DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) AF 14 JULI 1983. - W. FERRARIO M. FL. MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - UDDANNELSESTILLAEG - DOBBELT TILLAEG. - FORENEDE SAGER 152, 158, 162, 166, 170, 173, 175, 177, 178, 179, 182 OG 186/81.



Samling af Afgørelser 1983 side 02357



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 . Tjenestemaend _ ligebehandling _ fundamentalt princip _ begreb

2.Tjenestemaend _ vederlag _ familietillaeg _ uddannelsestillaeg _ ret til dobbelt tillaeg forbeholdt ansatte der modtager udlandstillaeg _ berettigelse _ begrundelse

( Tjenestemandsvedtaegten , bilag VII , art . 3 , stk . 3 )

Sammendrag

1 . Det almindelige lighedsprincip er et af de fundamentale principper i faellesskabsretten . Ifoelge dette princip maa sammenlignelige situationer ikke behandles forskelligt , medmindre en forskelsbehandling objektivt set er berettiget . Princippet kraever helt klart , at ansatte , der befinder sig i identiske situationer , skal underkastes de samme bestemmelser , men det forbyder ikke faellesskabslovgiveren at tage hensyn til objektive forskelle vedroerende betingelser eller situa tioner , som de paagaeldende befinder sig i .

2 . I det omfang , artikel 3 , stk . 3 , andet led , i vedtaegtens bilag VII begraenser retten til at modtage dobbelt uddannelsestillaeg , til det tilfaelde , hvor tjenestemanden modtager udlandstillaeg , er bestemmmelsen baseret paa objektive kriterier , som har en direkte sammenhaeng med formaalet med ordningen vedroerende uddannelsestillaeg .

Dommens præmisser

1 Ved staevninger , indgivet til Domstolens justitskontor den 15 . juni 1981 , har sagsoegerne , der er tjenestemaend eller midlertidigt ansatte ved Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , anlagt sager med paastand om , at det statueres , at artikel 3 , stk . 3 , andet led , i tjenestemandsvedtaegtens bilag VII , der gaelder analogt for de oevrige ansatte i Faellesskaberne , ikke finder anvendelse , for saa vidt den begraenser retten til fordobling af uddannelsestillaegget til tilfaelde , hvor tjenestemanden modtager udlandstillaeg . Sagsoegerne har desuden nedlagt paastand om , at Kommissionen tilpligtes at berigtige sagsoegernes konti med de i staevningerne anfoerte udgifter , saaledes at uddannelsestillaegget fordobles .

2 Artikel 3 , stk . 3 , andet led , i vedtaegtens bilag VII blev indfoert ved artikel 1 i Raadets forordning nr . 711/75 af 18 . marts 1975 ( EFT L 71 , s . 1 ). I henhold til bestemmelsen fordobles den oeverste graense for uddannelsestillaegget for :

»tjenestemaend , hvis tjenestested ligger mindst 50 km fra en laereanstalt for videregaaende uddannelse i det land , hvor han har statsborgerskab og hvor der undervises paa hans sprog , paa betingelse af , at barnet er indskrevet ved en laereanstalt for videregaaende uddannelse , der ligger mindst 50 km fra tjenestestedet , og at tjenestemanden modtager udlandstillaeg ; . . . «

3 Sagsoegerne er alle ansat ved Det faelles Forskningscenter i Ispra , Italien . De opfylder alle de fastsatte betingelser i bestemmelsen , undtagen betingelsen om , at tjenestemanden skal modtage udlandstillaeg . I slutningen af 1980 indgav de ansoegninger om fordobling af uddannelsestillaegget .

4 Kommissionen afviste sagsoegernes ansoegninger med henvisning til , at en fordobling af uddannelsestillaegget i henhold til den paaberaabte vedtaegtsbestemmelse er betinget af , at tjenestemanden modtager udlandstillaeg . Da sagsoegernes klager over afvisningen ikke blev besvaret , anlagde sagsoegerne naervaerende sager .

5 Sagsoegerne stoetter deres soegsmaal paa en enkelt soegsmaalsgrund , nemlig at der er tale om en vilkaarlig forskelsbehandling mellem dem og de tjenestemaend eller oevrige ansatte , der modtager udlandstillaeg , for saa vidt angaar anvendelsen af artikel 3 , stk . 3 , andet led , i vedtaegtens bilag VII . Sagsoegerne har anfoert , at den gennemfoerte ordning er uforstaaelig , meningsloes og ikke objektivt begrundet , og at den paavirker foraeldrenes oensker ved valg af laereanstalt for videregaaende uddannelse til deres boern . De har anfoert , at udgifterne til studier ved en laereanstalt , der ligger mindst 50 km fra tjenestestedet , er ens for alle , uanset om tjenestemanden modtager udlandstillaeg , og at retfaerdigheden boer ske fyldest , selv om anstallet at tjenestemaend , der er udsat for forskelsbehandlingen , er begraenset .

