ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Der gives medhold i sagen og Kommissionens beslutning 2008/445/EF af 11. juni 2008 om fastsættelse af den omstruktureringsstøtte, der pr. medlemsstat skal udbetales med tilbagevirkende kraft til avlere og virksomheder, som omstrukturerede i produktionsåret 2006/07 og 2007/08 som led i den midlertidige ordning for omstrukturering af sukkerindustrien i EF (meddelt under nummer K(2008) 2557) (1), annulleres delvist, for så vidt som den vedrører det beløb, som blev tildelt Portugal som omstruktureringsstøtte til avlere og virksomheder, som omstrukturerede i produktionsåret 2006/07 og 2007/08.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/50

Sag anlagt den 29. september 2008 — FIFA mod KHIM — Ferrero (GERMANY 2006)

(Sag T-445/08)

(2008/C 313/89)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Zürich, Schweiz) (ved D. Alexander Q.C. og barrister A. Barav, samt lawyers R. Buchel og C. Rassmann)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 30. juni 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1467/2005-1) annulleres helt eller delvist.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »GERMANY 2006« for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 og 42 — EF-varemærkeregistrering nr. 2 153 005

Indehaver af EF-varemærket: Sagsøgeren

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Den anden part i sagen for appelkammeret

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: Annullationsafdelingens afgørelse annulleres

Søgsmålsgrunde: i) Tilsidesættelse af artikel 73 og artikel 74, stk. 1, i Rådets forordning nr. 40/94 for så vidt som appelkammeret i det store og hele har baseret sin afgørelse på artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, selv om denne bestemmelse ikke er påberåbt af den anden part i sagen for appelkammeret, og Annullationsafdelingen heller ikke har støttet sin afgørelse på den. ii) Subsidiært tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, da appelkammeret har undladt at foretage en helhedsbedømmelse af det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt, ud fra gennemsnitsforbrugerens synspunkt og at anvende de relevante bestemmelser med henblik på vurderingen af beskrivende karakter i forhold til de varer og/eller tjenesteydelser, der er ansøgt om varemærkeregistrering for. iii) Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret fejlagtigt har vurderet, at det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt, mangler fornødent særpræg. iv) Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 3, og artikel 51, stk. 2, i Rådets forordning nr. 40/94, eftersom appelkammeret fejlagtigt har vurderet, at det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt, ikke har fået fornødent særpræg i forhold til tjenesteydelser i klasse 41 og for alle varer, der benyttes som reklamevarer (merchandising).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/42

Sag anlagt den 29. september 2008 — SAZAS mod Kommissionen

(Sag T-420/08)

(2008/C 313/77)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Združenje skladateljev, avtorjev in založnikov za zaščito avtorskih pravic Slovenije (SAZAS) (Trzin, Slovenia) (ved lawyer M. Favart)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Artikel 3 i Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS (sag COMP/C2/38.698 — CISAC) annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med sit søgsmål har sagsøgeren i henhold til artikel 230 EF nedlagt påstand om annullation af artikel 3 i Kommissionens beslutning K(2008) 3435 endelig udg. af 16. juli 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS (sag COMP/C2/38.698 — CISAC), hvori det fastslås, at 24 af CISAC's (1) selskaber i EØS, herunder sagsøgeren, har anvendt en samordnet praksis »ved at samordne territoriale afgrænsninger af de gensidige repræsentationsbemyndigelser, de hver især var tildelt, på en måde, som begrænser en licens til hvert forvaltningsselskabs det nationale område«.

De væsentligste søgsmålsgrunde og argumenter svarer til eller er identiske med dem, der er påberåbt i sag T-413/08.

