ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 22. oktober 2021 — B mod O, P, OP, G og N (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Judicial da Comarca do Porto Este — Penafiel — Juízo Trabalho — Portugal)

(Sag C-691/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - EU-ret - principper - artikel 18 TEUF - ligebehandling - forskelsbehandling på grund af nationalitet - forbud - artikel 49 TEUF - etableringsfriheden - solidarisk hæftelse for selskaber i en koncern for de gældsfordringer, som følger af en arbejdskontrakt, der er indgået af et af selskaberne - lovgivning i den pågældende medlemsstat, der udelukker selskaber med hjemsted i en anden medlemsstat)

(2022/C 64/04)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Judicial da Comarca do Porto Este — Penafiel — Juízo Trabalho

Parter i hovedsagen

Sagsøger: B

Sagsøgte: O, P, OP, G og N

Konklusion

Princippet om forbud mod forskelsbehandling, gennemført ved artikel 49 TEUF, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter et selskab, der er oprettet i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvori det selskab, som det kontrollerer, er oprettet, ikke hæfter solidarisk for sidstnævnte selskabs gæld, som er opstået som følge af en arbejdskontrakt.

(1) EUT C 110 af 29.3.2021.
4)

Artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/13, sammenholdt med dette direktivs artikel 1, stk. 2, skal fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for, at en national ret i tilfælde af ugyldighed af et urimeligt kontraktvilkår, der fastsætter et referenceindeks for beregningen af de variable renter af et lån — under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i præmis 67 i dom af 3. marts 2020, Gómez del Moral Guasch (C-125/18, EU:C:2020:138) — erstatter dette indeks med et lovbestemt indeks, der finder anvendelse i mangel af aftale om andet mellem aftalens parter, når disse to indekser er fastsat ved en beregningsmåde på det samme kompleksitetsniveau, og når denne erstatning er foreskrevet i national ret i ubestridte tilfælde, hvor formålet er at opretholde balancen i ydelserne mellem parterne, forudsat at erstatningsindekset rent faktisk afspejler en deklaratorisk bestemmelse i national ret.
C 24/10

Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 29. oktober 2021 — HG og TC mod Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy w Opatowie — Polen)

(Sag C-688/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - obligatorisk ansvarsforsikring for motorkøretøjer - direktiv 2009/103/EF - artikel 3, stk. 1 - forpligtelse til at tegne en forsikringsaftale - rækkevidde - køretøj, som er uegnet til brug, ikke er indregistreret og taget ud af brug i overensstemmelse med lovgivningen)

(2022/C 24/13)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Rejonowy w Opatowie

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: HG og TC

Sagsøgt: Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny

Konklusion

Artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse skal fortolkes således, at indgåelsen af en aftale om ansvarsforsikring for motorkøretøjer ikke er obligatorisk i den periode, hvor det pågældende køretøj på grund af dets tekniske stand er uegnet til brug, ikke er indregistreret og taget midlertidigt ud af brug i overensstemmelse med gældende national lovgivning.

(1) Dato for indlevering: 17.12.2020.
2)

Artikel 3, stk. 3, andet punktum, i forordning nr. 261/2004, skal fortolkes således, at en passager, der rejser gratis på grund af sin unge alder, men som hverken har fået tildelt et sæde eller har fået et boardingkort, og hvis navn ikke fremgår af de reservationer, som vedkommendes forældre har foretaget, ikke er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde.
C 24/14

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 5. oktober 2022 — SF mod Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prichodite — Plovdiv (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rajonen sad — Pazardzjik — Bulgarien)

(Sag C-49/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53 og 99 i Domstolens procesreglement - direktiv (EU) 2015/849 - anvendelsesområde - national lovgivning, hvorefter der er krav om, at betalinger over et vist beløb udelukkende gennemføres ved bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto)

(2023/C 24/19)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Rajonen sad — Pazardzjik

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SF

Sagsøgt: Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prichodite — Plovdiv

Konklusion

En medlemsstats lovgivning, der fastsætter, at betalinger på det nationale område af et beløb på en fastsat tærskel eller derover kun kan foretages ved bankoverførsel eller indbetaling på en betalingskonto, og som ikke sondrer på grundlag af personen og grunden til kontantbetalingen og i denne forbindelse samtidig omfatter alle kontantbetalinger mellem fysiske og juridiske personer, er ikke omfattet af anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 af 20. maj 2015 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF.

