DOMSTOLENS DOM (TREDJE AFDELING) AF 14 NOVEMBER 1985. - COOPERATIEVE MELKPRODUCTENBEDRIJVEN "NOORD-NEDERLAND" BA (FRICO) MOD PRODUKTSCHAP VOOR ZUIVEL. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF COLLEGE VAN BEROEP VOOR HET BEDRIJFSLEVEN. - BETALING AF MONETAERE UDLIGNINGSBELOEB VED LEVERING AF SMOER TIL SALG UNDER "SMOERTURE". - SAG 275/84.



Samling af Afgørelser 1985 side 03651



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Landbrug _ monetaere udligningsbeloeb _ ydelse _ levering af smoer til salg under sejlture paa havet _ ikke omfattet

( Kommissionens forordninger nr . 2730/79 , art . 5 , og nr . 1371/81 , art . 1 og 2 )

Sammendrag

Artiklerne 1 og 2 i forordning nr . 1371/81 om forskrifter for den administrative anvendelse af monetaere udligningsbeloeb samt artikel 5 i forordning nr . 2730/79 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter skal fortolkes saaledes , at der ikke kan ydes monetaere udligningsbeloeb ved levering af smoer bestemt til salg til rejsende under korte sejlture paa havet med afgang og ankomst i havne i én og samme medlemsstat .

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 26 . oktober 1984 , indgaaet til Domstolen den 20 . november 1984 , har College van Beroep voor het Bedrijfsleven ( herefter benaevnt College van Beroep ) i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af de faellesskabsretlige bestemmelser om betingelserne for ydelse af monetaere udligningsbeloeb ved levering af smoer til salg under »smoerture« .

2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag mellem andelsselskabet Cooeperatieve Melkproducentenbedrijven »Noord-Nederland« BA ( Frico ) ( herefter benaevnt Frico ), som er fast leverandoer af smoer til salg under smoerture , som udgaar fra havne i Nederlandene , og Produktschap voor Zuivel ( offentligretligt nederlandsk organ , som forvalter den faelles markedsordning for mejeriprodukter , herefter benaevnt PZ ).

3 I forelaeggelseskendelsen defineres smoerture som »korte sejlture af faa timers varighed med afsejling og ankomst i EOEF-medlemsstaters havne , i dette tilfaelde Nederlandene , saaledes at turen en del af tiden forloeber uden for soeterritoriet . Den vaesentligste fordel ved disse sejlture er , at passagererne faar mulighed for at koebe en raekke varer uden at skulle betale told , punktafgifter og andre afgifter« .

4 Frico , som i begyndelsen af 1983 blev opfordret til at afgive tilbud paa levering af smoer til en virksomhed , som driver smoerture , spurgte PZ , om levering af smoer til baade , som anvendes til smoerture , gav ret til udbetaling af monetaere udligningsbeloeb .

5 PZ svarede foerst bekraeftende og udbetalte da ogsaa monetaere udligningsbeloeb til Frico de foerste fire maaneder af 1983 . I begyndelsen af maj 1983 meddelte det nederlandske landbrugs- og fiskeriministerium imidlertid PZ , at spoergsmaalet , om der kunne ydes monetaere udligningsbeloeb for levering af smoer til salg paa »smoer baade« for tiden blev droeftet med finansministeriet og Kommissionen . PZ blev anmodet om indtil videre at undlade at udbetale monetaere udligningsbeloeb for de naevnte leverancer .

6 Da Kommissionen besvarede spoergsmaalet benaegtende , paalagde den nederlandske regering den 20 . juni 1983 PZ at afslaa saavel allerede modtagne ansoegninger som nye ansoegninger om ydelse af monetaere udligningsbeloeb . Ultimo juni 1983 meddelte PZ , sagsoegte i hovedsagen , derfor Frico , at der ikke laengere kunne ydes monetaere udligningsbeloeb for smoer , der leveres til baade , som foretager smoerture .

7 Ved skrivelse af 14 . juli 1983 ansoegte Frico om udbetaling af monetaere udligningsbeloeb for de leverancer til smoerbaade , som allerede havde fundet sted , og for hvilke udligningsbeloebene allerede var fratrukket smoerprisen . PZ afslog ansoegningen .

8 Frico anlagde herefter sag ved College van Beroep til proevelse af denne afgoerelse . Selskabet gjorde her gaeldende , at afgoerelsen var uforenelig dels med gaeldende faellesskabsregler , dels med en raekke retsgrundsaetninger , saasom principperne om god forvaltningsskik , retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning .

9 Da gennemgangen af det foerste af disse anbringender rejste tvivl om fortolkningen af gaeldende faellesskabsregler , besluttede den nationale ret at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

»Skal Kommissionens forordning nr . 2730/79 , navnlig artikel 17 , og Kommissionens forordning nr . 1371/81 , i forbindelse med hinanden eller med andre faellesskabsregler , fortolkes saaledes , at der ikke kan ydes monetaere udligningsbeloeb ved eksport af smoer , som under de i kendelsen naermere beskrevne ' smoerture ' saelges til passagererne?«

10 Frico har anfoert , at de gaeldende faellesskabsregler ikke er til hinder for , at der ydes monetaere udligningsbeloeb for eksport af smoer , som saelges til passagererne paa smoerbaade . Artikel 17 i Kommissionens forordning nr . 2730/79 af 29 . november 1979 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter ( EFT L 317 , s . 1 ), lyder nemlig saaledes : »Der ydes ingen restitution for produkter , der saelges eller uddeles om bord paa skibe , og som derefter kan forventes genindfoert i Faellesskabet med fritagelse for afgifter i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 1818/75« . Kommissionens forordning nr . 1371/81 af 19 . maj 1981 om forskrifter for den administrative anvendelse af monetaere udligningsbeloeb ( EFT L 138 , s . 1 ) indeholder imidlertid ikke en tilsvarende bestemmelse . Ifoelge Frico foelger det derfor af principperne om retssikkerhed , ligebehandling og beskyttelse af den berettigede forventning samt princippet om , at der ikke kan udstedes retsakter med tilbagevirkende kraft , at der skal udbetales monetaere udligningsbeloeb for produkter , som saelges om bord paa skibe , herunder skibe , som anvendes til smoerture .

11 Den nederlandske regering har anfoert , at selv om det tilsyneladende er i strid med formaalet med ordningen med monetaere udligningsbeloeb at yde tilskud til eksport af produkter , hvorom det med sikkerhed vides , at de genindfoeres faa timer senere til samme stat med fritagelse for afgifter i henhold til den for rejsende gaeldende ordning , skal der dog betales monetaere udligningsbeloeb for landbrugsprodukter , som saelges om bord paa skibe , herunder de saakaldte smoerbaade . Denne ret foelger efter den nederlandske regerings opfattelse af , at der ikke i forordning nr . 1371/81 stilles noget krav om bestemmelsesstedet for landbrugsprodukterne , og at forordningen ikke indeholder en udtrykkelig undtagelsesbestemmelse for levering af produkter til smoerbaade .

12 Modsat har Kommissionen gjort gaeldende , at den nationale rets spoergsmaal boer besvares bekraeftende . Levering af smoer til smoerture kan nemlig ikke betegnes som eksport , hverken i henhold til artikel 1 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 974/71 af 12 . maj 1971 om visse konjunkturpolitiske foranstaltninger , der skal traeffes inden for landbrugssektoren som foelge af den midlertidige udvidelse af graenserne for kursudsving i visse medlemsstaters valutaer ( EFT 1971 I , s . 231 ) eller i henhold til artikel 1 , stk . 2 , litra c ), i ovennaevnte forordning nr . 1371/81 . Smoerleverancerne kan heller ikke ligestilles med den eksport fra Faellesskabet , som omhandles i artikel 5 i forordning nr . 2730/79 , der kun vedroerer produkter , som forbruges om bord under overfarten . Yderligere ville det vaere helt uforeneligt med formaalet med ordningen at yde monetaere udligningsbeloeb ved levering af smoer under disse omstaendigheder , for saa vidt leveringen udelukkende finder sted paa den beroerte medlemsstats hjemmemarked og ikke kan paavirke samhandelen inden for Faellesskabet eller med tredjelande . Endelig har Kommissionen anfoert , at artikel 17 i forordning nr . 2730/79 under alle omstaendigheder er irrelevant for den foreliggende sag , for saa vidt angaar leverancer bestemt til smoerture , da de ikke er fritaget for afgifter ved import .

13 Det bemaerkes foerst , at artikel 2 i forordning nr . 1371/81 bestemmer , at »der anvendes monetaere udligningsbeloeb for produkter , som indfoeres eller udfoeres« , og at der ved »udfoersel« i henhold til artikel 1 , stk . 2 , litra c ), forstaas »endelig eller midlertidig forsendelse af produkter ...

_ fra en medlemsstat til en anden , og

_ fra en medlemsstat til bestemmelsessteder uden for Faellesskabets omraade« .

14 Det fremgaar imidlertid af den nationale rets definition af smoerture , at smoer , som saelges under disse sejlture , hverken forsendes til en anden medlemsstat eller til et tredjeland . Smoerret skal tvaertimod umiddelbart genindfoeres til forsendelsesmedlemsstatens omraade . Herefter kan det fastslaas , at produktet ikke »udfoeres« i de naevnte bestemmelsers betydning , hvorfor der ikke i dette tilfaelde kan udbetales monetaere udligningsbeloeb .

