Forslag til afgørelse fra generaladvokat Mischo fremsat den 10. december 1987. - A. TOEPFER UND CO. GMBH MOD HAUPTZOLLAMT HILDESHEIM. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF BUNDESFINANZHOF. - EKSPORTRESTITUTIONER - EFTERFOELGENDE UDSTEDELSE AF KONTROLEKSEMPLAR T 5. - SAG 321/86.



Samling af Afgørelser 1988 side 01517



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . Det fremgaar af de faktiske omstaendigheder og af de af parterne i hovedsagen og Kommissionen afgivne indlaeg, saaledes som de er gengivet i retsmoederapporten, at Bundesfinanzhof med de praejudicielle spoergsmaal i det vaesentlige oensker afgjort, om de principper, der er fastsat i dommen af 6 . oktober 1982 i sag 302/81 ( Eggers mod Hauptzollamt Kassel, Sml . s . 3443 ), ogsaa skal anvendes paa en situation som den i hovedsagen omhandlede .

2 . I denne dom kendte Domstolen for ret :

" Medlemsstaterne er baade berettigede og forpligtigede til efterfoelgende at udstede det i artikel 10 i forordning nr . 223/77 foreskrevne kontroleksemplar T nr . 5, saaledes at det bevis, artikel 11, stk . 2, i forordning nr . 1380/75 stiller som betingelse for den eksporterende medlemsstats udbetaling af de udligningsbeloeb, som skulle ydes af den importerende medlemsstat, kan foeres i de tilfaelde, hvor en manglende ansoegning om eller undladt udstedelse af naevnte dokument ved varernes afsendelse ikke kan tilregnes den paagaeldende, og denne kan fremlaegge de for udstedelsen af dokumentet noedvendige oplysninger ."

3 . Domstolen stoettede denne konklusion paa

" et almindeligt princip om, at formmangler, som ikke kan tilregnes den person, der normalt skulle have udbetalt monetaere udligningsbeloeb, ikke maa komme denne til skade" ( praemis 8 ).

4 . Bundesfinanzhof bemaerker i forelaeggelseskendelsen, at dette princip ogsaa boer finde anvendelse, naar kontroleksemplaret, som i den foreliggende sag, oenskes udstedt efterfoelgende med henblik paa udbetaling af eksportrestitution .

5 . Med forbehold af hvad jeg senere skal anfoere om iagttagelsen af forsendelsestoldformaliteterne, kan jeg kun tilslutte mig dette synspunkt . Jeg skal her blot henvise til artikel 13, stk . 2, i Kommissionens forordning nr . 192/75 af 17 . januar 1975 om gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter ( EFT L 25, s . 1 ) - der gjaldt paa det for sagen relevante tidspunkt ( 1 ) - der udtrykkeligt bestemmer, at der skal udstedes et nyt kontroleksemplar T nr . 5, naar det foerst udstedte er bortkommet og ikke tilbagesendt til afgangstoldstedet eller det centrale kontor inden for en frist paa tre maaneder fra dets udstedelse at regne "som foelge af omstaendigheder, som ikke kan tilregnes den paagaeldende ". Domstolen havde udvidet muligheden for efterfoelgende udstedelse af kontroleksemplaret til ogsaa at omfatte de tilfaelde, hvor det endnu ikke var udstedt, eller der ikke var anmodet herom, idet den henviste til artikel 11, stk . 5, i Kommissionens forordning nr . 1380/75 af 29 . maj 1975 om gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende monetaere udligningsbeloeb ( EFT L 139, s . 37 ), som aendret ved forordning nr . 1498/76 af 26 . juni 1976 ( EFT L 167, s . 28 ), der har samme ordlyd som ovennaevnte artikel 13 .

6 . Naar dette er fastslaaet, oenskes det med det foerste praejudicielle spoergsmaal afgjort, om kontroleksemplaret ogsaa kan udstedes efterfoelgende, saafremt forsendelses - eller eksportformaliteterne, som i den foreliggende sag, ikke er iagttaget .

7 . Forsendelsestoldformaliteterne skal iagttages hver gang, en vare transporteres inden for Faellesskabet mellem to punkter, der befinder sig i forskellige medlemsstater . De er omfattet af Raadets forordning nr . 222/77 af 13 . december 1976 om faellesskabsforsendelse ( EFT L 38 af 9.2.1977, s . 1 ) og bestaar hovedsagelig i udfaerdigelsen af et T1 - eller T2-dokument .

