ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Konkurrence – Unionens regler – overtrædelser – tilregnelse – moder- og datterselskaber – økonomisk enhed – bedømmelseskriterier (art. 101 TEUF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 2) (jf. præmis 37 og 38)

2. Appel – anbringender – utilstrækkelig eller selvmodsigende begrundelse – rækkevidden af begrundelsespligten – Rettens anvendelse af en stiltiende begrundelse – tilladt – betingelser (statutten for Domstolen, art. 36 og 53) (jf. præmis 42-44 og 48)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 13. juli 2011 i de forenede sager T-141/07, T-142/07, T-145/07 og T-146/07, General Technic-Otis m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 512 endelig af 21. februar 2007 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/E-1/38.823 – Elevatorer og rulletrapper) angående et kartel på markedet for installation og vedligeholdelse af elevatorer og rulletrapper i Belgien, Tyskland, Luxembourg og Nederlandene med henblik på manipulering af udbud, opdeling af markeder, prisfastsættelse, tildeling af projekter og af kontrakter derom og udveksling af oplysninger samt, subsidiært, annullation eller nedsættelse af den bøde, der var blevet pålagt appellanten – et moderselskabs ansvar for de overtrædelser af konkurrencereglerne, som dets datterselskaber har begået.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) United Technologies Corp. betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel – anbringender – ingen identificering af den påberåbte retlige fejl – afvisning [art. 256, stk. 1, andet afsnit, TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 27, 28 og 47)

2. Appel – anbringender – urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviselementer – afvisning – Domstolens prøvelse af vurderingen af de faktiske omstændigheder og af beviselementer – udelukket, medmindre de er gengivet urigtigt (art. 256, stk. 1, andet afsnit, TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 53)

3. Retslig procedure – Rettens forpligtelse til at indlede den mundtlige forhandling, inden den tager stilling til en formalitetsindsigelse – foreligger ikke (Rettens procesreglement, art. 111 og art. 114, stk. 1 og 3) (jf. præmis 57 og 58)

Sagens genstand

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 21. juli 2011 i sag T-451/10, Fuchshuber Agrarhandel mod Kommissionen, hvorved Retten ikke gav medhold i søgsmålet med påstand om erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt havde lidt som følge af, at Kommissionen ikke havde kontrolleret betingelserne for iværksættelse af løbende udbud med henblik på videresalg af korn på Fællesskabets marked, i det foreliggende tilfælde videresalg af majs fra det ungarske interventionsorgan.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Fuchshuber Agrarhandel GmbH betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel – anbringender – anbringender, som åbenbart ikke kan antages til realitetsbehandling eller åbenbart er ugrundede – ikke lagt til grund (Domstolens procesreglement, art. 119) (jf. præmis 17-36)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 29-31)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 20. september 2011 i sag T-99/10, Meica mod KHIM – TofuTown.com (TOFUKING), hvorved Retten annullerede den afgørelse, der den 7. januar 2010 blev truffet af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 63/2009-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG og TofuTown.com GmbH – risiko for forveksling.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) TofuTown.com GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG har afholdt.

3) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) bærer sine egne omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Konkurrence – Unionens regler – overtrædelser – tilregnelse – moder- og datterselskaber – økonomisk enhed – bedømmelseskriterier – bevisbyrde (art. 101 TEUF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 2) (jf. præmis 42 og 43)

2. EU-ret – principper – ligebehandling – begreb – grænser (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 20 og 21) (jf. præmis 53)

3. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – kriterier – overtrædelsens grovhed – forpligtelse til at tage hensyn til den konkrete indvirkning på markedet – rækkevidde (Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 2; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03, punkt 1 A) (jf. præmis 63-65 og 69)

4. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – kriterier – overtrædelsens grovhed – hensyntagen til det pågældende markeds størrelse – ikke obligatorisk forhold (Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 2; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03, punkt 1 A) (jf. præmis 66, 67 og 77)

5. Appel – anbringender – urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder og af beviselementer – afvisning (art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 88)

6. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – bødenedsættelse som modydelse for den forfulgte virksomheds samarbejde – betingelser – ensidige erklæringer, som ikke understøttes af tilstrækkelige beviselementer – ikke omfattet – elementer, som Kommissionen allerede er i besiddelse af – ikke omfattet (Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 2; Kommissionens meddelelse 2002/C 45/03) (jf. præmis 89, 91, 95 og 97)

7. Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – kommissionsbeslutning, der fastslår en overtrædelse af konkurrencereglerne og pålægger en bøde (art. 296 TEUF) (jf. præmis 94-97)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 13. juli 2011 i de forenede sager T-141/07, T-142/07, T-145/07 og T-146/07, General Technic-Otis m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 512 endelig af 21. februar 2007 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/E-1/38 823 – Elevatorer og rulletrapper) angående et kartel på markedet for installation og vedligeholdelse af elevatorer og rulletrapper i Belgien, Tyskland, Luxembourg og Nederlandene med henblik på manipulering af udbud, opdeling af markeder, prisfastsættelse, tildeling af projekter og af kontrakter derom og udveksling af oplysninger samt, subsidiært, annullation eller nedsættelse af den bøde, der var blevet pålagt appellanterne – et moderselskabs ansvar for de overtrædelser af konkurrencereglerne, som dets datterselskaber har begået.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Otis Luxembourg Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV og Otis Elevator Company betaler sagens omkostninger.
1.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — det ældre varemærkes svage grad af særpræg — indvirkning [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 44)
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 1. marts 2012 – Smanor mod Kommissionen og Ombudsmanden

(Sag C-474/11 P)

»Appel — procesreglementets artikel 119 — forbud mod markedsføring af frossen yoghurt — en medlemsstats traktatbrud — Kommissionens afslag på at indlede en traktatsbrudsprocedure — erstatningssøgsmål — åbenbart afvisningsgrundlag«

Appel — anbringender — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — åbenbart afvisningsgrundlag [art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c), og art. 119] (jf. præmis 9-12)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 15. juli 2011, Smanor mod Kommissionen og Ombudsmanden (sag T-185/11), hvorved Retten afviste sagsøgerens søgsmål med påstand om dels, at det fastslås, at Kommissionen uretmæssigt har undladt at indlede en traktatbrudsprocedure mod Den Franske Republik, dels erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Smanor SA betaler sagens omkostninger.

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 1. marts 2012 – Smanor mod Kommissionen og Ombudsmanden

(Sag C-474/11 P)

»Appel — procesreglementets artikel 119 — forbud mod markedsføring af frossen yoghurt — en medlemsstats traktatbrud — Kommissionens afslag på at indlede en traktatsbrudsprocedure — erstatningssøgsmål — åbenbart afvisningsgrundlag«

Appel — anbringender — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — åbenbart afvisningsgrundlag [art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c), og art. 119] (jf. præmis 9-12)

Angående

Appel af kendelse afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 15. juli 2011, Smanor mod Kommissionen og Ombudsmanden (sag T-185/11), hvorved Retten afviste sagsøgerens søgsmål med påstand om dels, at det fastslås, at Kommissionen uretmæssigt har undladt at indlede en traktatbrudsprocedure mod Den Franske Republik, dels erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
1.

Appel — anbringender — anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — afvisning [art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c); Rettens procesregelement, art. 50 og 55] (jf. præmis 35-37)
Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 19. juli 2012 – Omnicare mod KHIM

(Forenede sager C-587/11 P-R og C-588/11 P-R)

»Særlige rettergangsformer — appel — begæring om foreløbige forholdsregler — EF-varemærker«

Særlige rettergangsformer — foreløbige forholdsregler — betingelser — alvorlig og uoprettelig skade — bevisbyrde (art. 279 TEUF) (jf.præmis 30)

Angående

Appel af Rettens dom (Første Afdeling) af 9. september 2011 i sagerne T-289/09 og T-290/09, Omnicare mod KHIM – Astellas Pharma (OMNICARE), hvorved Retten ikke gav medhold i et annullationssøgsmål anlagt af ansøgeren om ordmærket »OMNICARE CLINICAL RESEARCH« og »OMNICARE« for tjenesteydelser i klasse 42 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) til prøvelse af afgørelse truffet den 14. maj 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 401/2008-4 og R 402/2008-4) vedrørende annullation af indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne forkastede en indsigelse rejst af indehaveren af det nationale varemærke »OMNICARE« for tjenesteydelser i klasse 35, 41 og 42 – fortolkning og anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 – begrebet reel brug af et ældre varemærke – varemærke anvendt i forbindelse med gratis tjenesteydelser.

