfor var deres kontrakter med ESS da ogsaa blevet anderledes udformet .

23 Kommissionen har understreget , at anvendelsen af vedtaegten paa de saerkontraktansatte under en vis hensyntagen til deres faglige erfaring medfoerte det resultat , at nogle herved blev bedre indplaceret , mens andre blev ringere indplaceret . Det er dog Kommissionens opfattelse , at projektets formaal , at naa et i det store og hele afbalanceret resultat , i alt vaesentligt er blevet naaet .

24 Foerend der tages stilling til anbringendet om forskelsbehandling , bemaerkes , at Domstolen i dom af d.d . i de forenede sager Salerno , Ane , Boissin , 87 , 130/77 og den bilagte 22/83 har udtalt , at ESS er en international organnisation , der er omfattet af belgisk ret , og altsaa ikke kan betragtes som en forvaltningsenhed under Kommisionen eller som en »juridisk fiktion« . Heraf foelger , at Kommissionens ansaettelse og udnaevnelse af ESS ' saerkontraktansatte maa betragtes paa samme maade som en normal ekstern ansaettelse ved institutionerne . Der kan derfor ikke foreligge nogen retsstridighed , naar vedtaegtens herfor gaeldende regler anvendes i denne anledning .

25 Med hensyn til anbringendet om forskelsbehandling , er det aabenbart og heller ikke bestridt , at sagsoegeren har faaet en daarligere indplacering end han havde i ESS , og som han ville have faaet , hvis han havde tilhoert kategorien af ansatte paa ESS ' hjemsted . Eftersom vedtaegtens artikel 5 , stk . 3 , bestemmer , at »tjenestemaend , der tilhoerer samme kategori eller samme tjenestegruppe , er undergivet de samme ansaettelsesvilkaar...« , en bestemmelse , som Domstolen har tillagt en saerlig betydning i tjenestemandsretten ( dom af 13.12.1984 , Lux mod Revisionsretten , 129 og 274/82 , Sml . 1984 , s . 4127 ) er problemet , om den retlige og faktiske stilling , som sagsoegeren befandt sig i , da han blev ansat , kunne retfaerdiggoere en saadan forskelsbehandling i forhold til ansaettelsen af de ansatte ved ESS ' hjemsted .

26 Kommissionen har herved anfoert , at paa det tidspunkt , da sagsoegeren blev ansat , dvs . den 1 . juli 1981 , forelaa der ingen forordningsbestemmelse , der gjorde det muligt at goere undtagelse fra vedtaegten , hvilket foerst blev muligt ved ikrafttraedelsen af forordning nr . 3332/82 den 15 . december 1982 . Denne omstaendighed er efter Kommissionens opfattelse tilstraekkelig til at begrunde forskelsbehandlingen .

27 Herved maa det imidlertid bemaerkes , at for det foerste foelger det af Kommissionens eget udsagn , at ansaettelsen af de saerkontraktansatte og de ansatte paa hjemstedet havde samme formaal , nemlig at tilvejebringe en loesning paa de problemer , der var opstaaet for de ansatte hos ESS , som i aarevis havde arbejdet i Kommissionen .

28 For det andet var sagsoegerens udnaevnelse til tjenestemand og hans indplacering endnu ikke blevet definitiv , da forordning nr . 3332/82 indeholdende undtagelse fra vedtaegtens artikel 31 og 32 traadte i kraft , idet sagsoegeren foerst blev fastansat som tjenestemand den 1 . april 1983 .

29 Den omstaendighed , at forordning nr . 3332/82 stillede de ansatte paa hjemstedet gunstigere end de saerkontraktansatte , beroede endelig paa , at Kommissionen selv ikke havde fremsat noget forslag for at udligne enhver forskelsbehandling i forhold til ESS ' ansatte . Tvaertimod fremgaar det af de forklaringer , der er afgivet for Domstolen , at Kommissionen haabede , at situationen »med visse justeringer i opadgaaende eller nedadgaaende retning« i det store og hele ville blive ens for de ansatte ved hjemstedet og de saerkontraktansatte . En saadan fremgangsmaade indebar noedvendigvis en forskelsbehandling af de ansatte , der som sagsoegeren , maatte se sig udsat for en »justering i nedadgaaende retning« .

