DA Den Europæiske Unions Tidende C 127/14

Appel iværksat den 24. februar 2015 af Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 12. december 2014 i sag T-550/08, Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG mod Europa-Kommissionen

(Sag C-94/15 P)

(2015/C 127/20)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (ved LLM Rechtsanwältinnen Dr. U. Itzen og J. Ziebarth)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande, idet de for førsteinstansen nedlagte påstande opretholdes

— Den appellerede dom, afsagt den 12. december 2014 af Retten (3. Afdeling) i sag T-550/08, ophæves for så vidt som den vedrører appellanten.

— Subsidiært nedsættes den bøde på 12. mio. EUR, som appellanten er blevet pålagt i artikel 2 i den anfægtede beslutning af 1. oktober 2008.

— Mere subsidiært hjemvises sagen til Den Europæiske Unions Ret til fornyet afgørelse.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den foreliggende appel vedrører dom afsagt den 12. december 2014 af Retten (3. Afdeling) i sag Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG mod Kommissionen, hvormed Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 5476 endelig af 1. oktober 2008 i sag COMP/39 181 — Lysvoks, for så vidt som den vedrører appellanten, subsidiært nedsættelse af den i denne beslutning pålagte bøde.

Appellanten har gjort følgende appelanbringender gældende:

Appellanten har med det første appelanbringende gjort gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 101 TEUF, artikel 196 TEUF samt af væsentlige processuelle- og forsvarsrettigheder, idet Retten har fastslået appellantens bøderetlige ansvar i strid med det EU-kartelretlige virksomhedsbegrebs principper om tilregnelse. Den grundlæggende modsætning består i det forhold, at Retten har behandlet appellanten på den ene side og det særskilt bødepålagte H&R KG og dettes datterselskaber på den anden side som adskilte kartelretlige virksomheder i forbindelse med bødepålæggelsen. Samtidigt har Retten, som Kommissionen før den, behandlet disse virksomheder som en enkelt virksomhed »H&R/Tudapetrol« i forbindelse med spørgsmålet om, hvem handlingen skulle tilregnes, og konstatereingen af en formodet overtrædelse. Disse selskaber kan imidlertid ikke have begået en overtrædelse som en virksomhed samtidig med, at de med henblik på bødepålæggelsen behandles som to virksomheder. Retten har følgelig med urette tiltrådt, at de samme handlinger, som tjener som udgangspunkt, giver anledning dobbelt straf på den angivelige virksomhedsenhed for visse perioder.

Appellanten har med det andet appelanbringende anført, at den appellerede dom tilsidesætter begrundelsespligten (artikel 296 TEUF). Denne tilsidesættelse består først og fremmest i den omstændighed, at dommen ikke indeholder en tilstrækkeligt individualiseret redegørelse vedrørende de beskyldninger, der er rettet mod netop appellanten. På grund af den af Retten tiltrådte sammenblandede begrundelse for den overtrædelse, der er begået af den ikke nærmere kvalificerede samlede enhed »H&R/Tudapetrol«, følger det hverken af Kommissionens beslutning eller af dommen, hvilke handlinger der kan tilregnes appellanten. Appellanten har med det andet led af det andet appelanbringende anfægtet, at dennes særskilte klagepunkter vedrørende konstateringer med hensyn til de faktiske omstændigheder ikke blev behandlet indgående. Retten har kun delvis efterprøvet og taget stilling til de rejste klagepunkter. I det omfang Retten har beskæftiget sig med klagepunkter, er Rettens begrundelse retsstridig som følge af tilsidesættelser af bevisprincipper eller logikkens grundsætninger, henholdsvis som følge af Rettens urigtige gengivelse af de forelagte faktiske omstændigheder.

Appellanten har med det tredje appelanbringende gjort gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af dennes ret til forsvar, som er af betydning for afgørelsen. Denne tilsidesættelse består navnlig i, at Retten, som Kommissionen før den, ikke har individualiseret beskyldningerne, men konsekvent retsstridigt har argumenteret med den uklare samlebetegnelse »H&R/Tudapetrol«. Dette medfører, at appellanten ikke kan erkende, hvilke konkrete beskyldninger på grundlag af hvilke beviser der rettes mod virksomheden. Dette indebærer, at princippet om, at tvivlen skal komme den, der foreholdes en overtrædelse til gode, tilsidesættes, og at appellanten forsvar mod de rejste beskyldninger vanskeliggøres retsstridigt.