ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fri bevægelighed for personer – etableringsfrihed – begrænsninger – nationale bestemmelser, der pålægger en selvstændig erhvervsdrivende, der er bosat på det nationale område, at indregistrere et køretøj, der er stillet til rådighed for ham af hans arbejdsgiver, som har hjemsted i en anden medlemsstat – ulovligt – begrundelse – foreligger ikke

(Art. 43 EF)

Sammendrag

Artikel 43 EF er til hinder for, at nationale bestemmelser i en medlemsstat pålægger en selvstændig erhvervsdrivende, der er bosat i denne medlemsstat, pligt til i denne stat at indregistrere en firmabil, der er stillet til rådighed for ham af det selskab, der beskæftiger ham, og som har hjemsted i en anden medlemsstat, når dette køretøj hverken er bestemt til fortrinsvis varig anvendelse i den førstnævnte medlemsstat eller faktisk anvendes på denne måde.

Bekæmpelsen af skatteunddragelse, forebyggelsen af misbrug, nødvendigheden af en pålidelig identificering, færdselssikkerheden eller endog miljøpolitikken kan ikke begrunde en sådan registreringspligt.

(jf. præmis 44, 45, 48, 49, 52 og 55 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Socialpolitik – beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed – direktiv 93/104 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden – arbejdstid – begreb – personer, der arbejder i visse sociale og socialmedicinske institutioner – national lovgivning, der fastsætter en ordning om ligeværdighed med en afvejningsmekanisme for de arbejdsfrie perioder – ikke tilladt

(Rådets direktiv 93/104)

2. Socialpolitik – beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed – direktiv 93/104 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden – gunstigere nationale bestemmelser – tærskler og lofter, der skal henses til ved efterprøvelsen af, om den nationale lovgivning er forenelig med direktivet

(Rådets direktiv 93/104, art. 15)

Sammendrag

1. Direktiv 93/104 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden skal fortolkes således, at det er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som hvad angår vagttjenester, som de personer, der arbejder i visse sociale og socialmedicinske institutioner, fuldfører i henhold til ordningen om fysisk tilstedeværelse på selve arbejdspladsen, med henblik på opgørelsen af den faktiske arbejdstid fastsætter en ordning om ligeværdighed, der består i at anvende en afvejningsmekanisme med faste koefficienter for at tage hensyn til de arbejdsfrie perioder under vagttjenesten, når overholdelsen af alle de minimumsforskrifter, der er fastsat ved dette direktiv med henblik på effektivt at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed, ikke er sikret.

Kvalificeringen af arbejdstid i direktiv 93/104’s forstand af en periode, hvor arbejdstageren er til stede på arbejdspladsen, kan nemlig ikke afhænge af intensiteten af arbejdstagerens arbejde, men følger udelukkende af dennes pligt til at stå til sin arbejdsgivers rådighed.

(jf. præmis 58 og 63 samt domskonkl.)

2. Artikel 15 i direktiv 93/104 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden tillader udtrykkeligt at anvende eller indføre nationale bestemmelser, der er gunstigere med hensyn til beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed. I det tilfælde, hvor national ret navnlig med hensyn til den maksimale ugentlige arbejdstid fastsætter et loft, som er mere fordelagtigt for arbejdstagerne, er de relevante tærskler og lofter til sikring af, at dette direktivs beskyttelsesbestemmelser overholdes, imidlertid udelukkende de i dette direktiv nævnte.

(jf. præmis 51 og 63 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Præjudicielle spørgsmål – forelæggelse for Domstolen – forelæggelsesafgørelsens forenelighed med de nationale bestemmelser vedrørende retternes sammensætning og virkemåde, herunder vedrørende international kompetence – vurdering tilkommer ikke Domstolen

(Art. 234 EF; konventionen af 27.9.1968)

2. Frie kapitalbevægelser – begrænsninger for erhvervelse af fast ejendom – ordning med erklæring om erhvervelse af fast ejendom – transaktionen ugyldig med tilbagevirkende kraft i tilfælde af forsinkelse med afgivelse af erklæringen – ulovlighed – begrundelse – foreligger ikke – tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet

(Art. 56, stk. 1, EF)

Sammendrag

1. Det tilkommer ikke Domstolen inden for rammerne af proceduren i medfør af artikel 234 EF at undersøge, om forelæggelsesafgørelsen er afsagt i overensstemmelse med de nationale bestemmelser vedrørende retternes sammensætning og virkemåde.

