ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 8. marts 2007 — Strack mod Kommissionen

(sag C-237/06 P)

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 8. marts 2007 — Strack mod Kommissionen

(sag C-237/06 P)

»Appel — personalesag — afgørelse fra OLAF om at indstille efterforskningen — en tjenestemands anmeldelse af svigagtige forhold — den pågældende tjenestemands søgsmålskompetence«

Tjenestemænd — søgsmål — akt, der indeholder et klagepunkt — begreb — afgørelse truffet af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) om at indstille en efterforskning (tjenestemandsvedtægten, art. 22a, 22b, 90 og 91; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1073/1999) (jf. præmis 62-68, 77-91, 96-102, 106-109, 114-119 og 125-133)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 22. marts 2006 i sag T-4/05, Strack mod Kommissionen, hvorved Retten afviste et søgsmål, der vedrørte dels en påstand om annullation af OLAF's afgørelse om at indstille den efterforskning, som var iværksat som følge af sagsøgerens anmeldelse af svigagtige forhold, og af den afsluttende undersøgelsesrapport, dels en påstand om genoptagelse af nævnte efterforskning og udarbejdelse af en ny afsluttende undersøgelsesrapport — afgørelser, der kan være genstand for en appel — begrebet «akt, der indeholder et klagepunkt» i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber — forpligtelse til at henvise sagen til Retten for EU-personalesager.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Guido Strack betaler sagens omkostninger.

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 8. marts 2007 — Strack mod Kommissionen

(sag C-237/06 P)

»Appel — personalesag — afgørelse fra OLAF om at indstille efterforskningen — en tjenestemands anmeldelse af svigagtige forhold — den pågældende tjenestemands søgsmålskompetence«

Tjenestemænd — søgsmål — akt, der indeholder et klagepunkt — begreb — afgørelse truffet af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) om at indstille en efterforskning (tjenestemandsvedtægten, art. 22a, 22b, 90 og 91; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1073/1999) (jf. præmis 62-68, 77-91, 96-102, 106-109, 114-119 og 125-133)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 22. marts 2006 i sag T-4/05, Strack mod Kommissionen, hvorved Retten afviste et søgsmål, der vedrørte dels en påstand om annullation af OLAF's afgørelse om at indstille den efterforskning, som var iværksat som følge af sagsøgerens anmeldelse af svigagtige forhold, og af den afsluttende undersøgelsesrapport, dels en påstand om genoptagelse af nævnte efterforskning og udarbejdelse af en ny afsluttende undersøgelsesrapport — afgørelser, der kan være genstand for en appel — begrebet «akt, der indeholder et klagepunkt» i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber — forpligtelse til at henvise sagen til Retten for EU-personalesager.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 28 og 37)

2. Appel – anbringender – urigtig vurdering af fakta – afvisning – Domstolens kontrol med vurderingen af beviselementer – udelukket, medmindre der foreligger urigtig gengivelse (art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 31)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 7. februar 2006 i sag T-203/03, Alecansan mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i en sag anlagt af indehaveren af det nationale figurmærke »COMP USA« for varer i klasse 39 til prøvelse af afgørelse R 711/2002-1, truffet den 24. marts 2003 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret vedrørende afslag på en klage over Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne forkastede en indsigelse, der var rejst over for ansøgningen om registrering af EF-figurmærket »COMP USA« for varer i klasse 9 og 37 – lighed mellem varemærkerne – tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Alecansan SL betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne – varemærker – fortolkning af forordning nr. 40/94 og direktiv 89/104 – varemærkeindehaverens ret til at forbyde ulovlig anvendelse af varemærket – erhvervsmæssig brug af tegnet – begreb [Rådets forordning nr. 40/94, art. 9, stk. 1, litra b); Rådets direktiv 89/104, art. 5, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 32 og 33)

2. Appel – anbringender – præcis kritik af et punkt i Rettens argumentation nødvendig [art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 36-39)

3. Appel – anbringender – urigtig vurdering af fakta – afvisning – Domstolens kontrol med vurderingen af beviselementer – udelukket, medmindre der foreligger urigtig gengivelse (art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 60, 70 og 71)

4. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – retsakt – reelt tab, årsagsforbindelse og usædvanligt og særligt tab – kumulativ karakter (art. 288, stk. 2, EF) (jf. præmis 77 og 78)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Udvidede Afdeling) den 10. maj 2006 i sag T-279/03, Galileo International Technology m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen i et erstatningssøgsmål, med henblik på, dels at Kommissionen ophører med at bruge udtrykket »Galileo« i forbindelse med fællesskabsprojektet om et globalt satellitbaseret radionavigationssystem og med at tilskynde tredjemænd til at bruge udtrykket, dels at sagsøgerne får godtgjort det tab, de har lidt som følge af Kommissionens anvendelse af og kampagne for udtrykket, der angiveligt er identisk med varemærker, som sagsøgerne har registreret, samt med deres firmanavne.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Galileo International Technology LLC, Galileo International LLC, Galileo Belgium SA, Galileo Danmark A/S, Galileo Deutschland GmbH, Galileo España, SA, Galileo France SARL, Galileo Nederland BV, Galileo Nordiska AB, Galileo Portugal Ltd, Galileo Sigma Srl, Galileo International Ltd, The Galileo Co. og Timas Ltd betaler sagens omkostninger.
OPLYSNINGER OM DE IKKE OFFENTLIGGJORTE AFGØRELSER 
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 20. marts 2007 — 
Kallianos mod Kommissionen 
(sag C-323/06 P) 
»Appel — tjenestemand — løn — underholdsbidrag i forbindelse med en 
skilsmissesag — lønindeholdelse« 
Appel — anbringender — anbringender og argumenten som blot gentager det for 
Retten påberåbte — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — afvisning 
[art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, 
art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 10-15) 
Angående 
Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 17. maj 2006 i 
sag T-93/04, Kallianos mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt sagsøgte for en 
påstand om annullation af Kommissionens afgørelse vedrørende visse af de 
indeholdelser, der var foretaget i sagsøgerens vederlag som følge af foreløbige 
foranstaltninger anordnet af en belgisk ret, samt for sagsøgerens påstand om 
tilbagebetaling af nævnte beløb og om betaling af en erstatning — fællesskabs­
institutionernes kompetence i forbindelse med nationale skilsmissesager — den 
nærmere fremgangsmåde i forbindelse med meddelelse og gyldigheden af en 
skilsmissedom i forhold til de nævnte institutioner. 
I - 43* 
OPLYSNINGER OM DE IKKE OFFENTLIGGJORTE AFGØRELSER 
Konklusion 
1) Appellen forkastes. 
2) Theodoros Kallianos betaler sagens omkostninger. 
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 20. marts 2007 — 
Galileo International Technology m.fl. mod Kommissionen 
(sag C-325/06 P) 
»Appel — fællesskabsprojekt om et satellitbaseret navigationssystem (GALILEO) — 
tab lidt af indehaverne af varemærker og firmanavne, der indeholder ordet »Galileo« 
— åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er 
ugrundet« 
1. Tilnærmelse af lovgivningerne — varemærker — fortolkning af forordning 
nr. 40/94 og direktiv 89/104 — varemærkeindehaverens ret til at forbyde 
ulovlig anvendelse af varemærket — erhvervsmæssig brug af tegnet — begreb 
[Rådets forordning nr. 40/94, art. 9, stk. 1, litra b); Rådets direktiv 89/104, 
art. 5, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 32 og 33) 
2. Appel — anbringender — præcis kritik af et punkt i Rettens argumentation 
nødvendig [art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; 
Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 36-39) 
I - 44*
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – »fumus boni juris« – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – kumulativ karakter – interesseafvejning (art. 242 EF og 243 EF; Domstolens procesreglement, art. 83, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 109) (jf. præmis 23)

2. Appel – anbringender – urigtig vurdering af fakta – afvisning – Domstolens kontrol med vurderingen af beviselementer – udelukket, medmindre der foreligger urigtig gengivelse (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58) (jf. præmis 31 og 32)

