ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 220/3

Domstolens dom (Store Afdeling) af 16. juli 2009 — Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Interseroh Dienstleistungs GmbH, Vfw GmbH, Landbell AG für Rückhol-Systeme og BellandVision GmbH

(Sag C-385/07 P) (1)

(Appel - konkurrence - artikel 82 EF - ordning for indsamling og nyttiggørelse af emballage, der er bragt i omsætning i Tyskland - logoet »Der Grüne Punkt« - skyldig afgift i henhold til aftalen om brug af logoet - misbrug af dominerende stilling - varemærkeindehaverens eneret - for lang sagsbehandlingstid ved Retten - rimelig frist - princippet om effektiv retsbeskyttelse - artikel 58 og 61 i statutten for Domstolen)

2009/C 220/03

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH (ved Rechtsanwälte W. Deselaers, E. Wagner og B. Meyring)

De andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved W. Mölls og R. Sauer, som befuldmægtigede), Vfw GmbH (ved Rechtsanwalt H. Wissel), Landbell AG für Rückhol-Systeme (ved Rechtsanwälte A. Rinne og M. Westrup) og BellandVision GmbH (ved Rechtsanwälte A. Rinne og M. Westrup)

Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Interseroh Dienstleistungs GmbH (ved Rechtsanwälte W. Pauly, A. Oexle og J. Kempkes)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 24. maj 2007 i sag T-151/01, Duales System Deutschland mod Kommissionen, hvorved Retten ikke gav appellanten medhold i en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2001/463/EF af 20. april 2001 om en procedure i henhold til artikel 82 EF (sag COMP D3/34493 — DSD) (EFT L 166, s. 1) — misbrug af dominerende stilling — ordning for indsamling og nyttiggørelse af emballage, der er bragt i omsætning i Tyskland og forsynet med logoet »Der Grüne Punkt«

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Interseroh Dienstleistungs GmbH, Vfw GmbH, Landbell AG für Rückhol-Systeme og BellandVision GmbH ved sagens behandling for Domstolen afholdte omkostninger.

(1) EUT C 269 af 10.11.2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 220/5

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 16. juli 2009 — SELEX Sistemi Integrati SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-481/07 P) (1)

(Appel - Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold - Kommissionens beslutning, der ikke gav medhold i en klage over Eurocontrol - faktisk og reelt tab)

2009/C 220/07

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: SELEX Sistemi Integrati SpA (ved avvocati F. Sciaudone, R. Sciandone og A. Neri)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Di Bucci og F. Amato, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 29. august 2007 i sag T-186/05, SELEX Sistemi Integrati mod Kommissionen, hvorved Retten som delvist åbenbart uegnet til realitetsbehandling og delvist åbenbart ugrundet afviste påstanden om erstatning for det tab, appellanten angiveligt har lidt som følge af Kommissionens beslutning af 12. februar 2004 om afslag på appellantens klage over, at Eurocontrol angiveligt tilsidesatte konkurrencebestemmelserne i EF-traktaten.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) SELEX Sistemi Integrati SpA betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 37 af 9.2.2008.
1)

Kendelsen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 23. april 2007, SID mod Kommissionen (sag T-30/03), annulleres delvis, for så vidt som Retten har undladt at tage stilling til 3F’s argumenter, dels om 3F’s konkurrencesituation i forhold til andre fagforeninger ved forhandlinger om kollektive overenskomster, der gælder for søfolk, dels de sociale elementer, som følger af de pågældende skattemæssige foranstaltninger vedrørende søfolk, der er ansat på fartøjer, der er registreret i det danske internationale skibsregister.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/3

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 19. november 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland

(Sag C-118/07) (1)

(Traktatbrud - artikel 307, stk. 2, EF - manglende vedtagelse af egnede foranstaltninger for at fjerne uoverensstemmelser mellem de bilaterale aftaler, indgået med tredjelande før medlemsstatens tiltrædelse af Den Europæiske Union, og EF-traktaten - bilaterale aftaler vedrørende investeringer indgået af Republikken Finland med Den Russiske Føderation, Republikken Belarus, Folkerepublikken Kina, Malaysia, Den Demokratiske Socialistiske Republik Sri Lanka og Republikken Usbekistan)

2010/C 24/03

Processprog: finsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Huttunen, H. Støvlbæk et B. Martenczuk, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Finland (ved J. Heliskoski, som befuldmægtiget)

Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og C. Blaschke, som befuldmægtigede), Republikken Ungarn (ved J. Fazekas, som befuldmægtiget), Republikken Litauen (ved D. Kriaučiūnas, som befuldmægtiget), og Republikken Østrig (ved C. Pesendorfer, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 307, stk. 2, EF — undladelse af at bringe egnede midler i anvendelse med henblik på at fjerne de uoverensstemmelser med traktaten, som følger af de bestemmelser om betalingsoverførsler, der er indeholdt i de bilaterale investeringsaftaler, som Republikken Finland har indgået med Den Russiske Føderation, Hviderusland, Kina, Malaysia, Sri Lanka og Usbekistan

