ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Appel - anbringender - Domstolens prøvelsesret vedrørende vurderingen af beviser - ingen prøvelsesret, medmindre beviser gengives forkert

2. Fællesskabsret - principper - ret til forsvar - kontradiktionsprincippet - skal overholdes i forbindelse med vedtagelsen og offentliggørelsen af Revisionsrettens beretninger

3. Revisionsretten - beretninger - omtale i en beretning af tredjemænd med navns nævnelse - betingelser - prøvelsesret for Fællesskabets retsinstanser - rækkevidde

Sammendrag

1. Det tilkommer Retten alene at bedømme, om det er nødvendigt at supplere bevismaterialet i de sager, der forelægges til afgørelse. Det henhører under dens frie skøn at vurdere beviskraften af dokumenterne i sagen, og Domstolen har ikke nogen prøvelsesret under appelsagen vedrørende denne vurdering, medmindre de beviser, som er fremlagt for Retten, er gengivet forkert, eller det fremgår af de fremlagte dokumenter, at Rettens konstateringer er materielt urigtige.

( jf. præmis 19 )

2. Kontradiktionsprincippet er et generelt retsprincip, som Domstolen skal sikre overholdelsen af. Det gælder for enhver procedure, som kan munde ud i, at en fællesskabsinstitution træffer en beslutning, der berører en persons interesser føleligt.

Selv om vedtagelsen og offentliggørelsen af Revisionsrettens beretninger ikke udgør beslutninger, som direkte påvirker de heri nævnte personers rettigheder, kan de have sådanne følger for dem, at de pågældende skal have mulighed for at fremsætte bemærkninger vedrørende de punkter i beretningerne, hvori de omtales med navns nævnelse, før disse vedtages endeligt.

( jf. præmis 28 og 29 )

3. Når der foreligger særlige omstændigheder, som kan vedrøre tilsidesættelsens grovhed eller risikoen for en sammenblanding, der kan være skadelig for tredjemands interesser, kan det være berettiget, at Revisionsretten i sine beretninger omtaler personer med navns nævnelse, som i princippet ikke er undergivet dens kontrolbeføjelse, forudsat de pågældende er indrømmet ret til kontradiktion.

Det tilkommer i så fald Retten under et for den indbragt søgsmål at vurdere, om det, henset til formålet med beretningens offentliggørelse, var nødvendigt og i overensstemmelse med proportionalitetskravet at nævne de pågældendes navne. Den fulde prøvelsesret, som tilkommer Retten på dette punkt, henhører under dennes frie faktumbedømmelse, som ikke kan prøves under appelsagen, medmindre de foretagne konstateringer er materielt urigtige, eller sagens elementer er gengivet forkert.

( jf. præmis 40 og 41 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Appel - anbringender - kritik af præmisser uden betydning for den anfægtede konklusion - irrelevant anbringende

(EF-statutten for Domstolen, art. 49, stk. 1)

2. Appel - anbringender - anbringende, hvormed Rettens afgørelse om sagens omkostninger anfægtes - må afvises, når alle de øvrige anbringender er forkastet

(EF-statutten for Domstolen, art. 51, stk. 2)

Sammendrag

1. Et anbringende under en appelsag, hvormed der anfægtes præmisser i en af Retten afsagt dom, som er uden betydning for dennes konklusion, er irrelevant.

Når præmisserne i en af Retten afsagt dom vedrører spørgsmålet om et passivitetssøgsmåls bortfald som følge af, at den pågældende institution først har taget stilling efter sagens anlæg - og præmisserne dermed i sig selv i tilstrækkelig grad begrunder Rettens beslutning om, at det er ufornødent at træffe afgørelse - er et anbringende under en appelsag, hvorved samme doms præmisser vedrørende realitetspåkendelsen af passivitetspåstanden anfægtes, irrelevant. Disse præmisser er nemlig uden betydning for den anfægtede domskonklusion, idet det fremgår af Domstolens praksis, at når den har fastslået, at det er ufornødent at træffe afgørelse i en sag, hvis genstand er bortfaldet, er det unødvendigt at undersøge, om samme sag kan antages til realitetsbehandling.

