Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Traktatbrudssoegsmaal ° Kommissionens ret til at anlaegge sag ° ikke betinget af en saerlig retlig interesse i soegsmaalet ° sag med paastand om, at det fastslaas, at der i et konkret tilfaelde er sket en tilsidesaettelse af en forpligtelse i henhold til et ikke-gennemfoert direktiv ° formaliteten ° de paagaeldende bestemmelsers direkte virkning ° uden betydning

(EOEF-traktaten, art. 155 og 169)

2. Miljoe ° vurdering af visse projekters indvirkning paa miljoeet ° direktiv 85/337 ° ikke-rettidige nationale gennemfoerelsesforanstaltninger, hvorved godkendelsesprocedurer ivaerksat efter udloebet af gennemfoerelsesfristen undtages fra forpligtelsen til at foretage en vurdering ° ulovligt ° tidspunktet for ivaerksaettelsen af proceduren ° kriteriet for fastlaeggelsen heraf ° begrebet "konventionelle kraftvaerker med en termisk ydelse paa mindst 300 MW" ° fortolkning ° de nationale myndigheders forpligtelser i henhold til artikel 2, 3 og 8 ° konkrete og utvetydige forpligtelser

(Raadets direktiv 85/337, art. 2, 3, 8 og art. 12, stk. 1, samt bilag I, punkt 2, og bilag II, punkt 12)

Sammendrag

1. Naar Kommissionen som led i udoevelsen af sine befoejelser i henhold til traktatens artikel 155 og 169 anlaegger en traktatbrudssag, paahviler det den ikke at paavise, at den har en saerlig soegsmaalsinteresse. Artikel 169 har saaledes ikke til formaal at beskytte Kommissionens egne rettigheder. Det er Kommissionens opgave i Faellesskabets almindelige interesse af egen drift at paase, at medlemsstaterne anvender traktaten og de paa grundlag af denne af institutionerne udstedte retsakter, og at drage omsorg for, at det fastslaas, at eventuelle tilsidesaettelser af heraf udspringende forpligtelser foreligger, med henblik paa at bringe saadanne tilsidesaettelser til ophoer. Paa grundlag af sine befoejelser og sine forpligtelser til at overvaage, at traktaten overholdes, er Kommissionen herefter enekompetent til at afgoere, hvorvidt det maa anses for formaalstjenligt at indlede en traktatbrudsprocedure, og til at fastlaegge, paa grundlag af hvilken handlemaade eller undladelse fra den paagaeldende medlemsstats side denne procedure boer ivaerksaettes.

Foelgelig kan en medlemsstat, der ikke inden for den fastsatte frist har gennemfoert et faellesskabsdirektiv, og mod hvilken der er anlagt en traktatbrudssag, hvis genstand ikke er denne undladelse, men en tilsidesaettelse i et konkret tilfaelde af en forpligtelse i henhold til direktivet, ikke paaberaabe sig, at den ikke har truffet de til gennemfoerelse af direktivet noedvendige foranstaltninger, til stoette for, at sagen afvises, og dermed for, at Domstolen undlader at tage stilling til en paastand om, at det fastslaas, at der er sket en saadan tilsidesaettelse.

En saadan medlemsstat kan heller ikke til stoette for en afvisning af en sag ° hvorunder det goeres gaeldende, at medlemsstaten i et konkret tilfaelde har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivet, og hvis realitet derfor maa vurderes paa grundlag af en fortolkning af direktivet med hensyn til de forpligtelser, dette paalaegger medlemsstaterne ° goere gaeldende, at de paagaeldende bestemmelser i direktivet ikke tillaegger borgerne individuelle rettigheder, idet spoergsmaalet om, hvorvidt borgerne kan paaberaabe sig direktivet, er uden sammenhaeng med et saadant soegsmaal.

2. Direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet, jf. navnlig artikel 12, stk. 1, skal fortolkes saaledes, at det er til hinder for, at en medlemsstat, der har gennemfoert direktivet i sin nationale retsorden efter den 3. juli 1988, da gennemfoerelsesfristen udloeb, traeffer bestemmelse om, at en procedure vedroerende tilladelse til at gennemfoere et projekt, som er ivaerksat efter udloebet af gennemfoerelsesfristen, skal vaere undtaget fra forpligtelserne i henhold til direktivet. Det eneste afgoerende kriterium ved fastlaeggelsen af tidspunktet for ivaerksaettelsen af proceduren er i denne forbindelse tidspunktet for den formelle indgivelse af ansoegningen om tilladelse, idet der ikke kan laegges vaegt paa uformelle kontakter og samtaler mellem de kompetente myndigheder og bygherren, da dette kriterium er i overensstemmelse med retssikkerhedsprincippet og sikrer direktivets tilsigtede virkning.

Det gaelder endvidere, at punkt 2 i bilag I til direktivet, hvorefter projekter vedroerende konventionelle kraftvaerker med en termisk ydelse paa mindst 300 MW skal goeres til genstand for en vurdering, skal fortolkes saaledes, at det herved er uden betydning, om der er tale om et selvstaendigt anlaeg, om anlaegget skal knyttes til et allerede eksisterende anlaeg, eller endog om anlaegget funktionelt er taet knyttet til et saadant anlaeg. Et projekt af en saadan art, der har en tilknytning til et eksisterende anlaeg, er saaledes ikke omfattet af begrebet "aendring af projekter i bilag I", jf. punkt 12 i bilag II, i hvilken forbindelse der blot kan foretages en vurdering.

Endelig skal direktivets artikel 2 ° der fastlaegger en forpligtelse for de myndigheder, der i medlemsstaterne er ansvarlige for godkendelse af projekter, til at drage omsorg for, at bestemte former for projekter undergives en vurdering af deres indvirkning paa miljoeet ° artikel 3 ° der fastlaegger de naermere regler om, hvad vurderingen skal bestaa i, i form af en opregning af de faktorer, der skal tages i betragtning i forbindelse hermed, hvorved den kompetente myndighed er tillagt et vist skoen med hensyn til, hvad der i det enkelte tilfaelde skal anses for at vaere en passende maade at foretage vurderingen paa ° og artikel 8 ° hvorefter de paagaeldende nationale myndigheder er forpligtet til i forbindelse med godkendelsesproceduren at tage hensyn til de som led i vurderingen indhentede oplysninger ° fortolkes saaledes, at bestemmelserne uanset deres naermere udformning opstiller en utvetydig forpligtelse for de nationale myndigheder, der meddeler tilladelser, til at foretage en vurdering af de paagaeldende projekters indvirkning paa miljoeet.