ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 51/35

Sag anlagt den 11. december 2009 — Inovis mod KHIM — Sonaecom (INOVIS)

(Sag T-502/09)

2010/C 51/68

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Inovis, Inc. (Alpharetta, USA) (ved solicitors R. Black og B. Ladas)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Sonaecom — Serviços de Communicações, S.A. (Maia, Portugal)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 14. september 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1691/2008-1) annulleres.

— Harmoniseringskontorets appelkammer tilpligtes at registrere EF-varemærkeansøgningen.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at bære sine egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Inovis, Inc.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »INOVIS« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 35, 38 og 42

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Sonaecom — Serviços de Communicações

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Portugisisk varemærkeregistrering af ordmærket »NOVIS« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 35, 37, 38, 41 og 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret fejlagtigt: i) så bort fra de klare forskelle, der foreligger mellem de respektive varer og tjenesteydelser, der er omfattet af de omhandlede varemærker, hvorunder appelkammeret også fejlagtigt fastslog, at det ældre varemærke var omfattet af klasse 9 og 42, selv om registrering for disse klasser blev afslået af den portugisiske varemærkemyndighed, og en sådan registrering blev under alle omstændigheder ikke dokumenteret under sagen, ii) så bort fra de tydelige begrebsmæssige forskelle på de omhandlede varemærker, og iii) fastslog, at der var en risiko for forveksling mellem de omhandlede varemærker.
—

Beslutning 24/09/2009 nr. K(2009) 7044, meddelt den 25. september 2009 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter afholdt af medlemsstaterne inden for rammerne af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, annulleres delvist for så vidt den, som nærmere angivet nedenfor, til skade for Italien for regnskabsårene 2005 og 2006 har foretaget følgende: — Faste økonomiske berigtigelser (5 %) for visse påståede mangler i kontrollerne i frugt- og grøntsagssektoren — forarbejdning af citrusfrugter for i alt 3 539 679,81 EUR
—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 2, i forordning (EF) nr. 216/96 (1) sammenholdt med artikel 63, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 (2), idet sagsøgeren ikke fik mulighed for at afgive et supplerende indlæg.
—

Annullation af Kommissionens beslutning 2009/721/EF af 24. september 2009 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) for så vidt som den er genstand for nærværende søgsmål.
Kommissionen har endvidere undladt at meddele sagsøgeren nogen form for begrundelse og har dermed undladt at fremføre en fyldestgørende begrundelse for, at sagsøgeren er optaget i bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002, i strid med retten til en effektiv domstolsprøvelse, retten til forsvar og ejendomsretten i henhold til den europæiske menneskerettighedskonvention.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 328/31

Sag anlagt den 13. august 2010 — Morte Navarro mod Parlamentet

(Sag T-280/09)

()

2010/C 328/53

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: José Carlos Morte Navarro (Zaragoza, Spanien) (ved advokat J. González Buitrón)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

— Beslutning af 5. maj 2009 og resolution nummer 202 660 truffet af Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender, hvorved den af Morte Navarro indgivne ansøgning blev arkiveret med nummer 1818-08, annulleres, og der træffes en ny beslutning om, at Europa-Parlamentet skal fremme Morte Navarros ansøgning nummer 1818-08 og behandle denne i overensstemmelse med den lovligt fastsatte procedure, og Europa-Parlamentet tilpligtes udtrykkeligt at betale sagens omkostninger.

— Subsidiært, og for det tilfælde at ovenstående påstand ikke tages til følge, annulleres ovennævnte beslutning af 5. maj 2009, og

— Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender tilpligtes at afsige en ny resolution om, hvorvidt den ansøgning, der er indgivet af Morte Navarro skal fremmes, og Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Denne sag er anlagt til prøvelse af en resolution, der er truffet af Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender den 5. maj 2009, hvorved den af Morte Navarro indgivne ansøgning arkiveres, idet den ikke klart falder ind under EU’s kompetence.

I den nævnte ansøgning har sagsøgeren anmodet om, at Europa-Parlamentet påbegynder en undersøgelse med henblik på, at dette i overensstemmelse med artikel 7 i traktaten om Den Europæiske Union opfordrer Rådet til at konstatere, at der foreligger en alvorlig og vedvarende overtrædelse fra den spanske stats side af principperne om frihed, demokrati, respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og retsstaten som omhandlet i artikel 6, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union.

