DA Den Europæiske Unions Tidende C 267/36

Appel iværksat den 10. august 2009 af ArchiMEDES til prøvelse af dom afsagt den 10. juni 2009 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i de forenede sager T-396/05 og T-397/05, ArchiMEDES mod Kommissionen

(Sag C-317/09 P)

2009/C 267/67

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Architecture, Microclimat, Énergies Douces Europe et Sud, sarl (ArchiMEDES) (ved avocat P.-P. Van Gehuchten)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

ArchiMEDES har nedlagt påstand om, at dom afsagt den 10. juni 2009 af Retten i Første Instans i de forenede sager T-396/05 og T-397/05 ophæves, og at der gives appellanten medhold i følgende påstande som formuleret i dennes oprindelige stævninger:

— Kommissionens beslutning om at nægte Archimedes at foretage modregning i deres gensidige fordringer indeholdt i skrivelse af 5. oktober 2005 og meddelt appellanten den 10. oktober 2005 annulleres.

— Beslutningen om tilbagesøgning indeholdt i skrivelserne af 30. august 2005 og i debetnotaen af 23. august 2005 nr. 3240705638 og meddelt appellanten den 2. september 2005 annulleres.

— Kommissionens beslutning om at ophæve kontrakten af 30. august 2005 annulleres.

— Kommissionen tilpligtes fra den 12. februar 2002 at betale 125 906 EUR med morarenter efter loven.

— Subsidiært tilpligtes Kommissionen fra den 12. februar 2002 at betale 103 551,90 EUR med morarenter efter loven.

Desuden tilpligtes Kommissionen at betale sagens omkostninger i sin helhed.

Anbringender og væsentligste argumenter

ArchiMEDES har påberåbt sig fire appelanbringender.

Med sit første appelanbringende vedrørende påstanden om annullation af beslutningen om modregning i gensidige fordringer indeholdt i Kommissionens skrivelse af 5. oktober 2005 påberåber appellanten sig Rettens tilsidesættelse af artikel 230 EF og af artikel 1291 i den franske code civil samt en fejl eller en manglende begrundelse i den appellerede dom. Ifølge appellanten er beslutningen om modregning nemlig en retsakt, som kan påklages i artikel 230 EF's forstand, og den af Kommissionen i nærværende sag trufne beslutning er ifølge appellanten blevet truffet under tilsidesættelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 1291 i den franske code civil, som regulerer den mellem ArchiMEDES og Kommissionen indgåede kontrakt, hvoraf følger, at en fordring — hvis den bestrides — først er sikker fra det tidspunkt, da det ved dom pålægges debitor at betale kreditor denne fordring. Retten tilsidesatte således de ovennævnte bestemmelser, da den fastslog, at appellanten ikke længere havde nogen interesse i at påstå annullation af beslutningen af 5. oktober 2005, da denne udgjorde en ulovlig ensidig retsakt.

Med sit andet appelanbringende påberåber appellanten sig tilsidesættelsen af artikel 6 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, af artikel 64 i procesreglementet for Retten i Første Instans, af det generelle princip vedrørende procesunderretning, samt af retten til forsvar og til en retfærdig rettergang, idet Retten uden begrundelse afslog appellantens begæring om, at de andre kontraktparter skulle give møde for Retten, og om at dommen skulle være gældende i forhold til alle kontraktparter på lige fod. Dette afslag har i realiteten ophævet den processuelle ligestilling mellem parterne til en kontrakt, som Kommissionen har indgået med en række kontraktparter, eftersom Kommissionen eventuelt kan anlægge sag mod samtlige sine medkontrahenter, hvorimod denne mulighed ikke foreligger for den medkontrahent, som måtte anlægge sag.

Med sit tredje appelanbringende, som består af to led, påberåber appellanten sig Rettens tilsidesættelse af artikel 1134 og 1165 i code civil, af princippet om sagsakters troværdighed, af artikel 1.1 og artikel 10 i kontrakt BU/209/95, af artikel 2.1, 2.2, 21.1 og 21.4 i bilag II til samme kontrakt samt manglende eller fejlagtig begrundelse i den appellerede dom. Appellanten har gjort gældende, at Retten har tilsidesat de ovennævnte bestemmelser dels ved at have adskilt de forskellige kontraktparters rettigheder og pligter, uanset at de hæfter solidarisk for opfyldelsen af kontrakt BU/209/95, dels ved at anse appellanten for i forhold til kontrakten at være en tredjemand på grund af dennes rolle som underleverandør, uanset at denne helt utvivlsomt var en kontraktpart.

Med sit fjerde appelanbringende påberåber appellanten sig Rettens tilsidesættelse af artikel 1134 og 1184 i code civil, af princippet om sagsakters troværdighed, af artikel 5 i kontrakt BU/209/95 samt en manglende begrundelse og en selvmodsigelse i den appellerede dom, eftersom Retten anerkendte Kommissionens ret til ensidigt at ophæve den nævnte kontrakt af 30. august 2005, uanset at den fastslog, at Kommissionen mere end tre år tidligere stiltiende havde godkendt den endelige rapport.