Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål – Fællesskabets retsinstansers kompetence – samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne inden for rammerne af Unionens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – aftale indgået mellem Kommissionen og visse medlemsstater, der indebærer økonomiske kompromisser

(Art. 230 EF; art. 46 EU; Rådets forordning nr. 1605/2002; Kommissionens forordning nr. 2342/2002)

2. Folkeret – principper – god tro – fællesskabsret – beskyttelse af den berettigede forventning

3. De Europæiske Fællesskabers budget – finansforordningen – anvendelsesområde

(Art. 268 EF; Rådets forordning nr. 1605/2002, art. 1 og art. 73, stk. 1)

4. Retspleje – fremlæggelse for Retten af udtalelser fra fællesskabsinstitutioners juridiske tjenester – betingelser

Sammendrag

1. Domstolens kompetence i forbindelse med EU-traktaten i den affattelse, der følger af Amsterdam-traktaten, er udtømmende opregnet i artikel 46 EU. Denne artikel fastsætter intet om Domstolens kompetence inden for rammerne af bestemmelserne i EU-traktatens kapitel V.

Når Kommissionen imidlertid ved en handling, som blev vedtaget med hjemmel i forordning nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget og i forordning nr. 2342/2002 om gennemførelsesbestemmelser til finansforordningen, foretager inddrivelse ved modregning af en medlemsstats fordringer, som er opstået inden for rammerne af en ordning mellem Kommissionen og visse medlemsstater i medfør af et samarbejde henhørende under nævnte kapitel V, henhører denne modregningshandling under fællesskabsrettens område og kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål anlagt i henhold til artikel 230 EF.

(jf. præmis 73 og 74)

2. En stillingtagen til forpligtelserne for en medlemsstat, som er deltagende part i et fælles projekt inden for rammerne af Unionens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik mellem Kommissionen og visse medlemsstater, kan således ikke begrænses til de aftalememoranda, som opregner de aftaler, der er indgået mellem de deltagende parter, men skal også tage hensyn til den forventning, som denne medlemsstat gennem sin adfærd har skabt hos de andre deltagende parter. Som undertegnende stat af disse aftalememoranda skal hver deltagende part nemlig handle i god tro i forhold til de andre deltagende parter.

Princippet om god tro er en regel i den folkeretlige sædvaneret, som er anerkendt af Den Faste Internationale Domstol oprettet inden for rammerne af Folkeforbundet og siden af Den Internationale Domstol, og det er kodificeret i artikel 18 i Wienerkonventionen om traktatretten, indgået den 23. maj 1969. Dette princip i folkeretten svarer endvidere til princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, som er en del af Fællesskabets retsorden. Følgelig skal princippet overholdes af Fællesskabet samt af dets deltagende parter inden for rammerne af disse aftaler.

(jf. præmis 84-87 og 97)

3. Det fremgår af anvendelsesområdet for forordning nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget – og navnlig af artikel 1 heri – at inddrivelsesproceduren ved modregning som fastsat i dennes artikel 73, stk. 1, kun finder anvendelse på beløb, som henhører under Fællesskabets budget. Kommissionen er i henhold til artikel 268 EF, der både fastsætter optagelsen i budgettet af Fællesskabets udgifter og visse udgifter foranlediget for institutionerne som følge af bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Union om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, beføjet til at debitere Fællesskabets budget udgifterne fra projekter inden for rammerne af et samarbejde henhørende under disse bestemmelser i EU-traktaten.

(jf. præmis 111)

4. Det ville være til skade for den almene interesse i, at institutionerne kan indhente uafhængige juridiske udtalelser fra deres juridiske tjeneste, såfremt sådanne interne dokumenter kunne fremlægges under en sag for Retten af andre personer end de tjenestegrene, på hvis anmodning de er blevet udfærdiget, uden at en sådan fremlæggelse er blevet tilladt af den pågældende institution eller anordnet af denne retsinstans.

(jf. præmis 134)