DOMSTOLENS DOM (SJETTE AFDELING) AF 23. NOVEMBER 1989. - TORFAEN BOROUGH COUNCIL MOD B & Q PLC. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: CWMBRAN MAGISTRATES'COURT - FORENEDE KONGERIGE. - FRIE VAREBEVAEGELSER - FORTOLKNINGEN AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKLER 30 OG 36 - FORBUD MOD HANDEL OM SOENDAGEN. - SAG 145/88.



Samling af Afgørelser 1989 side 03851

svensk specialudgave side 00241

finsk specialudgave side 00255



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser - kvantitative restriktioner - foranstaltninger med tilsvarende virkning - bestemmelser hvorefter detailforretninger ikke maa holdes aabne om soendagen - lovlighed - betingelse

( EOEF-Traktaten, art . 30 )

Sammendrag

Traktatens artikel 30 skal fortolkes saaledes, at det heri fastsatte forbud ikke finder anvendelse paa nationale bestemmelser, hvorefter detailforretninger ikke maa holdes aabne om soendagen, saafremt de begraensninger af samhandelen inden for Faellesskabet, der maatte foelge heraf, ikke gaar ud over, hvad der er karakteristisk for bestemmelser af denne art .

Saadanne bestemmelser, der regulerer aabningstiderne for detailhandelen, og som uden forskel omfatter indenlandske og indfoerte produkter, forfoelger nemlig et i faellesskabsretten anerkendt maal, eftersom bestemmelserne dels afspejler en raekke politiske og oekonomiske valg, idet de har til formaal at sikre, at arbejds - og hviletiden tilpasses de saerlige sociokulturelle forhold paa nationalt eller regionalt plan, dels ikke har til formaal at regulere samhandelen mellem medlemsstaterne .

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 25 . april 1988, indgaaet til Domstolen den 24 . maj 1988, har Cwmbran Magistrates' Court, Det Forenede Kongerige, i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 stillet tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af EOEF-Traktatens artikler 30 og 36 med henblik paa at kunne afgoere, om nationale retsforskrifter, der forbyder handel om soendagen, er forenelige med de naevnte bestemmelser .

2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en retssag mellem Torfaen Borough Council ( kommunalbestyrelsen for Torfaen ), herefter benaevnt "kommunalbestyrelsen", og virksomheden B & Q PLC, tidligere B & Q ( Retail ) Limited, herefter benaevnt "B & Q", der driver en raekke byggemarkeder og forretninger med havebrugsartikler .

3 Kommunalbestyrelsen har rejst sag mod B & Q for overtraedelse af Sections 47 og 59 i United Kingdom Shops Act 1950, idet virksomheden havde holdt sine detailforretninger aabne om soendagen med det formaal at drive handel, der ikke naevnes i det femte tillaeg til Shops Act . B & Q kan for et saadant forhold ikendes en maksimumsboede paa 1 000 £.

4 Det femte tillaeg til Shops Act angiver de varer, som detailforretninger som en undtagelse maa saelge om soendagen . Der er navnlig tale om alkoholholdige drikkevarer, visse foedevarer, tobak, aviser og andre dagligvarer .

5 B & Q gjorde for den nationale domstol gaeldende, at Section 47 i Shops Act 1950 er en foranstaltning med tilsvarende virkning som kvantitative indfoerselsrestriktioner i betydningen i EOEF-Traktatens artikel 30, og at foranstaltningen ikke er begrundet i henhold til EOEF-Traktatens artikel 36 eller i noget "tvingende hensyn ".

6 Kommunalbestyrelsen bestred, at forbuddet mod handel om soendagen er en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion, og anfoerte til stoette herfor, at forbuddet finder ens anvendelse paa indenlandske og importerede produkter, og at det ikke stiller importerede produkter ringere .

7 Den nationale domstol lagde til grund, at forbuddet mod at drive handel om soendagen i den foreliggende sag foerte til en nedgang i virksomhedens samlede salg, at ca . 10% af de af virksomhedens solgte varer hidroerer fra andre medlemsstater, og at der foelgelig maatte forventes en tilsvarende nedgang i indfoerslerne fra andre medlemsstater .

8 Paa grundlag af det anfoerte fandt den nationale domstol herefter, at sagen rejste spoergsmaal om fortolkningen af faellesskabsretten . Den har foelgelig forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

"1 ) Saafremt der i en medlemsstat gaelder et forbud mod, at detailforretninger holdes aabne om soendagen med henblik paa salg af varer til kunder - dog at visse, naermere angivne artikler lovligt kan saelges - og forbuddet bevirker en reel nedgang i vareomsaetningen i de naevnte forretninger, herunder af varer fremstillet i andre medlemsstater, samt en tilsvarende nedgang i vareindfoerslerne fra andre medlemsstater, er et saadant forbud da en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indfoerselsrestriktion som omhandlet i Traktatens artikel 30?

2 ) Saafremt spoergsmaal 1 besvares bekraeftende, er en saadan foranstaltning da omfattet af nogen af undtagelserne i artikel 36 fra bestemmelsen i artikel 30 eller af nogen anden undtagelse med hjemmel i faellesskabsretten?