Konklusion

1) Republikken Finland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 307, stk. 2, EF, idet den ikke har bragt egnede midler i anvendelse for at fjerne de uoverensstemmelser med hensyn til kapitaloverførselsbestemmelserne i de bilaterale investeringsaftaler om fremme og gensidig beskyttelse af investeringer, som Finland har indgået med henholdsvis den tidligere Union af Socialistiske Sovjetrepublikker, som Den Russiske Føderation er succederet i (aftale undertegnet den 8.2.1989), Republikken Belarus (aftale undertegnet den 28.10.1992), Folkerepublikken Kina (aftale undertegnet den 4.9.1984), Malaysia (aftale undertegnet den 15.4.1985), Den Demokratiske Socialistiske Republik Sri Lanka (aftale undertegnet den 27.4.1985) og Republikken Usbekistan (aftale undertegnet den 1.10.1992).

2) Republikken Finland betaler sagens omkostninger.

3) Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Litauen, Republikken Ungarn og Republikken Østrig bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 95 af 28.4.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/4

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. december 2009 — Europa-Kommissionen mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland

(Sag C-390/07) (1)

(Traktatbrud - miljø - direktiv 91/271/EØF - rensning af byspildevand - artikel 3, stk. 1 og 2, artikel 5, stk. 1-3 og 5 samt bilag I og II - manglende oprindelig kortlægning af følsomme områder - begrebet »eutrofiering« - kriterier - bevisbyrde - den relevante dato for undersøgelsen af beviserne - iværksættelse af opsamlingsforpligtelser - iværksættelse af en mere vidtgående rensning i de følsomme områder)

2010/C 24/05

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved S. Pardo Quintillán og H. van Vliet, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved C. Gibbs og V. Jackson, som befuldmægtigede, D. Anderson, QC, og barrister S. Ford)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes og M. J. Lois, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — artikel 3, stk. 1 og 2, artikel 5, stk. 1-3 og 5 samt bilag II til Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135, s. 40) — manglende kortlægning af visse områder, der skulle have været udpeget som følsomme hvad angår eutrofiering, og manglende iværksættelse af en mere vidtgående rensning af byspildevand udledt fra byområder med en personækvivalent på over 10 000 i områder, der er følsomme, eller som skulle have været kortlagt som følsomme

Konklusion

1) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 2, 3 og 5, i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, idet det har undladt at underkaste byspildevand udledt fra Craigavon (rensningsanlæggene Ballynacor og Bullay’s Hill) og fra Magherafelt en mere vidtgående rensning.

2) I øvrigt frifindes Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

3) Europa-Kommissionen betaler Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands omkostninger i forbindelse med sagen.

4) Den Portugisiske Republik bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 283 af 24.11.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/3

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 6. oktober 2009 — PAGO International GmbH mod Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)

(Sag C-301/07) (1)

(Varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 9, stk. 1, litra c) - et i Fællesskabet velkendt varemærke - renomméets geografiske udstrækning)

2010/C 24/04

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: PAGO International GmbH

Sagsøgt: Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

Sagens genstand

Præjudiciel — Oberster Gerichtshof (Østrig) — fortolkning af artikel 9, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1) — rettigheder for indehaveren af et varemærke, som er velkendt inden for Fællesskabet — varemærket kun velkendt i én medlemsstat — beskyttelse af varemærket inden for hele Fællesskabet eller kun i én medlemsstat

Konklusion

Artikel 9, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker skal fortolkes således, at et EF-varemærke for at kunne nyde den beskyttelse, der følger af denne bestemmelse, skal være kendt i en betydelig del af den berørte kundekreds for de varer eller tjenesteydelser, der er omfattet af varemærket, inden for en væsentlig del af Det Europæiske Fællesskabs område, og at den pågældende medlemsstats område, når henses til omstændighederne i hovedsagen, kan anses for at udgøre en væsentlig del af Fællesskabets område.

