ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 126/3

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 8. marts 2012 — Martial Huet mod Université de Bretagne Occidentale (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal administratif de Rennes — Frankrig)

(Sag C-251/11) (1)

(Socialpolitik - direktiv 1999/70/EF - rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP - § 5, stk. 1 - flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter - foranstaltninger til modvirkning af misbrug af sådanne kontrakter - ændring af den sidste tidsbegrænsede ansættelseskontrakt til en tidsubegrænset ansættelseskontrakt - forpligtelse til uændret videreførelse af de vigtigste bestemmelser i den senest indgåede tidsbegrænsede ansættelseskontrakt)

2012/C 126/04

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal administratif de Rennes

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Martial Huet

Sagsøgt: Université de Bretagne Occidentale

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Tribunal administratif de Rennes – fortolkning af Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43) – successive tidsbegrænsede kontrakter – pligt til uændret videreførelse af de væsentligste bestemmelser i den senest indgåede tidsbegrænsede kontrakt i tilfælde af ændring til en kontrakt af tidsubegrænset varighed – principperne om henholdsvis ækvivalens og bevarelse og det hidtige beskyttelsesniveau

Konklusion

§ 5 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, indgået den 18. marts 1999, der er knyttet som bilag til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at en medlemsstat, der i sine nationale retsforskrifter har fastsat, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal konverteres til en tidsubegrænset ansættelseskontrakt, når de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter har nået en vis varighed, ikke er forpligtet til at påbyde, at de vigtigste bestemmelser i den tidligere gældende kontrakt skal videreføres uændret i den tidsubegrænsede ansættelseskontrakt. For ikke at bringe det med direktiv 1999/70 forfulgte formål og den effektive virkning heraf i fare, skal medlemsstaten imidlertid sørge for, at ændringen af de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til en tidsubegrænset ansættelseskontrakt ikke knyttes sammen med væsentlige ændringer af bestemmelserne i den tidligere gældende kontrakt, og disse ændringer hovedsageligt er til ugunst for den pågældende, når formålet med og arten af vedkommendes arbejdsopgaver forbliver de samme.

(1) EUT C 238 af 13.8.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 174/13

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 26. april 2012 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs mod Able UK Ltd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-225/11) (1)

(Moms - direktiv 2006/112/EF - fritagelser - artikel 151, stk. 1, litra c) - transaktion med henblik på demontering af den amerikanske flådes forældede skibe foretaget på en medlemsstats område)

2012/C 174/17

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Sagsøgt: Able UK Ltd

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Det Forenede Kongerige) — fortolkning af artikel 151, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — fritagelser vedrørende visse transaktioner der sidestilles med udførsel — demonteringsydelser med hensyn til forældede US Navy skibe foretaget på en medlemsstats område

Konklusion

Artikel 151, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at levering af tjenesteydelser som de i hovedsagen omhandlede, som foretages i en medlemsstat, der er part i den nordatlantiske traktat, og som består i demontering af forældede skibe fra flåden i en anden stat, der er part i denne traktat, kun er fritaget for merværdiafgift i medfør af denne bestemmelse, når

— leveringen af ydelsen foretages til en del af denne anden stats væbnede styrker, som udgør et led i det fælles forsvar, eller til det civile personale, der ledsager disse styrker, og når

— denne levering foretages til en del af nævnte væbnede styrker, som er udstationeret i eller opholder sig på den omhandlede medlemsstats område, eller til det civile personale, der ledsager disse styrker.

(1) EUT C 211 af 16.7.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 118/7

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 1. marts 2012 — Angel Lorenzo González Alonso mod Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Audiencia Provincial de Oviedo — Spanien)

(Sag C-166/11) (1)

(Forbrugerbeskyttelse - aftaler indgået uden for fast forretningssted - direktiv 85/577/EØF - anvendelsesområde - ikke omfattet - unit-linked forsikringsaftaler)

2012/C 118/11

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Audiencia Provincial de Oviedo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Angel Lorenzo González Alonso

Sagsøgt: Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Audiencia Provincial de Oviedo — fortolkning af artikel 3, stk. 2, litra d), i Rådets direktiv 85/577/EØF af 20. december 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted (EFT L 372, s. 31) — aftale indgået uden for fast forretningssted, hvorved der tilbydes en livsforsikring mod betaling af en månedlig præmie, der investeres i en række porteføljer fra det pågældende selskab

Konklusion

En aftale, der er indgået uden for et fast forretningssted, hvorved der tilbydes en livsforsikring mod betaling af en månedlig præmie, der i forskelligt omfang investeres i porteføljer med fast afkast, porteføljer med variabelt afkast og finansielle investeringsprodukter fra det kontraherende selskab, henhører i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra d), i Rådets direktiv 85/577/EØF af 20. december 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted ikke under dette direktivs anvendelsesområde.