Konklusion

1) Begæringerne om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 19. juli 2012 – Omnicare mod KHIM

(Forenede sager C-587/11 P-R og C-588/11 P-R)

»Særlige rettergangsformer — appel — begæring om foreløbige forholdsregler — EF-varemærker«

Særlige rettergangsformer — foreløbige forholdsregler — betingelser — alvorlig og uoprettelig skade — bevisbyrde (art. 279 TEUF) (jf.præmis 30)

Angående

Appel af Rettens dom (Første Afdeling) af 9. september 2011 i sagerne T-289/09 og T-290/09, Omnicare mod KHIM – Astellas Pharma (OMNICARE), hvorved Retten ikke gav medhold i et annullationssøgsmål anlagt af ansøgeren om ordmærket »OMNICARE CLINICAL RESEARCH« og »OMNICARE« for tjenesteydelser i klasse 42 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) til prøvelse af afgørelse truffet den 14. maj 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 401/2008-4 og R 402/2008-4) vedrørende annullation af indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne forkastede en indsigelse rejst af indehaveren af det nationale varemærke »OMNICARE« for tjenesteydelser i klasse 35, 41 og 42 – fortolkning og anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 – begrebet reel brug af et ældre varemærke – varemærke anvendt i forbindelse med gratis tjenesteydelser.

Konklusion

1) Begæringerne om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 5. juli 2012 – Audi og Volkswagen mod KHIM

(Sag C-467/11 P)

»Appel — EF-varemærker — sagsgenstanden bortfaldet under appelsagen — ufornødent at træffe afgørelse«

Appel — retlig interesse — betingelse — appel, der kan medføre en fordel for den part, som har iværksat den (jf. præmis 11)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 6. juli 2011 i sag T-318/09, Audi og Volkswagen mod KHIM (TDI), hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i en sag, hvori der var nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. maj 2009 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 226/2007-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet TDI som EF-varemærke for varer i klasse 12 (køretøjer og konstruktionsdele heraf) – tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), og stk. 3 i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker – ordtegnet TDI’s særpræg.

Konklusion

1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

2) Audi AG og Volkswagen AG betaler sagens omkostninger.

Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 5. juli 2012 – Audi og Volkswagen mod KHIM

(Sag C-467/11 P)

»Appel — EF-varemærker — sagsgenstanden bortfaldet under appelsagen — ufornødent at træffe afgørelse«

Appel — retlig interesse — betingelse — appel, der kan medføre en fordel for den part, som har iværksat den (jf. præmis 11)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 6. juli 2011 i sag T-318/09, Audi og Volkswagen mod KHIM (TDI), hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i en sag, hvori der var nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. maj 2009 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 226/2007-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet TDI som EF-varemærke for varer i klasse 12 (køretøjer og konstruktionsdele heraf) – tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), og stk. 3 i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker – ordtegnet TDI’s særpræg.

Konklusion

1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 4. juli 2012 – Région Nord-Pas-de-Calais mod Kommissionen

(Sag C-389/11 P)

»Appel — statsstøtte — fremstilling af jernbanemateriel — afgørelser, hvorved en støtte erklæres uforenelig med fællesmarkedet og kræves tilbagesøgt«

Appel — anbringender — anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — afvisning [art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 25 og 26)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 12. maj 2011, Région Nord-Pas-de-Calais mod Kommissionen og Communauté d’agglomération du Douaisis mod Kommissionen (forenede sager T-267/08 og T-279/08), hvorved Kommissionen frifandtes i søgsmål, hvorunder der oprindeligt var nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 1089 endelig af 2. april 2008, dernæst påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 4112 endelig af 23. juni 2010 om statsstøtte C 38/2007 (ex NN 45/2007) ydet af Frankrig til Arbel Fauvet Rail SA – fremstilling af jernbanemateriel – tilbagesøgning af en støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet – tilsidesættelse af retten til forsvar og kontradiktionsprincippet.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Région Nord-Pas-de-Calais betaler sagens omkostninger.

