Selv om ansættelsesmyndigheden ikke er forpligtet til at begrunde afgørelser om forfremmelser over for ikke-forfremmede tjenestemænd, skal den derimod begrunde sine afslag på klager, der er indgivet af de samme tjenestemænd. Da forfremmelserne sker i henhold til vedtægtens artikel 45 efter udvælgelse, er det tilstrækkeligt, at begrundelsen på afslaget af klagen vedrører alle de retlige betingelser for forfremmelsens lovlighed i henhold til vedtægten.

Bedømmelsesrapporten udgør et afgørende vurderingsgrundlag, hver gang den overordnede myndighed skal tage stilling til spørgsmål vedrørende en tjenestemands karriereforløb, og en forfremmelsesprocedure er behæftet med mangler, når ansættelsesmyndigheden ikke har kunnet foretage en sammenligning af ansøgernes fortjenester, fordi bedømmelsesrapporten for visses vedkommende på grund af administrationen er blevet udfærdiget med en betydelig forsinkelse.

Dette indebærer imidlertid ikke, at alle ansøgere på tidspunktet, hvor der træffes afgørelse om forfremmelse, skal befinde sig på nøjagtigt samme trin med hensyn til udfærdigelsen af deres bedømmelsesrapport, eller at ansættelsesmyndigheden er forpligtet til at udsætte sin afgørelse, såfremt den seneste rapport for en eller anden af ansøgerne endnu ikke er definitiv på grund af en indbringelse for appelbedømmeren eller Det Paritetiske Udvalg. Proceduren er imidlertid behæftet med mangler, såfremt det forhold, at bedømmelsesrapporten ikke er udfærdiget, ikke skyldes en normal afvikling af bedømmelsesproceduren, men at denne er blevet betydelig forsinket på grund af administrationen.

Nævnte ulovlighed medfører desuden kun sanktioner i to tilfælde.

Det forhold, at der ikke foreligger nogen bedømmelsesrapport, kan dels i særlige tilfælde udbedres ved forekomsten af andre oplysninger vedrørende tjenestemændenes fortjenester. En bedømmelsesrapport, der ikke er definitiv, og som i øvrigt bestrides af den pågældende, kan ikke tjene som grundlag for disse andre oplysninger. I øvrigt skal disse oplysninger opfylde visse betingelser, hvis opfyldelse det påhviler den sagsøgte institution at godtgøre. Oplysningerne skal være tilstrækkeligt objektive til, at der kan foretages en judiciel kontrol, og skal indeholde en vurdering af den pågældendes fortjeneste, der er foretaget af de personer, der er ansvarlige for udfærdigelsen af bedømmelsesrapporten, de skal være meddelt den pågældende således, at det sikres, at retten til kontradiktion er overholdt, og de skal endelig være bekendt for Forfremmelsesudvalget på det tidspunkt, hvor dette foretager sammenligningen af alle ansøgernes fortjenester.

Det er ikke tilstrækkeligt for at annullere forfremmelserne, at en ansøgers personlige aktmappe er retsstridig og ufuldstændig. Det må endvidere godtgøres, at dette forhold har haft afgørende indvirkning på forfremmelsesproceduren.

(jf. præmis 38, 39, 40, 45, 52 og 56)

Henvisning til: Domstolen, 5. juni 1980, sag 24/79, Oberthür mod Kommissionen, Sml. s. 1743, præmis 8; Domstolen, 18. december 1980, forenede sager 156/79 og 51/80, Gratreau mod Kommissionen, Sml. s. 3943, præmis 22 og 24; Domstolen, 27. januar 1983, sag 263/81, List mod Kommissionen, Sml. s. 103, præmis 27; Domstolen, 10. juni 1987, sag 7/86, Vincent mod Parlamentet, Sml. s. 2473, præmis 16 og 17; Domstolen, 17. december 1992, sag C-68/91 P, Moritz mod Kommissionen, Sml. I, s. 6849, præmis 16; Retten, 19. september 1996, sag T-386/94, Allo mod Kommissionen, Sml. Pers. IA, s. 393, og II, s. 1161, præmis 38; Retten, 21. november 1996, sag T-144/95, Michael mod Kommissionen, Sml. Pers. IA, s. 529, og II, s. 1429, præmis 52; Retten, 24. februar 2000, sag T-82/98, Jacobs mod Kommissionen, Sml. Pers. II, s. 169, præmis 40.