(1) International Confederation of Societies of Authors and Composers (»CISAC«).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/40

Sag anlagt den 29. september 2008 — EAÜ mod Kommissionen

(Sag T-416/08)

(2008/C 313/73)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Eesti Autorite Ühing (EAÜ) (Tallin, Estland) (ved lawyer M. Favart)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Artikel 3 i Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS (sag COMP/C2/38.698 — CISAC) annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med sit søgsmål har sagsøgeren i henhold til artikel 230 EF nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 3435 endelig udg. af 16. juli 2008 (sag COMP/C2/38.698 — CISAC) om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS. Nærmere bestemt har sagsøgeren bestridt Kommissionens konklusioner i den anfægtede beslutnings artikel 3, hvori det fastslås, at territoriale afgrænsninger af de gensidige repræsentationsbemyndigelser, som et forvaltningsselskab gav et andet, udgør samordnet praksis i strid med artikel 81 EF og artikel 53 EØS.

De væsentligste søgsmålsgrunde og argumenter, som sagsøgeren har påberåbt sig, er identiske med dem, der er påberåbt i sag T-415/08, IMRO mod Kommissionen.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/52

Sag anlagt den 2. oktober 2008 — Stim mod Kommissionen

(Sag T-451/08)

(2008/C 313/93)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (Stim) u.p.a. (Stockholm, Sverige) (ved solicitor C. Thomas og lawyer N. Pourbaix)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Artikel 3 og artikel 4, stk. 2, samt artikel 4, stk.3, for så vidt som den henviser til artikel 3 i Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS i sag COMP/C2/38.698 — CISAC, annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med sit søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS (Sag COMP/C2/38.698 — CISAC), særligt artikel 3, hvori det fastslås, at EØS-CISAC-medlemmerne (1) anvendte en samordnet praksis i strid med artikel 81 EF og artikel 53 EØS ved at koordinere territoriale afgrænsninger af de gensidige repræsentationsbemyndigelser, de hver især var tildelt, på en måde, som begrænser en licens til det nationale område for hvert forvaltningsselskab.

Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort følgende gældende:

Ifølge sagsøgeren tilsidesætter den anfægtede beslutning artikel 151, stk. 4 EF, idet Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad tog konsekvenserne for kulturel mangfoldighed i Europa i betragtning, da den forlangte, at den påståede samordnede praksis vedrørende territoriale afgrænsninger af de bemyndigelser, som EØS-forvaltningsselskaber tildelte andre EØS-forvaltningsselskaber med henblik på udstedelse af licens til deres repertoire ved anvendelse af satellit, kabel og internet, bringes til ophør. Desuden har sagsøgeren gjort gældende, at beslutningen vil skade kulturel mangfoldighed i Europa, idet ophavsmænd til musik med en mindre udbredt kulturel interesse vil miste den sikkerhed, de har under det nuværende system, hvor deres musik gives i licens, og hvor der oppebæres indtægter på alle de områder, hvor deres musik fremføres.

Sagsøgeren har derudover gjort gældende, at Kommissionen skulle have taget den omstændighed i betragtning, at den begrænsning af konkurrencen, som den har identificeret, er fiktiv eller højst af marginal karakter. Ifølge sagsøgeren foreligger der ikke en begrænsning af konkurrencen i henhold til artikel 81, stk. 1 EF. Sagsøgeren hævder derfor, at Kommissionen har begået en retlig fejl eller anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved anvendelsen af nævnte bestemmelse. Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen lovligt kunne have fritaget den samordnede praksis i henhold til artikel 81, stk. 3 EF. Ved ikke at gøre dette, skadede den unødvendigt den kulturelle mangfoldighed i Europa.

(1) International Confederation of Societies of Authors and Composers.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 327/28

Appel iværksat den 10. september 2008 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 8. juli 2008 af Personaleretten i sag F-76/07, Birkhoff mod Kommissionen

(Sag T-377/08 P)

(2008/C 327/54)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og B. Eggers)

Den anden part i appelsagen: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Tyskland)

Appellantens påstande

— Dommen afsagt den 8. juli 2008 af Personaleretten i sag F-76/07, Birkhoff mod Kommissionen, ophæves.