8 . Udfoerselstoldformaliteterne skal iagttages, naar varen skal forlade Faellesskabets omraade . Der er her navnlig tale om udfaerdigelse af en udfoerselsangivelse og en eksportlicens for de landsbrugsprodukter, der er omfattet af en faelles markedsordning .

9 . I tilfaelde af eksport via en havn eller en lufthavn skal forsendelsesformaliteterne ikke iagttages .

10 . Da saavel forsendelsesformaliteterne som eksportformaliteterne skal opfyldes i det foreliggende tilfaelde, kan man anvende et hvilket som helst af disse to udtryk .

11 . Kommissionen har foreslaaet at besvare Bundesfinanzhof' s foerste spoergsmaal benaegtende . Der er intet overraskende heri, naar henses til Kommissionens forordning nr . 1209/85 af 3 . maj 1985 om trettende aendring af forordning nr . 223/77 om gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende faellesskabsforsendelse og regler om forenkling af denne og tredje aendring af forordning nr . 1664/81 ( EFT L 124, s . 19 ), som Kommissionen navnlig vedtog for i den skrevne ret at drage konsekvenserne af Domstolens dom i ovennaevnte sag 302/81 og tilpasse bestemmelserne om udstedelse af kontroleksemplaret i overensstemmelse hermed ( jfr . anden betragtning ). Det skete ved i ovennaevnte forordning nr . 223/77 af 22 . december 1976 ( EFT 1977 L 38, s . 20 ) at indsaette en artikel 13 b, hvorefter det naevnte dokument bl.a . kun kan udstedes efterfoelgende, saafremt "den paagaeldende fremlaegger bevis for, at kontroleksemplar T nr . 5 virkelig vedroerer de varer, for hvilke forsendelses - eller udfoerselsformaliteterne er blevet gennemfoert ".

12 . Jeg finder det formaalsloest at diskutere, om denne bestemmelse har tilbagevirkende gyldighed, da Domstolen ud fra et almindeligt retsprincip har fastslaaet, at der er mulighed for efterfoelgende at udstede dokument T nr . 5 . Det skal dog afgoeres, om dette almindelige princip, som finder anvendelse paa eksportrestitutionsomraadet, var til hinder for at kraeve, at eksportformaliteterne skulle vaere iagttaget, eller om den saerlige karakter af disse bestemmelser paa det for sagen relevante tidspunkt tvaertimod noedvendiggjorde, at formaliteterne skulle vaere iagttaget .

13 . Jeg skal her foerst og fremmest fremsaette to kommentarer til Eggers-dommen .

14 . 1 ) I modsaetning til det af Toepfer anfoerte i de skriftlige indlaeg for Domstolen er det absolut ikke givet, at der ikke var iagttaget nogen toldformaliteter i Eggers-sagen . Tvaertimod fremhaevede generaladvokat Rozès udtrykkeligt, at der for det tyske toldsted i den paagaeldende sag kun var fremlagt en angivelse vedroerende forsendelse og en udfoerselsangivelse, men derimod ikke nogen T nr . 5-formular ( Sml . 1982, s . 3455, afsnit 1 ). Domstolen henviser heller ikke i praemisserne til eksport - og forsendelsesformaliteterne, men anfoerer blot i praemis 2, at udfoerslen fandt sted "uden udstedelse af et kontroleksemplar T nr . 5 ." I oevrigt lagde den forelaeggende ret i de forelagte spoergsmaal ikke vaegt paa spoergsmaalet om iagttagelsen af de andre formaliteter .

15 . 2 ) Ifoelge Eggers-dommen har en virksomhed kun krav paa efterfoelgende udstedelse af kontroleksemplar T nr . 5, saafremt den "kan fremlaegge de for udstedelsen af dokumentet noedvendige oplysninger ".

16 . Det er imidlertid klart, at saafremt der ikke foreligger noget tolddokument udfaerdiget af de kompetente myndigheder i afgangsmedlemsstaten, saasom angivelse vedroerende forsendelsen eller udfoerselsangivelse, vil det vaere yderst vanskeligt, om ikke umuligt, at loefte denne bevisbyrde .