Til støtte for påstandene har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede resolution savner begrundelse — henset til at denne ikke indeholder nogen former for argumentation udover forsikringen om, at den pågældende sag ikke klart falder inden for rammerne af Den Europæiske Unions aktiviteter — hvilken begrundelse kan gøre det muligt for sagsøgeren at kende grundlaget for, at Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender har arkiveret ansøgningen.
—

Den lagde til grund, at Kommissionen ikke var forpligtet til at høre rapportudvalget, uagtet at der i Kommissionens afgørelse af 7. april 2004 om almindelige gennemførelsesbestemmelser vedrørende procedurerne for ansættelse og beskæftigelse af kontraktansatte er fastsat en pligt til at foretage en sådan høring.
—

Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for den skade, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af Kommissionens afvisning af at træffe foranstaltninger i anledning af sagsøgerens klage over, at hans grundlæggende rettigheder angiveligt er blevet tilsidesat af myndighederne i Cameroun
Appel iværksat den 12. april 2010 af V til prøvelse af Personalerettens dom af 21. oktober 2009 i sag F-33/08, V mod Kommissionen

(Sag T-510/09 P)

(2010/C 161/67)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: V (Bruxelles, Belgien) (ved avocat E. Boigelot)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellantens påstande

— Appellen fremmes til realitetsbehandling og følgelig

— ophæves dom afsagt af EU-Personalerettens Første Afdeling den 21. oktober 2009 i sag F-33/08, som blev meddelt appellanten den 26. oktober 2009, hvorved Personaleretten frifandt Kommissionen i det søgsmål, som appellanten havde anlagt med påstand om annullation af afgørelsen af 15. maj 2007, hvorved Kommissionen meddelte hende, at hun ikke opfyldte betingelserne om fysisk egnethed til at udøve hvervet, og med en påstand om, at Kommissionen tilpligtedes at betale hende erstatning for den skade, som hun mener at have lidt.

— appellanten gives medhold i sine påstande for EU-Personaleretten.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Med denne appel har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af Personalerettens dom af 21. oktober 2009 i sag F-33/08, V mod Kommissionen, hvorved Personaleretten frifandt Kommissionen i det søgsmål, som hun havde anlagt med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om ikke at ansætte appellanten med den begrundelse, at hun ikke opfyldte betingelserne om fysisk egnethed til at udøve hvervet, og en påstand om erstatning.

Til støtte for sin appel har appellanten fremsat tre anbringender vedrørende urigtig retsanvendelse, urigtig gengivelse af sagens beviser, og en fejlagtig og utilstrækkelig begrundelse.

Appellanten anfægter for det første den omstændighed, at Personaleretten lagde til grund, at det ikke var godtgjort, at læge K's ikke-forskriftsmæssige adfærd havde haft indflydelse på sagsakterne i den procedure, der førte til den omtvistede afgørelse.

Appellanten er for det andet af den opfattelse, at Personaleretten tilsidesatte forpligtelsen til at overholde tavshedspligten og patientens ret til, som retsundergiven, at denne overholdes, for så vidt som Personaleretten fandt, at appellantens påberåbelse af dette princip afskar den fra at udøve kontrol med lovligheden af den udtalelse om fysisk uegnethed, som lægeudvalget afgav.

Appellanten finder for det tredje, at Personalerettens argumentation er behæftet med en begrundelsesfejl med hensyn til bedømmelsen af argumentet vedrørende det forhold, at formanden for lægeudvalget ikke er opført på listen over autoriserede belgiske læger.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 148/31

Sag anlagt den 6. april 2010 — Ayadi mod Kommissionen

(Sag T-527/09)

2010/C 148/56

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Chafiq Ayadi (ved solicitor H. Miller, barristers B. Emmerson og S. Cox)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens forordning nr. 954/2009 annulleres, for så vidt som den angår sagsøgeren.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved dette søgsmål påstår sagsøgeren delvis annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 954/2009 af 13. oktober 2009 om 114. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban, for så vidt som sagsøgeren er opført på listen over fysiske og juridiske personer, grupper og enheder, hvis midler og andre økonomiske ressourcer skal indefryses i overensstemmelse med disse bestemmelser.

