ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Domstolens dom (Femte Afdeling) af 31. januar 2008 — Kommissionen mod Spanien

(sag C-32/07)

»Traktatbrud — direktiv 2001/84/EF — ophavsret — følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk«

Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 10)

Angående

Traktatbrud — undladelse af inden for den fastsatte frist at vedtage alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/84/EF af 27. september 2001 om følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk (EFT L 272, s. 32).

Konklusion

1) Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/84/EF af 27. september 2001 om følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.

2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 31. januar 2008 — Kommissionen mod Spanien

(sag C-32/07)

»Traktatbrud — direktiv 2001/84/EF — ophavsret — følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk«

Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 10)

Angående

Traktatbrud — undladelse af inden for den fastsatte frist at vedtage alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/84/EF af 27. september 2001 om følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk (EFT L 272, s. 32).

Konklusion

1) Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/84/EF af 27. september 2001 om følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 31. januar 2008 — Kommissionen mod Italien

(sag C-69/07)

»Traktatbrud — direktiv 2003/35/EF — miljø — offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 9)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26. maj 2003 om mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer på miljøområdet og om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF og 96/61/EF for så vidt angår offentlig deltagelse og adgang til klage og domstolsprøvelse (EUT L 156, s. 17).

Konklusion

1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26. maj 2003 om mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer på miljøområdet og om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF og 96/61/EF for så vidt angår offentlig deltagelse og adgang til klage og domstolsprøvelse, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.

2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 31. januar 2008 — Kommissionen mod Italien

(sag C-69/07)

»Traktatbrud — direktiv 2003/35/EF — miljø — offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 9)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26. maj 2003 om mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer på miljøområdet og om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF og 96/61/EF for så vidt angår offentlig deltagelse og adgang til klage og domstolsprøvelse (EUT L 156, s. 17).

Konklusion

1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26. maj 2003 om mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer på miljøområdet og om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF og 96/61/EF for så vidt angår offentlig deltagelse og adgang til klage og domstolsprøvelse, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 31. januar 2008 — Kommissionen mod Luxembourg

(sag C-268/07)

»Traktatbrud — direktiv 2004/17/EF — fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Institutionernes retsakter — direktiver — medlemsstaternes gennemførelse (art. 249 EF) (jf. præmis 9 og 10)

2. Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktiver — undladelse — begrundet i interne forhold — ikke tilladt (art. 226 EF) (jf. præmis 13)

3. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 14)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (EUT L 134, s. 1).

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv.

2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 31. januar 2008 — Kommissionen mod Luxembourg

(sag C-268/07)

»Traktatbrud — direktiv 2004/17/EF — fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Institutionernes retsakter — direktiver — medlemsstaternes gennemførelse (art. 249 EF) (jf. præmis 9 og 10)

2. Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktiver — undladelse — begrundet i interne forhold — ikke tilladt (art. 226 EF) (jf. præmis 13)

3. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 14)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (EUT L 134, s. 1).

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv.
Sag C-19/07

Arvingerne efter Paul Chevassus-Marche

mod

Groupe Danone m.fl.

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af cour de cassation (Frankrig))

»Tilnærmelse af lovgivningerne — direktiv 86/653/EØF — selvstændige handelsagenter — ret til provision for en agent, der er blevet overdraget et bestemt geografisk område — forretninger afsluttet uden agenturgiverens medvirken«

Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. januar 2008 I - 161

Sammendrag af dom

Fri bevægelighed for personer – etableringsfrihed – selvstændige handelsagenter – direktiv 86/653

(Rådets direktiv 86/653, art. 7, stk. 2, første led, artikel 10, stk. 1 og 2, og artikel 11, stk. 1)

Artikel 7, stk. 2, første led, i direktiv 86/653 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter skal fortolkes således, at en handelsagent, der har fået overdraget et bestemt geografisk område, ikke har ret til provision af forretninger, der afsluttes af kunder, der hører til dette område, med en tredjemand uden agenturgiverens direkte eller indirekte medvirken.

Selv om denne bestemmelse begrænser sig til at omfatte alle »forretninger, der afsluttes i agenturkontraktperioden«, uden andre præciseringer, end at disse afsluttes med en kunde, der hører til et geografisk område eller en kundekreds, der er blevet handelsagenten overdraget, fremgår det imidlertid af stk. 1 og 2 i direktivets artikel 10, når de læses i sammenhæng, at handelsagentens ret til provision opstår, når agenturgiveren har eller skulle have gennemført sin forpligtelse, eller når tredjemanden i forhold til agenturkontrakten, dvs. kunden, har eller skulle have gennemført sin. I alle disse tilfælde er agenturgiverens deltagelse i de forretninger, som handelsagenten kan kræve provision af, en nødvendighed. Dette støttes af affattelsen af direktivets artikel 11, stk. 1, hvorefter retten til provision kun kan bortfalde, hvis og i det omfang det godtgøres, at kontrakten mellem tredjemand og agenturgiver ikke gennemføres, og den manglende gennemførelse ikke skyldes omstændigheder, som kan tilregnes agenturgiveren.

