Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – punktafgifter – direktiv 92/83 – alkohol og alkoholholdige drikkevarer – ethanol – begreb – vin og portvin til madlavning – omfattet

(Rådets direktiv 92/83, art. 20, første led)

2. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – punktafgifter – direktiv 92/83 – alkohol og alkoholholdige drikkevarer – fritagelser for harmoniseret punktafgift – vin, portvin og cognac til madlavning anvendt til fremstilling af levnedsmidler

[Rådets direktiv 92/83, art. 27, stk. 1, litra e) og f)]

3. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – punktafgifter – direktiv 92/83 – alkohol og alkoholholdige drikkevarer – fritagelser for harmoniseret punktafgift – vin, portvin og cognac til madlavning anvendt til fremstilling af levnedsmidler

(Rådets direktiv 92/83, art. 27, stk. 1)

4. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – punktafgifter – direktiv 92/83 – alkohol og alkoholholdige drikkevarer – fritagelser for harmoniseret punktafgift – fritagelser fastsat i direktivets artikel 27, stk. 1

(Rådets direktiv 92/83, art. 27, stk. 1)

Sammendrag

1. Artikel 20, første led, i direktiv 92/83 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer skal fortolkes således, at bestemmelsens definition af ethanol finder anvendelse på vin til madlavning og portvin til madlavning.

Den omstændighed, at vin til madlavning og portvin til madlavning som sådan anses for at være næringsmidler, der henhører under kapitel 21 i den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilaget til forordning nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved forordning nr. 2587/91, og det forhold, at de er uegnede som drikkevarer, er uden betydning for, om denne bestemmelse finder anvendelse på den ethanol, som disse indeholder.

(jf. præmis 26, 27 og 30 samt domskonkl. 1)

2. Fritagelsen for harmoniseret punktafgift af vin til madlavning, portvin til madlavning og cognac til madlavning, der anvendes til fremstilling af levnedsmidler, henhører under artikel 27, stk. 1, litra f), i direktiv 92/83 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer.

Sådanne varer henhører kun under direktivets artikel 27, stk. 1, litra e), såfremt de anvendes til at fremstille aromastoffer til fremstilling af levnedsmidler og ikke-alkoholholdige drikkevarer.

(jf. præmis 33, 34 og 36 samt domskonkl. 2)

3. Den ensartede anvendelse af bestemmelserne i direktiv 92/83 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer indebærer, at en medlemsstats valg vedrørende pålæggelse af punktafgift af en vare eller dens fritagelse af en vare i princippet skal anerkendes af de øvrige medlemsstater. En modsat fortolkning ville bringe virkeliggørelsen af det mål, der forfølges med nævnte direktiv, i fare og ville være til hinder for de frie varebevægelser.

Såfremt varer som vin til madlavning, portvin til madlavning og cognac til madlavning er blevet anset for ikke at have været pålagt punktafgift eller for at være fritaget herfor i henhold til direktiv 92/83, hvilke varer er overgået til forbrug i den medlemsstat, hvor de er blevet fremstillet, og er bestemt til markedsføring i en anden medlemsstat, skal sidstnævnte således behandle disse varer på samme måde på sit eget område, medmindre der findes konkrete, objektive og kontrollerbare forhold, der tyder på, at den første medlemsstat ikke har anvendt direktivets bestemmelser korrekt, eller medmindre en vedtagelse af foranstaltninger i henhold til direktivets artikel 27, stk. 1, er begrundet i hensynet til at undgå enhver form for svig, unddragelse eller misbrug, der kunne opstå i forbindelse med fritagelser, eller for at sikre en korrekt og ukompliceret anvendelse af disse fritagelser.

(jf. præmis 41, 42 og 45 samt domskonkl. 3)

4. Artikel 27, stk. 1, litra f), i direktiv 92/83 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer skal fortolkes således, at en indrømmelse af den i denne bestemmelse fastsatte fritagelse ikke kan undergives betingelser i henhold til nationale retsforskrifter, dvs. betingelser om en begrænsning af, hvilke personer der kan anmode om tilbagebetaling, en frist på fire måneder for indgivelse af en sådan anmodning og fastsættelsen af et mindstebeløb for tilbagebetaling, medmindre det fremgår af konkrete, objektive og kontrollerbare forhold, at disse betingelser er nødvendige for at sikre en korrekt og ukompliceret anvendelse af nævnte fritagelse samt for at hindre svig, unddragelse eller misbrug. Det påhviler den forelæggende ret at efterprøve, om dette er tilfældet for så vidt angår betingelserne ifølge disse retsforskrifter.

På den ene side udgør fritagelsen for varer, der er omfattet af nævnte direktivs artikel 27, stk. 1, hovedreglen, og nægtelse af en sådan fritagelse udgør undtagelsen, og på den anden side kan den mulighed, der i denne bestemmelse gives medlemsstaterne for at fastsætte betingelser, der har til formål at sikre en korrekt og ukompliceret anvendelse af sådanne fritagelser og at hindre svig, unddragelse eller misbrug, ikke indebære, at den fritagelsesforpligtelse, der opstilles i bestemmelsen, ikke er ubetinget.

(jf. præmis 51 og 56 samt domskonkl. 4)