Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 19. september 2012 – Levy og Sebbag

(Sag C-540/11)

»Frie kapitalbevægelser — direkte beskatning — beskatning af udbytte — bilateral dobbeltbeskatningsoverenskomst — efterfølgende ændring foretaget af den ene af de to stater, der er part i overenskomsten, af denne stats nationale lovgivning, hvorved dobbeltbeskatning genindføres — medlemsstaternes forpligtelser i medfør af artikel 10 EF og 293 EF«

1. Præjudicielle spørgsmål — besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis — præjudicielt spørgsmål identisk med et allerede afgjort spørgsmål — anvendelse af procesreglementets artikel 104, stk. 3 (Domstolens procesreglement, art. 104, stk. 3) (jf. præmis 13)

2. Frie kapitalbevægelser og friheden til at foretage betalinger — restriktioner — skattelovgivning — beskatning af udbytte — bilateral dobbeltbeskatningsoverenskomst — en af de kontraherende staters efterfølgende ændring af sin nationale lovgivning for at genindføre en dobbeltbeskatning — tilladt — foranstaltninger til undgåelse af dobbeltbeskatning henhørende under medlemsstaterne kompetence (art. 10 EF, 56 EF og 293 EF) (jf. præmis 17-19, 21, 22 og 26-29 samt konkl.)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Tribunal de première instance de Bruxelles – fortolkning af artikel 10 EF, artikel 57, stk. 2, EF og artikel 293 EF – spørgsmålet om lovligheden af en national lovgivning, der tillader dobbeltbeskatning til trods for, at der foreligger en bilateral overenskomst til ophævelse af dobbeltbeskatning – national lovændring efter vedtagelsen af overenskomsten – tvivl om en erhvervet rettighed – hindring for de frie kapitalbevægelser.

Konklusion

For så vidt som fællesskabsretten, således som den fandt anvendelse på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen, ikke foreskriver generelle kriterier for kompetencefordelingen mellem medlemsstaterne vedrørende afskaffelse af dobbeltbeskatning inden for Det Europæiske Fællesskab, skal artikel 56 EF, sammenholdt med artikel 10 EF og 293 EF, fortolkes således, at den ikke er til hinder for en situation, hvor en medlemsstat, der i medfør af en dobbeltbeskatningsoverenskomst har påtaget sig at indføre en ordning med henblik på afskaffelse af dobbeltbeskatning af udbytte, efterfølgende ophæver denne ordning ved en lovændring, hvorved dobbeltbeskatning genindføres.

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 19. september 2012 – Levy og Sebbag

(Sag C-540/11)

»Frie kapitalbevægelser — direkte beskatning — beskatning af udbytte — bilateral dobbeltbeskatningsoverenskomst — efterfølgende ændring foretaget af den ene af de to stater, der er part i overenskomsten, af denne stats nationale lovgivning, hvorved dobbeltbeskatning genindføres — medlemsstaternes forpligtelser i medfør af artikel 10 EF og 293 EF«

1. Præjudicielle spørgsmål — besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis — præjudicielt spørgsmål identisk med et allerede afgjort spørgsmål — anvendelse af procesreglementets artikel 104, stk. 3 (Domstolens procesreglement, art. 104, stk. 3) (jf. præmis 13)

2. Frie kapitalbevægelser og friheden til at foretage betalinger — restriktioner — skattelovgivning — beskatning af udbytte — bilateral dobbeltbeskatningsoverenskomst — en af de kontraherende staters efterfølgende ændring af sin nationale lovgivning for at genindføre en dobbeltbeskatning — tilladt — foranstaltninger til undgåelse af dobbeltbeskatning henhørende under medlemsstaterne kompetence (art. 10 EF, 56 EF og 293 EF) (jf. præmis 17-19, 21, 22 og 26-29 samt konkl.)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Tribunal de première instance de Bruxelles – fortolkning af artikel 10 EF, artikel 57, stk. 2, EF og artikel 293 EF – spørgsmålet om lovligheden af en national lovgivning, der tillader dobbeltbeskatning til trods for, at der foreligger en bilateral overenskomst til ophævelse af dobbeltbeskatning – national lovændring efter vedtagelsen af overenskomsten – tvivl om en erhvervet rettighed – hindring for de frie kapitalbevægelser.

Konklusion

For så vidt som fællesskabsretten, således som den fandt anvendelse på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen, ikke foreskriver generelle kriterier for kompetencefordelingen mellem medlemsstaterne vedrørende afskaffelse af dobbeltbeskatning inden for Det Europæiske Fællesskab, skal artikel 56 EF, sammenholdt med artikel 10 EF og 293 EF, fortolkes således, at den ikke er til hinder for en situation, hvor en medlemsstat, der i medfør af en dobbeltbeskatningsoverenskomst har påtaget sig at indføre en ordning med henblik på afskaffelse af dobbeltbeskatning af udbytte, efterfølgende ophæver denne ordning ved en lovændring, hvorved dobbeltbeskatning genindføres.