30 Under disse omstaendigheder kan det af Kommissionen netop anfoerte anbringende ikke laegges til grund .

31 Med hensyn til Kommissionens anbringende om , at de ansatte paa ESS ' hovedsaede fundamentalt havde ganske anderledes arbejdsbetingelser end de saerkontraktansatte , maa det bemaerkes , at disse forskelle er rent formelle .

32 Det er ganske vist korrekt , at de saerkontraktansatte normalt blev ansat for en begraenset varighed , normalt for et aar , mens de ansatte paa hjemstedet var ansat paa ubestemt tid . I praksis blev saerkontrakterne imidlertid altid fornyet med den virkning , at der som foelge af belgisk ret blev tale om en kontrakt paa ubestemt tid . Selv om ansaettelsesvilkaarene for de to kategorier af ESS-personale var konkretiseret i forskellige dokumenter , havde de faelles loenningsordning i henhold til beslutningen af 4 . november 1976 fra ESS ' bestyrelse .

33 Dertil kommer , at efter Kommissionens forklaringer bestod der for de to kategorier af personale det faelles traek , at de begge arbejdede med oekonomisk og teknisk samarbejde med udviklingslandene , og selv om deres arbejdsopgaver var forskellige , var det ikke desto mindre Kommissionens opfattelse , at integrationen af de saerkontraktansatte , der allerede arbejdede i generaldirektoratet for udvikling havde forrang for ansaettelsen af de ansatte paa hjemstedet . Det er derfor saa meget desto mere uforstaaeligt , at de saerkontraktansatte ikke bevarede deres indplacering i loenklasse og loentrin som de ansatte paa hjemstedet , naar henses til , at de oven i koebet havde bevaret deres arbejde i Kommissionen .

34 Heraf foelger , at der ikke bestod nogen saadan vaesentlig forskel i arbejdsbetingelserne for de ansatte paa hjemstedet og de saerkontraktansatte , der kunne begrunde en forskelsbehandling .

35 Hvad endelig angaar Kommissionens anbringende om , at man ved besaettelsen af en fast stilling ikke kan fravige vedtaegtens bestemmelser , bemaerkes , at der netop var blevet oprettet en B 1-stilling , og at ansaettelsesmyndigheden ifoelge vedtaegtens artikel 31 , stk . 2 , litra b ), inden for visse graenser kan fravige den normale hovedregel om udnaevnelse i den laveste loenklasse . Det var derfor ikke absolut noedvendigt at aendre de eksisterende regler for at respektere forbudet mod forskelsbehandling . Den her omhandlede undtagelse ville i naervaerende tilfaelde vaere begrundet i noedvendigheden af at respektere lighedsprincippet og forbudet mod forskelsbehandling ved ansaettelsen af ESS ' ansatte .

36 Foelgelig boer Kommissionens afgoerelse af 16 . maj 1983 annulleres og sagen hjemvises til Kommissionen , der efter traktatens artikel 176 traeffer de fornoedne foranstaltninger til opfyldelse af naervaerende dom .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

37 Efter procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , skal den part , der ikke faar medhold , afholde sagens omkostninger . Da Kommissionen ikke har faaet medhold , boer den afholde omkostningerne .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( anden afdeling )

1 ) Kommissionens beslutninger af 30 . juni 1982 og af 16 . maj 1983 om udnaevnelse af sagsoegeren til henholdsvis tjenestemand paa proeve og til fastansat tjenestemand annulleres for saa vidt angaar indplaceringen i loenklasse og paa loentrin .

2 ) Sagen hjemvises til Kommissionen til fornyet afgoerelse .

3 ) Kommissionen afholder sagens omkostninger .