(1) EUT C 223 af 22.9.2007.
2)

Artikel 5, 6 og 7 i forordning nr. 261/2004 skal fortolkes således, at passagerer på forsinkede flyafgange kan sidestilles med passagerer på aflyste flyafgange i forhold til anvendelsen af retten til kompensation, og de kan således påberåbe sig kompensationsretten i forordningens artikel 7, når de som følge af en forsinket flyafgang lider et tab af tid på tre timer eller mere, dvs. når de ankommer til deres endelige bestemmelsessted tre timer eller mere efter det ankomsttidspunkt, som oprindeligt er planlagt af luftfartsselskabet. En sådan forsinkelse giver imidlertid ikke passagererne ret til en kompensation, hvis luftfartsselskabet kan godtgøre, at den lange forsinkelse skyldtes usædvanlige omstændigheder, som ikke kunne have været undgået, selv om alle forholdsregler, der med rimelighed kunne træffes, faktisk var blevet truffet, dvs. omstændigheder, som ligger uden for luftfartsselskabets faktiske kontrol.
1)

Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 2, og artikel 34, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation, dels fordi udenlandske analysekontorer eller rådgivere, som har vist interesse for udbud iværksat af ERGA OSE AE inden for seks måneder forud for, at de har vist interesse for det udbud, der blev iværksat af ERGA OSE AE den 16. oktober 2003 med nr. 2003/S 205-185214 og 2003/S 206-186119, og som havde indberettet kvalifikationer svarende til eksamensbeviskategorier, der var forskellige fra de af for sidstnævnte udbud krævede, er udelukket i medfør af samme udbudsbekendtgørelses del III, punkt 2.1.3, litra b), andet afsnit, dels fordi de kvalitative kriterier i det omtvistede udbuds del IV, punkt 2, ikke var udsondret fra tildelingskriterierne.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 312/2

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 29. oktober 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-536/07) (1)

(Traktatbrud - offentlige bygge- og anlægskontrakter - direktiv 93/37/EØF - kontrakt mellem en offentlig myndighed og en privat virksomhed om for det første leje af og for det andet opførelse af messehaller - vederlag fra den private virksomhed i form af betaling af en månedlig leje i 30 år)

2009/C 312/03

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Kukovec og R. Sauer, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og J. Möller, som befuldmægtigede, samt Rechtsanwalt H.-J. Prieß)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 7 sammenholdt med artikel 11 i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter (EFT L 199, s. 54) — undladelse af at afholde en åben udbudsprocedure for indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakt forud for indgåelsen af en kontrakt mellem byen Köln og et privat investeringsselskab vedrørende byens leje af fire messehaller, der skal opføres af det nævnte selskab efter detaljerede specifikationer, i en fast periode på 30 år mod en samlet leje på mere end 600 mio. EUR

Konklusion

1) Forbundsrepublikken Tyskland har — idet byen Köln den 6. august 2004 har indgået kontrakt med Grundstücksgesellschaft Köln Messe 15 bis 18 GbR, nu Grundstücksgesellschaft Köln Messe 8-11 GbR, uden at gennemføre en udbudsprocedure i henhold til artikel 7, stk. 4, og artikel 11 i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter — tilsidesat sine forpligtelser i henhold til disse bestemmelser.

2) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 51 af 23.2.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 312/2

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 29. oktober 2009 — Dinter GmbH mod Hauptzollamt Düsseldorf (sag C-522/07) og Europol Frost-Food GmbH mod Hauptzollamt Krefeld (sag C-65/08) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf — Tyskland)

(Forenede sager C-522/07 og C-65/08) (1)

(Den fælles toldtarif - forordning (EØF) nr. 2658/87 - kombineret nomenklatur - tarifering - gyldighed - supplerende bestemmelse - æblesaftkoncentrat)

2009/C 312/02

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Düsseldorf

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Dinter GmbH (sag C-522/07) og Europol Frost-Food GmbH (sag C-65/08)

Sagsøgte: Hauptzollamt Düsseldorf (sag C-522/07) og Hauptzollamt Krefeld (sag C-65/08)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht Düsseldorf — fortolkning og gyldighed af den supplerende bestemmelse 5 b) til kapitel 20 i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (EFT L 256, s. 1), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1810/2004 af 7. september 2004 (EUT L 327, s. 1) — ren koncentreret æblesaft med en Brix-værdi på 66,8 og uden tilsat sukker — tarifering i pos. 2009 7999 (æblesaft, ikke tilsat sukker) eller pos. 2106 9098 (tilberedte næringsmidler, ikke andetsteds tariferet) — grænser for Kommissionens beføjelser til at fastlægge positioners indhold i henhold til artikel 9 i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87

Konklusion

Supplerende bestemmelse 5, litra b), til kapitel 20 i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen, som affattet ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1776/2001 af 7. september 2001, ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2031/2001 af 6. august 2001 og ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1810/2004 af 7. september 2004 om ændringer af bilag I til forordning nr. 2658/87, er ugyldig, for så vidt som den bestemmer, at naturligt æblesaftkoncentrat ikke kan henføres under pos. 2009.