(1) EUT C 173 af 11.6.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 118/7

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 28. februar 2012 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik

(Sag C-119/11) (1)

(Traktatbrud - direktiv 2006/112/EF - artikel 99 og 110 - merværdiafgift - reduceret sats - anvendelse af en nedsat sats på entreindtægterne fra første-opførelser af koncerter afholdt på spillesteder, hvor der kan serveres forfriskninger under forestillingen)

2012/C 118/10

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved F. Dintilhac og C. Soulay, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og N. Rouam, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 99 og 110 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — anvendelse af en nedsat momssats på 2,10 % på entreindtægterne fra første-opførelser af koncerter afholdt på spillesteder, hvor der serveres forfriskninger under forestillingen — forbud mod udvidelse af anvendelsesområdet for en oprindelig undtagelse efter at have begrænset dennes rækkevidde

Konklusion

1) Republikken Frankrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 99 og 110 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, idet den siden 1. januar 2007 har anvendt merværdiafgiftssats på 2,10 % på entreindtægter fra første-opførelser af koncerter på spillesteder, hvor der kan serveres forfriskninger under forestillingen.

2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 145 af 14.5.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 165/6

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 19. april 2012 — Pro-Braine ASBL m.fl. mod Commune de Braine-le-Château (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Belgien)

(Sag C-121/11) (1)

(Direktiv 1999/31/EF - deponering af affald - direktiv 85/337/EØF - vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet - afgørelse om fortsat drift af et godkendt deponeringsanlæg uden at der foreligger en vurdering af indvirkningerne på miljøet - begrebet »tilladelse«)

2012/C 165/10

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d’État

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Pro-Braine ASBL, Michel Bernard og Charlotte de Lantsheere

Sagsøgt: Commune de Braine-le-Château

Procesdeltager: Veolia es treatment SA

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Conseil d’État — fortolkning af artikel 14b, i Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (EFT L 182, s. 1) samt af artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 175, s. 40) — afgørelse om fortsat drift af et godkendt deponeringsanlæg uden at der foreligger en vurdering af indvirkningerne på miljøet — begrebet »tilladelse« — anvendelsesområde

Konklusion

Den endelige afgørelse om fortsat drift af et bestående deponeringsanlæg, der er truffet i henhold til artikel 14, litra b), i Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald på grundlag af en overgangsplan, udgør kun en »tilladelse« som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26. maj 2003, når denne afgørelse giver tilladelse til en ændring eller udvidelse af anlægget eller området ved hjælp af arbejder eller indgreb, som ændrer områdets fysiske karakteristika, der kan være til skade for miljøet som omhandlet i punkt 13 i bilag II til direktiv 85/337, og således udgør et »projekt« som omhandlet i sidstnævnte direktivs artikel 1, stk. 2.

(1) EUT C 152 af 21.5.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 98/9

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 16. februar 2012 — Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA mod Fazenda Pública (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal)

(Sag C-25/11) (1)

(Moms - sjette momsdirektiv - fradrag for indgående afgift - artikel 17, stk. 2 og 5, og artikel 19 - »tilskud«, der anvendes til køb af goder og tjenesteydelser - begrænsning af fradragsretten)

2012/C 98/11

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA

Sagsøgt: Fazenda Pública

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supremo Tribunal Administrativo — fortolkning af artikel 17, stk. 2 og 5, og artikel 19 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fradrag for indgående afgift — begrænsning af fradragsretten

Konklusion

Artikel 17, stk. 2 og 5, og artikel 19 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en medlemsstat, når den giver blandede afgiftspligtige personer ret til at foretage det i disse bestemmelser foreskrevne fradrag under hensyntagen til, hvordan samtlige eller en del af varerne og ydelserne benyttes, beregner fradragsbeløbet for de sektorer, hvor sådanne afgiftspligtige personer kun foretager afgiftspligtige transaktioner, ved at inkludere »tilskud«, der ikke er afgiftspligtige, i nævneren for den brøk, der tjener til bestemmelsen af pro rata-satsen for fradraget.