Til støtte for sit søgsmål gør sagsøgeren fire anbringender gældende.

For det første gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har misbrugt sine beføjelser ved at opføre sagsøgeren i bilag I til forordning nr. 881/2002 uden omhyggeligt og upartisk at have undersøgt alle de relevante omstændigheder i sagsøgerens sag.

For det andet gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede forordning er vedtaget i strid med sagsøgerens ret til effektiv domstolsprøvelse, idet forordningen mangler et bevisgrundlag, og Domstolen følgelig end ikke kan påbegynde at vurdere disse beviser.

For det tredje gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede forordning er vedtaget i strid med sagsøgerens ret til forsvar. Sagsøgeren hævder, at Kommissionen undlod at fremlægge en beviserklæring, men kun fremlagde påstandene i Sanktionskomitéens erklæring. Uden disse beviser var sagsøgeren ude af stand til at gøre Kommissionen opmærksom på mangler ved beviserne og misforståelser.

For det fjerde gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede forordning, som både indefryser sagsøgerens midler med tilbagevirkende kraft og for en ubestemt periode fremover, udgør et uberettiget indgreb i hans ejendomsret.
Sagsøgerne påstår, at indefrysningen af deres midler ved de anfægtede forordninger krænker deres grundlæggende menneskerettigheder, nemlig retten til kontradiktion og retten til en effektiv domstolsprøvelse, eftersom de ikke af Rådet og/eller Kommissionen blev oplyst om grundene til deres optagelse i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 og ikke modtog noget bevis, der begrundede pålæggelsen af restriktive foranstaltninger. Sagsøgerne havde derfor ikke mulighed for at forsvare sig og anfægte optagelsesbeslutningerne i det europæiske retssystem.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/32

Sag anlagt den 31. december 2009 — In ‘t Veld mod Rådet

(Sag T-529/09)

2010/C 80/54

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Sophie in ‘t Veld (Bruxelles, Belgien) (ved lawyers O. Brouwer og J. Blockx)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Rådets beslutning om ikke at give fuld aktindsigt i dokument 11897/09 annulleres.

— Rådet tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger, herunder enhver intervenients sagsomkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med dette søgsmål påstår sagsøgeren annullation af Rådets beslutning af 8. september 2009 vedrørende afslag på sagsøgerens anmodning, indgivet i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001 (1), om fuld aktindsigt i dokument 11897/09, der er en udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste om retsgrundlaget for »Henstilling fra Kommissionen til Rådet om bemyndigelse til at indlede forhandlinger mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om at give det amerikanske finansministerium oplysninger om finansielle transaktioner for at forebygge og bekæmpe terrorisme og finansiering af terrorisme«. Rådet har givet sagsøgeren adgang til en revideret udgave af dokument 11897/09 og har udeladt de dele, som efter sagsøgerens opfattelse ville gøre det muligt at gøre sig bekendt med substansen i Den Juridiske Tjenestes analyse.

Sagsøgeren gør gældende, at den omtvistede beslutning skal annulleres, idet den er i strid med bestemmelserne om aktindsigt i forordning (EF) nr. 1049/2001.

Sagsøgeren påstår for det første, at den omtvistede beslutning fejlagtigt er baseret på artikel 4, stk. 1, litra a), tredje led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (beskyttelse af internationale forbindelser), idet Rådet ikke har godtgjort, hvorledes den fulde offentliggørelse af dokument 11897/09 ville være til skade for beskyttelsen af offentlighedens interesser med hensyn til beskyttelsen af Den Europæiske Unions internationale forbindelser.

Sagsøgeren påstår for det andet, at den omtvistede beslutning ligeledes er baseret på en fejlagtig fortolkning af artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (beskyttelse af juridisk rådgivning), idet denne undtagelse ikke finder anvendelse på dokument 11897/09, da dets fulde offentliggørelse ikke ville være til skade for beskyttelsen af retslige procedurer og juridisk rådgivning, og da der er en mere tungtvejende offentlig interesse i at gøre dokument 11897/09 fuldstændig tilgængeligt for offentligheden.