Det påhviler den nationale ret at afgøre, idet den skal tage hensyn til, at det er et af direktivets formål at sikre beskyttelsen af handelsagenten, og den forpligtelse til at handle loyalt og redeligt, der i medfør af direktivets artikel 4 påhviler agenturgiveren, hvorvidt de tilgængelige oplysninger gør det muligt eller ej at fastslå, om der foreligger en sådan medvirken, og om den har retlig, f.eks. ved en fuldmægtigs mellemkomst, eller faktisk karakter.

(jf. præmis 16 og 19-23 samt domskonkl.)
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 8. maj 2008 — Kommissionen mod Belgien

(Sag C-392/07)

»Traktatbrud — direktiv 2005/19/EF — fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 7)

2. Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktiver — undladelse — begrundet i interne forhold — ikke tilladt (art. 226 EF) (jf. præmis 9)

Angående

Traktatbrud — undladelse af inden for den fastsatte frist at vedtage de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 2005/19/EF af 17. februar 2005 om ændring af direktiv 90/434/EØF om en fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater (EFT L 58, s. 19).

Konklusion

1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2005/19/EF af 17. februar 2005 om ændring af direktiv 90/434/EØF om en fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme direktivet.

2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 8. maj 2008 — Kommissionen mod Belgien

(Sag C-392/07)

»Traktatbrud — direktiv 2005/19/EF — fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

1. Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 7)

2. Medlemsstater — forpligtelser — gennemførelse af direktiver — undladelse — begrundet i interne forhold — ikke tilladt (art. 226 EF) (jf. præmis 9)

Angående

Traktatbrud — undladelse af inden for den fastsatte frist at vedtage de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 2005/19/EF af 17. februar 2005 om ændring af direktiv 90/434/EØF om en fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater (EFT L 58, s. 19).

Konklusion

1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2005/19/EF af 17. februar 2005 om ændring af direktiv 90/434/EØF om en fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme direktivet.
En medlemsstat tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til direktiv 89/48 — om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed — såfremt den undlader at træffe de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre dette direktiv for så vidt angår erhvervet som hospitalsfarmaceut.

Retten til at få anerkendt eksamensbeviser er udtryk for den grundlæggende ret til etableringsfrihed, der sikres ved artikel 43, stk. 2, EF. Der er således med direktiv 89/48 indført en »metode for gensidig anerkendelse« af de heri omhandlede eksamensbeviser, der indeholder en generel ordning for anerkendelse af eksamensbeviser fra højere læreanstalter, som giver adgang til et lovreguleret erhverv og dermed til udøvelsen af en traktatbestemt ret.

Artikel 47, stk. 3, EF kan ikke fortolkes således, at det er udelukket, at et direktiv, der har til formål at indføre en sådan ordning, kan finde anvendelse på sundhedssektoren. En sådan fortolkning ville nemlig medføre, at ud over, at direktiv 89/48 ikke ville blive anvendt, ville den mere generelt også afskære fællesskabsborgerne fra retten til anerkendelse af eksamensbeviser som specialist i farmaci, til trods for, at denne ret fremgår af artikel 43, stk. 2, EF.

Det følger heraf, at anerkendelsen af eksamensbeviser, der giver adgang til erhvervet som hospitalsfarmaceut, er omfattet af direktiv 89/48’s anvendelsesområde, og at medlemsstaterne er forpligtede til at indføre en ordning til anerkendelse heraf ifølge betingelserne i dette direktiv.

(jf. præmis 37-39, 43 og 44 samt domskonkl.)
Forenede sager C-55/07 og C-56/07

Othmar Michaeler m.fl.

mod

Amt für sozialen Arbeitsschutz, tidligere Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen

og

Autonome Provinz Bozen

(anmodninger om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesgericht Bozen (Italien))

»Direktiv 97/81/EF — ligebehandling af deltidsansatte og fuldtidsansatte — forskelsbehandling — administrativ hindring, der kan begrænse mulighederne for deltidsarbejde«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsat den 24. januar 2008 I - 3137

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 24. april 2008 I - 3157

Sammendrag af dom

Socialpolitik – adgang til beskæftigelse samt arbejdsvilkår – ligebehandling – direktiv 97/81 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde

[Rådets direktiv 97/81, bilag, § 5, stk. 1, litra a)]

§ 5, stk. 1, litra a), i rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS, vedlagt som bilag til direktiv 97/81 vedrørende denne rammeaftale, skal fortolkes således, at den er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter der inden for 30 dage efter indgåelse af en kontrakt om deltidsarbejde skal sendes en kopi heraf til myndighederne.