17 . Med hensyn til den foreliggende sag skal jeg indledningsvis henvise til, at faellesskabslovgiver fandt, at

" i brugernes interesse og med henblik paa i videst mulige omfang at lette opgaven for de nationale forvaltninger, der skal kontrollere varebevaegelserne, boer samtidig anvendelse af flere forskellige administrative procedurer undgaas; det er derfor navnlig vigtigt, at faellesskabsforsendelse altid anvendes, naar kontrol af varers anvendelse eller bestemmelse er noedvendig" ( niende betragtning til forordning nr . 222/77 ).

18 . Vi staar her over for et tilfaelde, hvor det er noedvendigt at kontrollere varernes bestemmelse, da der ikke er tale om frie varebevaegelser inden for Faellesskabet, men om beskyttelsen af dettes oekonomiske ressourcer . Genstanden for hovedsagen er nemlig ydelse af eksportrestitutioner .

19 . Artikel 1, stk . 2, litra b ), i forordning nr . 222/77 bestemmer helt praecist :

"Ved ekstern faellesskabsforsendelse forsendes :

...

b ) varer, der opfylder betingelserne i artikel 9 og 10 i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, men for hvilke der er taget skridt til ydelse af restitutioner ved udfoersel til tredjelande inden for rammerne af den faelles landbrugspolitik" .

20 . Artikel 12, stk . 1, bestemmer generelt, at varer, der skal transporteres efter reglerne om ekstern faellesskabsforsendelse, skal angives til forsendelse i en T1-angivelse, hvoraf en kopi er indeholdt i bilag I til forordning nr . 223/77 . Angivelsen skal i mindst tre eksemplarer indleveres til afgangstoldstedet ( artikel 12, stk . 3 ), som registrerer den, "fastsaetter en tidsfrist for varernes frembydelse ved bestemmelsestoldstedet og traeffer de foranstaltninger, det finder fornoedne med henblik paa varernes identificering" ( artikel 17, stk . 1 ). I almindelighed sikres varernes identitet endog ved forsegling ( artikel 18, stk . 1 ). Det paahviler bestemmelsestoldstedet at kontrollere de varer, der har vaeret genstand for transaktionen, og omgaaende returnere et behoerigt paategnet eksemplar af T1-dokumentet til afgangstoldstedet ( artikel 26, stk . 1 ).

21 . Artikel 15 i forordning nr . 222/77 bestemmer yderligere i stk . 1 :

" Naar varer skal angives til udfoersel eller genudfoersel, foer de kan ekspederes efter reglerne om ekstern faellesskabsforsendelse, skal den paagaeldende angivelse og angivelsen til faellesskabsforsendelse sammenfattes og afgives paa en T1-blanket ..."

22 . Artikel 4 i Kommissionens forordning nr . 223/77 af 22 . december 1976 om gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende faellesskabsforsendelse og regler om forenkling af denne ( EFT L 38 af 9.2.1977, s . 20 ) gaar videre, idet det heri bestemmes, at formularerne til angivelse af faellesskabsforsendelse og det eller de eksemplarer, der kraeves ved udfoerslen eller genudfoerslen, i disse tilfaelde skal indleveres samtidig til afgangsmedlemsstatens toldsted .

23 . Med hensyn til formaalet med og anvendelsen af kontroleksemplar T nr . 5 henvises til artiklerne 10-14 i forordning nr . 223/77 . Artikel 10 ( 2 ) lyder saaledes :

" Afhaenger anvendelsen af en faellesskabsforanstaltning vedroerende varers indfoersel eller udfoersel eller varers bevaegelse inden for Faellesskabet af, at det dokumenteres, at de paagaeldende varer har opfyldt den foreskrevne anvendelse og/eller bestemmelse, skal denne dokumentation ske ved fremlaeggelse af kontroleksemplar T nr . 5 ."

I den foreliggende sag er "anvendelsen af en faellesskabsforanstaltning" ydelsen af restitutioner, og "den foreskrevne anvendelse" er eksporten af varerne til lande uden for Faellesskabet .

24 . I saa fald bestemmer artikel 7 ( 3 ) i forordning nr . 192/75 :

" Saafremt et produkt, for hvilket udfoerselstoldformaliteterne er blevet afsluttet, passerer igennem andre omraader i Faellesskabet end den medlemsstat, paa hvis omraade denne toldbehandling har fundet sted, og saafremt dette sker, foer produktet forlader Faellesskabets geografiske omraade ... foeres beviset for, at dette produkt har forladt Faellesskabets geografiske omraade eller har naaet den fastsatte destination, ved fremlaeggelse af det kontroleksemplar ...".

