Forslag til afgørelse fra generaladvokat Mischo fremsat den 21. juni 1988. - AB VOLVO MOD ERIK VENG (UK) LTD. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF HIGH COURT OF JUSTICE - CHANCERY DIVISION (PATENTS COURT). - MISBRUG AF EN DOMINERENDE STILLING - MOENSTERHAVERS AFVISNING AF AT GIVE RETTEN TIL ET REGISTRERET MOENSTER I LICENS. - SAG 238/87.



Samling af Afgørelser 1988 side 06211



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . Spoergsmaalene i denne praejudicielle sag er forelagt af High Court of Justice of England and Wales ( Chancery Division, Patents Court ), London, i en sag, der er anlagt af AB Volvo ( herefter benaevnt "Volvo ") mod Erik Veng ( UK ) Limited ( herefter benaevnt "Veng ").

2 . Volvo har anlagt sagen mod Veng i anledning af en paastaaet kraenkelse af en moensterret - registreret under nr . 968 895 - vedroerende forskaerme til Volvos 200-serie . Forskaermene fremstilles i Nederlandene og Belgien, de monteres paa automobiler, der fremstilles i Belgien, og de saelges som reservedele i alle EF-lande . Volvos sagsanlaeg stoettes paa, at Veng importerer reservedele, som er efterligninger af de moensterbeskyttede produkter, fra andre medlemsstater og markedsfoerer dem i Det Forenede Kongerige . Under sagen har sagsoegte paaberaabt sig Traktatens artikel 86 .

Spoergsmaal 1

3 . Det foerste praejudicielle spoergsmaal er formuleret saaledes :

Saafremt en stoerre automobilproducent er indehaver af registrerede moenstre, som i henhold til lovgivningen i en medlemsstat giver producenten eneret til fremstilling og indfoersel af karrosseridele i form af reservedele til brug ved reparation af karrosseriet paa biler af vedkommende proceducents maerke ( og disse karrosseridele ikke kan erstattes med karrosseridele, der er fremstillet paa grundlag af et andet moenster ), indtager automobilproducenten da i kraft af eneretten en dominerende stilling, jfr . EOEF-Traktatens artikel 86, for saa vidt angaar de naevnte reservedele?

4 . Med hensyn til dette spoergsmaal er det tilstraekkeligt at gentage, hvad jeg netop i dag har anfoert i mit forslag til afgoerelse vedroerende spoergsmaal 2 fra tribunale civile e penale di Milano i sag 53/87 ( Consorzio italiano della componentistica di ricambio per autoveicoli - CICRA og Maxicar mod Régie nationale des usines Renault ).

5 . Foer man kan tage stilling til, om en automobilproducent indtager en dominerende stilling paa markedet for reservedele til biler af producentens maerke, maa det afgoeres, om det er dette marked for reservedele, der er "det relevante marked ".

6 . Det har i denne forbindelse vaeret haevdet, at reservedele indgaar som led i et stoerre marked, der omfatter saavel automobilerne som reservedelene dertil . I forbindelse med den staerke konkurrence mellem automobilfirmaerne haevdes reservedelspriserne nemlig at vaere et af de forhold, koeberne tager hensyn til .

7 . Der kan rent faktisk ikke vaere tvivl om, at nogle automobilkoebere ogsaa skaffer sig oplysning om reservedelspriserne, foer de traeffer deres endelige valg, og at reservedelspriserne kan have betydning for, hvilken beslutning de traeffer . Der kan heller ikke vaere tvivl om, at den, der ejer en bil af et bestemt maerke, kan beslutte sig til at skifte maerke, naar vognen skal udskiftes, netop fordi reservedelene til biler af det oprindelige maerke har vist sig at vaere for dyre . Hvis man ogsaa tager tidsfaktoren i betragting, omfatter konkurrencen paa markedet for nye biler saaledes ogsaa et konkurrencemoment med hensyn til reservedele .