(1) EUT C 137 af 27.4.2020.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 26. april 2022 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Apelativen sad — Sofia — Bulgarien) — straffesag mod VD

(Sag C-654/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, i Domstolens procesreglement - transport - direktiv 2006/126/EF - kørekort - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 49 - princippet om proportionalitet mellem lovovertrædelse og straf - føring af motorkøretøj i perioden for suspension af kørekortet - straf - faktisk baggrund for tvisten i hovedsagen - begrundelse for nødvendigheden af at besvare de præjudicielle spørgsmål - ikke tilstrækkelige oplysninger - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2022/C 368/03)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Apelativen sad — Sofia

Tiltalt i straffesagen

VD

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Apelativen sad Sofia (appeldomstolen i Sofia, Bulgarien) ved afgørelse af 9. november 2020 afvises.

(1) EUT C 79 af 8.3.2021.
2)

Artikel 56 TEUF skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for en national lovgivning, der i tilfælde af erhvervsmæssig udbydelse af ulovlige lotterier gør det obligatorisk at: — pålægge en minimumsbøde pr. ulovlige spilleautomat uden loft over de pålagte bøders samlede størrelse, forudsat at de pålagte bøders samlede størrelse ikke står i misforhold til den økonomiske fordel, der kan følge af de sanktionerede lovovertrædelser — idømme en forvandlingsstraf pr. ulovlige spilleautomat uden loft over de idømte forvandlingsstraffes samlede varighed, forudsat at den faktisk idømte forvandlingsstraf ikke er for lang i lyset af de konstaterede lovovertrædelsers grovhed, og — fastsætte et bidrag til sagsomkostningerne på 10 % af de pålagte bøder, forudsat at dette bidrag hverken er for højt i lyset af de faktiske omkostninger ved en sådan procedure eller er i strid med den adgang til domstolsprøvelse, som er fastsat i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 29. juni 2022 — AZ mod Finanzam t Öster reich, 
tidligere Finanzamt Hollabr unn Korn euburg Tulln (anmodning om præjudiciel afgørelse fra 
Bundesf inanzger icht — Østr ig)
(Sag C-163/20) (1)
(2022/C 368/28)
Processprog: tysk
Domst olens præsident har besluttet, at sagen skal slett es af registret. 
(1) EUT C 247 af 27.7.2020.
Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Fjerde Afdeling den 18. maj 2022 — F, A, G, H og I 
mod Staatssecret aris van Just itie en Veiligheid (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank 
Den Haag zittingsplaats Haarlem — Nederlandene)
(Sag C-579/20) (1)
(2022/C 368/29)
Processprog: nederlandsk
Formanden for Domst olens Fjerde Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret. 
(1) EUT C 128 af 12.4.2021.
Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 14. juli 2022 — Caix abank SA mod ZN, SD og AH 
(anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de Primera Inst ancia no 1 de Cazalla de la Sier ra — 
Spanien)
(Sag C-657/20) (1)
(2022/C 368/30)
Processprog: spansk
Domst olens præsident har besluttet, at sagen skal slett es af registret. 
(1) EUT C 88 af 15.3.2021.
Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 31. maj 2022 — Avis Auto vermietung Gesellschaf t 
mbH mod Verein für Konsu menteninform ation (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Obers ter 
Ger ichtshof — Østrig)
(Sag C-701/20) (1)
(2022/C 368/31)
Processprog: tysk
Domst olens præsident har besluttet, at sagen skal slett es af registret. 
(1) EUT C 98 af 22.3.2021.26.9.2022 DA Den Europæiske Unions Tidende C 368/19
C 359/13

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 23. marts 2022 — straffesag mod AZ (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rayonen sad Lukovit — Bulgarien)

(Sag C-454/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, i Domstolens procesreglement - transport - direktiv 1999/37/EF - registreringsdokumenter for køretøjer - direktiv 2014/45/EU - periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer - artikel 49 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - legalitetsprincippet og princippet om proportionalitet mellem lovovertrædelse og straf - kørsel i et ikke lovligt registreret køretøj - sanktioner - manglende gennemførelse af EU-retten - åbenbart, at Domstolen ikke har kompetence)

(2022/C 359/15)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Rayonen sad Lukovit

Part i straffesagen

AZ

Konklusion

Det er åbenbart, at Den Europæiske Unions Domstol ikke har kompetence til at besvare de spørgsmål, som Rayonen sad Lukovit (kredsdomstolen i Lukovit, Bulgarien), har forelagt ved afgørelse af 23. september 2020.