Domstolen har heller ikke kompetence til at vurdere, om sagen er anlagt ved den forelæggende ret i overensstemmelse med kompetencereglerne i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, medmindre betingelserne for anvendelse af disse bestemmelser netop er genstanden for den præjudicielle anmodning.

Domstolen er bundet af en forelæggelsesafgørelse, der er afsagt af en ret i en medlemsstat, så længe den ikke er blevet omgjort under en eventuel anke efter national ret.

(jf. præmis 30-32)

2. Artikel 56, stk. 1, EF er til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser på området for erhvervelse af fast ejendom, hvorefter en transaktions gyldighed er betinget af, at køber afgiver en erklæring, og hvorefter en simpel forsinkelse med afgivelse af den påkrævede erklæring om erhvervelse medfører, at den pågældende ejendomshandel bliver ugyldig med tilbagevirkende kraft.

Det er korrekt, at en ordning med forudgående erklæring, når den er ledsaget af passende retsmidler, faktisk kan være en foranstaltning, der er proportional i forhold til det formål af almen interesse, der forfølges, og som er hensynet til den fysiske planlægning for at opretholde en fast bosiddende befolkning og en økonomisk virksomhed, der er uafhængig af turisterhvervet, ved at indføre begrænsninger i oprettelsen af sekundærboliger i et bestemt geografisk område. Imidlertid er ugyldighed med tilbagevirkende kraft af ejendomshandelen ikke en forholdsmæssig sanktion, når den indtræder automatisk efter en simpel overskridelse af fristen for afgivelse af den krævede erklæring, uanset årsagerne til forsinkelsen med afgivelsen, og radikalt griber ind i en aftale, der er udtryk for parternes hensigt, uden at det er begrundet i, at der er sket en tilsidesættelse af de relevante materielle bestemmelser, og sanktionen kan af denne grund ikke anses for at imødekomme kravene om retssikkerhed, der er særligt afgørende på området for ejendomshandel.

(jf. præmis 46, 52-56 og 62 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – fælles merværdiafgiftssystem – fritagelser i henhold til sjette direktiv – fritagelse for hospitalsbehandling og pleje samt transaktioner i nær tilknytning hertil – begrebet »transaktioner i nær tilknytning« og »pleje« – levering af telefontjenester og leje af tv til patienter samt levering af sengeplads og mad til patienternes ledsagere – ikke omfattet – undtagelse – betingelser herfor – den nationale rets afgørelse

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt A, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

Levering af telefontjenester og leje af tv til patienter foretaget af de personer, der er omfattet af artikel 13, punkt A, stk. 1, litra b), i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, samt disse personers levering af sengepladser og måltider til patienternes ledsagere udgør som hovedregel ikke transaktioner i nær tilknytning til hospitalsbehandling og pleje i denne bestemmelses forstand. Fritagelsen af sådanne transaktioner i direktivets artikel 13, punkt A, stk. 1, litra b), skal sikre, at det ikke bliver uforholdsmæssigt dyrt at opnå pleje og hospitalsbehandling på grund af de forøgede omkostninger til sådan pleje, hvis de selv eller transaktioner i nær tilknytning hertil var pålagt merværdiafgift. Den pleje og hospitalsbehandling, der er omfattet af denne bestemmelse, er ifølge fast retspraksis den, der har til formål at diagnosticere, behandle og så vidt muligt helbrede sygdomme eller anomalier. I betragtning af det formål, der forfølges med fritagelsen i direktivets artikel 13, punkt A, stk. 1, litra b), følger derfor, at kun tjenesteydelser, der logisk ligger inden for rammerne af hospitalsbehandling og pleje, og som udgør et led i leveringen af disse ydelser, og som er uomgængeligt nødvendige for at nå de terapeutiske mål, der forfølges ved disse ydelser, kan udgøre »transaktioner i nær tilknytning« i denne bestemmelses forstand.

