ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Anvendelsen af nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til vedtægten for så vidt angår en overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder optjent i en anden pensionsordning, som der blev anmodet om før vedtagelsen af de nævnte bestemmelser, men som blev gennemført efter disses ikrafttræden, er ikke i strid med artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten.

I denne forbindelse gælder, at ifølge et almindeligt anerkendt princip finder en ny regel, for så vidt som ikke andet er bestemt, øjeblikkelig anvendelse på situationer, der opstår, samt på fremtidige virkninger af situationer, der er opstået, uden imidlertid at være fuldstændigt konstituerede, under den tidligere regel. Der gælder kun noget andet for situationer, der er opstået og endeligt realiseret, mens den tidligere bestemmelse var gældende, som skaber velerhvervede rettigheder. En rettighed er velerhvervet, når dens retsstiftende forhold er opstået før lovændringen. Dette er imidlertid ikke tilfældet, hvis rettigheden er støttet på et retsstiftende forhold, der ikke faktisk er opstået, mens de retsforskrifter, der blev ændret, var gældende.

Dels er artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten ikke til hinder for en sådan øjeblikkelig anvendelse af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser.

Dels ændrer hverken fremsendelsen til den tjenestemand eller anden ansatte, som har indgivet en anmodning om overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder, der er optjent i forbindelse med en anden pensionsordning, af et forslag om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår eller endnu mindre den blotte indgivelse af en sådan anmodning den berørtes retsstilling og har ikke bindende retsvirkninger. Følgelig havde en tjenestemand eller en anden ansat ikke velerhvervede rettigheder, som kunne tilsidesættes ved anvendelsen af de nye bestemmelser.

En tjenestemand eller en anden ansat erhverver i øvrigt først fuldt ud ret til at få en godskrivning af pensionsgivende tjenesteår, når den kapital, der repræsenterer de rettigheder, som han har erhvervet i en anden ordning, er blevet overført til Unionens pensionsordning.

(jf. præmis 46-49 og 51)

Henvisning til:

Den Europæiske Unions Ret: dom af 13. oktober 2015, Kommissionen mod Verile og Gjergji, T-104/14 P, EU:T:2015:776, præmis 151-154 og den deri nævnte retspraksis
Anvendelsen af nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til vedtægten for så vidt angår en overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder optjent i en anden pensionsordning, som der blev anmodet om før vedtagelsen af de nævnte bestemmelser, men som blev gennemført efter disses ikrafttræden, er ikke i strid med artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten.

I denne forbindelse gælder, at ifølge et almindeligt anerkendt princip finder en ny regel, for så vidt som ikke andet er bestemt, øjeblikkelig anvendelse på situationer, der opstår, samt på fremtidige virkninger af situationer, der er opstået, uden imidlertid at være fuldstændigt konstituerede, under den tidligere regel. Der gælder kun noget andet for situationer, der er opstået og endeligt realiseret, mens den tidligere bestemmelse var gældende, som skaber velerhvervede rettigheder. En rettighed er velerhvervet, når dens retsstiftende forhold er opstået før lovændringen. Dette er imidlertid ikke tilfældet, hvis rettigheden er støttet på et retsstiftende forhold, der ikke faktisk er opstået, mens de retsforskrifter, der blev ændret, var gældende.

Dels er artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten ikke til hinder for en sådan øjeblikkelig anvendelse af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser.

Dels ændrer hverken fremsendelsen til den tjenestemand eller anden ansatte, som har indgivet en anmodning om overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder, der er optjent i forbindelse med en anden pensionsordning, af et forslag om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår eller endnu mindre den blotte indgivelse af en sådan anmodning den berørtes retsstilling og har ikke bindende retsvirkninger. Følgelig havde en tjenestemand eller en anden ansat ikke velerhvervede rettigheder, som kunne tilsidesættes ved anvendelsen af de nye bestemmelser.