Såfremt Domstolen finder, at de nævnte undtagelser finder anvendelse på dokument 11897/09, gør sagsøgeren subsidiært gældende, at Rådet fejlagtigt anvendte artikel 4, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1049/2001, for så vidt som Rådet fjernede mere information fra dokument 11897/09, end hvad der var strengt nødvendigt.

Sagsøgeren gør sluttelig gældende, at Rådet har tilsidesat sin forpligtelse til at begrunde den anfægtede beslutning.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/26

Sag anlagt den 22. december 2009 — Cañas mod Kommissionen

(Sag T-508/09)

2010/C 80/46

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Guillermo Cañas (Buenos Aires, Argentina) (ved avocat F. Laboulfie)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Annullation af Europa-Kommissionens beslutning af 12. oktober 2009 i sag COMP/39471, Guillermo Cañas mod WADA, ATP og CIAS

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren, der er en argentinsk professionel tennisspiller, har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 12. oktober 2009, hvorved Kommissionen under henvisning til den manglende fællesskabsinteresse afviste sagsøgerens klage over Det Internationale Antidopingagentur (WADA), ATP Tour Inc. (ATP) og Det Internationale Råd for Voldgift på Sportsområdet (CAS) vedrørende påståede tilsidesættelser af artikel 81 og/eller artikel 82 i EF-traktaten i forbindelse med disse sportsorganers aftaler eller samordnede praksis og misbrug af dominerende stilling.

Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren gjort gældende, at de internationale antidopingregler, der udarbejdes, anvendes og godkendes af WADA, ATP og CAS, er diskriminerende, fordi de gør det muligt på en forskellig måde at straffe to idrætsudøvere, der grundet forsømmelighed testes positive, og som har begået den samme fejl, alt efter klassificeringen af det stof, der findes i deres kropsvæsker. Sagsøgeren gør nærmere bestemt gældende, at doping som følge af forsømmelighed med et stof, der er betegnet som forbudt, i henhold til disse antidopingregler straffes med suspension i mindst et år, mens minimumssanktionen for doping som følge af forsømmelighed med et stof, der er betegnet som specifikt (nu specificeret), er en advarsel.

Ifølge sagsøgeren er de pågældende antidopingregler uforholdsmæssige, fordi den sanktionsordning, som de fastsætter, ikke gør det muligt at tage virkningen — der i den foreliggende sag er skadelig — af et stof, der indtages ved et uheld, i betragtning. Antidopingreglerne og deres anvendelse står i misforhold til den (relative) grovhed af den fejl, som gøres gældende.

WADA, ATP og CAS, der er tre virksomheder i fællesskabsretlig forstand, har indgået aftaler eller vedtaget samordnet praksis, der ulovligt begrænser konkurrence mellem de professionelle tennisspillere og påvirker handelen mellem medlemsstaterne. De pågældende antidopingregler finder anvendelse på alle idrætsudøvere i alle idrætsgrene — i hvert fald olympiske — og ikke kun på sagsøgeren, hvilket er årsagen til, at deres forbud udgør en væsentlig fællesskabsinteresse.

WADA, ATP og CAS har endvidere uafhængigt af hinanden og/eller i fællesskab misbrugt deres dominerede stilling til for det første at foretage faktisk og potentiel forskelsbehandling af professionelle, konkurrerende sportsgrene, og for det andet idet antidopingreglerne gør det muligt for ATP gennem en periode på mindst et år at afslå at indgå aftale med en tennisspiller, der grundet forsømmelighed er testet positiv for et forbudt stof.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/26

Sag anlagt den 18. december 2009 — Portugal mod Kommissionen

(Sag T-509/09)

2010/C 80/47

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Den Portugisiske Republik (Lissabon, Portugal) (ved L. Inez Fernandes, A. Trindade Mimoso og A. Miranda Boavida, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Annullation af Kommissionens beslutning af 14. oktober 2009, som blev meddelt den portugisiske regering ved skrivelse nr. 11 656, hvorved der blev givet afslag på anmodningen om tilbagebetaling af det beløb, som tidligere var blevet bevilliget for erhvervelse af to havgående patruljefartøjer til brug for fiskeriinspektion, på 11 025 000 EUR,

