Forslag til afgørelse fra generaladvokat Mischo fremsat den 15. januar 1987. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD KONGERIGET BELGIEN. - FONDSBOERS - VAERDIPAPIRERS OPTAGELSE - EN STATS TRAKTATBRUD. - SAG 390/85.



Samling af Afgørelser 1987 side 00761



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

Da retsmoedet intet nyt har frembragt, som kan paavirke bedoemmelsen af denne sag, tillader jeg mig at fremsaette mit forslag til afgoerelse endnu i dette retsmoede .

Det er ubestrideligt og ubestridt, at kongeriget Belgien pr . dags dato ikke har truffet de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme bestemmelserne i :

- Raadets direktiv 79/279/EOEF af 5 . marts 1979 om samordning af betingelserne for vaerdipapirers optagelse til officiel notering paa en fondsboers;

- Raadets direktiv 80/390/EOEF af 17 . marts 1980 om samordning af kravene ved udarbejdelse af, kontrol med og udstedelse af det prospekt, der skal offentliggoeres med henblik paa optagelse af vaerdipapirer til officiel notering paa en fondsboers;

- og Raadets direktiv 82/121/EOEF af 15 . februar 1982 om periodiske oplysninger, der skal offentliggoeres af selskaber, hvis aktier er optaget til officiel notering paa en fondsboers .

Den belgiske regering har ganske vist ret, naar den goer gaeldende, at disse tre direktiver vedroerer et temmelig kompliceret omraade . Det er ogsaa rigtigt, at direktiverne ikke indeholder en fuldstaendig koordinering og overlader medlemsstaterne mange valgmuligheder . Disse valg har maattet noedvendiggoere overvejelser og dybtgaaende droeftelser mellem de forskellige kompetente tjenestegrene i den nationale administration . Det er ogsaa forstaaeligt, at de belgiske myndigheder har villet benytte denne lejlighed til samtidig at aendre den nationale lovgivning paa visse beslaegtede omraader, hvilket har kunnet fremkalde en yderligere forsinkelse .

Men paa den anden side maa vi ikke glemme, at det nu snart er otte aar siden det foerste direktiv blev udstedt, syv aar siden det andet blev udstedt og fem aar siden det tredje direktiv blev udstedt . Gennemfoerelsesfristen, som blev forlaenget og fastsat til 30 . juni 1983, er altsaa nu overskredet med tre et halvt aar .

Hvad angaar de vanskeligheder, der stammer fra direktiverne selv, maa der desuden henvises til Domstolens domme af 12 . oktober 1982, hvori Domstolen har fremhaevet, at "medlemsstaternes regeringer deltager i det forberedende arbejde forud for direktiverne, og derfor inden for den fastsatte frist boer kunne udfaerdige de udkast til lovbestemmelser, som er noedvendige til gennemfoerelse af direktiverne" ( 1 ).

Mere generelt og ifoelge en fast praksis, som Domstolen netop har henvist til i den i dag afsagte dom i sag 365/85, Kommissionen mod Italien, "kan en medlemsstat ikke paaberaabe sig bestemmelser, fremgangsmaader eller forhold i sin nationale retsorden til stoette for, at forpligtelser og frister i henhold til direktiver ikke overholdes" ( 2 ).

Under disse omstaendigheder kan jeg kun foreslaa Domstolen, at der gives Kommissionen medhold, dvs .:

- det statueres, at kongeriget Belgien ved ikke at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme Raadets direktiver 79/279, 80/390 og 82/121/EOEF, har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktaten,

- og at denne medlemsstat tilpligtes at betale sagens omkostninger .

(*) Oversat fra fransk .

( 1 ) Se domme af 12 . oktober 1982 i sagerne 136/81, Kommissionen mod Italien, Sml . s.*3547, 148/81, Kommissionen mod Belgien, Sml . s.*3555, 149/81, Kommissionen mod Luxembourg, Sml . s.*3565, og 151/81, Kommissionen mod Irland, Sml . s.*3573, praemis 5 .

( 2 ) Se som eksempler dom 17/85 af 20 . marts 1986, Kommissionen mod Italien, Sml . s.*1199, praemis 6, og dom 158/85 af 30 . april 1986, Kommissionen mod Italien, Sml . s.*1489, praemis 7 .