(1) EUT C 103 af 2.4.2011.
2)

Artikel 168 og 176 i direktiv 2006/112 er ikke til hinder for en national bestemmelse, der fastsætter en undtagelse fra fradragsretten for varer og tjenesteydelser, der er bestemt for vederlagsfrie transaktioner eller for anden virksomhed end den afgiftspligtige persons økonomiske virksomhed, under forudsætning af, at de som investeringsgoder kvalificerede varer ikke henføres under virksomhedens formue.
1)

Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1, 5 og artikel 9, stk. 1 og stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle, idet den ikke har truffet de nationale bevaringsforanstaltninger for alle de vilde fuglearter, der har deres naturlige ophold på medlemsstaternes område i Europa, og som nyder beskyttelse i henhold til dette direktiv, og ligeledes ikke korrekt har defineret betingelserne for fritagelse for de forbud, der er fastsat ved dette direktiv.
1)

Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 24. november 2010, Nike International mod KHIM — Muñoz Molina (R10) (sag T-137/09) ophæves, for så vidt som Retten i dommen i strid med artikel 58 i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1891/2006 af 18. december 2006, og regel 49 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13. december 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1041/2005 af 29. juni 2005, fastslog, at Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) i afgørelsen truffet den 21. januar 2009 (sag R 551/2008-1) tilsidesatte regel 31, stk. 6, og regel 50, stk. 1, i forordning nr. 2868/95 ved at erklære, at den af Nike International Ltd. indgivne klage ikke kunne antages til realitetsbehandling.
1)

Artikel 7, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 af 19. april 2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran skal fortolkes således, at forbuddet mod indirekte at stille en i forordningens artikel 1, litra i), omhandlet økonomisk ressource til rådighed omfatter handlinger, hvorved der leveres og installeres en funktionsdygtig, men endnu ikke brugbar sintringsovn til en tredjemand i Iran, der, idet han handler på vegne af, under kontrol af eller efter anvisninger fra en person, en enhed eller et organ, der er opført i bilag IV og V til forordningen, har til hensigt at tage denne ovn i drift for til fordel for en sådan person eller enhed eller et sådant organ at fremstille goder, der kan bidrage til spredningen af kernevåben i denne stat.
—

direktivet er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter ulovligt ophold straffes med strafferetlige sanktioner, for så vidt som disse sanktioner tillader fængsling af en tredjelandsstatsborger, som ikke, mens han opholdt sig ulovligt på nævnte medlemsstats område og ikke var indstillet på at forlade dette område frivilligt, har været undergivet tvangsforanstaltninger i henhold til direktivets artikel 8, og som ikke i tilfælde af frihedsberøvelse med henblik på udsendelsens forberedelse og gennemførelse har været frihedsberøvet i den maksimale periode, og
C 25/19

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 10. november 2011 — LG Electronics, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-88/11 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - ordmærket »KOMPRESSOR PLUS« - afslag på registrering - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 7, stk. 1, litra c) - beskrivende karakter - Rettens prøvelse af et anbringende om et nyt bevis - urigtig gengivelse af faktiske omstændigheder og beviser)

(2012/C 25/32)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: LG Electronics, Inc. (ved avocat J. Blanchard)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 16. december 2010, LG Electronics mod KHIM (sag T-497/09), hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i en sag, hvori appellanten havde nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 23. september 2009 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 397/2009-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket KOMPRESSOR PLUS som EF-varemærke — varemærkets beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1) — Rettens prøvelse af nye faktiske omstændigheder — urigtig gengivelse af beviser

Konklusion

1) Appellen forkastes, idet den delvist er ugrundet, delvist ikke kan antages til realitetsbehandling.

2) LG Electronics Inc. betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 120 af 16.4.2011.
1)

EU-retten og navnlig dens bestemmelser om unionsborgerskabet skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en medlemsstat nægter en tredjelandsstatsborger ophold på dens område, når denne tredjelandsstatsborger ønsker at opholde sig dér med et familiemedlem, som er unionsborger, bosat og statsborger i denne medlemsstat, og som aldrig har gjort brug af sin ret til fri bevægelighed, forudsat at en sådan nægtelse ikke indebærer, at unionsborgeren fratages den effektive nydelse af kerneindholdet i de rettigheder, som er tillagt ved statussen som unionsborger, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 227/6

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 14. juni 2012 — G. Brouwer mod Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Nederlandene)

(Sag C-355/11) (1)

