Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Præjudicielle spørgsmål - forelæggelse for Domstolen - spørgsmålet, om forelæggelsesbeslutningen er truffet i overensstemmelse med de nationale bestemmelser vedrørende retternes sammensætning og virkemåde - ingen prøvelse ved Domstolen

(Art. 234 EF)

2. Præjudicielle spørgsmål - Domstolens kompetence - grænser

(Art. 234 EF)

3. Præjudicielle spørgsmål - formaliteten - spørgsmål forelagt uden tilstrækkelige oplysninger om den faktiske og retlige baggrund - åbenbart, at sagen skal afvises

(Art. 234 EF; EF-statutten for Domstolen, art. 20)

4. Præjudicielle spørgsmål - forelæggelse for Domstolen - den nationale rets bedømmelse

(Art. 234 EF)

Sammendrag

1. Inden for rammerne af proceduren i henhold til artikel 234 EF tilkommer det - efter den opgavemæssige fordeling, der består mellem Domstolen og den nationale ret, der stiller den et præjudicielt spørgsmål - ikke Domstolen at undersøge, om den afgørelse, der forelægges den, er afsagt i overensstemmelse med de nationale bestemmelser vedrørende retternes sammensætning og virkemåde.

( jf. præmis 10 )

2. Selv Domstolen ikke inden for rammerne af artikel 234 EF kan træffe afgørelse om, hvorvidt en national bestemmelse er forenelig med fællesskabsretten, kan den dog af spørgsmålenes ordlyd, således som de er formuleret af den nationale retsinstans, og under hensyn til de af retten meddelte oplysninger, udlede de momenter, der angår fortolkningen af fællesskabsretten, således at den nationale retsinstans kan træffe afgørelse vedrørende de retsspørgsmål, som er indbragt for den.

( jf. præmis 11 og 12 )

3. En opfyldelse af kravet om en fortolkning af fællesskabsretten, som den nationale ret kan bruge, kræver, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstændigheder og de regler, som de forelagte spørgsmål hænger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spørgsmål. Disse krav er af særlig betydning inden for konkurrenceområdet, der er karakteriseret ved komplekse faktiske og retlige forhold.

De i forelæggelsesbeslutningerne givne oplysninger tjener ikke blot til at sætte Domstolen i stand til at give hensigtsmæssige svar, men også til at give medlemsstaternes regeringer samt andre interesserede parter mulighed for at afgive indlæg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen. Da det kun er forelæggelsesbeslutninger, der i medfør af denne bestemmelse meddeles de interesserede parter, er den omstændighed, at den nationale domstol henviser til indlæggene fra parterne i hovedsagen, som i øvrigt kan indeholde forskellige fremstillinger af sagen, som verserer for den nationale domstol, ikke tilstrækkeligt til at sikre parterne denne mulighed. Det er endvidere nødvendigt, at den nationale ret i det mindste i et vist omfang angiver begrundelsen for udvælgelsen af de fællesskabsbestemmelser, som den ønsker fortolket, og angiver den forbindelse, som efter rettens opfattelse består mellem disse bestemmelser og den nationale lovgivning, der finder anvendelse i sagen.

Det er følgelig åbenbart, at en anmodning fra en national ret, der ikke forklarer, hvilken forbindelse der er mellem bestemmelserne, som der anmodes om en fortolkning af, og de faktiske omstændigheder, eller den nationale lovgivning, der skal anvendes, skal afvises, da den ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger af en sådan art, at de opfylder disse krav.

( jf. præmis 14-19, 25 og 26 )

4. Artikel 234 EF indfører et direkte samarbejde mellem Domstolen og de nationale retter, under hvilket sagens parter alene opfordres til at indgive indlæg inden for de af den nationale ret fastlagte retlige rammer. Inden for de grænser, der er fastsat i artikel 234 EF, tilkommer det således alene de nationale retter at træffe afgørelse om, hvorvidt et spørgsmål skal forelægges og om genstanden for en eventuel præjudiciel anmodning til Domstolen.

( jf. præmis 21 og 22 )