Forenede sager C-37/02 og C-38/02

Di Lenardo Adriano Srl og Dilexport Srl

mod

Ministero del Commercio con l’Estero

(anmodning om præjudiciel afgørelse, indgivet af Tribunale amministrativo regionale per il Veneto)

»Bananer – fælles markedsordning – forordning (EF) nr. 896/2001 – fælles ordning for samhandel med tredjelande – primær import – gyldighed – beskyttelse af den berettigede forventning – tilbagevirkende kraft – gennemførelsesbeføjelse«

Sammendrag af dom

1. Landbrug – fælles markedsordning – bananer – importordning – forordning nr. 404/93 – virksomheder med adgang til at deltage i fordelingen af toldkontingenterne – ingen definition – delegering af gennemførelseskompetencen til Kommissionen med et vidt skøn – forordning nr. 896/2001 om definitionen af disse virksomheder

(Art. 211 EF; Rådets forordning nr. 404/93, art. 18 og 19; Kommissionens forordning nr. 896/2001, art. 3)

2. Fællesskabsret – principper – beskyttelse af den berettigede forventning – grænser – ændring af reglerne for toldkontingenter for import af bananer – institutionernes skøn – tilpasning af reglerne til ændringer i den økonomiske situation – beskyttelsen af den berettigede forventning kan ikke påberåbes

(Rådets forordning nr. 404/93)

3. Fællesskabsret – principper – grundrettigheder – ret til fri erhvervsudøvelse – begrænsninger – forordning nr. 896/2001 om toldkontingenter for bananimport – bestemmelse, der udelukker virksomheder knyttet til en importør af kategorien »ikke traditionelle importører« – begrænsning i almenhedens interesse – lovlig

[Rådets forordning nr. 404/93; Kommissionens forordning nr. 896/2001, art. 6, litra c), og forordning nr. 2454/93, art. 143]

1. Det fremgår af traktatens opbygning, som artikel 211 EF må ses som en del af, samt af praktiske hensyn, at begrebet gennemførelse skal fortolkes vidt. For så vidt særligt angår landbrugspolitikken, hvor Kommissionen er den eneste, der er i stand til stadigt og opmærksomt at følge udviklingen på markederne og til at handle med den fornødne hurtighed, kan Rådet se sig foranlediget til at tildele Kommissionen vide beføjelser. Derfor må grænserne for Kommissionens kompetence hovedsageligt bedømmes på grundlag af de vigtigste generelle mål bag den omhandlede markedsordning, og Kommissionen er således beføjet til at træffe samtlige de foranstaltninger, der er nødvendige eller hensigtsmæssige med henblik på at gennemføre grundforordningen, forudsat at de ikke strider mod denne eller mod Rådets gennemførelsesbestemmelser.

Særligt med hensyn til forvaltningen af toldkontingenterne for bananimport til Fællesskabet indeholder forordning nr. 404/93, som ændret ved forordning nr. 216/2001 om den fælles markedsordning for bananer, ikke en definition af, hvilke erhvervsdrivende der har adgang til fordelingen af toldkontingenter, og dens artikel 20 giver Kommissionen beføjelse til at fastsætte gennemførelsesbestemmelser, herunder især gennemførelsesbestemmelser for toldkontingenter som omhandlet i forordningens artikel 18. En sådan foranstaltning fra Kommissionen, som medfører, at en betydelig del af fordelingen af toldkontingenterne reserveres erhvervsdrivende, som påtager sig handelsrisikoen forbundet med produktionen eller erhvervelsen hos producenter og transporten af friske produkter, falder derfor inden for Kommissionens skøn i forbindelse med gennemførelsen af grundforordningen i det omfang, foranstaltningen kan bidrage til importordningens gnidningsløse funktion, når foranstaltningen ikke kan forstyrre en afbalanceret forsyning af fællesmarkedet, som forordningen har til formål at sikre.

(jf. præmis 54-57 og 59)

2. Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning er et af Fællesskabets grundlæggende principper, men de erhvervsdrivende kan dog ikke have nogen berettigede forventninger om opretholdelse af en bestående situation, som Fællesskabets institutioner kan ændre ved beslutninger truffet inden for rammerne af deres skøn på et område som de fælles markedsordninger, hvis formål netop kræver en konstant tilpasning efter ændringer i den økonomiske situation.

Derfor kan de erhvervskredse, der er interesseret i bananimport til Fællesskabet, ikke have nogen forventning om opretholdelse af den gældende ordning, som i tidens løb ikke blot har undergået talrige ændringer, navnlig inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen, men som også kræver en konstant tilpasning ud fra ændringerne i den økonomiske situation, hvilket giver Fællesskabernes institutioner et vidt skøn.

(jf. præmis 70 og 71)

3. Retten til fri erhvervsudøvelse såvel som princippet om ejendomsrettens ukrænkelighed er et led i de almindelige fællesskabsretlige grundsætninger. Disse rettigheder er imidlertid ikke absolutte rettigheder, men skal ses i sammenhæng med deres funktion i samfundet. Følgelig kan retten til fri erhvervsudøvelse såvel som udøvelse af ejendomsretten underlægges begrænsninger, forudsat at sådanne begrænsninger er nødvendige for at tilgodese almene hensyn, som Fællesskabet forfølger, og ikke indebærer et uforholdsmæssigt og uantageligt indgreb i det centrale indhold af den beskyttede rettighed.

Dette er tilfældet for artikel 6, litra c), i forordning nr. 896/2001 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 404/93 for så vidt angår ordningen for import af bananer til Fællesskabet, som afskærer virksomheder, der er knyttet til en traditionel importør, fra toldkontingenterne i deres egenskab af traditionelle importører, jf. artikel 143 i forordning nr. 2454/93. Denne begrænsning forfølger nemlig et formål i almenhedens interesse, nemlig at bekæmpe kunstige og spekulative handlinger på området for tildeling af importlicenser, og der er i lyset af dette formål ikke tale om et uforholdsmæssigt og uacceptabelt indgreb, der krænker selve kernen i retten til fri erhvervsudøvelse.

(jf. præmis 82-85)