— Indstævnte tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med sagen for Personaleretten og appelsagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellen vedrører Personalerettens dom af 8. juli 2008 i sag F-76/07 hvorved Personaleretten annullerede afgørelsen truffet af Afregningskontoret i forbindelse med en klage over afslaget på at godtgøre udgifterne til erhvervelsen af en ny rullestol to år efter den sidste erhvervelse af en ny rullestol med den begrundelse, at der ikke er behov for at erstatte rullestolen.

Kommissionen har til støtte for appellen for det første gjort gældende, at der i den appellerede dom, i strid med gældende fællesskabsret, er foretaget en ny definition af den rådgivende læge og Lægerådets skønsbeføjelse, idet kun uafhængige, lægelige organer ifølge dommen har en sådan skønsbeføjelse.

For det andet underkender dommen enhver betydning af Lægerådets udtalelser, som i praksis er væsentlig ved undersøgelsen af udgifternes nødvendighed, idet det heri bemærkes, at dette organ kun spiller en rådgivende rolle og dets udtalelser ikke offentliggøres. Dette er i strid med fast retspraksis vedrørende sygeforsikringsordningen for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber af 22. marts 2004. Hertil kommer, at disse udtalelser blot udgør en afkræftelig formodning vedrørende udgifternes nødvendighed.

Desuden har Kommissionen anført, at de faktiske omstændigheder er blevet fordrejet, eller at der er begået en fejl ved den retlige kvalificering af de faktiske omstændigheder og tvistens genstand, og at der er sket en tilsidesættelse af begrundelsespligten i dommen, idet en væsentlig del af klageafgørelsen er blevet erklæret ikke-eksisterende.
1.

Med dette søgsmål i henhold til artikel 230 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab har Den Tjekkiske Republik nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning om at foretage modregning af skyldige beløb med Kommissionens fordringer, BUDG/C3 D(2008) 10.5-3956. Ved vedtagelsen af den anfægtede beslutning handlede Kommissionen i henhold til artikel 73, stk. 1, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (1), som ændret. Ved den anfægtede beslutning modregnede Kommissionen sine tilbagebetalingsfordringer på Den Tjekkiske Republik i beløb fra de revolverende fonde under Phare-programmet T9106, CS9203 og CZ9302 for 9 354 130,93 EUR. Kommissionens krav blev modregnet i Den Tjekkiske Republiks krav på mellemliggende betalinger til to operationelle programmer finansieret af strukturfondene på 10 814 475,41 EUR. Den Tjekkiske Republik kræver således at det modregnede beløb udbetales.
—

Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 i sagen COMP/C2/38.698 — CISAC annulleres, for så vidt som den (i) i dens artikel 3 fastslår sagsøgerens tilsidesættelse af artikel 81 i EF-traktaten og af artikel 53 i EØS-aftalen ved at have koordineret de territoriale afgrænsninger på en måde, der begrænser rækkevidden af en licens til det nationale område for hvert forvaltningsselskab, og (ii) som følge heraf i dens artikel 4, stk. 2, pålægger den inden for en frist på 120 dage regnet fra meddelelsen af beslutningen at bringe denne tilsidesættelse til ophør og inden for samme frist at underrette Kommissionen om alle de foranstaltninger, der træffes med henblik herpå.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 327/40

Sag anlagt den 23. oktober 2008 — Kommissionen mod Eurgit og Cirese

(Sag T-470/08)

(2008/C 327/70)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved avvocato M. Moretto samt A.M. Rouchaud-Joët og N. Bambara, som befuldmægtigede)

Sagsøgte: Associazione dei giuristi italiani per le Comunità europee — Eurgit (Rom, Italien) og Vania Cirese (Rom, Italien)

Sagsøgerens påstande

— EURGIT samt Vania Cirese tilpligtes in solidum at tilbagebetale hovedstolen på 7 412 EUR med morarenter ifølge den legale belgiske rentesats fra den 11. november 2002 indtil fuldstændig betaling af det skyldige beløb.