Sagens genstand

Angående

Appel af kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 13. oktober 2006, Vischim mod Kommissionen (sag T-420/05 R II), hvorved Retten ikke tog en ny begæring om udsættelse til følge inden for rammerne af et søgsmål om delvis ophævelse af Kommissionens direktiv 2005/53/EF af 16. september 2005 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage chlorothalonil, chlorotoluron, cypermethrin, daminozid og thiophanat-methyl som aktive stoffer (EUT L 241, s. 5) – nye faktiske omstændigheder, som ikke kan rejse tvivl om de vurderinger, som lå til grund for ikke at tage den første begæring til følge.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Vischim Srl betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Retspleje – fremlæggelse af nationale myndigheders juridiske tjenesters udtalelser for Domstolen – betingelser

[Domstolens procesreglement, art. 45, stk. 2, litra b)]

Sammendrag

Det ville være i strid med den almene interesse, at de nationale myndigheder kan indhente uafhængige juridiske udtalelser fra deres juridiske tjeneste, når de i henhold til national lovgivning ikke er offentlige, såfremt sådanne interne dokumenter kunne fremlægges under en sag for Domstolen, uden at denne fremlæggelse var blevet tilladt af en kompetent myndighed i den omhandlede medlemsstat eller i givet fald anordnet af Domstolen i henhold til dens procesreglements artikel 45, stk. 2, litra b).

(jf. præmis 19)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Annullationssøgsmål – søgsmål anlagt til prøvelse af en afgørelse om at afslå at trække en tidligere retsakt tilbage eller at ændre den (art. 230 EF) (jf. præmis 22-24)

2. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, der berører dem umiddelbart og individuelt (art. 230, stk. 4, EF) (jf. præmis 40 og 41)

3. Retspleje – stævning – formkrav [Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 45 og 46)

4. Appel – anbringender – anbringende mod en doms præmis, der ikke er nødvendig som begrundelse for domskonklusionen – uvirksomt anbringende (jf. præmis 47)

Sagens genstand

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 14. december 2005 i sag T-369/03, Arizona Chemical m.fl. mod Kommissionen, vedrørende Rettens afvisning af et søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens beslutning D(2003) 430245 af 20. august 2003, hvorved sagsøgeren fik afslag på en anmodning om, at colophonium fjernes fra listen over farlige stoffer i bilag I til Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT 1967, s. 211).

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA og Cray Valley Iberica SA betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel – anbringender – urigtig vurdering af fakta – afvisning – Domstolens kontrol med vurderingen af beviselementer – udelukket, medmindre der foreligger urigtig gengivelse (art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 33 og 48)

2. EF-varemærke – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 47)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 5. april 2006 i sag T-344/03, Saiwa SpA mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i en sag anlagt af ansøgeren om det nationale og internationale ordmærke »ORO« og det nationale ordmærke »ORO SAIWA« for varer i klasse 30 til prøvelse af afgørelse R 480/2002-4, truffet den 18. juli 2003 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret, vedrørende afslag på en klage over Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne forkastede en indsigelse, der var rejst over for ansøgningen om registrering af et figurmærke, der indeholdt ordene »SELEZIONE ORO« og »Barilla«, for varer i klasse 30 – lighed mellem varemærkerne – tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Saiwa SpA betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Internationale aftaler – aftaler indgået af Fællesskabet – Euro-Middelhavsaftalen EF-Marokko – social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende

(Euro-Middelhavsaftalen EF-Marokko, art. 65, stk. 1, første afsnit)

Sammendrag

Artikel 65, stk. 1, første afsnit, i Euro-Middelhavsaftalen EF-Marokko, der på området for social sikring fastsætter forbud mod enhver forskelsbehandling begrundet i nationalitet af marokkanske statsborgere i forhold til værtsmedlemsstatens statsborgere, skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en værtsmedlemsstat nægter at tildele en marokkansk statsborger, der er fyldt 65 år, og som lovligt har bopæl i denne medlemsstat, den lovgaranterede mindsteindtægt for ældre, så snart hun er omfattet af anvendelsesområdet for bestemmelsen

– enten på grund af det forhold, at hun selv har haft lønnet beskæftigelse i den pågældende medlemsstat

– eller fordi hun er familiemedlem til en marokkansk arbejdstager, som har eller har haft beskæftigelse i denne medlemsstat.