6 Kommissionen har , stoettet af Raadet , der er indtraadt i sagen som intervenient , anfoert , at formaalet med den omtvistede bestemmelse er at give de tjenestemaend , der ikke er hjemmehoerende i den stat , hvor de goer tjeneste , mulighed for at indskrive deres boern ved en hoejere laereanstalt i deres hjemland med henblik paa at give boernene de bedste fremtidsmuligheder , og uden at de paagaeldende tjenestemaend af den grund skal stilles ringere i oekonomisk henseende . Kommissionen har understreget , at antallet af tjenestemaend , der befinder sig i en situation som beskrevet af sagsoegerne , er meget begraenset .

7 Ifoelge Domstolens faste praksis er det almindelige lighedsprincip et af de fundamentale principper i faellesskabsretten . Ifoelge dette princip maa sammenlignelige situationer ikke behandles forskelligt , medmindre en forskelsbehandling objektivt set er berettiget . Princippet kraever helt klart , at ansatte , der befinder sig i identiske situationer , skal underkastes de samme bestemmelser , men det forbyder ikke faellesskabslovgiveren at tage hensyn til objektive forskelle vedroerende betingelser eller situationer , som de paagaeldende befinder sig i .

8 For at vurdere gyldigheden af den anfaegtede bestemmelse maa det derfor undersoeges , om situationen for de ansatte , der modtager udlandstillaeg , indeholder objektive elementer , der kan begrunde en forskelsbehandling med hensyn til uddannelsestillaegget i forhold til de ansatte , der ikke modtager naevnte tillaeg .

9 I medfoer af artikel 4 , stk . 1 , i vedtaegtens bilag VII gives udlandstillaegget kun , saafremt visse betingelser , dels med hensyn til den ansattes bopaelssituation foer hans nuvaerende ansaettelse og dels hans statsborgerskab , er opfyldt . I dommen af 15 . januar 1981 ( Vutera , sag 1322/79 , Sml ., s . 127 ) fastslog Domstolen , at de naevnte kriterier er stoettet paa objektive forhold og generelt set er egnede til at afgraense den gruppe af ansatte , for hvem deres hjemsted og den manglende snaevre forbindelse med tjenestelandet kan medfoere udgifter og ulemper , som boer udlignes ved naevnte tillaeg .

10 Ordningen med uddannelsestillaeg skal sikre , at enhver ansat , uanset tjenestested , gives mulighed for at soerge for sine boerns undervisning og studier . Det kan ikke bestrides , at det at kunne foelge en videregaaende uddannelse paa sit modersmaal og paa en laereanstalt , hvis eksamensbeviser fuldt ud anerkendes i hjemlandet , for enhver er en betydelig fordel . Ligeledes kan det heller ikke bestrides , at boern af ansatte , som opfylder betingelserne for at modtage udlandstillaeg , i alminelighed er daarligere stillet end boern af ansatte , som har en naer tilknytning til deres tjenesteland .

11 Denne objektive sammenhaeng mellem paa den ene side ydelsen af udlandstillaegget og paa den anden side en tjenestemands behov for at indskrive sine boern ved en hoejere laereanstalt i hjemlandet , bekraeftes i oevrigt af de statistiske oplysninger , Kommissionen har givet . Det fremgaar heraf , at boern af ansatte , som modtager udlandstillaeg , i langt de fleste tilfaelde faar en hoejere uddannelse ved en laereanstalt i tjenestemandens hjemland , mens boern af ansatte , der ikke modtager naevnte tillaeg , naesten altid fortsaetter deres studier i den ansattes tjenesteland .

12 Sagsoegerne har derfor med rette koncentreret deres argumentation til de tilfaelde , hvor boern af ansatte , der modtager udlandstillaeg , ligeledes studerer videre i tjenestelandet . Bortset fra , at der efter de statistiske oplysninger et tale om graensetilfaelde , kan faellesskabslovgiveren ikke kritiseres for at have ladet en saadan valgmulighed staa aaben for de naevnte ansatte . I almindelighed vil disses boern vaere tvunget til at lade sig integrere i et universitetsmiljoe , der er dem fremmed , og foelge undervisningen paa et sprog , der ikke er deres . En saadan situation medfoerer ligeledes udgifter og ulemper i forhold til boern af ansatte , som har en naer tilknytning til det paagaeldende land .

13 Det foelger af alle ovennaevnte betragtninger , at artikel 3 , stk . 3 , andet led , i vedtaegtens bilag VII i det omfang , den fastsaetter en forskellig behandling af de ansatte , afhaengigt af , om disse modtager udlandstillaeg , er baseret paa objektive kriterier , som har en direkte sammenhaeng med formaalet med ordningen vedroerende uddannelsestillaeg . Sagsoegerne har saaledes ikke ret , naar de goer gaeldende , at de naevnte kriterier medfoerer en vilkaarlig forskelsbehandling .

14 Der kan foelgelig ikke rejses tvivl om , at naevnte bestemmelse finder anvendelse . Da sagsoegerne befinder sig uden for bestemmelsens anvendelsesomraade , findes der derfor ingen grund til at berigtige deres konti med de i staevningen anfoerte udgifter . Sagsoegte vil herefter vaere at frifinde for sagsoegernes paastande i deres helhed .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

15 I henhold til procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at betale sagens omkostninger . I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne i sager vedroerende ansatte ved Faellesskaberne imidlertid selv de af dem afholdte udgifter .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( anden afdeling )

1 . Sagsoegte frifindes .

2 . Hver part baerer sine omkostninger .