Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Statslige handelsmonopoler – traktatbestemmelser – anvendelsesområde

(Art. 28 EF og 31 EF)

2. Frie varebevægelser – kvantitative restriktioner – begreb

(Art. 28 EF)

3. Frie varebevægelser – kvantitative restriktioner

(Art. 28 EF og 30 EF)

Sammendrag

1. Reglerne om et nationalt monopol, som forbeholdes eneretten til detailsalg i en medlemsstat af alkoholholdige drikkevarer, og om dette monopols funktion, skal vurderes i forhold til bestemmelserne i artikel 31 EF, som særligt finder anvendelse på et statsligt handelsmonopols udøvelse af sin eneret. Derimod skal virkningerne for samhandelen inden for Fællesskabet af andre bestemmelser i den nationale lovgivning om indførelse af dette monopol, der ikke vedrører monopolets funktion, men alligevel har betydning herfor, undersøges på grundlag af artikel 28 EF.

En national foranstaltning, som forbyder privatpersoner at indføre alkoholholdige drikkevarer, og som er fastsat i en lov, der ligeledes indfører et monopol, hvis særlige funktion består i, at det forbeholdes eneretten til detailsalg i medlemsstaten af alkoholholdige drikkevarer til forbrugere med undtagelse af restaurationsbranchen, men hvor denne eneret ikke også omfatter indførsel af sådanne drikkevarer, vedrører ikke som sådan monopolets udøvelse af sin særlige funktion og kan derfor ikke betragtes som vedrørende selve monopolet. En sådan forbudsforanstaltning regulerer heller ikke i egentlig forstand monopolets funktion, eftersom den ikke vedrører fremgangsmåderne for detailsalg af alkoholholdige drikke på den pågældende medlemsstats territorium. Det følger heraf, at et sådant forbud skal undersøges på grundlag af artikel 28 EF og ikke på grundlag af artikel 31 EF.

(jf. præmis 16-18, 20, 22, 24 og 27 samt domskonkl. 1)

2. En foranstaltning, der er fastsat i en national lovgivning, hvorved der indføres et detailhandelsmonopol, som forbyder privatpersoner at indføre alkoholholdige drikkevarer direkte, uden selv at sørge for transporten, udgør en kvantitativ indførselsrestriktion i medfør af artikel 28 EF, selv om indehaveren af detailsalgsmonopolet i henhold til nævnte lov er forpligtet til at levere, og i givet fald, efter anmodning, at indføre de pågældende drikkevarer, fordi forbrugerne, når de anmoder indehaveren af monoplet om at købe alkoholholdige drikkevarer til indførsel, konfronteres med diverse ulemper, som de ikke ville støde på, hvis de selv foretog denne indførsel.

(jf. præmis 33, 34 og 36 samt domskonkl. 2)

3. En national foranstaltning, som forbyder privatpersoner at indføre alkoholholdige drikkevarer, kan ikke betragtes som begrundet i medfør af artikel 30 EF med henblik på beskyttelsen af menneskers liv og sundhed, idet den er uegnet til at virkeliggøre målet om generelt at begrænse forbruget af alkohol, fordi det følger af de nationale bestemmelser, at forbrugeren altid kan anmode monopolindehaveren om at levere disse varer, og foranstaltningen er ikke proportional med henblik på at virkeliggøre målet om at beskytte de yngste mod skadevirkningerne forbundet med sådant et forbrug.

Da et sådant forbud udgør en undtagelse fra princippet om frie varebevægelser, påhviler det i denne henseende de nationale myndigheder at godtgøre, at nævnte retsforskrifter opfylder proportionalitetsprincippet, dvs. at de er nødvendige for at virkeliggøre det tilsigtede formål, og at dette mål ikke kan nås ved hjælp af forbud eller begrænsninger, der er mindre vidtrækkende eller i mindre grad påvirker samhandelen inden for Fællesskabet. Et importforbud, der finder anvendelse på alle, uafhængig af deres alder, er langt mere vidtgående, end hvad der er nødvendigt for at nå det tilstræbte mål om at beskytte de yngste mod de skadelige virkninger ved forbrug af alkohol.

(jf. præmis 45, 50, 51 og 58 samt domskonkl. 3)