En tjenestemand eller en anden ansat erhverver i øvrigt først fuldt ud ret til at få en godskrivning af pensionsgivende tjenesteår, når den kapital, der repræsenterer de rettigheder, som han har erhvervet i en anden ordning, er blevet overført til Unionens pensionsordning.

(jf. præmis 32-35 og 37)

Henvisning til:

Den Europæiske Unions Ret: dom af 13. oktober 2015, Kommissionen mod Verile og Gjergji, T-104/14 P, EU:T:2015:776, præmis 151-154 og den deri nævnte retspraksis
Anvendelsen af nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til vedtægten for så vidt angår en overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder optjent i en anden pensionsordning, som der blev anmodet om før vedtagelsen af de nævnte bestemmelser, men som blev gennemført efter disses ikrafttræden, er ikke i strid med artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten.

I denne forbindelse gælder, at ifølge et almindeligt anerkendt princip finder en ny regel, for så vidt ikke andet er bestemt, øjeblikkelig anvendelse på situationer, der opstår, samt på fremtidige virkninger af situationer, der er opstået, uden imidlertid at være fuldstændigt konstituerede, under den tidligere regel. Der gælder kun noget andet for situationer, der er opstået og endeligt realiseret, mens den tidligere bestemmelse var gældende, som skaber velerhvervede rettigheder. En rettighed er velerhvervet, når dens retsstiftende forhold er opstået før lovændringen. Dette er imidlertid ikke tilfældet, hvis rettigheden er støttet på et retsstiftende forhold, der ikke faktisk er opstået, mens de retsforskrifter, der blev ændret, var gældende.

Dels er artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten ikke til hinder for en sådan øjeblikkelig anvendelse af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser.

Dels ændrer hverken fremsendelsen til den tjenestemand eller anden ansatte, som har indgivet en anmodning om overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder, der er optjent i forbindelse med en anden pensionsordning, af et forslag om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår eller endnu mindre den blotte indgivelse af en sådan anmodning den berørtes retsstilling og har ikke bindende retsvirkninger. Følgelig havde en tjenestemand eller en anden ansat ikke velerhvervede rettigheder, som kunne tilsidesættes ved anvendelsen af de nye bestemmelser.

En tjenestemand eller en anden ansat erhverver i øvrigt først fuldt ud ret til at få en godskrivning af pensionsgivende tjenesteår, når den kapital, der repræsenterer de rettigheder, som han har erhvervet i en anden ordning, er blevet overført til Unionens pensionsordning.

En borger kan desuden ikke påberåbe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning med henblik på at anfægte anvendelsen af en ny lovbestemmelser, navnlig ikke inden for et område, hvor lovgiver råder over et vidt skøn.

(jf. præmis 24-27, 29 og 36)

Henvisning til:

Den Europæiske Unions Ret: dom af 13. oktober 2015, Kommissionen mod Verile og Gjergji, T-104/14 P, EU:T:2015:776, præmis 151-154 og 170 og den deri nævnte retspraksis
Anvendelsen af nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til vedtægten for så vidt angår en overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder optjent i en anden pensionsordning, som der blev anmodet om før vedtagelsen af de nævnte bestemmelser, men som blev gennemført efter disses ikrafttræden, er ikke i strid med artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten.

I denne forbindelse gælder, at ifølge et almindeligt anerkendt princip finder en ny regel, for så vidt ikke andet er bestemt, øjeblikkelig anvendelse på situationer, der opstår, samt på fremtidige virkninger af situationer, der er opstået, uden imidlertid at være fuldstændigt konstituerede, under den tidligere regel. Der gælder kun noget andet for situationer, der er opstået og endeligt realiseret, mens den tidligere bestemmelse var gældende, som skaber velerhvervede rettigheder. En rettighed er velerhvervet, når dens retsstiftende forhold er opstået før lovændringen. Dette er imidlertid ikke tilfældet, hvis rettigheden er støttet på et retsstiftende forhold, der ikke faktisk er opstået, mens de retsforskrifter, der blev ændret, var gældende.

Dels er artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten ikke til hinder for en sådan øjeblikkelig anvendelse af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser.