— Eurgit og Vania Cirese tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Denne sag er anlagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 238 med henblik på, at Eurgit og Vania Cirese in solidum tilpligtes at tilbagebetale 7 412 EUR med morarenter. Det krævede beløb svarer til Kommissionens forskud til Eurgit med henblik på gennemførelse af projekt nr. 97/GR/098, som blev finansieret inden for rammerne af GROTIUS-programmet for tilskyndelse og udveksling for aktørerne inden for retsvæsenet.

Kommissionen har herved gjort gældende, at støttemodtageren i henhold til punkt 7 i »erklæring afgivet af modtageren af et finansielt bidrag« forpligter sig til efter anmodning at tilbagebetale de uberettiget udbetalte beløb, når formålet med udgifterne ikke er egnet til at berettige anvendelsen af det modtagne tilskud.

Eftersom Eurgit ikke inden for den fastsatte frist har retfærdiggjort anvendelsen af de af Kommissionen forudbetalte beløb, påhviler det utvivlsomt sagsøgte og den, der handlet i sagsøgtes navn og for dennes regning, at tilbagebetale det forudbetalte beløb.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 327/32

Sag anlagt den 30. september 2008 — KODA mod Kommission

(Sag T-425/08)

(2008/C 327/59)

Processprog: dansk

Parterne

Sagsøger: KODA (København, Danmark) (ved advokaterne K. Dyekjær og J. Borum)

Sagsøgt: Kommission for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande

— Annullere Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 — COMP/C2/38.698 CISAC i sin helhed, eller

— subsidiært, annullere Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 — COMP/C2/38.698 CISAC i sin helhed for så vidt angår KODA, eller

— annullere artikel 3 og artikel 4, stk. 2 og 3 af Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 — COMP/C2/38.698 CISAC; eller

— subsidiært, annullere artikel 3 og artikel 4, stk. 2 og 3 af Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 — COMP/C2/38.698 CISAC for så vidt angår KODA; eller

— mere subsidiært, annullere artikel 3 og artikel 4, stk. 2 og 3 af Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 — COMP/C2/38.698 CISAC for så vidt angår fremførsel via kabel; og

— tilpligte Kommissionen at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste påstande

Sagsøgeren har i nærværende sag nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 3435 end. af 16. juli 2008 i sag COMP/C2/38.698 — CISAC, hvorved Kommissionen lagde til grund, at sagsøgeren havde overtrådt artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 ved i sine gensidige repræsentationsaftaler eller i praksis at have indføjet medlemsbegrænsninger (artikel 1) og ekslusivitetsklausuler (artikel 2) og ved at have samordnet de territoriale afgrænsninger på en måde, der begrænser en licens til hvert forvaltningsselskabs nationale område ved licenseringen af rettigheder til offentlig fremførsel af musikværker via internet, satellit og kabel (artikel 3).

Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende, at:

— den anfægtede beslutning lider af en væsentlig formalitetsmangel, idet klagepunktsmeddelelsen på et centralt punkt afviger fra den endelige beslutning;

— den anfægtede beslutning beror på en fejlagtig retsanvendelse, idet i) det ikke er bevist at sagsøgerens inkludering af territoriale afgrænsninger i sine gensidige repræsentationsaftaler for internet, satellit og kabel er resultatet af en samordnet praksis med de andre EØS-forvaltningsselskaber, og idet ii) de territoriale afgrænsninger ikke er konkurrencebegrænsende.

Subsidiært gør sagsøgeren gældende, at en overtrædelse ikke er påvist i den anfægtede beslutning for så vidt angår licensering af rettigheder via kabelviderespredning.
—

Afgørelse truffet den 18. juli 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 759/2007-4) annulleres, for så vidt som den giver afslag på registrering af det ansøgte varemærke nr. 003316908 for »netdrevne lamper, apparater og anlæg til belysning, lysteknik til scener; elektriske lamper; dele til førnævnte varer«, og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM) tilpligtes at betale sagens omkostninger i forbindelse med sagen for Retten i Første Instans.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/48