(1) EUT C 433 af 14.12.2020.
C 359/13

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 7. april 2022 — J.P. mod B.d.S.L. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesverwaltungsgericht Oberösterreich — Østrig)

(Sag C-521/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, i Domstolens procesreglement - direktiv 1999/62/EF - afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer - vejafgifter - manglende betaling - sanktioner - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 50 - princippet ne bis in idem - procesreglementets artikel 94, litra c) - ikke tilstrækkelige oplysninger - ingen forbindelse mellem de EU-retlige bestemmelser, der ønskes fortolket, og realiteten i hovedsagen eller dennes genstand - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2022/C 359/16)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

Parter i hovedsagen

Sagsøger: J.P.

Sagsøgt: B.d.S.L.

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (den regionale forvaltningsdomstol i Oberösterreich, Østrig) ved afgørelse af 15. oktober 2020 afvises, idet det er åbenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling.

(1) EUT C 35 af 1.2.2021.
C 222/24

Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Anden Afdeling den 1. februar 2022 — ViaSat, Inc. mod Europa-Kommissionen og Inmarsat Ventures SE, tideligere Inmarsat Ventures Ltd

(Sag C-235/20) (1)

(2022/C 222/36)

Processprog: engelsk

Formanden for Anden Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 9 af 11.1.2021.
3.

Virkningerne af afgørelse af 11. april 2017 truffet af Den Fælles Afviklingsinstans på eksekutivmødet om beregning af ex ante-bidrag for 2017 til Den Fælles Afviklingsfond (SRB/ES/SRF/2017/05), for så vidt som den vedrører Portigon AG, opretholdes indtil ikrafttrædelsen, inden for en rimelig frist, som ikke kan overstige seks måneder regnet fra datoen for forkyndelsen af denne kendelse, af en ny afgørelse fra Den Fælles Afviklingsinstans om fastsættelse af dette instituts ex ante-bidrag for 2017 til Den Fælles Afviklingsfond.
Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 3. juni 2021 — J.A. mod Republika Slovenija (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upravno sodišče Republike Slovenije — Slovenien)

(Sag C-186/21 PPU) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i domstolens procesreglement - asyl- og indvandringspolitik - international beskyttelse - direktiv 2013/33/EU - artikel 8, stk. 3, første afsnit, litra d) - frihedsberøvelse af ansøgere om international beskyttelse - ansøger, der er frihedsberøvet i forbindelse med en tilbagesendelsesprocedure i henhold til direktiv 2008/115/EF, og om hvem der er rimelig grund til at antage, at den pågældende kun har indgivet ansøgningen om international beskyttelse for at forsinke eller hindre håndhævelsen af afgørelsen om tilbagesendelse - objektive kriterier, der gør det muligt at begrunde sådanne hensigter - ansøger, der allerede har haft mulighed for adgang til asylproceduren)

(2021/C 357/07)

Processprog: slovensk

Den forelæggende ret

Upravno sodišče Republike Slovenije

Parter i hovedsagen

Sagsøger: J.A.

Sagsøgt: Republika Slovenija

Konklusion

Artikel 8, stk. 3, første afsnit, litra d), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/33/EU af 26. juni 2013 om fastlæggelse af standarder for modtagelse af ansøgere om international beskyttelse skal fortolkes således, at den omstændighed, at en ansøger om international beskyttelse allerede har haft mulighed for adgang til asylproceduren, udgør et objektivt kriterium i denne bestemmelses forstand.