( jf. præmis 26-29 )

2. Når alle de øvrige anbringender under en appelsag forkastes, er det fast retspraksis, at en påstand om, at Rettens afgørelse vedrørende sagsomkostningerne er retsstridig, må afvises i medfør af artikel 51, stk. 2, i EF-statutten for Domstolen. Ifølge denne bestemmelse kan der ikke iværksættes appel alene til forandring af afgørelser om sagsomkostningerne eller disses størrelse.

( jf. præmis 31 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Transport - luftfart - fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner - nationale bestemmelser, der fastsætter forskellige passagerafgifter for indenrigsflyvninger og for flyvninger inden for Fællesskabet - ikke tilladt

(EF-traktatens art. 59 (efter ændring nu art. 49 EF); Rådets forordning nr. 2408/92, art. 3, stk. 1)

Sammendrag

$$Nationale bestemmelser, der fastsætter forskellige passagerafgifter for indenrigsflyvninger og for flyvninger inden for Fællesskabet, må anses for at udgøre en restriktion af den frie udveksling af tjenesteydelser, der er forbudt i henhold til traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF), sammenholdt med artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2408/92 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet, der har til formål, at der inden for luftfartssektoren fastlægges betingelser for anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser. Den i traktatens artikel 59 opstillede frihed er således også til hinder for anvendelse af nationale bestemmelser, som bevirker, at levering af tjenesteydelser mellem medlemsstater bliver vanskeligere end levering af tjenesteydelser internt i en medlemsstat.

( jf. præmis 11, 12 og 15 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug - fælles landbrugspolitik - den agromonetære ordning for euroen - overgangsforanstaltninger for euroens indførelse i forbindelse med den fælles landbrugspolitik - vurdering af en kompliceret økonomisk situation - Rådets frie skøn - lovlighed - prøvelsesret - grænser

(Rådets forordning nr. 2800/98, art. 2)

2. Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - rækkevidde

(EF-traktaten, art. 190 (nu art. 253 EF))

Sammendrag

1. Ved vurderingen af en kompliceret økonomisk situation, f.eks. inden for rammerne af den agromonetære ordning for euroen, har fællesskabslovgiver i vidt omfang et frit skøn. Fællesskabets retsinstanser må ved kontrollen med, om denne beføjelse udøves retmæssigt, ikke erstatte den kompetente myndigheds skøn med deres eget, men skal begrænse sig til at undersøge, om den kompetente myndigheds afgørelse er behæftet med en åbenlys vildfarelse eller magtfordrejning, eller om myndigheden klart har overskredet grænserne for sit frie skøn.

( jf. præmis 36 )

2. Selv om det af den begrundelse, der kræves i henhold til traktatens artikel 190 (nu artikel 253 EF), klart og utvetydigt skal fremgå, hvilke betragtninger den fællesskabsmyndighed, som har udstedt den anfægtede retsakt, har lagt til grund, således at de berørte kan gøre sig bekendt med baggrunden for den trufne foranstaltning, og Domstolen kan udøve sin kontrol, kræves det ikke, at en retsakts begrundelse angiver alle de forskellige relevante faktiske og retlige momenter. Det kan navnlig ikke kræves, at begrundelsen specificerer de forskellige, undertiden meget talrige og sammensatte omstændigheder, under hensyn til hvilke forordningen er vedtaget, og derfor ej heller, at den indeholder en mere eller mindre fuldstændig vurdering heraf.

Spørgsmålet om, hvorvidt begrundelsespligten er overholdt, skal desuden ikke blot vurderes i forhold til den anfægtede retsakts ordlyd, men ligeledes i forhold til den sammenhæng, hvori den indgår, samt alle de retsregler, som gælder på det pågældende område. Heraf følger, at hvis det mål, der forfølges af institutionen, i det væsentlige fremgår af den anfægtede retsakt, vil det være overflødigt at kræve en særlig begrundelse for de enkelte afgørelser af teknisk art, som institutionen har truffet.