Levering af disse ydelser kan kun udgøre en transaktion »i nær tilknytning«, hvis disse ydelser er uomgængeligt nødvendige for at nå de terapeutiske mål, der forfølges med hospitalsbehandlingen og plejen, og ikke hovedsageligt tager sigte på at give leverandøren af disse ydelser yderligere indtægter ved udførelse af transaktioner i direkte konkurrence med handelsforetagender, som skal svare merværdiafgift. Det tilkommer den forelæggende ret under hensyn til samtlige de konkrete omstændigheder i de tvister, der verserer for den, og i givet fald til indholdet af de lægerecepter, der er udstedt for de pågældende patienter, at fastslå, om de leverede ydelser opfylder disse betingelser.

(jf. præmis 23-25, 30 og 35 samt domskonkl. 1 og 2)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug – fælles markedsordning – mælk og mejeriprodukter – eksportrestitutioner – produkter, der giver ret hertil – ost, som efter sin beskaffenhed er bestemt til forarbejdning i et tredjeland – omfattet – betingelse – henførelse under en kode i nomenklaturen over landbrugsprodukter

(Kommissionens forordning nr. 1706/89, bilaget, og nr. 3445/89, bilaget)

Sammendrag

Ost eksporteret i 1990, som efter sin beskaffenhed er bestemt til forarbejdning i et tredjeland, kan være omfattet af en eksportrestitution i henhold til artikel 17, stk. 1, i forordning nr. 804/68 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter, som ændret ved forordning nr. 3904/87, under forudsætning af, at varen henset til sin art og sammensætning kan henføres under en produktkode ifølge bilaget til forordning nr. 1706/89 om fastsættelse af eksportrestitutioner for mælk og mejeriprodukter, som fastsat ved nomenklaturen over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, der findes i et bilag til forordning nr. 3445/89 om den fuldstændige udgave af Nomenklaturen over Eksportrestitutioner for Landbrugsprodukter fra den 1. januar 1990.

(jf. præmis 33 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne – fremgangsmåder for indgåelse af offentlige tjenesteydelseskontrakter og fremgangsmåder ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation – direktiv 92/50 og 93/38 – tildeling af kontrakter – økonomisk mest fordelagtigt bud – bedømmelsesudvalg afvejer underkriterierne til et i udbudsbetingelserne fastlagt kriterium – lovlighed – betingelser

(Rådets direktiv 92/50, art. 36, og direktiv 93/38, art. 34)

Sammendrag

Artikel 36 i direktiv 92/50 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler og artikel 34 i direktiv 93/38 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation skal fortolkes således, at fællesskabsretten ikke er til hinder for, at et bedømmelsesudvalg giver underkriterierne til et på forhånd fastlagt kriterium for tildeling hver en bestemt vægt derved, at de points, der i forbindelse med udarbejdelsen af udbudsbetingelserne eller udbudsbekendtgørelsen blev afsat til dette kriterium af den ordregivende myndighed, fordeles mellem de enkelte underkriterier, under forudsætning af, at en sådan beslutning

– ikke ændrer kriterierne for tildelingen af kontrakten, således som disse er fastlagt i udbudsbetingelserne eller i udbudsbekendtgørelsen

– ikke indeholder forhold, som, hvis de havde været kendt på tidspunktet for forberedelsen af buddene, kunne have haft indflydelse på denne forberedelse

– ikke blev vedtaget under hensyntagen til forhold, som kan virke diskriminerende over for en af de bydende.

(jf. præmis 32 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Frie varebevægelser – kvantitative restriktioner – foranstaltninger med tilsvarende virkning – former for salg

(Art. 28 EF og 30 EF)

Sammendrag

Artikel 28 EF er ikke til hinder for en national bestemmelse, hvorved en medlemsstat på sit område forbyder salg og indsamling af bestillinger på sølvsmykker ved dørsalg, når bestemmelsen finder anvendelse på alle de berørte erhvervsdrivende og såvel retligt som faktisk påvirker afsætningen af indenlandsk fremstillede produkter og produkter fra andre medlemsstater på samme måde. Det tilkommer den nationale ret at vurdere, om anvendelsen af den nationale bestemmelse kan hindre, at produkter fra en anden medlemsstat får adgang til markedet, eller medføre større ulemper for denne adgang for indenlandsk fremstillede produkter. Såfremt det er tilfældet, skal den nationale ret efterprøve, om den omhandlede foranstaltning er berettiget i et alment hensyn i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i Domstolens praksis, eller i et af formålene anført i artikel 30 EF, og om foranstaltningen står i rimeligt forhold til et sådant formål.