25 . Selv om det saaledes er rigtigt, at T nr . 5-formularen i forbindelse med en ekstern faellesskabsforsendelse, der giver ret til eksportrestitutioner, antages at tjene som bevis for, at produkterne er eksporteret uden for Faellesskabets geografiske omraade, gaelder det dog kun i henhold til selve ordlyden af ovennaevnte bestemmelser for de produkter, for hvilke eksporttoldformaliteterne reelt er blevet iagttaget . T nr . 5-formularen tjener som bevis for den endelige afslutning af en proces, som indledes med iagttagelsen af eksporttoldformaliteterne .

26 . Dette kan forklares ved, at iagttagelsen af de naevnte formaliteter er af saerlig betydning i forbindelse med ydelsen af eksportrestitutioner . I henhold til artikel 2, stk . 1 og 3, i forordning nr . 192/75 er datoen for iagttagelsen af udfoerselstoldformaliteterne, jfr . stk . 2, afgoerende dels for bestemmelsen af den restitutionssats, der finder anvendelse, dels for fastlaeggelsen af det udfoerte produkts maengde, art og egenskaber . Yderligere defineres denne dato som "den dag paa hvilken toldvaesenet antager det dokument, hvori anmelderen tilkendegiver sin hensigt om at udfoere de paagaeldende produkter mod at opnaa restitution ". Eksportoeren skal saaledes klart give udtryk for sit oenske om at ansoege om restitution, hvilket sker ved iagttagelse af toldformaliteterne .

27 . Ifoelge artikel 4 danner den dag, hvor formaliteterne er iagttaget, yderligere udgangspunkt for den frist, inden for hvilken de paagaeldende produkter skal have forladt Faellesskabets geografiske omraade eller naaet det fastsatte bestemmelsessted, for at der kan ydes eksportrestitutioner .

28 . Endelig kan hele restitutionsbeloebet eller en del heraf kun forudbetales mod sikkerhedsstillelse, saafremt de naevnte formaliteter er iagttaget ( artikel 12, stk . 1 ), og restitutionen udbetales af den medlemsstat, paa hvis omraade udfoerselstoldformaliteterne er iagttaget ( artikel 13, stk . 1 ).

29 . Jeg skal her tilfoeje, at for saa vidt angaar det her omhandlede produkt, nemlig hvidt sukker, bestemmer artikel 10, stk . 2, foerste afsnit, i forordning nr . 192/75 yderligere, at "eksportoeren (( skal )) afgive erklaering om, at det omhandlede produkt er fremstillet paa grundlag af sukkerroer eller sukkerroer, som er hoestet i Faellesskabet ". Det skyldes, at der kun kan ydes eksportrestitution, saafremt sukkeret opfylder denne betingelse, jfr . artikel 15, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 766/68 af 18 . juni 1968 om fastsaettelse af almindelige regler for ydelse af eksportrestitutioner for sukker ( EFT 1968 I, s . 147 ).

30 . Kontroleksemplar T nr . 5 supplerer alle disse formaliteter udelukkende for at sikre, "at de produkter, som sendes ud af Faellesskabet, eller som indleveres med henblik paa forsendelse til visse destinationer, faktisk er dem, der har vaeret gjort til genstand for udfoerselstoldformaliteter" ( syvende betragtning til forordning nr . 192/75 ). Kontroleksemplaret skal saaledes bevise, at de varer, som sendes ud af Faellesskabets geografiske omraade, er de samme som dem, for hvilke toldformaliteterne er iagttaget med henblik paa ydelse af eksportrestitutioner, og som forinden er blevet transporteret gennem en eller flere andre medlemsstater end den, hvorfra de er afsendt .

31 . I et tilfaelde som det foreliggende, hvor det under den mundtlige forhandling klart er fastslaaet, at der ikke er iagttaget nogen toldformaliteter paa afgangsmedlemsstaten Forbundsrepublikken Tysklands omraade, hverken ved Hauptzollamt Hildesheim eller ved et toldsted ved den danske graense, kan formular T nr . 5 hoejst dokumentere, at visse varer, uden naermere praecision, har forladt Faellesskabets geografiske omraade, men under ingen omstaendigheder, at det faktisk er netop de varer, for hvilke der kan soeges om eksportrestitutioner .