(jf. præmis 73 og domskonkl.)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Fri bevægelighed for personer

–

etableringsfrihed

–

fri udveksling af tjenesteydelser

–

restriktioner (art. 43 EF og 49 EF) (jf. præmis 7 og domskonkl. 1-4)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Tribunale di Lecce – fortolkning af artikel 31 EF, 43 EF, 49 EF og 81 EF til 86 EF – national lov med krav om tilladelse til at indsamle spilleindsatser.

Afgørelse

Konklusion

1) En national lovgivning, der indeholder et forbud mod udøvelse af virksomhed, som består i indsamling, modtagelse, registrering og videresendelse af tilbud om væddemål, navnlig vedrørende sportsbegivenheder, uden en koncession eller polititilladelse, der er udstedt af den pågældende medlemsstat, udgør en restriktion for etableringsfriheden og for den frie udveksling af tjenesteydelser i medfør af artikel 43 EF, henholdsvis artikel 49 EF.

2) Det tilkommer den forelæggende ret at tage stilling til, om den nationale lovgivning – for så vidt som den begrænser antallet af erhvervsdrivende, der arbejder inden for hasardspilsektoren – er i overensstemmelse med målet om at undgå, at aktiviteter inden for denne sektor anvendes til kriminelle eller svigagtige formål.

3) Artikel 43 EF og 49 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter erhvervsdrivende, der er stiftet i form af kapitalselskaber, hvis aktier er noteret på de officielle børser, udelukkes fra hasardspilssektoren og ydermere fortsat er udelukket fra denne sektor.

4) Artikel 43 EF og 49 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der pålægger personer som de tiltalte i hovedsagen strafferetlige sanktioner for at have udøvet organiseret væddemålsvirksomhed uden den koncession eller polititilladelse, som kræves i henhold til den nationale lovgivning, når disse personer ikke har kunnet opnå de nævnte koncessioner og tilladelser, fordi medlemsstaten har afslået at tildele dem i strid med fællesskabsretten.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Særlige rettergangsformer

–

foreløbige forholdsregler

–

påstand om, at det pålægges en medlemsstat at udsætte anvendelsen af en regional lov, der tillader, at ordningen med beskyttelse af vilde fugle i henhold til direktiv 79/409 fraviges

–

påstandens genstand bortfaldet

–

ufornødent at træffe afgørelse (art. 243 EF) (jf. præmis 12)

Sagens genstand

Angående

Traktatbrud – regionen Liguriens vedtagelse og anvendelse af en lovgivning om tilladelse til at fravige ordningen med beskyttelse af vilde fugle uden at overholde de betingelser, der er fastsat i artikel 9 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (EFT L 103, s. 1).

Afgørelse

Konklusion

1) Det er ufornødent at træffe afgørelse om opretholdelse af den udsættelse af regionen Liguriens lov nr. 36 af 31. oktober 2006, der gennemfører undtagelsen i artikel 9, stk. 1, litra a), tredje led, i direktiv 79/409/EØF om beskyttelse af vilde fugle, for jagtåret 2006/07, der er anordnet ved kendelse af 19. december 2006, Kommissionen mod Italien (sag C-503/06 R).