(jf. præmis 30 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Præjudicielle spørgsmål – Domstolens kompetence – grænser

(Art. 234 EF)

2. Fælles toldtarif – toldpositioner – bitstoppe

Sammendrag

1. Når Domstolen er forelagt en anmodning om præjudiciel afgørelse vedrørende tarifering, er dens opgave i højere grad at oplyse den nationale ret om de kriterier, ved anvendelse af hvilke den nationale ret er i stand til at tarifere de pågældende produkter korrekt i den kombinerede nomenklatur, end selv at foretage denne tarifering, så meget desto mere som Domstolen ikke nødvendigvis er i besiddelse af alle de hertil nødvendige oplysninger. Den nationale ret er således under alle omstændigheder bedre i stand til at foretage tariferingen.

(jf. præmis 23)

2. Pos. 8204 i den fælles toldtarifs kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til forordning nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved forordning nr. 2388/2000, skal fortolkes således, at den ikke omfatter særskilt indførte bitstoppe med firkant til skruer med lige kærv og krydskærv samt til torx- (indvendig torx) og unbrako-skruer. Derimod skal den samme position fortolkes således, at den omfatter særskilt indførte dele til firkantsystemer, der ved anvendelsen ikke er i umiddelbar berøring med befæstelseselementet, samt særskilt indførte momentnøgler til firkantsystemet.

(jf. præmis 28, 33 og 37 samt domskonkl. 1-3)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik – mandlige og kvindelige arbejdstagere – adgang til beskæftigelse samt arbejdsvilkår – ligebehandling – direktiv 76/207

(Rådets direktiv 76/207, art. 2, stk. 1 og 3, og art. 3)

Sammendrag

Direktiv 76/207 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår er til hinder for en national lovgivning, hvorved en kvindelig arbejdstager på barselsorlov ikke tildeles de samme rettigheder som andre personer, der har bestået den samme udvælgelsesprøve, hvad angår betingelserne for adgang til tjenestemandskarrieren, idet hendes tiltrædelse er blevet udskudt til efter udløbet af denne barselsorlov, uden at varigheden af denne orlov medregnes ved beregningen af hendes ansættelsesanciennitet.

(jf. præmis 47 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – fritagelser i henhold til sjette direktiv

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt A, stk. 1, litra g) og h), og art. 13, stk. 2, litra b)]

Sammendrag

Artikel 13, punkt A, stk. 1, litra g) og h), i sjette direktiv 77/388 om merværdiafgiftsfritagelse for ydelser med nær tilknytning til social bistand og social sikring og for ydelser med nær tilknytning til beskyttelse af børn og unge, sammenholdt med artikel 13, punkt A, stk. 2, litra b), skal fortolkes således, at tjenesteydelser som formidler mellem personer, der søger, og personer, der tilbyder børnepasning, som leveres af et offentligretligt organ eller af et organ, der er anerkendt af den pågældende medlemsstat som et foretagende af almennyttig karakter, kun kan være fritaget i medfør af disse bestemmelser, hvis børnepasningsydelsen selv opfylder de fritagelsesbetingelser, der er fastsat i disse bestemmelser, og denne ydelse er af en sådan art og kvalitet, at forældrene ikke kunne være sikre på at få adgang til en ydelse af samme værdi uden at anvende en sådan formidlingsydelse, hvis f.eks. stiftelsens kontrol af dagplejerne og oplæring af disse gør det muligt udelukkende at vælge kompetente og pålidelige dagplejere. Disse formidlingsydelser må desuden ikke hovedsageligt tage sigte på at opnå yderligere indtægter for tjenesteyderen ved udførelse af transaktioner i direkte konkurrence med handelsforetagender, som skal svare moms. Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om disse betingelser er opfyldt.

(jf. præmis 23 og 27-30 samt domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne – produktansvar – direktiv 85/374

(Rådets direktiv 85/374, art. 11)

2. Tilnærmelse af lovgivningerne – produktansvar – direktiv 85/374

(Rådets direktiv 85/374, art. 1 og 3)

Sammendrag

1. Artikel 11 i direktiv 85/374 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar, der fastsætter en tiårig forældelsesfrist for de rettigheder, som en skadelidt er tillagt, der begynder at løbe fra det tidspunkt, hvor produktet bringes i omsætning, skal fortolkes således, at et produkt skal anses for at være bragt i omsætning, når det har forladt den fremstillingsproces, der benyttes af producenten, og er indgået i en markedsføringsproces i den form, hvor det bliver udbudt til offentligheden med henblik på anvendelse eller forbrug.