— Sagsøgte tilpligtes at efterkomme de ansøgninger om tilbagebetaling, som den portugisiske stat har indgivet inden for rammerne af Kommissionens beslutning 2002/978/EF af 10. december 2002.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen har foretaget en urigtig vurdering af de retlige omstændigheder, eftersom den portugisiske stat fuldt ud har opfyldt alle bestemmelserne på området for offentlige udbud.

Kommissionen har foretaget en urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder.

Kommissionen har ikke opfyldt sin begrundelsespligt, henset til, at den anfægtede beslutning ikke indeholder nogen begrundelse for vedtagelsen af beslutningen. For så vidt som den anfægtede beslutning udgør en anfægtelse af og har væsentlig betydning for en medlemsstats velerhvervede retsstilling og dermed er til væsentlig skade for denne stat, bør den anfægtede beslutning, i højere grad end andre beslutninger, indeholde en begrundelse, hvilket ikke er tilfældet i denne sag.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/30

Sag anlagt den 24. december 2009 — TF1 m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-520/09)

2010/C 80/51

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne Billancourt, Frankrig), Métropole télévision (M6) (Neuilly-sur-Seine, Frankrig), Canal + SA (Issy-Les-Moulineaux, Frankrig) (ved avocats J.-P. Hordies og C. Smits)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

— Annullation af Europa-Kommissionens beslutning af 1. september 2009 i sagen Statsstøtte C 27/09 (ex N 34/A/09 & N 34/B/09) — Budgettilskud til France Télevisions (2010-2012), hvorved Kommissionen beslutter at anse det anmeldte budgettilskud på 450 mio. EUR i 2009 til France Télévisions som værende i overensstemmelse med EF-traktaten i henhold til dens artikel 86, stk. 2.

— Kommissionen tilpligtes at iværksætte den formelle procedure som fastsat i artikel 108, stk. 2, TEUF til undersøgelse af støtten.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens fulde omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med søgsmålet søges Kommissionens beslutning K(2009) 6693 endelig udg. af 1. september 2009 annulleret, en beslutning der blev truffet på baggrund af proceduren fastsat i artikel 88, stk. 3, EF (nu artikel 108 TEUF), og hvori Kommissionen fandt, at et budgettilskud på maksimalt 450 mio. EUR i 2009 til France Télévisions var foreneligt med det fælles marked. Sagsøgerne har på den baggrund nedlagt påstand om iværksættelse af den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF.

Til støtte for deres påstand gør sagsøgerne et anbringende gældende, om at der forelå alvorlige vanskeligheder, på baggrund af hvilke Kommissionen var forpligtet til at iværksætte den formelle undersøgelsesprocedure fastsat i artikel 88, stk. 2, EF (nu artikel 108, stk. 2, TEUF) og at opfordre de interesserede parter til at meddele den deres bemærkninger.

Sagsøgerne påberåber sig, at der forelå tegn på alvorlige vanskeligheder, hvilke fremgår dels af omstændighederne ved den forudgående undersøgelsesprocedure, og dels af indholdet af den anfægtede beslutning.

Den unødvendigt lange forudgående undersøgelsesprocedure, afviklingen af proceduren og størrelsen af den anfægtede bevilling viser, at der eksisterer tegn på alvorlige vanskeligheder, der kan henføres til omstændighederne for den forudgående undersøgelsesprocedure.

Eksistensen af tegn på alvorlige vanskeligheder på baggrund af indholdet af den anfægtede beslutning støttes af to elementer. Vanskelighederne skyldes dels det utilstrækkelige omfang, eller ligefrem urigtige indhold, af oplysningerne, som Kommissionen var i besiddelse af på tidspunktet for den anfægtede beslutning, og dels, at Kommissionen ikke kunne fastslå foreneligheden af støtten uden en dybere undersøgelse henset til de strukturelle risici for overkompensation i det foreliggende tilfælde.