( jf. præmis 63 og 64 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgifter - det fælles merdiværdiafgiftssystem - beskatningsgrundlag - levering af goder - modværdi, der kan bestå i en tjenesteydelse - betingelse - tjenesteydelse, der har direkte sammenhæng med leveringen og kan opgøres i penge - levering af gaver for hvervning af nye kunder - indkøbspris og forsendelsesomkostninger for hvervegaver afholdt af leverandøren

[Rådets direktiv 77/388, art. 11, punkt A, stk. 1, litra a)]

Sammendrag

$$Modværdien af en levering af goder kan bestå i en tjenesteydelse og udgøre beskatningsgrundlaget for denne i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), i sjette direktiv 77/388, såfremt der er en direkte sammenhæng mellem leveringen af goderne og tjenesteydelsen, og tjenesteydelsens værdi kan opgøres i penge. Denne værdi, der er en subjektiv værdi og ikke en værdi ansat efter objektive kriterier, må være lig med den værdi, som modtageren af tjenesteydelser tillægger de tjenesteydelser, han efterspørger, og svare til det beløb, som han er villig til at betale for at opnå tjenesteydelsen. I tjenesteydelsens værdi indgår samtlige de omkostninger, som modtageren afholder for at opnå den pågældende ydelse, herunder udgifter til accessoriske ydelser, der er knyttet til leveringen af goder.

I henhold til artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), omfatter beskatningsgrundlaget for levering af en gave, som modtageren får tilsendt for at have hvervet en ny kunde, derfor ud over indkøbsprisen for gaven også forsendelsesomkostningerne, når disse afholdes af den, der leverer gaven.

( jf. præmis 17, 22-25 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fri bevægelighed for personer - arbejdstagere - ligebehandling - arbejdsvilkår - administrativ og kontraktlig praksis, indført af visse offentlige universiteter, der medfører, at rettigheder erhvervet af tidligere lektorer i fremmedsprog ikke anerkendes - forskelsbehandling - ikke tilladt

(EF-traktaten, art. 48 (efter ændring nu art. 39 EF))

Sammendrag

$$Ligebehandlingsprincippet, der har fundet særligt udtryk i traktatens artikel 48 (efter ændring nu artikel 39 EF), indebærer ikke alene et forbud mod åbenlyse former for forskelsbehandling, begrundet i nationalitet, men også mod alle former for skjult forskelsbehandling, som ved anvendelse af andre kriterier reelt fører til samme resultat.

Den administrative og kontraktlige praksis, der er indført af visse offentlige universiteter i en medlemsstat, der ikke anerkender de rettigheder, som tidligere lektorer i fremmedsprog, der er blevet medarbejdere og sprogeksperter i modersmål, har erhvervet, skønt en sådan anerkendelse er sikret alle indenlandske arbejdstagere, fører til forskelsbehandling. Den berørte medlemsstat har således tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i medfør af traktatens artikel 48, idet den ikke har sikret anerkendelse af velerhvervede rettigheder for de nævnte lektorer.

( jf. præmis 24, 31 og 36 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Traktatbrudssøgsmål - Kommissionens søgsmålsret - skønsmæssig beføjelse - domstolsprøvelse - grænser

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

2. Transport - lufttransport - fri udveksling af tjenesteydelser - begrænsninger - national lovgivning, der fastsætter forskellige satser for lufthavnsskatter for henholdsvis indenrigsflyvninger og flyvninger inden for Fællesskabet - ikke tilladt

(EF-traktaten, art. 59 (efter ændring nu art. 49 EF); Rådets forordning nr. 2408/92, art. 3, stk. 1)

Sammendrag

1. Uanset de øvrige beføjelser, som Kommissionen har i henhold til traktaten til at sikre medlemsstaternes overholdelse af fællesskabsretten, vurderer den frit, om der skal anlægges traktatbrudssag eller ej, uden at den skal begrunde sit valg, og de overvejelser, der er afgørende for dette valg, har ingen betydning for formalitetsspørgsmålet. Domstolen er alene forpligtet til at efterprøve, om den valgte procedure i princippet kan benyttes over for den påståede overtrædelse.

