Sag C-429/16

Małgorzata Ciupa m.fl.

mod

II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi obecnie Szpital Ginekologiczno-Położniczy im dr L. Rydygiera sp. z o.o. w Łodzi

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Okręgowy w Łodzi, VII Wydział Pracy i Ubezpieczeń Społecznych)

»Præjudiciel forelæggelse – socialpolitik – kollektive afskedigelser – direktiv 98/59/EF – artikel 1, stk. 1, og artikel 2 – begrebet »afskedigelser« – sidestilling med afskedigelser af »opsigelser af arbejdskontrakter, der finder sted på arbejdsgiverens initiativ« – ensidig ændring fra arbejdsgiverens side af ansættelses- og lønvilkår – afklaring af arbejdsgiverens »hensigt« om at foretage kollektive afskedigelser«

Sammendrag – Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 21. september 2017

Socialpolitik – tilnærmelse af lovgivningerne – kollektive afskedigelser – direktiv 98/59 – anvendelsesområde – begrebet afskedigelser – væsentlig ændring af væsentlige elementer i en ansættelseskontrakt af grunde, som ikke kan tilregnes arbejdstageren selv – omfattet – ensidig ændring fra arbejdsgiverens side til skade for arbejdstagerne af lønvilkårene, der i tilfælde af arbejdstagerens afvisning medfører ansættelseskontraktens ophør – omfattet – arbejdsgiver, der påtænker at foretage en sådan ændring – omtalte arbejdsgivers forpligtelse til at indlede konsultationer – betingelser – den nationale rets efterprøvelse

(Rådets direktiv 98/59, art. 1, stk. 1 og 2)

Artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser skal fortolkes således, at en ensidig ændring, der er til skade for arbejdstagerne, fra arbejdsgiverens side af lønvilkårene, der i tilfælde af arbejdstagerens afvisning medfører, at ansættelseskontrakten ophører, kan betegnes som en »afskedigelse« som omhandlet i denne bestemmelse, og at dette direktivs artikel 2 skal fortolkes således, at en arbejdsgiver er forpligtet til at indlede de i sidstnævnte artikel fastsatte konsultationer, når denne påtænker at foretage en sådan ensidig ændring af lønvilkårene, for så vidt som betingelserne i nævnte direktivs artikel 1 er opfyldt, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

Hvad angår begrebet »afskedigelse« som omhandlet i artikel 1, stk. 1, første afsnit, litra a), i direktiv 98/59 har Domstolen fastslået, at den omstændighed, at en arbejdsgiver ensidigt og til skade for arbejdstageren foretager en væsentlig ændring af væsentlige elementer i dennes ansættelseskontrakt af grunde, som ikke kan tilregnes arbejdstageren selv, er omfattet af begrebet (dom af 11.11.2015, Pujante Rivera, C-422/14, EU:C:2015:743, præmis 55).

Det følger heraf, at den omstændighed, at en arbejdsgiver ensidigt og til skade for arbejdstageren foretager en ikke-væsentlig ændring af et væsentligt element i den nævnte arbejdskontrakt af grunde, som ikke kan tilregnes arbejdstageren selv, eller en væsentlig ændring af et ikke-væsentligt element i den nævnte kontrakt af grunde, som ikke kan tilregnes arbejdstageren selv, ikke kan betegnes som »afskedigelse« som omhandlet i det nævnte direktiv.

Hvad angår den i hovedsagen omhandlede ændringsopsigelse bemærkes, at denne fastsætter en midlertidig lønnedsættelse på 15% og efter flere måneder, at denne løn vender tilbage til sit oprindelige niveau. Selv om det ikke kan bestrides, at lønnen udgør et væsentligt element i ansættelseskontrakten, og at en nedsættelse på 15% heraf i princippet ville kunne kvalificeres som en »væsentlig ændring«, forholder det sig imidlertid således, at lønnedsættelsens midlertidige karakter betydeligt formindsker rækkevidden af den påtænkte ændring af ansættelseskontrakten.

Imidlertid tilkommer det i sidste ende den forelæggende ret, der alene har kompetencen til at bedømme de faktiske omstændigheder, under hensyntagen til alle sagens omstændigheder at fastslå, hvorvidt den pågældende midlertidige lønnedsættelse skal kvalificeres som en væsentlig ændring.

Selv om det antages, at den forelæggende ret finder, at den i hovedsagen omhandlede ændringsopsigelse ikke falder ind under begrebet »afskedigelse«, skal opsigelse af ansættelseskontrakten som følge af arbejdstagerens afslag på at acceptere en ændring som den, der er foreslået i den nævnte ændringsopsigelse, under alle omstændigheder betragtes som en opsigelse af arbejdskontrakten, der finder sted på arbejdsgiverens initiativ, af en eller flere grunde, som ikke kan tilregnes arbejdstageren selv, som omhandlet i artikel 1, stk. 1, andet punktum, i direktiv 98/59, således at der skal tages hensyn hertil i forbindelse med beregningen af det samlede antal af afskedigelser.

Hvad angår spørgsmålet om, hvornår en arbejdsgiver er forpligtet til at indlede de konsultationer, der er fastsat i det nævnte direktivs i artikel 2, skal det bemærkes, at Domstolen har fastslået, at den konsultations- og meddelelsesforpligtelse, som påhviler arbejdsgiveren, opstår inden dennes beslutning om at opsige ansættelseskontrakterne (dom af 27.1.2005, Junk, C-188/03, EU:C:2005:59, præmis 37, og af 10.9.2009, Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK m.fl., C-44/08, EU:C:2009:533, præmis 38), og at opfyldelsen af det mål, som er fastlagt i artikel 2, stk. 2, i direktiv 98/59, om at undgå opsigelser af ansættelseskontrakter eller begrænse antallet, ville blive bragt i fare, såfremt konsultationen med repræsentanterne blev indledt efter tidspunktet for arbejdsgiverens beslutning (dom af 27.1.2005, Junk, C-188/03, EU:C:2005:59, præmis 38, og af 10.9.2009, Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK m.fl., C-44/08, EU:C:2009:533, præmis 46).

Denne konklusion gælder så meget desto mere, som formålet med konsultationsforpligtelsen i det nævnte direktivs artikel 2, dvs. at undgå opsigelser af ansættelseskontrakter eller begrænse antallet og afbøde følgerne heraf (dom af 10.9.2009, Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK m.fl., C-44/08, EU:C:2009:533, præmis 46), og det formål, der ifølge den forelæggende ret forfølges med ændringsopsigelser, dvs. at forhindre individuelle afskedigelser, i vidt omfang overlapper hinanden. Når en beslutning om ændring af arbejdsvilkårene giver mulighed for at undgå kollektive afskedigelser, skal den i direktivets artikel 2 fastsatte konsultationsprocedure nemlig indledes på det tidspunkt, hvor arbejdsgiveren påtænker at foretage sådanne ændringer (jf. i denne retning dom af 10.9.2009, Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK m.fl., C-44/08, EU:C:2009:533, præmis 47).

(jf. præmis 27-32, 37 og 38 samt domskonkl.)