8 . Det staar dog ogsaa fast, at en bilejer, som paa et tidspunkt beslutter at foretage en reparation af bilens karrosseri i stedet for at skifte model, er noedt til at koebe en karrosseridel af samme form som den oprindelige ( enten direkte, hvis han selv foretager reparationen, eller indirekte gennem et autoriseret vaerksted eller et uafhaengigt reparationsvaerksted ). For indehavere af biler af et bestemt maerke er "det relevante marked" saaledes markedet for de karrosseridele, som saelges af vedkommende bilproducent, og de dele, der kan benyttes i stedet for, fordi de er efterligninger af de dele, bilproducenten fremstiller .

9 . Jeg kan saaledes heller ikke tilslutte mig de andre opfattelser, der har vaeret fremfoert, nemlig at det marked, der skal laegges vaegt paa, er markedet for reservedele til biler i almindelighed eller det marked, der er opstaaet i forbindelse med fremstilling og vedligeholdelse af biler .

10 . Det boer i oevrigt ogsaa naevnes, at en raekke vaegtige argumenter taler for at antage, at en automobilproducent indtager en dominerende stilling paa det paagaeldende marked, ogsaa selv om man helt ser bort fra de enerettigheder, producenten maatte have erhvervet .

11 . Automobilproducentens forhandlernet er nemlig den foerste mulighed, som den, der har brug for en reservedel, vil taenke paa, fordi man dér er sikker paa straks eller med kort varsel at kunne skaffe sig den oenskede reservedel . Automobilproducenterne har i det mindste i deres hjemlande et temmelig taet forhandlernet, og desuden er producentens garanti betinget af, at der anvendes saakaldte originale reservedele, som markedsfoeres under automobilproducentens kontrol . Naar producenterne for tiden tilbyder indtil 6 aars garanti mod gennemtaering, er dette et forhold, som ikke kan lades ude af betragtning . Derimod bringer de uafhaengige producenter af reservedele foerst deres produkter paa markedet nogen tid efter, at en ny bilmodel er blevet introduceret, fordi de har brug for en vis tid til den "reverse engineering", som skal saette dem i stand til at fremstille efterligninger af den originale reservedel . De uoriginale reservedele har ikke samme renommé som de "orginale", og det er mindre kendt, hvor de kan skaffes .

12 . I det foreliggende tilfaelde synes det imidlertid ikke at vaere noedvendigt at skabe fuldstaendig klarhed over, om en automobilproducent indtager en dominerende stilling, selv naar der ses bort fra de enerettigheder, producenten raader over . I den situation, den nationale domstol omtaler, er forholdet nemlig det, at automobilproducenten har en registreret moensterret til en karrosseridel .

13 . Nu fremgaar det ganske vist af Domstolens praksis, at den omstaendighed, at der foreligger en industriel ejendomsrettighed, ikke i sig selv og uden videre indebaerer, at rettighedens indehaver indtager en dominerende stilling i artikel 86' s forstand . I sagerne Sirena og Deutsche Grammophon ( 1 ) udtalte Domstolen saaledes, at det er en betingelse for, at indehaveren af en industriel ejendomsrettighed indtager en dominerende stilling, at han er i stand til at hindre en effektiv konkurrence paa en vaesentlig del af det marked, der kommer i betragtning, hvorved der navnlig skal tages hensyn til, om der findes producenter eller forhandlere, der afsaetter tilsvarende produkter eller substitutionsprodukter, og til disse producenters eller forhandleres stilling paa markedet .