32 . I dommen af 5 . februar 1987, Hauptzollamt Hamburg-Jonas mod Plange Kraftfutterwerke GmbH & Co ., 288/85, Sml . s . 611, udtalte Domstolen, at " ydelsen af restitutionen er en fordel for den erhvervsdrivende, og den er berettiget, hvis visse betingelser, baade med hensyn til det eksporterede produkts karakteristika og med hensyn til eksportvilkaarene, er opfyldt . Naar kontrollen viser, at dette ikke har vaeret tilfaeldet, har eksportoeren ikke krav paa restitutionsbeloebet ..." ( praemis 11 ).

33 . Heraf foelger, at iagttagelsen af udfoerselstoldformaliteterne er en absolut forudsaetning for ydelse af eksportrestitutioner, og at det ikke efterfoelgende er muligt at afhjaelpe hverken den manglende iagttagelse af disse formaliteter eller den manglende forskriftsmaessige udstedelse af kontroleksemplar T nr . 5 .

34 . Jeg skal herefter foreslaa, at Domstolen besvarer Bundesfinanzhof' s foerste spoergsmaal saaledes :

" Efterfoelgende udstedelse af kontroleksemplar T nr . 5, jfr . artikel 10 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 223/77 af 22 . december 1976 om gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende faellesskabsforsendelse og regler om forenkling af denne, var ikke mulig i juni 1979 i forbindelse med eksport til tredjelande af produkter, for hvilke der kunne ydes restitutioner, saafremt de foreskrevne forsendelses - eller udfoerselstoldformaliteter ikke forinden var iagttaget ."

35 . Jeg skal herefter tage stilling til Bundesfinanzhof' s andet spoergsmaal, der lyder saaledes :

" Saafremt spoergsmaal 1 besvares bekraeftende, kunne det afgangstoldsted, hvor forsendelsesformaliteterne i forbindelse med klareringen skulle iagttages, kun efterfoelgende udstede kontroleksemplar T nr . 5, saafremt disse formaliteter var iagttaget ved dette toldsted, eller var det tilstraekkeligt, at formaliteterne var iagttaget ved et andet toldsted, i givet fald i en anden medlemsstat?"

36 . Dette spoergsmaal virker umiddelbart noget overraskende . Det stilles kun, saafremt det foerste spoergsmaal besvares bekraeftende, altsaa hvis den efterfoelgende udstedelse af kontroleksemplar T nr . 5 forudsaetter, at forsendelsestoldformaliteterne er iagttaget . I den foreliggende sag staar det imidlertid tilsyneladende fast, at disse formaliteter ikke var iagttaget, hvilket netop var den vaesentlige grund til at stille det foerste spoergsmaal .

37 . Det fremgaar imidlertid af grundene i forelaeggelseskendelsen, at Bundesfinanzhof er i tvivl om selve princippet i afgangstoldstedets kompetence, in casu Hauptzollamt Hildesheim, sagsoegte i hovedsagen, til efterfoelgende at udstede formular T nr . 5, naar forsendelsestoldformaliteterne ( dvs . paategningen af angivelse T1 ) ikke var iagttaget ved dette toldsted, og selv om nogle udfoerselsformaliteter var iagttaget enten ved graensen mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Danmark eller paa det tidspunkt, da varerne forlod Faellesskabets geografiske omraade, ved graensen mellem Danmark og Norge . Bundesfinanzhof har her fremhaevet, at det for at afgoere hovedsagen er uden betydning at fastslaa, hvilket andet toldsted end netop Hauptzollamt Hildesheim, der eventuelt maatte vaere kompetent .

38 . I den foreliggende sag udfyldte toldstedet i Frederikshavn den sidste rubrik i eksemplar T nr . 5, nemlig rubrikken "kontrol med anvendelse og/eller bestemmelse" ( UEberwachung der Verwendung und/oder der Bestimmung ), hvorimod rubrikken "afgangstoldstedets kontrol" ( Proefung durch die Abgangszollstelle ) var tom .

39 . Det er denne handling fra toldstedet i Frederikshavn, som Bundesfinanzhof efter min opfattelse sigter til, naar retten taler om iagttagelsen af udfoerselsformaliteter, som den holder skarpt adskilt fra iagttagelsen af forsendelsestoldformaliteterne .

