Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål – annullationsdom – retsvirkninger – dom, som ophæver eller nedsætter den bøde, som er pålagt en virksomhed for overtrædelse af konkurrencereglerne – forpligtelse til at vedtage gennemførelsesforanstaltninger – rækkevidde – tilbagebetaling af de fejlagtigt erlagte beløb og betaling af morarenter

(Art. 233 EF)

2. Annullationssøgsmål – annullationsdom – dom, som ophæver eller nedsætter den bøde, som er pålagt en virksomhed for overtrædelse af konkurrencereglerne – tilsidesættelse af forpligtelsen til at vedtage gennemførelsesforanstaltninger – tilgængelige retsmidler

(Art. 232 EF, 233 EF, 235 EF og art. 288, stk. 2, EF)

3. Erstatningssøgsmål – søgsmålsfrister – femårig forældelse – erstatningskrav rettet til institutionerne uden efterfølgende annullations- eller passivitetssøgsmål – ingen betydning

(Art. 230 EF og 232 EF; statutten for Domstolen, art. 46)

Sammendrag

1. De forpligtelser, der i henhold til artikel 233 EF påhviler Kommissionen med henblik på at sikre opfyldelsen af en dom om ophævelse eller nedsættelse af den bøde, som er pålagt en virksomhed for overtrædelse af konkurrencereglerne, omfatter først og fremmest en forpligtelse for Kommissionen til helt eller delvist at tilbagebetale den af pågældende virksomhed erlagte bøde, såfremt erlæggelsen må anses for uberettiget ifølge annullationsafgørelsen. Denne forpligtelse omfatter ikke blot tilbagebetaling af det fejlagtigt erlagte beløb, men også renter af dette beløb.

Følgelig har Kommissionen ved ikke at betale morarenter af den som følge af en sådan dom tilbagebetalte bøde undladt at gennemføre en til dommens opfyldelse nødvendig foranstaltning, og har som følge heraf tilsidesat de forpligtelser, som påhviler den i henhold til artikel 233 EF.

(jf. præmis 30 og 31)

2. De retsmidler, der står til rådighed for den pågældende i tilfælde af en tilsidesættelse af de forpligtelser, som i henhold til artikel 233 EF påhviler Kommissionen ved opfyldelsen af en dom om ophævelse eller nedsættelse af den bøde, som er pålagt en virksomhed for overtrædelse af konkurrencereglerne, består enten i et passivitetssøgsmål som omhandlet i artikel 232 EF eller i et erstatningssøgsmål som omhandlet i artikel 235 EF og artikel 288, stk. 2, EF.

(jf. præmis 33)

3. Artikel 46 i statutten for Domstolen vedrørende forældelsesfristen for krav, der støttes på institutionernes ansvar uden for kontraktforhold, kan ikke fortolkes således, at en person, som forudgående rejser et krav over for den kompetente institution inden den femårsfrist, som er fastsat heri, skal anses for at have fortabt sin ret, hvis han ikke anlægger et erstatningssøgsmål enten inden for den frist på to måneder, der er fastsat i artikel 230 EF, i det tilfælde, hvor han får meddelelse om, at kravet er afvist, eller inden for den frist på to måneder, der er fastsat i artikel 232, stk. 2, EF, i det tilfælde, hvor den pågældende institution ikke har taget stilling inden to måneder efter dette krav.

Det følger nemlig af selve ordlyden af andet og tredje punktum i artikel 46 i statutten for Domstolen, at denne bestemmelse ikke tilsigter at forkorte forældelsesfristen på fem år, men at den tilsigter at beskytte de pågældende ved at undlade at tage hensyn til visse perioder ved beregningen af nævnte frist. Følgelig har tredje punktum i artikel 46 i statutten for Domstolen kun til formål at udsætte udløbet af fristen på fem år, når en stævning eller forudgående fremsættelse af krav inden for denne frist får fristerne efter artikel 230 EF eller 232 EF til at løbe. I intet tilfælde kan en anvendelse af bestemmelsen føre til, at den femårige forældelse, der er fastsat i første punktum i artikel 46, forkortes.

(jf. præmis 38 og 39)