( jf. præmis 17 )

2. En national lovgivning, der bestemmer, at en skat på ydelser til passagerer, der er højere for flyvninger inden for Fællesskabet end for indenrigsflyvninger, og en skat på security, der er højere for flyvninger inden for Fællesskabet end for visse indenrigsflyvninger, udgør en begrænsning i den frie udveksling af tjenesteydelser, der er forbudt i henhold til traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF), sammenholdt med artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2408/92 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet, der har til formål, at der inden for luftfartssektoren fastlægges betingelser for anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser. Traktatens artikel 59 er således bl.a. - i lyset af et indre marked - til hinder for anvendelse af nationale bestemmelser, som bevirker, at levering af tjenesteydelser mellem medlemsstater bliver vanskeligere end levering af tjenesteydelser internt i en medlemsstat.

( jf. præmis 22, 27 og 38 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik - beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed - direktiv 93/104 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden - nationale regler, der som betingelse for at erhverve ret til årlig betalt ferie kræver, at der er fuldført en minimumsbeskæftigelsesperiode hos samme arbejdsgiver - ikke tilladt

(Rådets direktiv 93/104, art. 7, stk. 1)

Sammendrag

$$Artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 93/104 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden giver ikke en medlemsstat adgang til at vedtage en national bestemmelse, hvorefter en arbejdstager først begynder at optjene ret til årlig betalt ferie, når han har fuldført en karenstid på 13 ugers uafbrudt beskæftigelse hos den samme arbejdsgiver.

( jf. præmis 64 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - lige løn - pensionskasser, der har fået pålagt at udrede ydelser fra en erhvervstilknyttet pensionsordning - forpligtelse til at sikre ligebehandling af mænd og kvinder - rækkevidde

(EF-traktaten, art. 119 (EF-traktatens art. 117-120 er blevet erstattet af art. 136 EF-143 EF)

Sammendrag

$$Traktatens artikel 119 (traktatens artikel 117-120 er blevet erstattet af artikel 136 EF-143 EF) skal fortolkes således, at organisationer som pensionskasser, der er oprettet i henhold til tysk ret (»Pensionskassen«), og som har fået pålagt at udrede ydelser fra en erhvervstilknyttet pensionsordning, er forpligtet til at sikre ligebehandling af mænd og kvinder, selv om de arbejdstagere, der udsættes for forskelsbehandling på grundlag af køn, har et krav over for de umiddelbart forpligtede, dvs. arbejdsgiverne som parter i ansættelseskontrakterne, og kravet er beskyttet mod arbejdsgiverens insolvens og udelukker forskelsbehandling.

Den omstændighed, at en pensionskasse, der er oprettet i henhold til tysk ret, i sin egenskab af forsikringsselskab er underlagt de forsikringsretlige regler og dermed også det selvstændige forsikringsretlige lighedsprincip, og at en forøgelse af omfanget af pensionskassens forsikringsretlige forpligtelser som følge af anvendelsen af traktatens artikel 119 kunne give anledning til iværksættelse af foranstaltninger med henblik på at finansiere denne forøgelse, herunder eventuelt et krav om højere bidragsbetalinger fra alle de arbejdstagere, der er tilknyttet pensionskassen, er et spørgsmål, der skal løses i national ret. Under alle omstændigheder kan det forhold, at der består et sådant problem, ikke have betydning for forpligtelsen for pensionskasser, der oprettet i henhold til tysk ret, til at overholde ligelønsprincippet i henhold til artikel 119, uden at deres karakter af selvstændige retssubjekter - eller i øvrigt deres egenskab af forsikringsselskaber - i den forbindelse har nogen betydning.

( jf. præmis 25 og 33 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fællesskabsret - fortolkning - effektiv virkning - fortolkning af en bestemmelse, således at dens gyldighed i videst muligt omfang ikke drages i tvivl

2. Landbrug - fælles landbrugspolitik - den agromonetære ordning for euroen - overgangsforanstaltninger for euroens indførelse i den fælles landbrugspolitik - udligningsstøtte

(Kommissionens forordning nr. 2813/98, art. 6)

3. Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - rækkevidde - vurdering i forhold til sammenhængen samt alle de retsregler, som gælder på området

(Art. 253 EF)

Sammendrag

1. Såfremt en fællesskabsbestemmelse kan fortolkes på flere måder, hvoraf kun den ene kan sikre bestemmelsens effektive virkning, skal der gives denne fortolkning prioritet.

