DA Den Europæiske Unions Tidende C 52/31

Sag anlagt den 19. december 2013 — Europa-Parlamentet mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-679/13)

2014/C 52/56

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Parlamentet (ved F. Drexler, A. Caiola og M. Pencheva, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/496/EU af 7. oktober 2013 om at underkaste 5-(2-aminopropyl)indol kontrolforanstaltninger (1) annulleres.

— Virkningerne af Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/496/EU opretholdes, indtil afgørelsen afløses af en ny retsakt, som er behørigt vedtaget.

— Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Indledningsvis har Parlamentet anført, at præamblen til den anfægtede afgørelse henviser til følgende retsgrundlag: artikel 8, stk. 3, i Rådets afgørelse 2005/387/RIA af 10. maj 2005 om udveksling af oplysninger om, risikovurdering af og kontrol med nye psykoaktive stoffer (2) og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Parlamentet har heraf udledt, at Rådet implicit henviser til artikel 34, stk. 2, litra c), i den tidligere traktat om Den Europæiske Union.

Til støtte for sit annullationssøgsmål har Parlamentet anført to anbringender.

For det første har Parlamentet gjort gældende, at Rådet baserede sin afgørelse på et retsgrundlag [artikel 34, stk. 2, litra c), EU], der har været ophævet siden Lissabontraktatens ikrafttræden. Den anfægtede afgørelse er derved nu alene baseret på afgørelse 2005/387/RIA. Sidstnævnte udgør et afledt retsgrundlag og er derfor ulovlig.

For det andet, og henset til ovenstående betragtninger, er Parlamentet af den opfattelse, at beslutningsproceduren lider af væsentlige formelle mangler. For det første skulle Parlamentet — såfremt artikel 34, stk. 2, litra c), EU var blevet anvendt — i henhold til artikel 39, stk. 1, EU have været hørt inden vedtagelsen af den anfægtede afgørelse. Parlamentet har anført, at dette ikke har været tilfældet. Parlamentet har for det andet gjort gældende, at selv om det lægges til grund, at de bestemmelser, som skal anvendes, er de bestemmelser, der er udledt af Lissabontraktaten, skulle Parlamentet under alle omstændigheder have været inddraget i lovgivningsproceduren. Parlamentet har således anført, at såfremt det forhold at underkaste 5-(2-aminopropyl)indol kontrolforanstaltninger udgør et væsentligt punkt for afgørelse 2005/387/RIA, er den lovgivningsprocedure, som skal følges, derfor den i artikel 83, stk. 1, TEUF omhandlede, nemlig den almindelige lovgivningsprocedure. Hvis afgørelse 2013/496/EU alternativt betragtes som en ensartet betingelse for gennemførelse af afgørelse 2005/387/RIA eller som en foranstaltning, der supplerer eller ændrer et ikke-væsentligt punkt for nævnte afgørelse, er den procedure, som skal følges, således den i artikel 290 TEUF og 291 TEUF fastsatte procedure for vedtagelse af gennemførelsesretsakter eller delegerede retsakter. Da Parlamentet ikke er blevet inddraget i vedtagelsen af den anfægtede afgørelse, lider afgørelsen under alle omstændigheder af en væsentlig formel mangel.

Endelig er Parlamentet af den opfattelse, at i det tilfælde, hvor Domstolen beslutter at annullere den anfægtede afgørelse, skal virkningerne af den anfægtede afgørelse i overensstemmelse med artikel 264, stk. 2, TEUF opretholdes, indtil afgørelsen afløses af en ny retsakt, som er behørigt vedtaget.

(1) EUT L 272, s. 44.

(2) EUT L 127, s. 32.