40 . Den af toldstedet i Frederikshavn udfoerte handling er kun en udfoerselsformalitet ifoelge almindelig sprogbrug, men ikke ifoelge Faellesskabets toldregler, i henhold til hvilke der er tale om en simpel kontrolforanstaltning, der er virkningsloes i den foreliggende sag, fordi den foregaaende kontrol, der skulle finde sted ved afgangstoldstedet, ikke blev gennemfoert .

41 . Jeg skal derfor undersoege dette problem . I henhold til artikel 12, stk . 1, i forordning nr . 223/77 skal afgangstoldstedet, som angivelsen T 1 ligeledes skal indleveret til ( jfr . artikel 12, stk . 3, i forordning nr . 222/77 ), udstede kontroleksemplar T nr . 5 . Ifoelge artikel 12, stk . 3 og 4, i forordning nr . 223/77 skal originalen af kontroleksemplaret T nr . 5 ledsage varerne under transporten paa samme betingelser som T 1-angivelsen, og ligesom et eksemplar af T 1-angivelsen skal den omgaaende sendes tilbage til afgangstoldstedet, efter at den er forsynet med den noedvendige paategning af bestemmelsestoldstedet .

42 . Det er saaledes klart, at der for de to typer dokumenter gaelder samme betingelser for udstedelse og anvendelse .

43 . Det fremgaar ogsaa af mine betragtninger vedroerende det foerste praejudicielle spoergsmaal, at varer kun giver ret til eksportrestitutioner, saafremt de for varerne foreskrevne forsendelsestoldformaliteter er iagttaget .

44 . Endelig defineres afgangstoldstedet i artikel 11 i forordning nr . 222/77 om faellesskabsforsendelse som det "toldsted, hvor faellesskabsforsendelsen paabegyndes ". Denne definition henviser til, hvad der rent faktisk sker, og ikke til, hvad der burde vaere sket .

45 . I de tilfaelde, hvor forsendelsestoldformaliteterne ikke er iagttaget ved det toldsted, hvor de normalt skulle iagttages, maa det saaledes noedvendigvis fastslaas, at det paagaeldende toldsted ikke kan betragtes som afgangstoldsted og derfor ikke efterfoelgende kan udstede kontroleksemplar T nr . 5 .

46 . Hvis forsendelsestoldformaliteterne er blevet iagttaget ved et andet toldsted i afgangsmedlemsstaten, kan dette toldsted til noed tillaegges denne betegnelse og denne kompetence .

47 . Saafremt alle de foreskrevne formaliteter i forbindelse med udfoersel af en vare til et tredjeland iagttages ved et toldsted i udgangsmedlemsstaten, opstaar spoergsmaalet om efterfoelgende udstedelse af kontroleksemplar T nr . 5 ikke . Ifoelge artikel 7 i forordning nr . 192/75 skal det naevnte dokument nemlig kun fremlaegges som bevis for udfoersel til lande uden for Faellesskabet, saafremt de varer, dokumentet vedroerer, har passeret en eller flere andre medlemsstater end den medlemsstat, paa hvis omraade udfoerselstoldformaliteterne er blevet iagttaget . I henhold til forordningens artikel 13, stk . 1, skal eksportrestitutioner yderligere udbetales af myndighederne i den medlemsstat, paa hvis omraade disse formaliteter er afsluttet .

48 . Sammenfattende skal jeg herefter foreslaa, at Domstolen besvarer Bundesfinanzhof' s andet spoergsmaal saaledes :

" Saafremt forsendelses - og udfoerselstoldformaliteterne ikke er blevet iagttaget ved det afgangstoldsted, der normalt er kompetent, kan dette toldsted ikke efterfoelgende udstede et kontroleksemplar T nr . 5 ."

(*) Oversat fra fransk .

( 1 ) Forordningen blev senere afloest af forordning nr . 2730/79 af 29 . november 1979 ( EFT L 317, s . 1 ). Artikel 13 blev dér til artikel 30 .

( 2 ) Bestemmelsen svarer til artikel 1 i Kommissionens forordning nr . 2315/69 af 19 . november 1969 om benyttelse af faellesskabsforsendelsesdokumenterne ved gennemfoerelse af faellesskabsforanstaltninger, der medfoerer kontrol med varernes anvendelse og/eller bestemmelse ( EFT 1969 II, s . 502 ), som blev ophaevet ved forordning nr . 223/77 ( artikel 83 ).

( 3 ) Denne bestemmelse er blevet til artikel 11 i forordning nr . 2730/79 af 29 . november 1979 ( se fodnote 1 ).