Det er uden betydning, om produktet sælges direkte fra producenten til den, der anvender eller forbruger det, eller om dette salg sker igennem en distributionsproces, hvori en eller flere parter deltager. Når et af leddene i distributionskæden således er tæt forbundet med producenten, må det derfor fastslås, at denne tilknytning har til virkning, at denne enhed kan anses for involveret i processen for fremstilling af det pågældende produkt.

(jf. præmis 27-29 og 32 samt domskonkl. 1)

2. Når en sag anlægges inden for rammerne af direktiv 85/374 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar mod et selskab, der fejlagtigt antages at være producent af et produkt, selv om dette i virkeligheden blev fremstillet af et andet selskab, henhører fastsættelsen af betingelserne for, at en part kan udskiftes med en anden inden for rammerne af en sådan sag, i princippet under national ret.

En national ret, som undersøger, om betingelserne for en sådan udskiftning er opfyldt, skal imidlertid sikre sig, at direktivets personelle anvendelsesområde, således som det er fastsat i dettes artikel 1 og 3, respekteres, eftersom afgrænsningen af kredsen af ansvarssubjekter i disse bestemmelser skal anses for udtømmende.

(jf. præmis 35 og 39 samt domskonkl. 2)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Retligt samarbejde i civile sager – forkyndelse af retslige og udenretslige dokumenter – forordning nr. 1348/2000

(Rådets forordning nr. 1348/2000, art. 4-11 og 14)

Sammendrag

Rådets forordning nr. 1348/2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager skal fortolkes således, at den ikke opstiller en rangorden mellem den fremsendelses- og forkyndelsesform gennem udpegede instanser, som er fastsat i dens artikel 4-11, og postforkyndelse som fastsat i dens artikel 14, og at et retsligt dokument derfor kan forkyndes ved anvendelse af en af disse to forkyndelsesformer eller kumulativt. Dels fremgår det nemlig hverken af forordningens betragtninger eller dens bestemmelser, at en fremsendelses- og forkyndelsesform, som benyttes i overensstemmelse med de nærmere bestemmelser, skulle tillægges en lavere rang i forhold til forkyndelse gennem udpegede instanser. Dels må det under hensyn til ånden bag og formålet med forordningen, som er at sikre en effektiv gennemførelse af forkyndelser af retslige dokumenter under iagttagelse af modtagernes berettigede interesser og i betragtning af, at alle de i forordningen omhandlede forkyndelsesformer principielt kan sikre iagttagelsen af disse interesser, være muligt at anvende en af disse forkyndelsesformer eller to eller flere sammen, alt efter, hvilke der under hensyn til omstændighederne i det konkrete tilfælde viser sig at være de mest hensigtsmæssige eller mest egnede.

I tilfælde af kumulation af forkyndelse gennem udpegede instanser og postforkyndelse skal tidspunktet for den forkyndelse, som først er gyldigt foretaget, derfor lægges til grund ved fastlæggelsen af begyndelsestidspunktet for en processuel frist i forhold til modtageren, som er knyttet til den omstændighed, at forkyndelse har fundet sted . For at de bestemmelser i forordningen, som regulerer disse forkyndelsesformer, ikke skal gøres illusoriske, skal alle de retsvirkninger, der er knyttet til den gyldige gennemførelse af en af disse, nemlig tages i betragtning uafhængigt af, om der efterfølgende sker en forkyndelse i en anden form. Desuden tilsigter forordningen at fremskynde fremsendelse af retslige dokumenter med henblik på forkyndelse og dermed afviklingen af retslige procedurer. Hvis den første forkyndelse af det omhandlede retslige dokument lægges til grund ved beregningen af en processuel frist, er modtageren af dette dokument forpligtet til at foretage retslige skridt på et tidligere tidspunkt, hvilket gør det muligt for den kompetente ret at træffe afgørelse i sagen i løbet af kortere tid.

(jf. præmis 20, 21 og 28-32 samt domskonkl.)