Dels ændrer hverken fremsendelsen til den tjenestemand eller anden ansatte, som har indgivet en anmodning om overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder, der er optjent i forbindelse med en anden pensionsordning, af et forslag om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår eller endnu mindre den blotte indgivelse af en sådan anmodning den berørtes retsstilling og har ikke bindende retsvirkninger. Følgelig havde en tjenestemand eller en anden ansat ikke velerhvervede rettigheder, som kunne tilsidesættes ved anvendelsen af de nye bestemmelser.

En tjenestemand eller en anden ansat erhverver i øvrigt først fuldt ud ret til at få en godskrivning af pensionsgivende tjenesteår, når den kapital, der repræsenterer de rettigheder, som han har erhvervet i en anden ordning, er blevet overført til Unionens pensionsordning.

(jf. præmis 23-26 og 28)

Henvisning til:

Den Europæiske Unions Ret: dom af 13. oktober 2015, Kommissionen mod Verile og Gjergji, T-104/14 P, EU:T:2015:776, præmis 151-154 og den deri nævnte retspraksis
Anvendelsen af nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til vedtægten for så vidt angår en overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder optjent i en anden pensionsordning, som der blev anmodet om før vedtagelsen af de nævnte bestemmelser, men som blev gennemført efter disses ikrafttræden, er ikke i strid med artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten.

I denne forbindelse gælder, at ifølge et almindeligt anerkendt princip finder en ny regel, for så vidt ikke andet er bestemt, øjeblikkelig anvendelse på situationer, der opstår, samt på fremtidige virkninger af situationer, der er opstået, uden imidlertid at være fuldstændigt konstituerede, under den tidligere regel. Der gælder kun noget andet for situationer, der er opstået og endeligt realiseret, mens den tidligere bestemmelse var gældende, som skaber velerhvervede rettigheder. En rettighed er velerhvervet, når dens retsstiftende forhold er opstået før lovændringen. Dette er imidlertid ikke tilfældet, hvis rettigheden er støttet på et retsstiftende forhold, der ikke faktisk er opstået, mens de retsforskrifter, der blev ændret, var gældende.

Dels er artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten ikke til hinder for en sådan øjeblikkelig anvendelse af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser.

Dels ændrer hverken fremsendelsen til den tjenestemand eller anden ansatte, som har indgivet en anmodning om overførsel til Unionens pensionsordning af pensionsrettigheder, der er optjent i forbindelse med en anden pensionsordning, af et forslag om godskrivning af pensionsgivende tjenesteår eller endnu mindre den blotte indgivelse af en sådan anmodning den berørtes retsstilling og har ikke bindende retsvirkninger. Følgelig havde en tjenestemand eller en anden ansat ikke velerhvervede rettigheder, som kunne tilsidesættes ved anvendelsen af de nye bestemmelser.

En tjenestemand eller en anden ansat erhverver i øvrigt først fuldt ud ret til at få en godskrivning af pensionsgivende tjenesteår, når den kapital, der repræsenterer de rettigheder, som han har erhvervet i en anden ordning, er blevet overført til Unionens pensionsordning.

En borger kan desuden ikke påberåbe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning med henblik på at anfægte anvendelsen af en ny lovbestemmelser, navnlig ikke inden for et område, hvor lovgiver råder over et vidt skøn.

(jf. præmis 23-26, 28 og 35)

Henvisning til:

Den Europæiske Unions Ret: dom af 13. oktober 2015, Kommissionen mod Verile og Gjergji, T-104/14 P, EU:T:2015:776, præmis 151-154 og 170 og den deri nævnte retspraksis
KENDELSE AFSAGT AF FORMANDEN FOR FØRSTE AFDELING VED RETTEN FOR EU-PERSONALESAGER

28. januar 2016

Wieslawa Goch

mod

Rådet for Den Europæiske Union

»Overførsel af pensionsrettigheder — dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret under sagen — sagsøgerens ophævelse af sagen — slettelse — den respektive pålæggelse af sagsomkostninger«