14 . I det konkrete tilfaelde vedroerer de industrielle ejendomsrettigheder imidlertid karrosseridele til en bilmodel, og de eneste substitutionsprodukter er produkter af noejagtig samme form som de dele, automobilproducenten fremstiller . Som Kommissionen med rette har anfoert, findes der i det her foreliggende tilfaelde ingen substitutionsprodukter, som ikke griber ind i automobilproducentens enerettigheder . Fra det tidspunkt, hvor enerettighedernes indehaver haandhaever de rettigheder, der foelger af det registrerede moenster, og der ikke laengere kan fremstilles substitutionsprodukter, indtager automobilproducenten uden tvivl en dominerende stilling paa markedet for de karrosseridele, det registrerede moenster gaelder for, og det er dette marked der, naar alt kommer til alt, er "det relevante marked ".

15 . Paa baggrund af alle disse betragtninger foreslaar jeg, at High Courts foerste spoergsmaal besvares saaledes :

"Saafremt en stoerre automobilproducent er indehaver af registrerede moenstre, som i henhold til lovgivningen i en medlemsstat giver producenten eneret til fremstilling og indfoersel af karrosseridele i form af reservedele til brug ved reparation af karrosseriet paa biler af vedkommende producents maerke ( og disse reservedele ikke kan erstattes med karrosseridele, der er fremstillet paa grundlag af et andet moenster ), indtager automobilproducenten en dominerende stilling i EOEF-Traktatens artikel 86' s forstand saavel paa grund af eneretten som paa grund af, at forbrugerne ikke kan benytte et substitutionsprodukt ."

Spoergsmaal 2

16 . High Court of Justice har endvidere spurgt, om det maa antages, at en saadan automobilproducent misbruger sin dominerende stilling, naar producenten naegter at give retten til at levere karrosseridelene i licens til andre, selv om disse er villige til at betale et rimeligt vederlag for alle varer, der saelges i henhold til licensen ( idet det naevnte vederlag skal udgoere en modydelse, der er rimelig og passende, naar henses til moensterets saerpraeg og samtlige omstaendigheder i oevrigt, og vederlaget skal fastlaegges ved voldgift eller paa anden maade efter den nationale domstols afgoerelse ).

17 . Dette andet spoergsmaal gaar saaledes ud paa, om alene den omstaendighed, at der er erhvervet en registreret moensterret for en reservedel, og de dertil knyttede enerettigheder goeres gaeldende, allerede i sig selv (" per se ") udgoer et misbrug af en dominerende stilling fra automobilproducentens side, saaledes at misbruget vil kunne bringes til ophoer ved, at der gives licens til andre .

18 . I forbindelse med spoergsmaal 1 har vi imidlertid netop set, at selv ikke indehavelse af et registreret moenster er tilstraekkeligt til, at der automatisk og i alle tilfaelde opstaar en dominerende stilling . Saa meget mere maa det gaelde, at indehavelse af et saadant moenster ikke i sig selv kan udgoere et misbrug af en dominerende stilling .

19 . Domstolens praksis efterlader ingen tvivl paa dette punkt . Allerede i dommen af 29 . februar 1968 i sag 24/67, Parke, Davis and Co ., mod Probel, Centrafarm m.fl . ( Sml . 1965-1968, s . 457, 460 ), udtalte Domstolen :

"forbudet (( i henhold til artikel 86 )) hviler altsaa paa tre betingelser : en dominerende stilling, misbrug af denne og mulighed for, at samhandelen mellem medlemsstaterne kan paavirkes heraf : selv om opfindelsespatentet yder sin indehaver saerlig beskyttelse i en stat, foelger det dog ikke heraf, at udoevelsen af de saaledes tilstaaede rettigheder er ensbetydende med en opfyldelse af de tre omhandlede betingelser;

... dette (( kan kun vaere )) tilfaeldet, (( hvis udoevelsen )) af patentet (( skulle )) udarte til misbrug af den naevnte beskyttelse ".

20 . Domstolen udtalte endvidere :

"da eksistensen af en patentret ... for oejeblikket kun omfattes af national lov, er det alene (( udoevelsen af patentretten )) der kan henfoeres under faellesskabsretten, naar denne (( udoevelse bidrager til )) en dominerende stilling, som i tilfaelde af misbrug kan paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne ".