Sag anlagt den 6. oktober 2008 — CDC Hydrogene Peroxide mod Kommissionen

(Sag T-437/08)

(2008/C 313/87)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) (ved Rechtsanwältin R. Wirtz)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens afgørelse af 8. august 2008 SG.E3/MM/psi D(2008) 6658 annulleres i henhold til artikel 231, stk. 1, EF.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgerens sagsomkostninger i henhold til artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren, som kræver erstatning på vegne af virksomheder, der er påført skade af det europæiske hydrogenperoxidkartel, har anfægtet Kommissionens afgørelse af 8. august 2008, hvorved den afslog sagsøgerens begæring om fuldstændig aktindsigt i indholdsfortegnelsen til sagsakten i sag nr. COMP/F/38.620 — Hydrogenperoxid og perborat — i henhold til artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1).

Til støtte for sit søgsmål påklager sagsøgeren tilsidesættelsen af artikel 4, stk. 2, første og tredje led, i forordning (EF) nr. 1049/2001, da de heraf omfattede undtagelsesbestemmelser er blevet fortolket eller anvendt forkert.

Sagsøgeren gør i denne forbindelse fire søgsmålsgrunde gældende.

For det første tilsidesætter afgørelsen princippet om en indskrænkende fortolkning og anvendelse af undtagelsesbestemmelser. Kommissionen har ikke godtgjort en konkret overhængende og ikke kun hypotetisk fare for en krænkelse af de beskyttede interesser.

For det andet er den anfægtede afgørelse ikke forenelig med princippet om effektiv skadeserstatning på grund af tilsidesættelse af EF-konkurrenceretten, da skadelidte personers interesse i elementer i overtrædelsen skal veje tungere end virksomheders interesse i ikke at lade offentligheden få kendskab til elementer i den af Kommissionen påståede overtrædelse samt til omfanget af virksomheders samarbejde med Kommissionen inden for rammerne af samarbejdsmeddelelsen.

For det tredje er den anfægtede afgørelse ikke begrundet i beskyttelsen af forretningsmæssige interesser i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 4, stk. 2, første led, i forordning nr. 1049/2001.

For det fjerde er den anfægtede afgørelse ikke begrundet i beskyttelsen af inspektioner og undersøgelser i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/50

Sag anlagt den 29. september 2008 — FIFA mod KHIM — Ferrero (WM 2006)

(Sag T-446/08)

(2008/C 313/90)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Zürich, Schweiz) (ved D. Alexander Q.C. og barrister A. Barav samt lawyers R. Buchel og C. Rassmann)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 30. juni 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1468/2005-1) annulleres delvist eller fuldstændigt.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »WM 2006« for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 og 42 — EF-varemærkeregistrering nr. 2 155 521

Indehaver af EF-varemærket: Sagsøgeren

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Den anden part i sagen for appelkammeret

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: Annullationsafdelingens afgørelse annulleres

Søgsmålsgrunde: i) Tilsidesættelse af artikel 73 og artikel 74, stk. 1, i Rådets forordning nr. 40/94 for så vidt som appelkammeret i det store og hele har baseret sin afgørelse på artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, selv om denne bestemmelse ikke er påberåbt af den anden part i sagen for appelkammeret, og Annullationsafdelingen heller ikke har støttet sin afgørelse på den. ii) Subsidiært tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, da appelkammeret har undladt at foretage en helhedsbedømmelse af det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt, ud fra gennemsnitsforbrugerens synspunkt og at anvende de relevante bestemmelser med henblik på vurderingen af beskrivende karakter i forhold til de varer og/eller tjenesteydelser, der er ansøgt om varemærkeregistrering for. iii) Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret fejlagtigt har vurderet, at det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt, mangler fornødent særpræg. iv) Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 3, og artikel 51, stk. 2, i Rådets forordning nr. 40/94, eftersom appelkammeret fejlagtigt har vurderet, at det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt, ikke har fået fornødent særpræg i forhold til tjenesteydelser i klasse 41.