(1) EUT C 206 af 31.5.2021.
Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 26. marts 2021 — VW mod Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal du travail de Liège — Belgien)

(Sag C-92/21) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - grænsekontrol, asyl og indvandring - asylpolitik - kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse - forordning (EU) nr. 604/2013 (Dublin III) - artikel 27 - retsmidler til prøvelse af en afgørelse om overførsel - søgsmålets opsættende virkning - artikel 29 - nærmere bestemmelser og frister for overførsler - standarder for modtagelse af ansøgere om international beskyttelse - direktiv 2013/33/EU - artikel 18 - national foranstaltning, der anviser en ansøger, som har været genstand for en afgørelse om overførsel, en plads i et bestemt modtagelsescenter, hvor de indkvarterede personer modtager støtte til at forberede overførslen)

(2021/C 289/28)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal du travail de Liège

Parter i hovedsagen

Sagsøger: VW

Sagsøgt: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

Konklusion

Artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26. juni 2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne, skal fortolkes således, at denne bestemmelse ikke er til hinder for, at en medlemsstat over for en ansøger, der har anlagt et søgsmål til prøvelse af en afgørelse om overførsel til en anden medlemsstat som omhandlet i denne forordnings artikel 26, stk. 1, vedtager indledende foranstaltninger til denne overførsel såsom anvisning af en plads i et bestemt modtagelsescenter, hvor de indkvarterede personer modtager støtte til at forberede overførslen.

(1) EUT C 138 af 19.4.2021.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 6. oktober 2021 — Monument Vandekerckhove NV mod Stad Gent (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State– Belgien)

(Sag C-316/21) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - direktiv 2014/24/EU - procedurens forløb - udvælgelse af deltagere og tildeling af kontrakter - artikel 63 - tilbudsgiver, der baserer sig på en anden enheds kapaciteter for at opfylde den ordregivende myndigheds krav - manglende overholdelse af betingelserne for tilbudsgiverens tekniske og faglige formåen af den enhed, som tilbudsgiveren baserer sig på - pligt til at tillade nævnte tilbudsgiver at erstatte den nævnte enhed - proportionalitetsprincippet)

(2022/C 64/06)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Monument Vandekerckhove NV

Sagsøgt: Stad Gent

Procesdeltager: Denys NV, Aelterman BVBA

Konklusion

Artikel 63, stk. 1, andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF, sammenholdt med ligebehandlingsprincippet, princippet om forbud mod forskelsbehandling og proportionalitetsprincippet som fastsat i dette direktivs artikel 18, stk. 1, skal fortolkes således, at den ordregivende myndighed, såfremt den konstaterer, at en enhed, hvis formåen en økonomisk operatør baserer sig på, ikke opfylder udvælgelseskriterierne, er forpligtet til at anmode den økonomiske operatør om at erstatte denne enhed, hvis operatøren ikke vil udelukkes fra den pågældende udbudsprocedure.

(1) EUT C 320 af 9.8.2021.
—

Der er holdepunkter for at fastslå, at den pågældende erhvervsdrivende har indsat det nævnte kontraktvilkår i denne aftale i ond tro, idet denne erhvervsdrivende ikke kunne være uvidende om, at anvendelsen af samme kontraktvilkår kunne skabe en betydelig skævhed i de nævnte aftaleparters rettigheder og forpligtelser til skade for forbrugeren.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 6. oktober 2021 — TUIfly GmbH mod FI og RE (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Hamburg — Tyskland)

(Sag C-253/21) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - luftfart - forordning (EF) nr. 261/2004 - artikel 5 - artikel 7 - artikel 8, stk. 3 - boardingafvisning, aflysning eller lange forsinkelser - kompensation og bistand til passagerer - begrebet »aflysning« - omdirigering af et fly til en lufthavn, der ikke betjener samme by, byområde eller region som den lufthavn, hvortil reservationen er foretaget - omlægning af rejsen med bus)

(2022/C 51/18)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Hamburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: TUIfly GmbH

Sagsøgte: FI og RE

Konklusion

Artikel 5, stk. 1, litra c), artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 skal fortolkes således, at omdirigeringen af et fly, der lander i en anden lufthavn end den, hvortil reservationen er foretaget, men som betjener samme by, byområde eller region, kan give passageren ret til kompensation som følge af en flyaflysning.