Hertil kommer, ifølge et almindeligt fortolkningsprincip, at en bestemmelse i videst muligt omfang skal fortolkes således, at dens gyldighed ikke drages i tvivl.

( jf. præmis 28 og 37 )

2. Artikel 6 i forordning nr. 2813/98 om gennemførelsesbestemmelser for overgangsforanstaltningerne for euroens indførelse i den fælles landbrugspolitik, hvorefter loftet over den udligningsstøtte til landbrugerne, der ydes som følge af kurserne for euroens omregning til nationale valutaenheder og de gældende vekselkurser - hvilket loft er en følge af en nedsættelse af den landbrugsomregningskurs, der var fastfrosset indtil den 1. januar 1999 - forhøjes med det omvendte forhold mellem på den ene side den uigenkaldeligt fastlåste omregningskurs, som Rådet har vedtaget, eller vekselkursen på datoen for den udløsende begivenhed og på den anden side den fastfrosne landbrugsomregningskurs, udgør en undtagelsesbestemmelse, der alene finder anvendelse på direkte støtte, for hvilken den udløsende begivenhed fandt sted den 1. januar 1999.

( jf. præmis 30 og 31 )

3. Spørgsmålet om, hvorvidt begrundelsespligten er opfyldt, skal ikke blot vurderes i forhold til den anfægtede retsakts ordlyd, men ligeledes i forhold til den sammenhæng, hvori den indgår, samt alle de retsregler, som gælder på det pågældende område.

( jf. præmis 41 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Erstatningssøgsmål - tvister opstået på grund af en aftale om erstatning, som er indgået på Rådets og Kommissionens vegne og for disses regning af den nationale myndighed i medfør af forordning nr. 2187/93 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og mejeriprodukter, som midlertidigt har været forhindret i at udøve deres virksomhed - Domstolens kompetence - foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 178 og art. 215, stk. 2 (nu art. 235 EF og art. 288, stk. 2, EF); Rådets forordning nr. 2187/93)

2. Institutionernes retsakter - forordninger - medlemsstaternes gennemførelse - aftaler om erstatning, som er indgået i medfør af forordning nr. 2187/93 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og mejeriprodukter, som midlertidigt har været forhindret i at udøve deres virksomhed - form- og procedureforskrifter i national ret - princippet om beskyttelse af den berettigede forventning - betingelser for anvendelse heraf

(Rådets forordning nr. 2187/93)

Sammendrag

1. Traktatens artikel 215, stk. 2, og artikel 178 (nu hhv. artikel 288, stk. 2, EF og artikel 235 EF) skal fortolkes således, at de ikke tillægger Domstolen kompetence til at påkende tvister opstået på grund af en aftale om erstatning, som er indgået på Rådets og Kommissionens vegne og for disses regning af den kompetente nationale myndighed i medfør af forordning nr. 2187/93 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og mejeriprodukter, som midlertidigt har været forhindret i at udøve deres virksomhed.

( jf. præmis 50 og domskonkl. 1 )

2. I mangel af angivelser herom i forordning nr. 2187/93 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og mejeriprodukter, som midlertidigt har været forhindret i at udøve deres virksomhed, er de aftaler om erstatning, som indgås i medfør af denne forordning, reguleret af bestemmelserne i national ret, forudsat at anvendelsen heraf ikke begrænser fællesskabsrettens rækkevidde og effektivitet.

Ved vurderingen af rækkevidden af de aftaler, som er indgået af de nationale myndigheder på Rådets og Kommissionens vegne og for disses regning, er fællesskabsretten i øvrigt ikke til hinder for at anvende det princip om beskyttelse af den berettigede forventning, som er fastsat i den pågældende medlemsstats nationale ret, forudsat at der også tages hensyn til Fællesskabets interesse.