21 . Den blotte erhvervelse af en industriel eller kommerciel ejendomsret ( og udoevelsen af de dertil hoerende rettigheder, uden hvilke registrering af moensteret ville savne ethvert praktisk formaal ) udgoer saaledes ikke et misbrug af en dominerende stilling . Det er noedvendigt, at der foreligger en yderligere omstaendighed .

22 . Jeg skal ogsaa minde om dommen i sagen Pharmon mod Hoechst ( 2 ), hvor Domstolen var blevet spurgt, om reglen om konsumption af enerettigheder ogsaa fandt anvendelse, naar det produkt, der blev indfoert eller markedsfoert, ikke var et produkt, som lovligt var bragt paa markedet i en anden medlemsstat enten af rettighedshaveren selv, med hans samtykke eller af en person, som stod i et retligt eller oekonomisk afhaengighedsforhold til rettighedshaveren, men derimod et produkt, som var fremstillet i eksportmedlemsstaten af indehaveren af en tvangslicens til et parallelpatent, som patenthaveren havde udtaget i importmedlemsstaten .

23 . I denne forbindelse udtalte Domstolen :

"... naar en medlemsstats kompetente myndigheder ... meddeler en tredjemand en tvangslicens og saaledes giver ham mulighed for at gennemfoere en produktion og en markedsfoering, som patenthaveren normalt kunne forbyde, kan denne ikke antages at have givet sit samtykke til tredjemandens handlinger . Ved en saadan foranstaltning fratages patenthaveren nemlig sin ret til frit at fastsaette vilkaarene for markedsfoeringen af sit produkt ".

24 . Under henvisning til tidligere afgoerelser fortsatte den :

"... patentrettens vaesentlige indhold (( er )), at der tildeles opfinderen en eneret til som den foerste at bringe det patenterede produkt i omsaetning for saaledes at beloenne ham for hans kreative indsats",

og den konkluderede, at det :

"... derfor (( er )) noedvendigt, at patenthaveren har mulighed for at hindre import og markedsfoering af produkter fremstillet i henhold til en tvangslicens, for saaledes at sikre ham den vaesentlige eneretsbeskyttelse, der flyder af hans patentret ".

25 . I samme dom fastslog Domstolen, at det var uden betydning, om de myndigheder i en medlemsstat, som havde meddelt tvangslicensen, havde truffet bestemmelse om betaling af licensafgift til patenthaveren, og om denne havde accepteret eller afslaaet at modtage afgiften ( praemisserne 28-30 i dommen ).

26 . Indholdet af de enerettigheder, der foelger af en moensterregistrering, bringes paa tilsvarende maade i fare, i tilfaelde hvor moensteret kun er registreret i ét land, og hvor tvangslicens meddeles af vedkommende lands myndigheder . Dette er baggrunden for, at der i de fleste nationale lovgivninger kun er adgang til at meddele tvangslicens i saerlige tilfaelde, f.eks . naar retten ikke udnyttes, eller naar tvangslicens er paakraevet af sundhedshensyn eller til brug for landets forsvar .

27 . Endelig foelger det af alle de naevnte forhold, at indehaveren af et registreret moenster ogsaa ville miste sin ret, saafremt det blev paalagt ham at give licens til enhver, der anmoder derom og tilbyder at betale en rimelig licensafgift .

28 . Naegtelse af at indroemme licens, dvs . den blotte udoevelse af den ret, der er knyttet til det registrerede moenster, kan saaledes ikke i sig selv udgoere et misbrug af en dominerende stilling . Det er noedvendigt, at der ud over den dominerende stilling og eneretten foreligger et andet forhold eller en anden omstaendighed . Dette kan f.eks . vaere diskriminerende salgsvilkaar ( f.eks . at levering af reservedele til uafhaengige reparationsvaerksteder naegtes ) eller det forhold, at virksomheden indstiller sin produktion af reservedele til en udgaaet model, selv om der stadig findes et stort antal biler af vedkommende model . Det tilfaelde, der specielt taenkes paa, er imidlertid paatvingelse af urimelige priser, jfr . artikel 86, stk . 2, litra a ). Det, Veng paastaar, er da ogsaa, at forskaermene til Volvos 200-serie saelges af Volvos forhandlere til alt for hoeje priser .