Denne administrative formalitet samt en sanktionsordning, hvorved der i tilfælde af manglende anmeldelse betales en dagbøde for hver berørt arbejdskontrakt uden en maksimumsgrænse for størrelsen af den samlede bøde, indebærer nemlig tilsammen, at arbejdsgivere afskrækkes fra at anvende deltidsarbejde.

I øvrigt risikerer forpligtelsen til anmeldelse af kontrakter om deltidsarbejde til myndighederne, som følge af omkostningerne samt de sanktioner, der er knyttet hertil, at påvirke de små og mellemstore virksomheder, der i mangel af rådighed over ressourcer svarende til de store virksomheders ressourcer således tilskyndes til at fravælge den tilrettelæggelse af deltidsarbejde, som direktiv 97/81 har til formål at fremme.

(jf. præmis 27-30 og domskonkl.)
Sag C-143/07

AOB Reuter & Co.

mod

Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Hamburg)

»Landbrug — forordning (EØF) nr. 3665/87 — artikel 11 — ordning om eksportrestitutioner for landbrugsprodukter — betingelse for tildeling af restitutionen — restitution udbetalt til eksportør efter fremlæggelse af dokumenter, som medkontrahenten har forfalsket — vare ikke udført — betingelser for anvendelse af sanktioner«

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 24. april 2008 I - 3173

Sammendrag af dom

Landbrug – fælles markedsordning – eksportrestitutioner

(Kommissionens forordning nr. 3665/87, art. 11, stk. 1)

Artikel 11, stk. 1, i forordning nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som ændret ved forordning nr. 2945/94 skal fortolkes således, at den sanktion, der er fastsat heri, finder anvendelse på en eksportør, der har ansøgt om eksportrestitutioner for en vare, når denne vare som følge af svigagtig adfærd fra eksportørens medkontrahent ikke er blevet udført.

Når det viser sig, at udførslen af en vare, for hvilken der er tildelt restitution, ikke har fundet sted, er det nemlig klart, at eksportøren har ansøgt om en restitution, der er højere end den restitution, der finder anvendelse, idet der ikke udbetales restitution, såfremt der ikke har foreligget en egentlig udførsel.

Endvidere kan der ikke tilføjes et yderligere undtagelsestilfælde, der bl.a. består i, at eksportøren ikke har handlet uagtsomt, til den udtømmende liste i denne bestemmelse. En medkontrahents uagtsomhed eller fejltagelse henhører under sædvanlig handelsrisiko og kan ikke anses for uforudseelig i handelsforhold. Eksportøren har et frit valg med hensyn til sine medkontrahenter, og det påhviler eksportøren at træffe passende modforholdsregler enten ved at indføje bestemmelser herom i de pågældende kontrakter eller ved at tegne en særlig forsikring.

(jf. præmis 25, 36 og 37 samt domskonkl.)
1.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 35-37)
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 3. april 2008 — Kommissionen mod Portugal

(Sag C-289/07)

»Traktatbrud — direktiv 2004/17/EF — samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 9)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (EUT L 134, s. 1).

Konklusion

1) Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 71 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester, idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv.

2) Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 3. april 2008 — Kommissionen mod Portugal

(Sag C-289/07)

»Traktatbrud — direktiv 2004/17/EF — samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«

Traktatbrudssøgsmål — Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget — relevante forhold — forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist (art. 226 EF) (jf. præmis 9)

Angående

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (EUT L 134, s. 1).

Konklusion

1) Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 71 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester, idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv.
Sag C-124/07

J.C.M. Beheer BV

mod

Staatssecretaris van Financiën

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden)

»Sjette momsdirektiv — tjenesteydelser i forbindelse med forsikringstransaktioner — forsikringsmæglere og -formidlere«

Domstolens dom (Første Afdeling) af 3. april 2008 I - 2103

Sammendrag af dom

Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – fritagelser i henhold til sjette direktiv

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt B, litra a)]

Artikel 13, punkt B, litra a), i sjette direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter skal fortolkes således, at den omstændighed, at en forsikringsmægler eller -formidler ikke har et direkte forhold til parterne i den forsikrings- eller genforsikringsaftale, til hvis indgåelse han bidrager, men udelukkende har et indirekte forhold til parterne via en anden afgiftspligtig person, der har et direkte forhold til en af disse parter, og med hvilken denne forsikringsmægler eller -formidler er aftalemæssigt forbundet, ikke er til hinder for, at den ydelse, som forsikringsmægleren eller -formidleren leverer, fritages for merværdiafgift i henhold til nævnte bestemmelse.

(jf. præmis 29 og domskonkl.)