Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Internationale aftaler – associeringsaftalen EØF-Tyrkiet – associeringsrådet oprettet ved associeringsaftalen EØF-Tyrkiet – afgørelse nr. 1/80 – familiesammenføring

(Tillægsprotokollen til associeringsaftalen EØF-Tyrkiet, art. 59; associeringsrådet EØF-Tyrkiets afgørelse nr. 1/80, art. 7, stk. 1)

2. Internationale aftaler – associeringsaftalen EØF-Tyrkiet – associeringsrådet oprettet ved associeringsaftalen EØF-Tyrkiet – afgørelse nr. 1/80 – familiesammenføring

(associeringsrådet EØF-Tyrkiets afgørelse nr. 1/80, art. 7, stk. 1, og art. 14, stk. 1)

Sammendrag

1. Artikel 7, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 fra associeringsrådet EØF-Tyrkiet skal fortolkes således, at en tyrkisk statsborger, der i sin egenskab af familiemedlem til en tyrkisk arbejdstager med tilknytning til det lovlige arbejdsmarked i en medlemsstat og på grund af sin fælles bopæl med ægtefællen i en uafbrudt periode på mindst fem år nyder de rettigheder, der er knyttet til den retsstilling, som den pågældende har erhvervet på grundlag af nævnte bestemmelses andet led, ikke mister disse rettigheder på grund af en skilsmisse efter tidspunktet for erhvervelsen af disse rettigheder.

Rettigheder, som en tyrkisk statsborger lovligt har erhvervet på grundlag af artikel 7, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80, eksisterer således uafhængigt af, om de betingelser, der skulle være opfyldt, for at rettighederne opstod, fortsat består, således at et familiemedlem, der allerede er indehaver af rettigheder i medfør af nævnte afgørelse, gradvist kan sikre sin situation i værtsmedlemsstaten og varigt kan integrere sig i denne og føre en tilværelse, som er uafhængig af tilværelsen for den person, gennem hvem den pågældende har erhvervet disse rettigheder.

En sådan fortolkning af nævnte artikel 7, stk. 1, er ikke uforenelig med kravene i artikel 59 i tillægsprotokollen til associeringsaftalen EØF-Tyrkiet, eftersom situationen for et familiemedlem til en vandrende tyrkisk arbejdstager ikke med føje kan sammenlignes med situationen for et familiemedlem til en vandrende arbejdstager, der er statsborger i en medlemsstat, henset til de betydelige forskelle, der karakteriserer deres respektive retlige situationer.

(jf. præmis 40, 45 og 46 samt domskonkl. 1)

2. Det udgør ikke retsmisbrug, at en tyrkisk statsborger påberåber sig en lovligt erhvervet ret i henhold til artikel 7, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 fra associeringsrådet EØF-Tyrkiet, skønt den pågældende efter at have erhvervet denne ret gennem sin tidligere ægtefælle har begået en grov strafbar handling over for denne, som har ført til domfældelse af den pågældende.

Samme afgørelses artikel 14, stk. 1, er derimod ikke til hinder for, at der foranstaltes udvisning af en tyrkisk statsborger, der er blevet dømt for strafbare handlinger, for så vidt som hans personlige adfærd udgør en aktuel, reel og tilstrækkeligt alvorlig trussel mod en grundlæggende samfundsmæssig interesse. Det tilkommer den kompetente nationale ret at bedømme, om dette er tilfældet. Denne skal desuden påse, at såvel proportionalitetsprincippet som den berørte persons grundlæggende rettigheder overholdes. Særligt kan der kun træffes en afgørelse om udvisning i henhold til artikel 14, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80, hvis den pågældendes individuelle adfærd indebærer en konkret risiko for nye alvorlige forstyrrelser af den offentlige orden.

(jf. præmis 60 og 61 samt domskonkl. 2)