Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem - fradrag af indgående afgift - transaktioner foretaget med henblik på at udøve en påtænkt økonomisk virksomhed - opnåelse af egenskaben af afgiftspligtig person - afgiftsmyndighedernes anerkendelse - ingen betydning - opgivelse af den påtænkte økonomiske virksomhed - uden betydning for fradragsretten

(Rådets direktiv 77/388, art. 4 og 17)

2. Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem - levering af bygninger med tilhørende jord - medlemsstaternes mulighed for i en overgangsperiode at opretholde fritagelsen og valgfriheden vedrørende leveringerne - rækkevidde - ingen mulighed for at adskille bygningerne og den tilhørende jord

[Rådets direktiv 77/388, art. 4, stk. 3, litra a), art. 28, stk. 3, litra b) og c), bilag F, punkt 16, og bilag G, punkt 1, litra b)]

Sammendrag

1. Artikel 4 og 17 i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter skal fortolkes således, at fradragsretten for merværdiafgift, som er betalt for transaktioner, der er foretaget med henblik på at udøve en påtænkt økonomisk virksomhed, fortsat består, selv om afgiftsmyndighederne allerede fra det tidspunkt, hvor den første afgiftsansættelse finder sted, er vidende om, at den påtænkte økonomiske virksomhed, som er forbundet med afgiftspligtige transaktioner, ikke vil blive udøvet.

Det er således ikke en forudsætning for, at fradragsretten for merværdiafgift, som er betalt for de første investeringsomkostninger, indtræder, at afgiftsmyndighederne formelt har anerkendt den pågældende som afgiftspligtig. Denne anerkendelse medfører udelukkende, at egenskaben, når den én gang er tildelt, ikke kan tilbagekaldes med tilbagevirkende gyldighed, bortset fra tilfælde af svig eller misbrug, uden at der vil ske en tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet. En person, hvis hensigt - der bestyrkes af objektive forhold - er at påbegynde en selvstændig økonomisk virksomhed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i sjette direktivs artikel 4, og som afholder de første investeringsomkostninger i dette øjemed, skal betragtes som afgiftspligtig person. Når han handler som sådan, har han følgelig i henhold til sjette direktivs artikel 17 ff. ret til straks at fratrække den merværdiafgift, der skyldes eller er erlagt i forbindelse med de investeringsomkostninger, der er afholdt til brug for de transaktioner, som han har til hensigt at gennemføre, og som giver ret til fradrag, uden at han skal afvente påbegyndelsen af virksomhedens faktiske drift.

( jf. præmis 34, 38 og 42 samt domskonkl. 1 )

2. Det følger af sondringen i artikel 4, stk. 3, i sjette direktiv 77/388 mellem på den ene side levering af byggegrunde, der defineres som »grunde, hvad enten de er byggemodnet eller ikke, når de af medlemsstaterne betragtes som sådanne«, og på den anden side levering af bygninger eller dele af bygninger med tilhørende jord inden første indflytning, idet enhver grundfast konstruktion betragtes som bygning i henhold til denne bestemmelse, samt af ordlyden af direktivets artikel 4, stk. 3, litra a), som vedrører »levering af en bygning eller en del af en bygning med tilhørende jord«, at en bygning eller en del af en bygning med tilhørende jord ikke kan adskilles i relation til merværdiafgiften.

Under disse omstændigheder skal såvel fritagelsen som valgfriheden i henhold til sjette direktivs artikel 28, stk. 3, litra b) og c), sammenholdt med bilag F, punkt 16, og bilag G, punkt 1, litra b), hvorefter medlemsstaterne i en overgangsperiode fortsat kan fritage levering af en bygning eller af en del af en bygning med tilhørende jord inden den første indflytning eller indrømme de afgiftspligtige en mulighed for at vælge at lade en sådan levering være afgiftspligtig, omfatte en bygning eller en del af en bygning og, uden mulighed for adskillelse, den tilhørende jord.

( jf. præmis 47 og 49-51 )