Sag C-189/15

Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico (IRCCS) - Fondazione Santa Lucia

mod

Cassa conguaglio per il settore elettrico m.fl.

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato)

»Præjudiciel forelæggelse – direktiv 2003/96/EF – afgift på energiprodukter og elektricitet – lavere afgifter – materielt anvendelsesområde – fordele med hensyn til det bidrag, der skal betales med henblik på dækning af de generelle omkostninger forbundet med elsystemet – artikel 17 – energiintensive virksomheder – fordele, der forbeholdes sådanne virksomheder i fremstillingssektoren – lovlighed«

Sammendrag – Domstolens dom (Niende Afdeling) af 18. januar 2017

Fiskale bestemmelser – gennemførelse af lovgivning – afgift på energiprodukter og elektricitet – direktiv 2003/96 – lavere afgifter – begreb – fordele, der i henhold til national ret gives til energiintensive virksomheder, med hensyn til det bidrag, der skal betales med henblik på dækning af de generelle omkostninger forbundet med elsystemet – omfattet – betingelser – den forelæggende rets efterprøvelse – fordele, der forbeholdes sådanne virksomheder i fremstillingssektoren – antagelse til realitetsbehandling

(Rådets direktiv 2003/96, art. 17, stk. 1)

Artikel 17, stk. 1, i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet skal fortolkes således, at begrebet »lavere afgifter« omfatter fordele, som i henhold til national ret indrømmes energiintensive virksomheder, således som defineret i denne bestemmelse, med hensyn til bidrag som de i hovedsagen omhandlede, der skal betales med henblik på dækning af de generelle omkostninger forbundet med elsystemet, med forbehold for den forelæggende rets efterprøvelse af de faktiske omstændigheder og de bestemmelser i national ret, som Domstolens svar tager udgangspunkt i.

Artikel 17, stk. 1, i direktiv 2003/96 skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning, som forbeholder lavere afgifter for elforbruget alene for energiintensive virksomheder, således som omhandlet i denne bestemmelse, i fremstillingssektoren. I overensstemmelse med artikel 17, stk. 1, litra a), i direktiv 2003/96 kan medlemsstaterne anvende lavere afgifter på elforbrug til fordel for energiintensive virksomheder, såfremt EU-minimumsafgiftssatserne i dette direktiv overholdes gennemsnitligt for alle virksomheder. Denne bestemmelse definerer ligeledes begrebet »energiintensiv virksomhed« og præciserer, at medlemsstaterne inden for rammerne af denne definition kan anvende mere restriktive begreber, herunder salgsværdi-, proces- og sektordefinitioner. Det følger heraf, at det med henblik på nævnte bestemmelse står medlemsstaterne frit for at begrænse anvendelsen af lavere afgifter til fordel for energiintensive virksomheder til at gælde virksomheder i en eller flere industrisektorer. Denne bestemmelse er derfor ikke til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som forbeholder fordele med hensyn til det bidrag, der skal betales med henblik på dækning af de generelle omkostninger forbundet med elsystemet, alene for fremstillingssektoren.

(jf. præmis 44, 47-49 og 52 samt domskonkl. 1 og 2)