( jf. præmis 57 og 63 samt domskonkl. 2 og 3 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem - fritagelser i henhold til sjette direktiv - fritagelse for udlejning af fast ejendom - begreb - lejerens betaling til den fremtidige lejer for overtagelse af lejekontrakten - ikke omfattet

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt B, litra b)]

Sammendrag

$$Udlejning af fast ejendom som omhandlet i artikel 13, punkt B, litra b), i direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter består grundlæggende i, at ejeren af en fast ejendom mod betaling af leje og for en aftalt periode overlader lejeren brugsretten til sin ejendom og retten til at udelukke andre herfra. Denne bestemmelse finder anvendelse på indgåelse af lejemål i ejendomme, men ikke på de transaktioner, der foretages på grundlag heraf eller er accessoriske i forhold hertil, uden at de foretages af ejeren selv. Derfor fritager ovennævnte artikel 13, punkt B, litra b), ikke en tjenesteydelse, som en person, der ikke har rettigheder over en given fast ejendom, udfører ved at acceptere at overtage et lejemål i ejendommen fra lejeren mod vederlag.

( jf. præmis 21, 24 og 34 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Appel - anbringender - urigtig bedømmelse af faktiske omstændigheder - afvisning - Domstolens prøvelsesret med hensyn til vurdering af beviserne - udelukket, bortset fra tilfælde af forvanskning

(Art. 225 EF; EF-statutten for Domstolen, art. 51)

Sammendrag

$$Det fremgår af artikel 225 EF og artikel 51 i statutten for Domstolen, at appel er begrænset til retsspørgsmål. Det er derfor alene Retten, der har kompetence til at fastlægge sagens faktiske omstændigheder, bortset fra tilfælde, hvor den faktiske urigtighed af Rettens konstateringer fremgår af de aktstykker, den har fået forelagt, og til at tage stilling til disse faktiske omstændigheder. Bedømmelsen af de faktiske omstændigheder udgør ikke - medmindre der er tale om en forvanskning af de for Retten fremlagte beviser - et retsspørgsmål, der som sådant er undergivet Domstolens prøvelsesret under en appel.

( jf. præmis 17 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne - vurdering og styring af luftkvalitet - direktiv 96/62 - medlemsstaternes gennemførelse - forpligtelse til at udpege de kompetente myndigheder og organer inden for den fastsatte frist - fremtidig fastsættelse af visse detaljerede elementer - uden betydning

(Rådets direktiv 96/62, art. 3, stk. 1)

2. Institutionernes retsakter - direktiver - medlemsstaternes gennemførelse - eksisterende regionale regler utilstrækkelige

(EF-traktaten, art. 189, stk. 3 (nu art. 249, stk. 3, EF))

Sammendrag

1. Direktiv 96/62, der har til formål at fastlægge de grundlæggende principper for en fælles strategi vedrørende vurdering og styring af luftkvalitet, bestemmer, at medlemsstaterne skal udpege de kompetente myndigheder og organer, der bl.a. skal kontrollere de grænse- og tærskelværdier, der skal fastsættes for de forurenende stoffer, der er opført i bilag I til direktivet. Den omstændighed, at direktivet bestemmer den fremtidige fastsættelse af visse detaljerede elementer, såsom grænse- og tærskelværdier for de forurenende stoffer, der fremgår af bilag I, kan ikke uden nogen udtrykkelig bestemmelse herom indebære, at medlemsstaterne fritages for deres forpligtelse til inden for den fastsatte frist at træffe de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet. Forpligtelsen til at udpege, der udgør et første skridt til gennemførelsen af direktivets generelle formål, er nemlig alene af generel karakter, og gælder, uanset om alle betingelser for at anvende fællesskabsbestemmelserne allerede er opfyldt.

( jf. præmis 30-32 )

2. Gennemførelsen af et direktiv i national ret skal ske ved bestemmelser, der kan skabe en retstilstand med den fornødne bestemthed, klarhed og forståelighed, hvorved den enkelte borger har mulighed for at kende sine rettigheder og pligter.

( jf. præmis 38 )