(Direktiv 91/629/EØF - mindstekrav med hensyn til beskyttelse af kalve - forordning (EF) nr. 1782/2003 - fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte - national lovgivning, der gennemfører direktiv 91/629/EØF og erklærer forvaltningskravene i henhold til dette direktiv anvendelige bl.a. på kalve, der holdes indelukket på en mælkeproducerende bedrift)

2012/C 227/08

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Parter i hovedsagen

Sagsøger: G. Brouwer

Sagsøgt: Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — College van Beroep voor het Bedrijfsleven — fortolkning af Rådets direktiv 91/629/EØF af 19. november 1991 om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af kalve (EFT L 340, s. 28) og artikel 4 og 6 i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EFT L 270, s. 1) — national lovgivning, der gennemfører direktivet ved at erklære forvaltningskravene anvendelige ikke alene på kalve, der holdes indelukket med henblik på avl eller opfedning, men også på kalve, der holdes indelukket med henblik på fremtidig mælkeproduktion

Konklusion

Rådets direktiv 91/629/EØF af 19. november 1991 om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af kalve, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 af 14. april 2003, skal fortolkes således, at det i dette direktivs artikel 4 fastsatte krav, hvorefter kalveopdræt skal ske i overensstemmelse med de almindelige bestemmelser, der er fastsat i bilaget til nævnte direktiv, hvoriblandt forefindes dette bilags punkt 8, der bortset fra visse undtagelser forbyder at kalve bindes, finder anvendelse på kalve, som en landbruger holder indelukket på en mælkeproducerende bedrift til landbrugsformål.

(1) EUT C 282 af 24.9.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 217/4

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 7. juni 2012 — M.J. Bakker mod Minister van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-106/11) (1)

(Social sikring af vandrende arbejdstagere - gældende lovgivning - arbejdstager med nederlandsk statsborgerskab, der arbejder om bord på opmudringsfartøjer uden for Den Europæiske Unions område under nederlandsk flag for en arbejdsgiver, der er etableret i Nederlandene - bopæl på en anden medlemsstats område - tilslutning til den nederlandske sociale sikringsordning)

2012/C 217/07

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: M.J. Bakker

Sagsøgt: Minister van Financiën

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 1, litra a), artikel 2 og artikel 13, stk. 2, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 II, s. 366) — arbejdstager med nederlandsk statsborgerskab, der for en i Nederlandene hjemmehørende arbejdsgiver arbejder om bord på opmudringsfartøjer, der sejler uden for Den Europæiske Unions område under nederlandsk flag — arbejdstager, der er bosat på en anden medlemsstats område — ingen tilslutning til den nederlandske sociale sikringsordning

Konklusion

Artikel 13, stk. 2, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 307/1999 af 8. februar 1999, skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, at en medlemsstats lovgivning udelukker en person fra at være tilsluttet denne medlemsstats sociale sikringsordning, når den pågældende person befinder sig i en situation som sagsøgeren i hovedsagens, der har statsborgerskab i den nævnte medlemsstat, men ikke har bopæl dér, og som er ansat på et opmudringsfartøj, der fører samme medlemsstats flag og udfører sin virksomhed uden for Den Europæiske Unions område.

(1) EUT C 160 af 28.5.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 217/4

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 7. juni 2012 — VBV — Vorsorgekasse AG mod Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)

(Sag C-39/11) (1)

(Frie kapitalbevægelser - artikel 63 TEUF og 65 TEUF - understøttelseskasser - investering af aktiver - investeringsfonde etableret i en anden medlemsstat - investering i sådanne fonde kun tilladt, når de har tilladelse til at markedsføre deres andele på det nationale område)

2012/C 217/06

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: VBV — Vorsorgekasse AG

Sagsøgt: Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgerichtshof — fortolkning af artikel 63 TEUF ff. — frie kapitalbevægelser — understøttelseskasser, der investerer obligatoriske bidrag fra lønmodtagere eller selvstændige erhvervsdrivende med henblik på finansiering af fratrædelsesgodtgørelse — lovgivning i en medlemsstat, hvorefter disse investeringer er begrænset til fonde med markedsføringstilladelse på det nationale område

Konklusion

Artikel 63, stk. 1, TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som kun tillader en understøttelseskasse eller et kollektivt investeringsinstitut, der er oprettet af understøttelseskassen med henblik på forvaltning af dens midler, at investere sine midler i andele i en investeringsfond, der er etableret i en anden medlemsstat, såfremt denne fond har fået tilladelse til at markedsføre sine andele på det nationale område.

(1) EUT C 130 af 30.4.2011.