Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssoegsmaal - frister - udgangspunkt - den dato, paa hvilken sagsoegeren har faaet kendskab til retsakten - subsidiaer karakter - Raadets afgoerelse om godkendelse paa Faellesskabets vegne af en international aftale - datoen for offentliggoerelse

(EF-traktaten, art. 173, stk. 5)

2 Annullationssoegsmaal - akter, der kan vaere genstand for soegsmaal - Raadets afgoerelse om godkendelse paa Faellesskabets vegne af en international aftale

(EF-traktaten, art. 173)

3 Annullationssoegsmaal - akter, der kan vaere genstand for soegsmaal - afgoerelse 94/800 om indgaaelse af aftalerne i Uruguay-rundens regi - soegsmaal om annullation af afgoerelsen i begraenset omfang - formaliteten

(EF-traktaten, art. 173; Raadets forordning nr. 3290/94; Raadets afgoerelse 94/800)

4 Internationale aftaler - Verdenshandelsorganisationen - GATT 1994 - rammeaftale mellem Faellesskabet og visse tredjelande om bananer - afgoerelse 94/800 - fordeling af toldkontingentet paa nationale kontingenter - forskelsbehandling - ingen - ejendomsret - velerhvervede rettigheder - fri erhvervsudoevelse - proportionalitetsprincippet - tilsidesaettelse - ingen - indfoerelse af en ordning med eksportlicenser, der alene rammer erhvervsdrivende i kategori A og C - tilsidesaettelse af forbuddet mod forskelsbehandling

(EF-traktaten, art. 40, stk. 3; den almindelige overenskomst om told- og udenrigshandel 1994; Raadets forordning nr. 404/93; Raadets afgoerelse 94/800)

Sammendrag

5 Det foelger af ordlyden af traktatens artikel 173, stk. 5, om fristen for annullationssoegsmaal, at kriteriet om den dato, paa hvilken sagsoegeren har faaet kendskab til retsakten, som udgangspunkt for soegsmaalsfristen er subsidiaert i forhold til kriterierne om retsaktens offentliggoerelse eller meddelelse.

Da det er fast praksis, at Raadets retsakter om indgaaelse af internationale aftaler, der er bindende for Faellesskabet, offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, kan en medlemsstat, som anlaegger sag med paastand om annullation af en afgoerelse om godkendelse paa Faellesskabets vegne af en saadan aftale, og som ganske vist har haft kendskab til dennes afgoerelse, fra den blev truffet, med rette gaa ud fra, at afgoerelsen vil blive offentliggjort i EF-Tidende. Naar denne offentliggoerelse i oevrigt faktisk har fundet sted mindre end to maaneder efter vedtagelsen af afgoerelsen, er det datoen for offentliggoerelsen, som faar soegsmaalsfristen til at loebe, selv hvis den offentliggjorte retsakt figurerer under afsnittet »Retsakter hvis offentliggoerelse ikke er obligatorisk«.

6 En medlemsstats mulighed for at anlaegge sag med paastand om annullation af en afgoerelse fra Raadet om indgaaelse af en international aftale, samt den mulighed, som den har for i forbindelse hermed at begaere foreloebige forholdsregler truffet, anfaegtes ikke af, at den naevnte aftale er indgaaet uden forbehold af Faellesskabet, og af, at den saavel faellesskabsretligt som folkeretligt er bindende for institutionerne og medlemsstaterne.

7 Det er ikke til hinder for antagelse til realitetsbehandling af et soegsmaal med paastand om annullation af afgoerelse 94/800 om indgaaelse paa Faellesskabets vegne af de aftaler, der er resultatet af de multilaterale forhandlinger i Uruguay-rundens regi, for saa vidt som Raadet herved har godkendt indgaaelsen af rammeaftalen om bananer med visse tredjelande, at denne rammeaftale kun er et led i denne helhed af aftaler.

Dels fremgaar det nemlig ikke, at saafremt den anfaegtede afgoerelse alene annulleres, for saa vidt den vedroerer indgaaelse af rammeaftalen, vil dette bevirke, at de oevrige gensidige indroemmelser og forpligtelser, der er opnaaet enighed om som led i forhandlingerne i Uruguay-rundens regi, vil blive uvirksomme. Dels er den interne gennemfoerelse af disse aftaler i landbrugssektoren foretaget ved forordning nr. 3290/94 ved hjaelp af saerskilte tilpasninger af de forskellige faellesskabsforordninger om faelles markedsordninger, saaledes at en eventuel annullation af den anfaegtede afgoerelse i det ovennaevnte omfang ikke kan paavirke de tilpasninger, der er foretaget i andre sektorer end sektoren for bananer.

8 Den ordning, der blev indfoert ved rammeaftalen om bananer, der blev indgaaet mellem Faellesskabet og visse tredjelande, og som indgaar i et bilag til GATT 1994, der igen er et bilag til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, som er godkendt paa Faellesskabets vegne ved afgoerelse 94/800, bestemmer i rammeaftalens punkt 2, at toldkontingentet for indfoersler af tredjelandsbananer og ikke-traditionelle AVS-bananer opdeles i saerkvoter, der tildeles forskellige tredjelande eller grupper af tredjelande, saaledes at en bestemt procentdel forbeholdes rammeaftalens kontraherende stater, og i punkt 6, at kun erhvervsdrivende i kategori A og C med udelukkelse af kategori B (som omfatter erhvervsdrivende, der har forhandlet faellesskabsbananer og/eller traditionelle AVS-bananer) er forpligtet til at skaffe sig eksportlicenser hos de kontraherende staters kompetente myndigheder med henblik paa indfoersel af bananer fra disse lande.

