KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FOERSTE INSTANS (TREDJE AFDELING) DEN 9. JULI 1991. - DANIEL MINIC MOD REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - AABENBART AFVISNINGSGRUNDLAG. - SAG T-48/91.



Samling af Afgørelser 1991 side II-00479



Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Tjenestemaend - soegsmaal - forudgaaende administrativ klage - klage indgivet efter sagens anlaeg - aabenbart at sagen maa afvises

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91; Rettens procesreglement, art. 111)

Dommens præmisser

1 Ved staevning, registreret paa Rettens Justitskontor den 18. juni 1991, har tjenestemand ved Revisionsretten for De Europaeiske Faellesskaber, Daniel Minic, i medfoer af artikel 91 i vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber (herefter benaevnt "vedtaegten") anlagt sag med paastand om annullation af den af ansaettelsesmyndigheden trufne afgoerelse af 17. maj 1991, hvorved sagsoegeren med virkning fra den 3. juni 1991 blev fritaget for sine planlaegnings- og koordineringsopgaver i sprogtjenesten og paa ny blev indplaceret i Revisionsrettens tyske oversaettelsessektion.

2 Ved ansaettelsesmyndighedens afgoerelse af 15. november 1982 blev sagsoegeren fastansat i sin stilling som oversaetter i loenklasse LA7 i den tyske oversaettelsessektion.

3 Den 8. oktober 1983 blev det paalagt sagsoegeren paa fuld tid at udfoere terminologiarbejde i sprogtjenesten samt at staa for kontakten mellem sprogtjenesten og ADAR (Audit Development and Reports).

4 Ved afgoerelse af 20. november 1986 blev sagsoegeren forfremmet til loenklasse LA6, uden at han skiftede stilling.

5 Den 6. maj 1987 meddelte Revisionsrettens formand medlemmerne af Revisionsretten, at han havde besluttet, at der i sprogtjenesten skulle oprettes en koordineringscentral, som sagsoegeren skulle vaere ansvarlig for.

6 Den 1. februar 1990 modtog sagsoegeren en meddelelse fra sin kontorchef, hvori det bekraeftedes, at han fremover skulle fungere som "assistent for chefen for sprogtjenesten, for saa vidt angaar koordineringen og planlaegningen af oversaettelsesarbejdet".

7 Den 17. maj 1991 meddelte Revisionsrettens generalsekretaer i sin egenskab af ansaettelsesmyndighed sagsoegeren, at han med virkning fra den 3. juni 1991 var fritaget for sine planlaegnings- og koordineringsopgaver i sprogtjenesten og med virkning fra samme dato paa ny var indplaceret i den tyske oversaettelsessektion.

8 Ved skrivelse af samme dato og fra samme ansaettelsesmyndighed blev stillingen som ansvarlig for planlaegnings- og koordineringsopgaverne nedlagt, og de arbejdsopgaver, som sagsoegeren havde udfoert indtil da, blev overdraget hans overordnede.

9 I skrivelse af 22. maj 1991 til Revisionsrettens generalsekretaer anfoerte sagsoegeren: "Jeg kan ikke acceptere en saadan fremgangsmaade og skal anmode Dem om at give de fornoedne oplysninger i sagen, hvor jeg er blevet sorteper. Endvidere vil jeg fremlaegge min opfattelse af de faktiske omstaendigheder, og i den sammenhaeng vil jeg fremhaeve, at jeg har handlet efter instruktion af og under ansvar over for min overordnede og med den faglige loyalitet, der er noedvendig i et job, som utvivlsomt er et af de mest stressende i Retten, eftersom man hele tiden er som en lus mellem to negle."

10 Den 20. juni 1991 indgav sagsoegeren i medfoer af vedtaegtens artikel 90, stk. 2, en klage til ansaettelsesmyndigheden, hvori han gentog indholdet af staevningen.

11 Det bemaerkes, at saafremt det er aabenbart, at en ved Retten anlagt sag maa afvises, kan Retten i henhold til procesreglementets artikel 111 uden at fortsaette sagens behandling traeffe afgoerelse ved begrundet kendelse. Retten finder, at den foreliggende sag er tilstraekkeligt oplyst ved sagens akter og traeffer afgoerelse om, at det er ufornoedent at fortsaette sagens behandling.

12 I henhold til vedtaegtens artikel 91, stk. 2, kan en af en tjenestemand anlagt sag kun antages til paakendelse, naar der for ansaettelsesmyndigheden i forvejen er indbragt en klage efter vedtaegtens artikel 90, stk. 2. En saadan klage over den akt, der haevdes at indeholde et klagepunkt, skal indbringes inden for en frist paa tre maaneder. Det er ubestridt, at sagsoegeren har indgivet en klage over den akt, der efter hans opfattelse indeholder et klagepunkt imod ham, den 20. juni 1991, dvs. to dage efter anlaeggelsen af naervaerende sag.

13 Det maa herefter fastslaas, at der ikke for ansaettelsesmyndigheden i forvejen er indgivet en klage efter vedtaegtens artikel 90, stk. 2.

14 Endvidere bemaerkes, at den omstaendighed, at soegsmaalet er vedlagt en anmodning om udsaettelse af gennemfoerelsen af den paaklagede afgoerelse, ikke fritager sagsoegeren for forpligtelsen til i forvejen at indgive en klage efter vedtaegtens artikel 90, stk. 2, men, jf. vedtaegtens artikel 91, stk. 4, kun medfoerer, at sagsoegeren omgaaende kan anlaegge sag ved Retten efter at have indgivet klagen, og saaledes ikke behoever at afvente ansaettelsesmyndighedens udtrykkelige eller stiltiende svar paa klagen.

15 Da sagsoegeren foerst har indgivet klagen efter at have anlagt sag, er det aabenbart, at soegsmaalet ikke opfylder de i vedtaegtens artikel 91 fastsatte betingelser.

16 Det maa herefter fastslaas, at det er aabenbart, at den af sagsoegeren anlagte sag maa afvises.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

17 I henhold til artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom. Ifoelge procesreglementets artikel 88 baerer institutionerne i tvister mellem Faellesskaberne og deres ansatte imidlertid selv deres egne omkostninger.

Afgørelse

Af disse grunde

bestemmer

RETTEN (Tredje Afdeling)

1) Sagen afvises.

2) Hver part baerer sine omkostninger.

Saaledes bestemt i Luxembourg, den 9. juli 1991.