Angående:

Søgsmål anlagt i medfør af artikel 270 TEUF, der finder anvendelse på Euratomtraktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Wieslawa Goch i det væsentlige nedlagde påstand om annullation af afgørelsen truffet af Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union den 23. maj 2012 om fastsættelse af et forslag til overførsel af pensionsrettigheder i henhold til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union. Sagsøgeren gjorde til støtte for søgsmålet bl.a. gældende, at artikel 9 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og artikel 12 i bilag VIII til vedtægten, vedtaget af denne institution den 11. oktober 2011, er ulovlig.

Udfald:

Sag F-21/13 slettes af Personalerettens register. Hver part bærer sine egne omkostninger.

Indhold

Proceduren for Personaleretten — sagsøgerens ophævelse af sagen — slettelse af registret

(Personalerettens procesreglement, art. 84 og art. 103, stk. 5)

(jf. præmis 6)
RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS KENDELSE

(Første Afdeling)

12. februar 2014

Sag F-71/13

CL

mod

Det Europæiske Miljøagentur (EEA)

»Personalesag – midlertidigt ansat – omsorgspligt – vedtægtens artikel 24 – psykisk chikane begået af den overordnede – afslag på ansøgningen om at iværksætte en administrativ undersøgelse – søgsmål, der åbenbart må afvises«

Angående: Søgsmål anlagt i medfør af artikel 270 TEUF, hvorunder CL i det væsentlige har nedlagt påstand om annullation af Det Europæiske Miljøagenturs (EEA) afgørelse af 20. september 2012 om afslag på sagsøgerens ansøgning af 21. maj 2012 om iværksættelse af en administrativ undersøgelse til fastlæggelse eller præcisering af chikane og om, at EEA tilpligtes at betale 25 000 EUR.

Udfald: Sagen afvises. CL bærer sine egne omkostninger og betaler Det Europæiske Miljøagenturs omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemandssager – forudgående administrativ klage – frister – ufravigelighed – præklusion – genåbning – betingelse – ny faktisk omstændighed

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

Det er ikke tilladt for en tjenestemand eller en midlertidigt ansat at fravige de i vedtægtens artikel 90 og 91 fastsatte frister for en klage og et sagsanlæg ved, i form af en ansøgning, at anfægte en tidligere afgørelse, hvis lovlighed ikke er blevet bestridt inden for de fastsatte frister, idet kun væsentlige nye omstændigheder kan begrunde, at der forelægges en ansøgning om genoptagelse af en afgørelse, der er blevet endelig.

I forbindelse med den klageordning, der er indført ved vedtægten, kan en ansøgning om bistand indgivet af en tjenestemand i henhold til nævnte vedtægts artikel 24 under ingen omstændigheder bevirke, at tjenestemanden efter udløbet af en søgsmålsfrist får en ny søgsmålsfrist til prøvelse af en afgørelse, der er blevet endelig efter udløbet af de førnævnte frister.

(jf. præmis 26 og 27)

Henvisning til:

Retten i Første Instans: 22. september 1994, sag T-495/93, Carrer m.fl. mod Domstolen, præmis 21

Personaleretten: 10. september 2007, sag F-146/06, Speiser mod Parlamentet, præmis 22
RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS KENDELSE

(Første Afdeling)

13. februar 2014

Sag F-75/13

Norbert Probst

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag – tjenestemænd – udlandstillæg – artikel 4 i bilag VII til vedtægten – ansøgning om en fornyet gennemgang – nye og væsentlige faktiske omstændigheder – åbenbart, at søgsmålet skal afvises«

Angående: Søgsmål anlagt i medfør af artikel 270 TEUF, der finder anvendelse på Euratom-traktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Norbert Probst har nedlagt påstand om annullation af afgørelsen af 4. oktober 2012, hvorved Europa-Kommissionen afslog hans ansøgning om fornyet gennemgang af den afgørelse, hvori han fik afslag på udlandstillæg.