29 . I en praejudiciel sag er det imidlertid kun den nationale domstol, der kan tage stilling til dette spoergsmaal .

30 . Hvis Volvos priser rent faktisk er urimelige, kan det da - som Kommissionen synes at antage - haevdes, at den industrielle ejendomsret "er benyttet som middel til misbrug" af en dominerende stilling ( jfr . praemis 16 i dommen i sagen Hoffmann-La Roche mod Centrafarm ( 3 ))? Hvis udtrykket forstaas saaledes, at det betyder "spille en rolle i forbindelse med misbruget", kan det vaere tilfaeldet, idet automobilproducenten uden patentet eller det registrerede moenster sandsynligvis ikke havde vaeret i stand til at paatvinge urimelige priser . Jeg vil dog mene, at udoevelsen af den industrielle ejendomsret snarere tjener til at etablere eller befaeste virksomhedens dominerende stilling ( jfr . at Domstolen i Parke-Davis-dommen anvendte udtrykket "(( bidrager til )) en dominerende stilling "), og at den ikke under nogen omstaendigheder i sig selv kan udgoere et misbrug af en dominerende stilling . Det er imidlertid netop dette, High Courts spoergsmaal drejer sig om .

31 . Naar en dominerende stilling misbruges i forbindelse med en industriel ejendomsrettighed, maa der paa den anden side vaere mulighed for, at vedkommende nationale myndighed ( inden for rammerne af sine befoejelser ) eller Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ( med hjemmel i forordning nr . 17' s artikel 3 ) paalaegger patent - eller moensterhaveren en eller flere tvangslicenser, hvis dette findes at vaere det mest velegnede middel til at bringe misbruget til ophoer .

32 . Herefter vil jeg ganske kort vende tilbage til spoergsmaalet om urimelige priser . I den allerede omtalte Parke-Davis-dom fastslog Domstolen, at en hoejere pris for det patenterede produkt end for et ikke-patenteret produkt ikke noedvendigvis udgoer et misbrug . Dette synes at maatte indebaere, at "opfinderen" har ret til - ud over sine egentlige produktionsudgifter og en rimelig fortjeneste - ogsaa at faa daekket sine forsknings - og udviklingsomkostninger .

33 . Spoergsmaalet faar en saerlig drejning, naar der er tale om karrosseridele, der saelges som reservedele, idet en del af forsknings - og udviklingsomkostningerne hoejst sandsynligt allerede er blevet daekket ind ved nyvognssalget . Der ses dog ikke at vaere principielle grunde til, at automobilproducenten skulle vaere afskaaret fra at fordele afskrivningen af disse omkostninger saavel paa nyvogne som paa reservedele, forudsat at dette sker paa rimelig vis . Det er dette, den nationale domstol skal tage stilling til . Det synes at fremgaa af en undersoegelse, som en offentlig myndighed ( United Kingdom Monopolies and Mergers Commission ) foretog i 1984-85 vedroerende en stoerre automobilproducents politik med hensyn til karrosserireservedele, at det rent rent faktisk forekommer, at priserne paa saadanne reservedele fastsaettes paa alt for hoejt et niveau .