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 4. juli 2012 – Région Nord-Pas-de-Calais mod Kommissionen

(Sag C-389/11 P)

»Appel — statsstøtte — fremstilling af jernbanemateriel — afgørelser, hvorved en støtte erklæres uforenelig med fællesmarkedet og kræves tilbagesøgt«

Appel — anbringender — anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — afvisning [art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 25 og 26)

Angående

Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 12. maj 2011, Région Nord-Pas-de-Calais mod Kommissionen og Communauté d’agglomération du Douaisis mod Kommissionen (forenede sager T-267/08 og T-279/08), hvorved Kommissionen frifandtes i søgsmål, hvorunder der oprindeligt var nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 1089 endelig af 2. april 2008, dernæst påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 4112 endelig af 23. juni 2010 om statsstøtte C 38/2007 (ex NN 45/2007) ydet af Frankrig til Arbel Fauvet Rail SA – fremstilling af jernbanemateriel – tilbagesøgning af en støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet – tilsidesættelse af retten til forsvar og kontradiktionsprincippet.

Konklusion

1) Appellen forkastes.
1.

Appel — anbringender — anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — åbenbart afvisningsgrundlag [art. 256 TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 23-28, 48 og 56)
2.

Konkurrence — Unionens regler — overtrædelser — tilregnelse — moder- og datterselskaber — økonomisk enhed — bedømmelseskriterier — formodning for moderselskabets afgørende indflydelse på dets helejede datterselskaber — bevismæssige forpligtelser for det selskab, der ønsker at afkræfte denne formodning (art. 101 TEUF) (jf. præmis 26, 28, 31, 36, 42 og 57)
1.

Landbrug — tilnærmelse af lovgivningerne — markedsføring af plantebeskyttelsesmidler — direktiv 91/414 — procedure for optagelse af aktive stoffer i plantebeskyttelsesmidler i bilag I til dette direktiv — fortsat videnskabelig usikkerhed med hensyn til et stofs uskadelighed — adgang for virksomheder, der har anmeldt det pågældende stof, til at fremlægge nye undersøgelser og data — foreligger ikke — adgang for virksomheder, der har anmeldt det pågældende stof, til at fremlægge supplerende undersøgelser og data — betingelser [Kommissionens forordning nr. 451/2000, art. 6, stk. 2, litra c), og art. 8, stk. 2 og 5] (jf. præmis 65 og 66)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Harmonisering af afgiftslovgivningerne

–

det fælles merværdiafgiftssystem

–

fradrag for indgående afgift

–

nægtelse på grund af manglende faktisk levering af goderne som følge af svig og uregelmæssigheder

–

ikke tilladt

–

grænser

–

betingelser

–

fakturaens adressat bekendt eller burde være bekendt med, at der forelå svig

–

efterprøvelse tilkommer den nationale ret [Rådets direktiv 77/388, art. 17, stk. 2, litra a)] (jf. præmis 29, 34, 35 og 38-44 samt konkl.)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Augstākās tiesas Senāts – fortolkning af artikel 17, stk. 2, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) – fradrag for indgående moms – afgiftspligtig, der opfylder betingelserne i henhold til den nationale lovgivning for fradrag for moms, der er betalt i forbindelse med køb af goder, og med hensyn til hvilke der ikke er konstateret misbrug – nægtelse af fradrag for moms, når det fastslås, at den anden part i transaktionen ikke er i stand til at levere goderne i henhold til den formelt korrekte faktura.

Afgørelse

Konklusion

Artikel 17, stk. 2, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 95/7/EF af 10. april 1995, skal fortolkes således, at den er til hinder for, at adressaten for en faktura bliver nægtet retten til at fradrage indgående merværdiafgift med den begrundelse, at den til fakturaudstedelsen knyttede transaktion, henset til svig eller uregelmæssigheder, der er begået af udstederen af denne faktura, anses for ikke at have fundet faktisk sted, hvis ikke det på grundlag af objektive forhold godtgøres – og uden at det hermed kræves, at adressaten for nævnte faktura foretager kontroller, som ikke påhviler ham – at denne adressat vidste eller burde have vidst, at nævnte transaktion var led i merværdiafgiftssvig, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.