Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Traktatbrudssøgsmål – administrativ procedure – formål

(Art. 226 EF)

2. Traktatbrudssøgsmål – Kommissionens beføjelse til at tage retsskridt – frist for udøvelse heraf

(Art. 226 EF)

3. Traktatbrudssøgsmål – bevis for traktatbruddet – Kommissionens bevisbyrde

(Art. 226 EF)

4. Fri udveksling af tjenesteydelser – restriktioner – udstationering af arbejdstagere

(Art. 49 EF)

5. Fri udveksling af tjenesteydelser – restriktioner – udstationering af arbejdstagere

(Art. 49 EF)

Sammendrag

1. Den administrative procedure, der er foreskrevet i artikel 226 EF, har til formål at give den berørte medlemsstat lejlighed til at opfylde sine fællesskabsretlige forpligtelser eller til virkningsfuldt at tage til genmæle over for Kommissionens klagepunkter.

(jf. præmis 25)

2. Artikel 226 EF finder anvendelse, uden at Kommissionen behøver at iagttage en bestemt frist, idet der dog kan tages hensyn til, at den omstændighed, at den administrative procedure i henhold til denne bestemmelse strækker sig over usædvanlig lang tid, i visse situationer kan gøre det vanskeligere for den pågældende stat at tilbagevise Kommissionens argumentation, og dermed indebærer en tilsidesættelse af den pågældende stats ret til kontradiktion. Det tilkommer den pågældende medlemsstat at godtgøre, at dette er tilfældet.

(jf. præmis 26)

3. Under en traktatbrudssag i medfør af artikel 226 EF påhviler det Kommissionen at godtgøre, at det hævdede traktatbrud foreligger. Det er Kommissionen, der skal fremlægge den dokumentation for Domstolen, som er nødvendig for, at denne kan efterprøve, om der foreligger et traktatbrud, og Kommissionen kan ikke herved påberåbe sig nogen formodning.

Desuden skal rækkevidden af nationale administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser bedømmes under hensyntagen til de nationale domstoles fortolkning af dem.

(jf. præmis 48 og 49)

4. En medlemsstat, som pålægger udenlandske arbejdsgivere, der beskæftiger arbejdstagere på medlemsstatens område, at oversætte visse dokumenter til denne medlemsstats sprog og at opbevare disse dokumenter under hele den periode, hvor de udstationerede arbejdstagere reelt har beskæftigelse, tilsidesætter ikke sine forpligtelser i henhold til artikel 49 EF.

Denne forpligtelse udgør ganske vist en restriktion for den frie udveksling af tjenesteydelser, for så vidt som den medfører ekstra udgifter og ekstra administrative og økonomiske byrder for virksomheder etableret i en anden medlemsstat, således at disse virksomheder i konkurrencemæssig henseende ikke er på lige fod med arbejdsgivere etableret i værtsmedlemsstaten, hvilket kan indebære, at de afholdes fra at udbyde tjenesteydelser i denne medlemsstat.

Forpligtelsen kan dog begrundes i et alment formål om social beskyttelse af arbejdstagere, eftersom den gør det muligt for værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder at foretage den nødvendige kontrol for at sikre overholdelsen af de nationale bestemmelser om dette område. For så vidt som den alene kræver en oversættelse af enkelte dokumenter og ikke medfører en tung administrativ eller økonomisk belastning for arbejdsgiveren, går den ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at opnå målet om social beskyttelse.

(jf. præmis 66, 68-72 og 76)

5. En medlemsstat tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til artikel 49 EF, hvis den pålægger udenlandske vikarbureauer ikke blot at indberette, at en arbejdstager stilles til rådighed for en brugervirksomhed i den pågældende medlemsstat, men også at oplyse om denne arbejdstagers arbejdssted samt om enhver ændring heraf, hvorimod den samme type virksomheder etableret i denne medlemsstat ikke er underlagt denne ekstra forpligtelse.

(jf. præmis 85 og 89 samt domskonkl.)