(1) EUT C 37 af 9.2.2008

EUT C 107 af 26.4.2008.
4)

De nationale konkurrencemyndigheder kan — for så vidt som de undlader dels at træffe foranstaltninger, der kan fravige eller skade den fælles markedsordning for olivenolie, dels at træffe en afgørelse, der er i strid med Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning, eller at skabe en risiko for en sådan modstrid — anvende nationale konkurrenceregler på en aftale, der kan påvirke olivenoliemarkedet på fællesskabsplan.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 282/6

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 1. oktober 2009 — HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd mod The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Special Commissioners of Income Tax, London — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-569/07) (1)

(Afgifter - kapitaltilførsel - afgiftspålæggelse med 1,5 % på overførsel eller udstedelse af aktier ind i en clearingtjeneste (»clearance service«))

2009/C 282/10

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Special Commissioners of Income Tax, London

Parter i hovedsagen

Sagsøger: HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd

Sagsøgt: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Special Commissioners of Income Tax, London — fortolkning af artikel 10 og 11 i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter (EFT 1969 II, s. 405), som ændret ved Rådets direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985 (EFT L 156, s. 23), og artikel 43 EF, 49 EF og 56 EF — tilbud fra et selskab (»A«), der er etableret i en medlemsstat, om at erhverve aktierne i et selskab (»B«), der er etableret i en anden medlemsstat, mod udstedelse af aktier i selskab A på børsen i den anden medlemsstat — pålæggelse af en afgift på 1,5 % af overførslen eller udstedelse af aktier i en clearingtjeneste (»clearance service«)

Konklusion

Artikel 11, litra a), i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter, som ændret ved Rådets direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985, skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, at der opkræves en afgift som den, der er tvist om i hovedsagen, når aktier udstedes ind i en clearingtjeneste.

(1) EUT C 64 af 8.3.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 282/3

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. oktober 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland

(Sag C-335/07) (1)

(Traktatbrud - miljø - direktiv 91/271/EØF - rensning af byspildevand - undladelse af at sikre en mere vidtgående rensning for kvælstof på alle rensningsanlæg for byspildevand fra byområder med over 10 000 personækvivalenter)

2009/C 282/04

Processprog: finsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved I. Koskinen, L. Parpala, M. Patakia og S. Pardo Quintillán, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Finland (ved A. Guimaraes-Purokoski og J. Heliskoski, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Kongeriget Sverige (ved A. Falk, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 5, stk. 2, 3 og 5, i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135, s. 40) — manglende iværksættelse af en mere vidtgående rensning af alt byspildevand udledt fra byområder med en personækvivalent på over 10 000

Konklusion

1) Republikken Finland frifindes.

2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.

3) Kongeriget Sverige bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 235 af 6.10.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 282/6

Domstolens dom (Første Afdeling) af 1. oktober 2009 — Minister voor Wonen, Wijken en Integratie mod Woningstichting Sint Servatius (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene)

(Sag C-567/07) (1)

(Frie kapitalbevægelser - artikel 56 EF - restriktioner - begrundelse - boligpolitik - tjenesteydelser af almen økonomisk interesse)

2009/C 282/09

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Minister voor Wonen, Wijken en Integratie

Sagsøgt: Woningstichting Sint Servatius

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Raad van State — fortolkning af artikel 56 EF og 58 EF, artikel 86, stk. 2, EF samt artikel 87 EF og 88 EF — national lovgivning, der forbyder en virksomhed, som i henhold til loven har som opgave at virke inden for den pågældende medlemsstats boligpolitik, at udøve grænseoverskridende virksomhed uden forudgående tilladelse fra den berørte minister — boligpolitik og almene hensyn

Konklusion

Artikel 56 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning som den, der er omhandlet i hovedsagen, hvorefter grænseoverskridende virksomhed, der udøves af organismer godkendt på området for alment boligbyggeri, som omhandlet i artikel 70, stk. 1, i boligloven (Woningwet), betinges af en forudgående administrativ tilladelse, for så vidt som en sådan lovgivning ikke bygger på objektive kriterier, der ikke er udtryk for forskelsbehandling, og på forinden kendte forhold, som sikrer, at den er egnet til i tilstrækkeligt omfang at lægge en ramme for de nationale myndigheders skønsudøvelse, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 64 af 8.3.2008.
1)

Kongeriget Sverige har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til artikel 5, stk. 2, 3 og 5, i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, som ændret ved Kommissionens direktiv 98/15/EF af 27. februar 1998, idet det ikke senest den 31. december 1998 har sikret, at udledninger fra rensningsanlæggene for byspildevand fra byområder med over 10 000 PE opregnet i bilag 2 og 3 til dets svarskrift, som ændret ved duplikken, der ledes direkte ud i følsomme områder eller i deres afstrømningsområder, opfylder de relevante krav i direktivets bilag I.