Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 4. oktober 2012 – Pelckmans Turnhout

(Sag C-559/11)

»Procesreglementets artikel 92, stk. 1, artikel 103, stk. 1, og artikel 104, stk. 3, første afsnit — direktiv 2005/29/EF — urimelig handelspraksis — national lovgivning, der forbyder en forretning at holde åbent syv dage om ugen«

1. Tilnærmelse af lovgivningerne — virksomhedernes urimelige handelspraksis over for forbrugerne — direktiv 2005/29 — anvendelsesområde — nationale retsforskrifter, der forbyder en virksomhed at holde åbent syv dage om ugen — retsforskrifter der ikke forfølger forbrugerbeskyttelsesformål — udelukket (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29) (jf. præmis 20-24 og konkl.)

2. Præjudicielle spørgsmål — formaliteten — anmodning, som ikke angiver de grunde, der begrunder forelæggelse for Domstolen — åbenbart afvisningsgrundlag (art. 267 TEUF; Domstolens procesreglement, art. 92 og art. 103, stk. 1) (jf. præmis 28-31)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Rechtbank van koophandel te Antwerpen – fortolkning af artikel 34 TEUF, 35 TEUF, 49 TEUF og 56 TEUF og af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (»direktivet om urimelig handelspraksis«) (EUT L 149, s. 22) – begrebet virksomheders handelspraksis over for forbrugerne – en forretning holder åbent syv dage om ugen og reklamerer herom.

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets of Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (»direktivet om urimelig handelspraksis«) skal fortolkes således, at det ikke finder anvendelse på en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der ikke forfølger forbrugerbeskyttelsesformål.

Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 4. oktober 2012 – Pelckmans Turnhout

(Sag C-559/11)

»Procesreglementets artikel 92, stk. 1, artikel 103, stk. 1, og artikel 104, stk. 3, første afsnit — direktiv 2005/29/EF — urimelig handelspraksis — national lovgivning, der forbyder en forretning at holde åbent syv dage om ugen«

1. Tilnærmelse af lovgivningerne — virksomhedernes urimelige handelspraksis over for forbrugerne — direktiv 2005/29 — anvendelsesområde — nationale retsforskrifter, der forbyder en virksomhed at holde åbent syv dage om ugen — retsforskrifter der ikke forfølger forbrugerbeskyttelsesformål — udelukket (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29) (jf. præmis 20-24 og konkl.)

2. Præjudicielle spørgsmål — formaliteten — anmodning, som ikke angiver de grunde, der begrunder forelæggelse for Domstolen — åbenbart afvisningsgrundlag (art. 267 TEUF; Domstolens procesreglement, art. 92 og art. 103, stk. 1) (jf. præmis 28-31)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Rechtbank van koophandel te Antwerpen – fortolkning af artikel 34 TEUF, 35 TEUF, 49 TEUF og 56 TEUF og af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (»direktivet om urimelig handelspraksis«) (EUT L 149, s. 22) – begrebet virksomheders handelspraksis over for forbrugerne – en forretning holder åbent syv dage om ugen og reklamerer herom.

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets of Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (»direktivet om urimelig handelspraksis«) skal fortolkes således, at det ikke finder anvendelse på en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der ikke forfølger forbrugerbeskyttelsesformål.