15 For det andet bemaerkes , at selv om det i artikel 1 , stk . 2 , litra c ), i forordning nr . 1371/81 tilfoejes , at »de i artikel 5 i forordning ( EOEF ) nr . 2730/79 omhandlede leveringer betragtes ogsaa som udfoersel« , fremgaar det af sidstnaevnte bestemmelse , at

»1 ) ved anvendelsen af denne forordning anses foelgende som ligestillet med udfoersel fra Faellesskabet :

a ) levering inden for Faellesskabet af proviant :

_ til soegaaende skibe . . . « .

Begrebet »levering af proviant« er imidlertid helt klart , idet det som fastslaaet i syvende betragtning til forordning nr . 2730/79 kun omfatter produkter , der er bestemt til at konsumeres om bord , og ikke , saaledes som det er tilfaeldet under smoerture , produkter bestemt til salg til passagererne , som tager dem med i land . Det foelger heraf , at artikel 5 i forordning nr . 2730/79 heller ikke kan danne grundlag for ydelse af monetaere udligningsbeloeb ved levering af smoer til salg under smoerture .

16 Dette resultat bekraeftes af selve formaalet med ordningen med monetaere udligningsbeloeb , som dette gentagne gange er blevet praeciseret af Domstolen , blandt andet i dommen af 12 . april 1984 ( Unifrex mod Kommissionen og Raadet , 281/82 , Sml . 1969 ), idet Domstolen udtalte , at »formaalet med indfoerelsen af de monetaere udligningsbeloeb [er] at opretholde de ensartede priser , som er grundlaget for de nuvaerende markedsordninger , og derved undgaa en oploesning af ordningen med interventionspriserne og at opretholde den normale samhandel med landbrugsprodukter saavel mellem medlemsstaterne indbyrdes som med tredjelande . Monetaere udligningsbeloeb kan derfor kun bringes i anvendelse , saafremt de paagaeldende valutaforanstaltninger medfoerer forstyrrelser i samhandelen med landbrugsprodukter« . Det er imidlertid indlysende , at ydelse af monetaere udligningsbeloeb i forbindelse med smoerture ikke kan medfoere forstyrrelser i samhandelen med landbrugsprodukter paa grund af valutaforanstaltninger , da de paagaeldende landbrugsprodukter hverken indgaar i samhandelen inden for Faellesskabet eller i samhandelen med tredjelande .

17 Det bemaerkes endelig , at selv om artikel 17 i forordning nr . 2730/79 udtrykkelig bestemmer , at der ikke kan ydes eksportrestitution for landbrugsprodukter , der saelges eller uddeles om bord paa skibe , og som derefter kan forventes genindfoert i Faellesskabet med fritagelse for afgifter i henhold til forordning nr . 1818/75 , kan henvisningen til denne bestemmelse ikke aendre gyldigheden af de ovenfor fremfoerte betragtninger . Dels er henvisningen til denne bestemmelse , som kun vedroerer ordningen med eksportrestitutioner for landbrugsprodukter , nemlig irrelevant , for saa vidt angaar besvarelsen af den nationale rets spoergsmaal , som udelukkende vedroerer monetaere udligningsbeloeb . Dels fremgaar det direkte af bestemmelsens ordlyd , at det _ modsat det af Frico anfoerte _ var faellesskabslovgiverens mening at der ikke skulle ydes eksportrestitutioner for transaktioner med produkter , som ikke reelt eksporteres . Disse betragtninger foerer til samme resultat , for saa vidt angaar ydelse af monetaere udligningsbeloeb .

18 Det foelger af det anfoerte , at det forelagte spoergsmaal boer besvares med , at artiklerne 1 og 2 i Kommissionens forordning nr . 1371/81 af 19 . maj 1981 om forskrifter for den administrative anvendelse af monetaere udligningsbeloeb samt artikel 5 i Kommissionens forordning nr . 2730/79 af 29 . november 1979 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter skal fortolkes saaledes , at der ikke kan ydes monetaere udligningsbeloeb ved levering af smoer til salg til rejsende under korte sejlture paa havet med afgang og ankomst i havne i én og samme medlemsstat .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

19 De udgifter , der er afholdt af den nederlandske regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( tredje afdeling )

vedroerende det spoergsmaal , som College van Beroep voor het Bedrijfsleven har forelagt ved kendelse af 26 . oktober 1984 , for ret :

Artiklerne 1 og 2 i Kommissionens forordning nr . 1371/81 af 19 . maj 1981 om forskrifter for den administrative anvendelse af monetaere udligningsbeloeb samt artikel 5 i Kommissionens forordning nr . 2730/79 af 29 . november 1979 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter skal fortolkes saaledes , at der ikke kan ydes monetaere udligningsbeloeb vedlevering af smoer til salg til rejsende under korte sejlture paa havet med afgang og ankomst i havne i en og samme medlemsstat .