Forenede sager C-340/14 og C-341/14

R.L. Trijber

mod

College van burgemeester en wethouders van Amsterdam

og

J. Harmsen

mod

Burgemeester van Amsterdam

(anmodninger om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene))

»Præjudiciel forelæggelse — direktiv 2006/123/EF — tjenesteydelser på det indre marked — lystsejlads — vinduesbordel — artikel 2, stk. 2, litra d) — anvendelsesområde — ikke omfattet — tjenesteydelser på transportområdet — etableringsfrihed — tilladelsesordning — artikel 10, stk. 2, litra c) — betingelser for udstedelse af tilladelse — proportionalitet — sprogkrav — artikel 11, stk. 1, litra b) — tilladelsens varighed — begrænsning af antallet af mulige tilladelser — tvingende alment hensyn«

Sammendrag – Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. oktober 2015

Etableringsfrihed — fri udveksling af tjenesteydelser — tjenesteydelser på det indre marked — direktiv 2006/123 — tilladelsesordning — betingelser for udstedelse af tilladelse — virksomhed bestående i at drive bordeller på timebasis — national foranstaltning, hvorefter udstedelsen af tilladelsen til at udøve den nævnte virksomhed gøres betinget af, at driftsherren benytter et sprog, som de prostituerede kan forstå — lovlig — betingelser — proportionalitet — den nationale rets efterprøvelse

Artikel 2, stk. 2, litra d), i direktiv 2006/123 om tjenesteydelser i det indre marked skal fortolkes således, at under forbehold for den efterprøvelse, som den nationale ret skal foretage, udgør en virksomhed, som består i mod betaling at levere en tjenesteydelse i form af håndtering af passagerer på en båd med henblik på at give dem en rundtur af byen til vands i arrangementsøjemed, ikke en fra direktivets anvendelsesområde udelukket tjenesteydelse på »transportområdet« i denne bestemmelses forstand. Med henblik på at få en forståelse af rækkevidden af udelukkelsesbestemmelsen i artikel 2, stk. 2, litra d), i direktiv 2006/123 skal begrebet »tjenesteydelser på transportområdet« i denne henseende fortolkes under henvisning til ikke blot denne bestemmelses ordlyd, men også til bestemmelsens formål og opbygning i sammenhæng med det system, der er indført ved dette direktiv. Hvad angår ordlyden af den nævnte artikel 2, stk. 2, litra d), svarer begrebet »tjenesteydelser på transportområdet«, der er vedtaget af EU-lovgiver inden for rammerne af direktiv 2006/123, til de tjenesteydelser, som henhører under afsnit VI i EUF-traktatens tredje del, der indeholder traktatens artikel 90-100, og som vedrører den fælles transportpolitik, hvilke tjenesteydelser i medfør af artikel 58, stk. 1, TEUF er udelukket fra traktatens bestemmelser vedrørende den frie udveksling af tjenesteydelser. Selv om bestemmelserne i nævnte afsnit VI ikke indeholder nogen definition af begrebet »transport«, fremgår det imidlertid af artikel 100, stk. 1, TEUF, at transport »[ad] sejlbare vandveje« er omfattet af dette afsnit. Flere tjenesteydelser inden for søtransport har således været genstand for særlige fællesregler vedtaget af EU-lovgiver i medfør af artikel 100, stk. 2, TEUF. Hvad angår formålet med og opbygningen af artikel 2, stk. 2, litra d), i direktiv 2006/123 tilsigter udelukkelsen af tjenesteydelser på transportområdet bl.a. at dække bytransporttjenesteydelser. Det følger imidlertid ikke af denne udelukkelse, at enhver tjenesteydelse bestående i at sikre en rejse ad vandveje automatisk skal anses for »transport« eller »bytransport« i direktivets forstand. Selv om den pågældende virksomhed ved første øjekast udgør et tilfælde af »intern søfart« som omhandlet i artikel 100, stk. 1, TEUF – tilsigter den i højere grad at give modtagerne af denne ydelse den med et festligt arrangement forbundne fornøjelige atmosfære end at transportere dem fra et sted til et andet i byen. I denne henseende henhører den nævnte tjenesteydelse ikke under nogen af de særlige fællesregler, som EU-lovgiver har vedtaget i medfør af artikel 100, stk. 2, TEUF. Det følger heraf – hvilket det imidlertid påhviler den nationale ret at efterprøve – at hovedformålet med en sådan virksomhed ikke synes at være levering af en transporttjenesteydelse som omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra d), i direktiv 2006/123, og at den nævnte virksomhed derfor er omfattet af direktivets anvendelsesområde, idet de andre undtagelser, som er fastsat i nævnte artikel 2, stk. 2, ikke finder anvendelse. (jf. præmis 46-50 og 56-59 samt domskonkl.1)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 55 og 71)

Artikel 11, stk. 1, litra b), i direktiv 2006/123 om tjenesteydelser i det indre marked skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, at de kompetente nationale myndigheder udsteder tilladelser af ubegrænset varighed for udøvelsen af virksomhed, som består i mod betaling at levere en tjenesteydelse i form af håndtering af passagerer på en båd med henblik på at give dem en rundtur af byen til vands i arrangementsøjemed, når antallet af de tilladelser, som disse myndigheder udsteder med henblik herpå, er begrænset af tvingende almene hensyn. Det fremgår nemlig af den udtrykkelige ordlyd af artikel 11, stk. 1, i direktiv 2006/123, at de tilladelser, der udstedes til tjenesteyderne, ikke må være af begrænset varighed, undtagen i de tilfælde, der udtømmende er opregnet i det nævnte stykke, og som bl.a. omfatter det tilfælde, hvor antallet af mulige tilladelser er begrænset af et tvingende alment hensyn. Det følger heraf, at når antallet af mulige tilladelser er begrænset af et sådant tvingende alment hensyn, skal disse tilladelser derimod være af begrænset varighed. De kompetente nationale myndigheder kan ikke indrømmes noget skøn i denne henseende, idet der ellers ville foretages et indgreb i det med artikel 11 i direktiv 2006/123 forfulgte mål, som består i at sikre tjenesteyderes adgang til det pågældende marked. (jf. præmis 61-63 og 66 samt domskonkl. 2)