2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
I-B-2  - 3DOMSTOLENS KENDELSE (Syvende Afdeling)
26. januar 2007
Sag C-57/06 P
Elisabetta Righini
mod
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
»Appel — tjenestemænd — midlertidigt ansatte — indplacering i lønklasse og 
på løntrin — indplacering i højere lønklasse inden for stillingsgruppen — urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder — begrundelsesmangler — åbenbart, 
at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«
Fuldstændig gengivelse på fransk  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . II-B-2 - 15
Angående:  Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 
15. november 2005, Righini mod Kommissionen (sag T-145/04, 
Sml. 
Pers.  I-A, s.  349, og  II, s.  1547), hvorved Retten frifandt 
Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens 
afgørelser om ved sagsøgerens tiltrædelse af tjenesten at 
indplacere hende i lønklasse A7/3, og, om fornødent, annullation af afgørelsen af 21. januar 2004 om afvisning af sagsøgerens klage.
U
dfald: A  ppellen forkastes. Elisabetta Righini betaler sagens omkostninger.
I-B-2  - 4SAMMENDRAG — SAG C-57/06 P
Sammendrag
1. Appel — anbringender — urigtig vurdering af fakta — afvisning — Domstolens kontrol 
med vurderingen af beviselementer  — udelukket, medmindre der foreligger urigtig 
gen
givelse
(
Art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1)
2. Tjenestemænd — søgsmål — anbringender — bevisbyrde påhviler appellanten for en 
omstændighed, som han har påberåbt sig
3. Appel — anbringender — utilstrækkelig begrundelse — rent affattelsesmæssig fejl
4. Appel — anbringender — anbringende mod en doms præmis, der ikke er nødvendig 
som begrundelse for domskonklusionen — uvirksomt anbringende
Nøgleord



Nøgleord

Særlige rettergangsformer

–

foreløbige forholdsregler

–

påstand om, at det pålægges en medlemsstat at udsætte anvendelsen af en regional lov, der tillader, at ordningen med beskyttelse af vilde fugle i henhold til direktiv 79/409 fraviges

–

påstandens genstand bortfaldet

–

ufornødent at træffe afgørelse (art. 243 EF) (jf. præmis 12)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Konkurrence

–

aftaler

–

forbud

–

gruppefritagelse

–

aftaler vedrørende biler

–

ikrafttræden af forordning nr. 1400/2002 (art. 81, stk. 1, EF; Kommissionens forordning nr. 1475/95, art. 5, stk. 3, første afsnit, første led, og forordning nr. 1400/2002, art. 10) (jf. præmis 22-28 og 31-38 samt domskonkl. 1 og 2)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Handelsgericht Wien – fortolkning af artikel 5, stk. 3, første afsnit, første led, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1475/95 af 28. juni 1995 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer (EFT L 145, s. 25) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1400/2002 af 31. juli 2002 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis inden for motorkøretøjsbranchen (EFT L 203, s. 30) – forhandleraftale opsiges af leverandøren med et års varsel under henvisning til, at det er nødvendigt at foretage en gennemgribende reorganisering af forhandlernettet efter ikrafttrædelse af forordning (EF) nr. 1400/2002.

Afgørelse

Konklusion

1) Den omstændighed, at Kommissionens forordning (EF) nr. 1400/2002 af 31. juli 2002 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis inden for motorkøretøjsbranchen er trådt i kraft, nødvendiggør ikke i sig selv en reorganisering af leverandørens forhandlernet som omhandlet i artikel 5, stk. 3, første afsnit, første led, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1475/95 af 28. juni 1995 om anvendelse af traktatens artikel [81], stk. 3, på kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer. Denne ikrafttræden kan imidlertid, alt efter hvorledes hver enkelt leverandørs forhandlernet er organiseret, nødvendiggøre så væsentlige ændringer, at de udgør en egentlig reorganisering af nævnte net som omhandlet i denne bestemmelse.

2) Den omstændighed, at en leverandør efter ikrafttrædelsen af forordning nr. 1400/2002 etablerer et selektivt distributionssystem, som indebærer, dels at der ikke længere påhviler forhandlerne nogen begrænsninger med hensyn til, hvor de kan sælge de af aftalen omfattede varer, dels at godkendte værksteder kan begrænse deres virke til blot at omfatte reparationer og vedligeholdelse, kan indebære en reorganisering af forhandlernettet som omhandlet i artikel 5, stk. 3, første afsnit, første led, i forordning nr. 1475/95. Det tilkommer de nationale retter og voldgiftsretter at afgøre, hvorvidt dette er tilfældet, på grundlag af alle de konkrete omstændigheder vedrørende den tvist, der foreligger til pådømmelse, og navnlig sådanne beviser, som i dette øjemed er fremlagt af leverandøren.