Udfald: Sagen afvises. Norbert Probst bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemandssager – forudgående administrativ klage – frister – retstab – genåbning – betingelse – ny og væsentlig faktisk omstændighed

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

En afgørelse, der ikke er blevet anfægtet af adressaten inden for den fastsatte frist, bliver endelig i forhold til denne. Nye væsentlige omstændigheder kan imidlertid berettige en ansøgning om en fornyet gennemgang af en tidligere afgørelse, der er blevet endelig.

Et søgsmål, der er anlagt til prøvelse af en afgørelse om ikke at tage en afgørelse, der er blevet endelig, op til fornyet vurdering, skal fremmes til realitetsbehandling, hvis det viser sig, at ansøgningen om fornyet gennemgang faktisk var baseret på nye væsentlige omstændigheder.

I denne forbindelse kan en annullationsdom afsagt af en af Unionens retsinstanser kun udgøre en ny faktisk omstændighed i forhold til dels sagens parter, dels andre personer, der er direkte berørt af den annullerede retsakt.

(jf. præmis 16, 17 og 23)

Henvisning til:

Retten i Første Instans: 19. juni 2007, sag T-473/04, Asturias Cuerno mod Kommissionen

Personaleretten: 12. september 2011, sag F-98/10, Cervelli mod Kommissionen, stadfæstet efter appel ved kendelse afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 11. oktober 2012, sag T-622/11 P, Cervelli mod Kommissionen, præmis 19, 20 og 23 og den deri nævnte retspraksis
Muligheden for at forlænge en kontrakt som midlertidigt ansat udgør blot en mulighed, som den kompetente myndighed kan udnytte efter sit skøn, idet institutionerne råder over et vidt skøn ved organisationen af deres tjenestegrene, alt efter de opgaver, som er overdraget dem, og – under hensyn til disse – ved placeringen af det personale, som de har til rådighed, på den betingelse, at denne placering sker i tjenestens interesse.

Den kompetente myndighed er ved afgørelsen om en ansats situation desuden forpligtet til at tage alle de omstændigheder i betragtning, som kan antages at være bestemmende for dens afgørelse, dvs. ikke alene tjenestens interesse, men også navnlig den berørte ansattes interesser. Dette følger nemlig af administrationens omsorgspligt, som afspejler balancen mellem de gensidige rettigheder og pligter, som vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og, analogt, ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union har indført i forholdet mellem den offentlige myndighed og dens ansatte.

Imidlertid kan omsorgspligten ikke fortolkes således, at den indebærer en pligt for en administration til, før den beslutter ikke at forlænge en kontraktansats tidsbegrænsede kontrakt, at undersøge, om sidstnævnte kan omplaceres til en anden stilling.

Under alle omstændigheder er domstolsprøvelsen – henset til det vide skøn, som institutionerne råder over i denne henseende – begrænset til en kontrol af, at der ikke er foretaget et åbenbart urigtigt skøn eller foreligger magtfordrejning.

(jf. præmis 18-20 og 22)

Henvisning til:

Retten i Første Instans: domme Kyrpitsis mod CES, T-13/95, EU:T:1996:50, præmis 52, Potamianos mod Kommissionen, T-160/04, EU:T:2008:438, præmis 30, og ETF mod Landgren, T-404/06 P, EU:T:2009:313, præmis 162

Den Europæiske Unions Ret: dom Kommissionen mod Macchia, T-368/12 P, EU:T:2014:266, præmis 59
RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS KENDELSE (Tredje Afdeling)

5. november 2014

CY

mod

Den Europæiske Centralbank (ECB)

»Sagsøgerens dødsfald — genåbning af den mundtlige forhandling — den berettigedes afkald på at videreføre sagen — ufornødent at træffe afgørelse«

Angående:

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 36.2 i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, knyttet som bilag til EU-traktaten og EUF-traktaten, hvorunder CY i det væsentlige har nedlagt påstand dels om annullation af afgørelsen truffet af Den Europæiske Centralbanks (ECB) direktion den 18. december 2012 om afslutning af den interne administrative undersøgelse, som blev indledt som følge af sagsøgerens klage over psykisk chikane, samt om annullation af den nævnte undersøgelse og af den undersøgelsesrapport, som blev udfærdiget efter undersøgelsens afslutning, dels om tildeling af et beløb på 50000 EUR i erstatning for det tab, sagsøgeren har lidt i det væsentlige i forbindelse med den overordnedes adfærd.