3 ) Foreligger der - af betydning for svaret paa spoergsmaal 1 eller spoergsmaal 2 - noget forhold, som bevirker, at den omhandlede foranstaltning maa betragtes som et middel til vilkaarlig forskelsbehandling, som en skjult begraensning af samhandelen mellem medlemsstaterne eller som en uforholdsmaessig eller af anden grund uretmaessig foranstaltning?"

9 Vedroerende de relevante retsforskrifter, de faktiske omstaendigheder i hovedsagen, retsforhandlingernes forloeb samt de for Domstolen indgivne skriftlige indlaeg henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

Det foerste spoergsmaal

10 Med det foerste spoergsmaal oensker den nationale domstol klarlagt, om begrebet foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner, jfr . Traktatens artikel 30, ogsaa omfatter bestemmelser, hvorefter detailforretninger ikke maa holdes aabne om soendagen, for saa vidt som dette forbud medfoerer en reel nedgang i omsaetningen i de beroerte forretninger, herunder i omsaetningen af varer importeret fra andre medlemsstater .

11 Det skal indledningsvis fastslaas, at nationale bestemmelser, hvorefter detailforretninger ikke maa holde aabent om soendagen, finder anvendelse uden forskel paa importerede og indenlandske produkter . Principielt goeres det derfor ikke herved vanskeligere at saelge produkter, der er indfoert fra andre medlemsstater, end indenlandske produkter .

12 Endvidere bemaerkes, at Domstolen i dom af 11 . juli 1985 ( Cinéthèque, de forenede sager 60 og 61/84, Sml . s . 2605 ) vedroerende et forbud mod udlejning af videokassetter, der uden forskel omfattede indenlandske og indfoerte produkter, har statueret, at et saadant forbud kun er foreneligt med Traktatens grundsaetning om frie varebevaegelser, saafremt de af forbudet foelgende hindringer for samhandelen inden for Faellesskabet ikke er mere vidtgaaende end noedvendigt af hensyn til gennemfoerelsen af det tilsigtede maal, der maa vaere begrundet i henhold til faellesskabsretten .

13 I en sag som den foreliggende maa det herefter for det foerste undersoeges, om bestemmelser som de omhandlede forfoelger et i faellesskabsretten anerkendt maal . I saa henseende har Domstolen i dom af 14 . juli 1981 ( Oebel, 155/80, Sml . s . 1993 ) allerede fastslaaet, at nationale forskrifter om arbejdstid samt udbringning og salg inden for bageri - og konditorivirksomhed hviler paa legitime hensyn, der tilgodeses som led i den oekonomiske og sociale politik, og som er forenelige med de almene hensyn, der forfoelges med Traktaten .

14 Der maa anlaegges samme synspunkt, for saa vidt angaar nationale bestemmelser om aabningstider for detailhandelen . Saadanne bestemmelser afspejler nemlig en raekke politiske og oekonomiske valg, idet de har til formaal at sikre, at arbejds - og hviletiden tilpasses de saerlige sociokulturelle forhold paa nationalt eller regionalt plan, som det paa faellesskabsrettens nuvaerende udviklingstrin tilkommer medlemsstaterne at tage hensyn til . Desuden har saadanne bestemmelser ikke til formaal at regulere samhandelen mellem medlemsstaterne .

15 Det maa for det andet fastslaas, om virkningerne af saadanne nationale bestemmelser ikke gaar videre end noedvendigt af hensyn til gennemfoerelsen af det tilsigtede maal . Som anfoert i artikel 3 i Kommissionens direktiv 70/50 af 22 . december 1969 ( EFT 1970 I, s . 10 ) omfattes nationale foranstaltninger, der regulerer afsaetningen af varer, saaledes af forbuddet i artikel 30, saafremt deres restriktive virkninger for de frie varebevaegelser gaar ud over, hvad der er karakteristisk for bestemmelser for handelen .

16 Spoergsmaalet, om virkningerne af en konkret national regulering faktisk holder sig inden for disse rammer, henhoerer under de faktiske omstaendigheder, som det tilkommer den nationale domstol at tage stilling til .

17 Det foerste spoergsmaal skal herefter besvares med, at Traktatens artikel 30 skal fortolkes saaledes, at det heri fastsatte forbud ikke finder anvendelse paa nationale bestemmelser, hvorefter detailforretninger ikke maa holdes aabne om soendagen, saafremt de begraensninger af samhandelen inden for Faellesskabet, der maatte foelge heraf, ikke gaar ud over, hvad der er karakteristisk for bestemmelser af denne art .

Det andet og det tredje spoergsmaal

18 Under hensyn til besvarelsen af det foerste spoergsmaal er det ufornoedent at besvare det andet og det tredje spoergsmaal .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

19 De udgifter, der er afholdt af Det Forenede Kongeriges regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale domstol, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( Sjette Afdeling )

vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt af Cwmbran Magistrates' Court, Det Forenede Kongerige, ved kendelse af 25 . april 1988, for ret :

Traktatens artikel 30 skal fortolkes saaledes, at det heri fastsatte forbud ikke finder anvendelse paa nationale bestemmelser, hvorefter detailforretninger ikke maa holdes aabne om soendagen, saafremt de begraensninger af samhandelen inden for Faellesskabet, der maatte foelge heraf, ikke gaar ud over, hvad der er karakteristisk for bestemmelser af denne art .