(1) EUT C 289 af 19.7.2021.
1)

Artikel 5 i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler og kravet om kontraktvilkårs gennemsigtighed skal i forbindelse med et lån med pant i fast ejendom fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning og retspraksis, der fritager den erhvervsdrivende fra ved indgåelsen af en aftale om lån med pant i fast ejendom at give forbrugeren oplysninger om referenceindeksets tidligere udvikling i som minimum de to seneste år sammenlignet med mindst et andet indeks som eksempelvis Euribor-indekset, forudsat at denne nationale lovgivning og retspraksis dog giver retten mulighed for — henset til de oplysninger, der er til rådighed og tilgængelige for offentligheden, samt de oplysninger, som eventuelt er givet af den erhvervsdrivende — at kontrollere, at en almindeligt oplyst, rimeligt opmærksom og velunderrettet gennemsnitsforbruger har været i stand til at forstå, hvorledes beregningsmåden for referenceindekset konkret fungerer, og dermed til på grundlag af klare og forståelige kriterier at vurdere, hvilke potentielt alvorlige økonomiske følger et sådant vilkår kan få for den pågældendes finansielle forpligtelser.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 21. september 2021 — Nemzeti Útdíjfizetési Szolgáltató Zrt. mod NW (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Lennestadt — Tyskland)

(Sag C-30/21) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - retligt samarbejde i civile sager - forordning (EU) nr. 1215/2012 - artikel 1, stk. 1 - materielt anvendelsesområde - begrebet »det civil- og handelsretlige område« - procedure med henblik på inddrivelse af et gebyr for benyttelse af en betalingspligtig vej)

(2021/C 513/22)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Lennestadt

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Nemzeti Útdíjfizetési Szolgáltató Zrt.

Sagsøgt: NW

Konklusion

Artikel 1, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at et søgsmål om inddrivelse af et gebyr for benyttelse af en betalingspligtig vej, som anlægges af et selskab bemyndiget ved lov, i henhold til hvilken det af denne benyttelse affødte retsforhold kvalificeres som privatretligt, er omfattet af begrebet »det civil- og handelsretlige område« som omhandlet i denne bestemmelse.

(1) EUT C 148 af 26.4.2021.
C 207/8

Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 16. december 2021 — Comune di Venezia mod Telecom Italia SpA og Infrastrutture Wireless Italiane SpA — Inwit SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-467/21) (1)

(Anmodning om præjudiciel afgørelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement - tilnærmelse af lovgivningerne - elektroniske kommunikationsnet og — tjenester - lokale myndigheders fastsættelse af restriktioner for placeringen af mobilmaster - manglende tilstrækkelig præcisering af begrundelsen for nødvendigheden af at besvare de præjudicielle spørgsmål med henblik på afgørelsen af tvisten i hovedsagen - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2022/C 207/10)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Comune di Venezia

Sagsøgte: Telecom Italia SpA og Infrastrutture Wireless Italiane SpA — Inwit SpA

Procesdeltager: Regione Veneto

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Italien) ved afgørelse af 22. juli 2021 afvises, idet det er åbenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling.

(1) EUT C 422 af 18.10.2021.
C 198/14

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 30. marts 2022 — Orbest, SA mod CS, QN og OP m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal da Relação de Lisboa — Portugal)

(Sag C-659/21) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolen procesreglement - lufttransport - forordning nr. 261/2004 - fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved aflysning eller lange forsinkelser - artikel 5, stk. 3 - fritagelse for forpligtelsen til at betale kompensation - begrebet »usædvanlige omstændigheder« - teknisk fejl ved flyet forårsaget af kollision mellem dette fly, der er parkeret i en lufthavn, og et cateringkøretøj tilhørende tredjemand)

(2022/C 198/20)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal da Relação de Lisboa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Orbest, SA

Sagsøgte: CS, QN og OP m.fl.

Konklusion

Artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91/91 skal fortolkes således, at en teknisk fejl ved et fly forårsaget af kollision mellem dette fly, der er parkeret i en lufthavn, og et cateringkøretøj tilhørende tredjemand kan være omfattet af begrebet »usædvanlige omstændigheder« som omhandlet i denne bestemmelse.

(1) Dato for indlevering: 2.11.2021.