Fordelingen af toldkontingentet paa nationale kontingenter, som begunstiger visse tredjelande og saaledes begraenser mulighederne for de erhvervsdrivende i kategori A og C for at indfoere bananer fra andre tredjelande, er ikke i strid med det almindelige princip om forbud mod forskelsbehandling.

Der findes nemlig ikke i faellesskabsretten noget almindeligt princip, som paalaegger Faellesskabet i dets forbindelser udadtil i enhver henseende at behandle forskellige tredjelande ens. Naar en forskellig behandling af tredjelande ikke strider mod faellesskabsretten, kan det derfor heller ikke anses for stridende mod denne retsorden, at Faellesskabets erhvervsdrivende behandles indbyrdes forskelligt, for saa vidt der ikke er tale om andet end en automatisk foelge af forskelsbehandlingen af de tredjelande, som disse erhvervsdrivende har forretningsforbindelser med. De begraensninger i importmulighederne, som indfoerelsen af nationale kontingenter kan medfoere for erhvervsdrivende i kategori A og C, er en automatisk foelge af den forskellige behandling af tredjelandene, alt efter om de er kontraherende parter i rammeaftalen, og alt efter stoerrelsen af det kontingent, som er blevet tildelt dem i denne aftale.

Fordelingen paa nationale kontingenter er heller ikke en tilsidesaettelse af grundrettigheder eller almindelige retsgrundsaetninger.

Med hensyn til ejendomsretten kan ingen erhvervsdrivende nemlig goere krav paa en saadan ret til en markedsandel, som han havde paa et tidspunkt foer indfoerelsen af den naevnte ordning, og heller ikke goere gaeldende, at han har en velerhvervet rettighed eller en berettiget forventning om opretholdelse af situationen, som den bestod foer denne. Med hensyn til de begraensninger af muligheden for at indfoere tredjelandsbananer, som fordelingen af toldkontingentet indebaerer, opfylder de formaal af almen faellesskabsinteresse, som forfoelges med den faelles markedsordning for bananer, og goer foelgelig ikke uretmaessigt indgreb i den frie erhvervsudoevelse for de beroerte erhvervsdrivende. Hvad endelig angaar proportionalitetsprincippet fremgaar det ikke, at fordelingen af det samlede tredjelandskontingent paa nationale kontingenter, der tildeles nogle af tredjelandene, er aabenbart uegnet til at naa de tilstraebte maal, nemlig afsaetning af faellesskabsproduktionen og den traditionelle AVS-produktion af bananer og integration af hidtil opdelte markeder.

Den forskellige behandling, der bestaar i fritagelse af de erhvervsdrivende i kategori B for ordningen med eksportlicenser, hvilket alene for de erhvervsdrivende i kategori A og C indebaerer en forhoejelse af indkoebsprisen paa bananer med oprindelse i de paagaeldende tredjelande paa 33%, er derimod uforenelig med forbuddet mod forskelsbehandling i traktatens artikel 40, stk. 3, andet afsnit, som blot er et specielt udtryk for det almindelige lighedsprincip, der hoerer til faellesskabsrettens grundlaeggende principper, og medfoerer annullation af afgoerelse 94/800, for saa vidt rammeaftalen fritager de erhvervsdrivende i kategori B for den ordning med eksportlicenser, som den fastsaetter.

Ganske vist omfatter den faelles markedsordning for bananer, som den er indfoert ved forordning nr. 404/93, navnlig dens fordelingsordning for toldkontingentet, visse restriktioner eller former for forskelsbehandling til skade for de erhvervsdrivende i kategori A og C, som ikke er i strid med det almindelige princip om forbud mod forskelsbehandling, da de staar i sammenhaeng med formaalet, nemlig en integration af hidtil opdelte markeder, naar det tages i betragtning, at disse forskellige kategorier af erhvervsdrivende befandt sig i en forskellig situation, foer den faelles markedsordning blev indfoert, og at forfoelgelsen af dennes formaal, som er at sikre afsaetningen af faellesskabsproduktionen og den traditionelle AVS-produktion, indebaerer, at der indfoeres en vis ligevaegt mellem de beroerte kategorier af erhvervsdrivende.

Det er imidlertid ikke godtgjort, at denne ligevaegt, for saa vidt den er blevet forrykket ved forhoejelsen af toldkontingentet og den samtidige nedsaettelse af tolden i henhold til rammeaftalen, som de erhvervsdrivende i kategori B ligeledes har fordel af, kun har kunnet genskabes ved at give denne samme kategori erhvervsdrivende en vaesentlig fordel, altsaa kun ved at indfoere en ny differentieret behandling til skade for andre kategorier af erhvervsdrivende, som allerede, da toldkontingentet og fordelingsordningen for dette blev indfoert, blev udsat for lignende begraensninger og differentieret behandling.

Desuden har indfoerelsen af ordningen med importlicenser, ud over at genskabe den naevnte ligevaegt, til formaal at give de tredjelande oekonomisk stoette, som er deltagere i rammeaftalen, og saaledes kompensere for de begraensninger, som forordning nr. 404/93 har paalagt handelen med bananer fra disse lande til fordel for EF-bananer og AVS-bananer. Det fremgaar dog ikke, at forhoejelsen af toldkontingentet og dets fordeling paa nationale kontingenter saavel som den ledsagende nedsaettelse af tolden ikke var tilstraekkeligt til at kompensere for de naevnte begraensninger, og at dette formaal foelgelig maatte opnaas ved kun at paalaegge en del af de erhvervsdrivende, der foretog indfoersler fra disse lande, en oekonomisk byrde.