Udfald:

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. Hver part bærer sine egne omkostninger.

Sammendrag

Retslig procedure – sagsgenstanden bortfaldet – sagsøgerens dødsfald og de berettigedes afkald på at videreføre sagen – ufornødent at træffe afgørelse (Personalerettens procesreglement, art. 85, stk. 1)
KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS TREDJE AFDELING

17. november 2014

Yannick Durand

mod

Europa-Kommissionen

»Mindelig bilæggelse af tvisten — procesreglementets artikel 91, stk. 1 — parternes forlig for Personaleretten — slettelse«

Angående

:

Søgsmål anlagt i medfør af artikel 270 TEUF, der finder anvendelse på Euratomtraktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Yannick Durand har nedlagt påstand om annullation dels af afgørelsen af 21. maj 2013, hvorefter hans familietillæg skal udbetales direkte til hans tidligere hustru, som er mor til hans barn, dels af afgørelsen af 23. september 2013 om afslag på hans klage. I samme stævning har Yannick Durand ligeledes nedlagt påstand om, at Europa-Kommissionen tilpligtes at betale ham det skyldige beløb for de nævnte familietillæg.

Udfald

:

Sag F-126/13, Durand mod Kommissionen, slettes af Personalerettens register. Yannick Durand og Europa-Kommissionen fordeler omkostningerne i henhold til det forlig, der er indgået mellem dem. Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemandssager – mindelig bilæggelse af tvisten ved Personaleretten – fastslåelse af forliget i et særskilt dokument, som underskrives af den refererende dommer samt af justitssekretæren

(Personalerettens procesreglement, art. 91, stk. 1)

Indholdet af et forlig mellem parterne i forbindelse med en mindelig bilæggelse af tvisten for Personaleretten kan fastslås i et dokument, som underskrives af den refererende dommer samt af justitssekretæren i overensstemmelse med artikel 91, stk. 1, første afsnit, i Personalerettens procesreglement, særligt i det tilfælde, hvor indholdet af dette forlig indebærer et samtykke fra sagsøgerens tidligere hustru.

(jf. præmis 7)
KENDELSE AFSAGT AF FORMANDEN FOR PERSONALERETTENS FØRSTE AFDELING

15. januar 2015

Sag F-30/14

Herman Speyart

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag – disciplinær forfølgning – disciplinær sanktion – undladelse af at oplyse om modtagelse af »Kinderbijslag« som tillæg af samme art fra anden side – sagsøgerens ophævelse af sagen – slettelse«

Angående: Søgsmål anlagt i medfør af artikel 270 TEUF, der finder anvendelse på Euratomtraktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Herman Speyart har nedlagt påstand om annullation af Europa-Kommissionens afgørelse af 18. juni 2013, hvorved Kommissionen, som disciplinær sanktion, pålagde ham en varig degradering til en lavere lønklasse med den begrundelse, at han havde undladt at oplyse, at han, ud over familietillæg i form af børnetilskud i medfør af artikel 67, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, også siden den 1. april 1997 havde modtaget et nationalt tillæg af samme art, »Kinderbijslag«, hvilket havde ledt til, at sagsøgeren og dennes ægtefælle, ligeledes EU-tjenestemand, uberettiget havde modtaget et samlet beløb på 39 380 EUR.

Udfald: Sag F-30/14 slettes af Rettens register. Herman Speyart bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.

Sammendrag

Retslig procedure – sagsomkostninger – ophævelse af sagen, der ikke er begrundet som følge af den anden parts forhold

(Personalerettens procesreglement, art. 84ogart. 103, stk. 5)