DA Den Europæiske Unions Tidende C 409/27

Sag anlagt den 24. juni 2014 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen

(Sag C-303/14)

2014/C 409/39

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved K. Mifsud-Bonnici og K. Herrmann, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Polen

Sagsøgerens påstande

— Det fastslås, at Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 2, sammenholdt med artikel 12, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF) nr. 303/2008 (1), artikel 12, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF) nr. 304/2008 (2), artikel 7, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 305/2008 (3), artikel 6, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 306/2008 (4), artikel 4, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 307/2008 (5), artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 308/2008 (6) og artikel 13, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 (7), idet den ikke har givet Kommissionen meddelelse om certificeringsorganerne for personale og virksomheder og om betegnelserne for autorisationer til personale og virksomheder, der varetager aktiviteterne i henhold til visse fluorholdige drivhusgasser, som er genstanden for Kommissionens gennemførelsesforordning, og idet den ikke har vedtaget regler for sanktioner ved tilsidesættelse af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 af 17. maj 2006 om visse fluorholdige drivhusgasser, og har undladt at meddele Kommissionen disse.

— Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 842/2006 forpligter medlemsstaterne til at give Kommissionen meddelelse om deres uddannelses- og autorisationsprogrammer for virksomheder og personale, der er involveret i installation, vedligeholdelse eller servicering af det udstyr og de systemer, der henhører under artikel 3, stk. 1, samt i genvindingen af fluorholdige drivhusgasser. Denne forpligtelse præciseres i Kommissionens gennemførelsesforordning, der er vedtaget med hjemmel i artikel 5, stk. 1, i forordning nr. 842/2006.

Det første anbringende vedrører den omstændighed, at Republikken Polen indtil nu ikke har meddelt Kommissionen navnene på certificeringsorganerne for personale og virksomheder, der udfører lækagekontrol, installation, vedligeholdelse eller servicering af stationært køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeudstyr, brandsikringssystemer og brandslukkere, og genindvinding af fluorholdige drivhusgasser, samt betegnelserne for autorisationer til personale og virksomheder, der opfylder kravene til autorisation i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordninger. Republikken Polen har heller ikke givet meddelelse om navnene på certificeringsorganerne for personale og virksomheder, som genindvinder visse fluorholdige drivhusgasser fra højspændingsanlæg og udstyr, der indeholder opløsningsmidler, som er baseret på fluorholdige drivhusgasser, samt betegnelserne for autorisationer til personale, der opfylder kravene til autorisation i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordninger. De polske myndigheder har ligeledes undladt — i den form, der er fastsat i forordning nr. 308/2008 — at give Kommissionen meddelelse om navnene på certificeringsorganerne for personale og betegnelserne for uddannelsesbeviser for personale, der opfylder de krav, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 307/2008 og i bilaget til denne forordning.

Det andet anbringende vedrører den omstændighed, at Kommissionen ikke har fået meddelelse om de nationale bestemmelser, der vedrører de sanktioner, der skal finde anvendelse i tilfælde af tilsidesættelse af bestemmelserne i forordning nr. 842/2006. Pligten til at vedtage sanktioner og meddele Kommissionen disse er særlig vigtig med henblik på at give forpligtelserne i henhold til artikel 3, 4 og 5, i forordning nr. 842/2006 en effektiv virkning i forhold til operatørerne af stationært udstyr. Desuden er vedtagelsen af sådanne sanktioner og meddelelsen herom til Kommissionen afgørende for at sikre, at de forpligtelser, der påhviler producenterne af produkter og udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, jf. denne forordnings artikel 7, overholdes. Tilsidesættelse af de i artikel 8 og 9 i forordning nr. 842/2006 fastsatte forpligtelser skal ligeledes i henhold til nævnte forordnings artikel 13, stk. 1, sanktioneres på baggrund af nationale bestemmelser, der burde have været meddelt Kommissionen.

(1) EUT L 92, s. 3. Kommissionens forordning (EF) nr. 303/2008 af 2.4.2008 om fastsættelse i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 af mindstekrav og betingelser for gensidig anerkendelse af certificering af virksomheder og personale vedrørende stationært køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeudstyr, der indeholder visse fluorholdige drivhusgasser.

(2) EUT L 92, s. 12. Kommissionens forordning (EF) nr. 304/2008 af 2.4.2008 om fastsættelse i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 af mindstekrav og betingelser for gensidig anerkendelse i forbindelse med autorisation af virksomheder og personale for så vidt angår stationære brandsikringssystemer og brandslukkere indeholdende visse fluorholdige drivhusgasser

(3) EUT L 92, s. 17. Kommissionens forordning (EF) nr. 305/2008 af 2.4.2008 om fastsættelse i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 af mindstekrav og betingelser for gensidig anerkendelse i forbindelse med autorisation af personale, som genvinder visse fluorholdige drivhusgasser fra højspændingsanlæg.

(4) EUT L 92, s. 21. Kommissionens forordning (EF) nr. 306/2008 af 2.4.2008 om fastsættelse i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 af mindstekrav og betingelser for gensidig anerkendelse i forbindelse med autorisation af personale, der genvinder visse opløsningsmidler, som er baseret på fluorholdige drivhusgasser, fra udstyr.

(5) EUT L 92, s. 25. Kommissionens forordning (EF) nr. 307/2008 af 2.4.2008 om fastsættelse i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 af mindstekrav til uddannelsesprogrammer og betingelser for gensidig anerkendelse af uddannelsesbeviser for personale for så vidt angår luftkonditioneringsanlæg i visse motorkøretøjer, der indeholder visse fluorholdige drivhusgasser.

(6) EUT L 92, s. 28. Kommissionens forordning (EF) nr. 308/2008 af 2.4.2008 om fastsættelse i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 af formatet til meddelelse om medlemsstaternes uddannelses- og autorisationsprogrammer

(7) EUT L 161, s. 1.