34 . Endelig skal det naevnes, at hvis det maatte vise sig, at automobilproducenternes monopol paa de af dem producerede reservedele, der er beskyttede af industrielle ejendomsrettigheder, ofte foerer til, at de misbruger deres dominerende stilling, eller hvis fristelsen til at foretage et saadant misbrug maa anses for at vaere for stor, vil det naturligvis vaere muligt for de nationale lovgivende myndigheder eller for Faellesskabets lovgivningsmyndighed ( i form af en samordning af de nationale lovgivninger ) at foretage en regulering af de paagaeldende enerettigheder ved hjaelp af de midler, man maatte finde mest hensigtsmaessige .

35 . Med hensyn til det konkrete spoergsmaal, High Court of Justice har stillet, foreslaar jeg, at Domstolen giver foelgende svar :

"EOEF-Traktatens artikel 86 skal fortolkes saaledes, at den omstaendighed, at indehaveren af et registreret moenster naegter at indroemme licenser, der ville saette andre i stand til at levere karrosseridele, som er omfattet af moensterretten, mod betaling af en rimelig licensafgift, ikke i sig selv er et misbrug af en dominerende stilling, idet en naegtelse heraf blot er en konsekvens af, at den til det registrerede moenster knyttede rettighed udoeves ".

Spoergsmaal 3

36 . High Court of Justices tredje spoergsmaal er formuleret saaledes :

Kan et saadant misbrug paavirke samhandelen mellem medlemsstater i artikel 86' s forstand som foelge af, at den, der oensker at opnaa licens, derved forhindres i at indfoere karrosseridelene fra en anden medlemsstat?

37 . Jeg er allerede i det foregaaende naaet frem til, at naegtelse af at indroemme licens ikke i sig selv er et misbrug af en dominerende stilling, og dermed bortfalder spoergsmaal 3 .

38 . Men hvordan er retsstillingen med hensyn til paavirkningen af samhandelen mellem medlemsstater, saafremt indehaveren af et registreret moenster misbruger sin dominerende stilling, f.eks . ved at fastsaette urimelige priser .

39 . Paa dette punkt vil jeg - i lighed med Kommissionen - mene, at det maa paahvile den nationale domstol at undersoege, om den virksomhed, der misbruger sin dominerende stilling, indfoerer de paagaeldende reservedele fra én medlemsstat til en anden .

Konklusion

40 . Herefter skal jeg foreslaa, at Domstolen besvarer High Court of Justices tre spoergsmaal saaledes :

"1 ) Saafremt en stoerre automobilproducent er indehaver af registrerede moenstre, som i henhold til lovgivningen i en medlemsstat giver producenten eneret til fremstilling og indfoersel af karrosseridele i form af reservedele til brug ved reparation af karrosseriet paa biler af vedkommende producents maerke ( og disse reservedele ikke kan erstattes med karrosseridele, der er fremstillet paa grundlag af et andet moenster ), indtager automobilproducenten en dominerende stilling i EOEF-Traktatens artikel 86' s forstand saavel paa grund af eneretten som paa grund af, at forbrugerne ikke kan benytte et substitutionsprodukt .

2 ) EOEF-Traktatens artikel 86 skal fortolkes saaledes, at den omstaendighed, at indehaveren af et registreret moenster naegter at indroemme licenser, der ville saette andre i stand til at levere karrosseridele, som er omfattet af moensterretten, mod betaling af en rimelig licensafgift, ikke i sig selv er et misbrug af en dominerende stilling, idet en naegtelse heraf blot er en konsekvens af, at den til det registrerede moenster knyttede rettighed udoeves .

3 ) Under hensyn til besvarelsen af spoergsmaal 2 er det ufornoedent at besvare spoergsmaal 3 ."

(*) Oversat fra fransk .

( 1 ) Sag 40/70, Sirena mod Eda, Sml . 1971, s . 7, praemis 16; sag 78/70, Deutsche Grammophon mod Metro, Sml . 1971, s . 125, praemis 16 .

( 2 ) Dom af 9 . juli 1985, sag 19/84, Sml . s . 2281, 2298 ff .

( 3 ) Dom af 23 . maj 1978, sag 102/77, Sml . s . 1139, 1166 .