Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Statsstøtte – påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne – konkurrencebegrænsning – bedømmelseskriterier – støtteordning

(Art. 87, stk. 1, EF; Kommissionens forordning nr. 70/2001, art. 5)

2. Statsstøtte – forbud – undtagelser – støttekategorier fastsat ved forordning, der kan anses for forenelige med fællesmarkedet – forordning nr. 70/2001 om statsstøtte til små og mellemstore virksomheder – muligheden for at vurdere en støtte på grundlag af kriterierne i artikel 87, stk. 3, EF

(Art. 87, stk. 3, EF og art. 88, stk. 3, EF; Kommissionens forordning nr. 70/2001)

3. Statsstøtte – forbud – undtagelser – støtte, der kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet – Kommissionens skøn – mulighed for at fastsætte retningslinjer – individuel vurdering uden for rammerne af retningslinjerne – lovlig

(Art. 87, stk. 3, EF)

4. Statsstøtte – forbud – undtagelser – støtte, der kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet – Kommissionens skøn – domstolsprøvelse – grænser

[Art. 87, stk. 3, litra c), EF]

5. Statsstøtte – forbud – undtagelser – støtte til fordel for regioner, der er påvirket af Tysklands deling – undtagelsens rækkevidde – streng fortolkning

[Art. 87, stk. 1, og art. 87, stk. 2, litra c), EF]

6. Statsstøtte – forbud – undtagelser – støtte, der kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet – driftsstøtte – ikke omfattet

Sammendrag

1. Med henblik på en national foranstaltnings kvalificering som statsstøtte skal det ikke godtgøres, at støtten reelt påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne og faktisk fordrejer konkurrencen, men alene undersøges, om støtten kan påvirke denne samhandel og fordreje konkurrencen. Kommissionen kan i relation til et støtteprogram nærmere bestemt nøjes med at studere det omhandlede programs egenskaber for at bedømme, om det på grund af høje støttebeløb eller den procentvis høje støtteandel, de støttede investeringers særlige kendetegn eller andre elementer i henhold til programmet medfører en mærkbar fordel for støttemodtagerne i forhold til deres konkurrenter og især ville kunne gavne virksomheder, der deltager i samhandelen mellem medlemsstaterne.

I tilfælde af en støtte til fordel for små og mellemstore virksomheder med en intensitet på mellem 50% og 80%, alt efter delprogrammet eller det område, hvor modtager virksomheden er beliggende, er det åbenlyst, at en sådan støtteintensitet er i stand til at fordreje intern EU-konkurrence. I henhold til artikel 5 i forordningen nr. 70/2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder er støtte til små og mellemstore virksomheder forenelig med fællesmarkedet, hvis den ikke overskrider 50% af omkostningerne ved de modtagne ydelser.

(jf. præmis 30-32)

2. Formålet med forordning nr. 70/2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder er at anse al individuel støtte og støtteordninger for små og mellemstore virksomheder, som falder ind under de betingelser, der er fastsat i denne forordning, for forenelig med fællesmarkedet i henhold til artikel 87, stk. 3, EF, og således undtage dem fra anmeldelsespligten i henhold til artikel 88, stk. 3, EF. Dette betyder ikke, at enhver anden støtte til fordel for små og mellemstore virksomheder ikke kan erklæres forenelig med fællesmarkedet efter en undersøgelse foretaget af Kommissionen i henhold til kriterierne efter artikel 87, stk. 3, EF, efter en anmeldelse fra en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 88, stk. 3, EF. Det følger således af fjerde betragtning til forordning nr. 70/2001, at »[d]enne forordning påvirker ikke medlemsstaternes mulighed for at anmelde støtte til små og mellemstore virksomheder«, og at »Kommissionen vil især vurdere disse anmeldelser efter de kriterier, der er fastsat i denne forordning«.

(jf. præmis 42 og 43)

3. Kommissionen kan fastsætte generelle gennemførelsesregler, som strukturerer udøvelsen af det skøn, den har i henhold til artikel 87, stk. 3, EF. Den kan imidlertid ikke fuldstændig undlade at gøre brug af sin skønsbeføjelse, når den undersøger en konkret sag, især når det gælder sager, som ikke udtrykkeligt er omhandlet i eller udeladt fra de pågældende generelle gennemførelsesregler. Skønsbeføjelsen er således ikke udtømt ved vedtagelsen af sådanne generelle regler, og der er i princippet ingen hindring i en eventuel individuel bedømmelse uden for rammerne af disse regler, naturligvis på betingelse af, at Kommissionen respekterer de trinhøjere retsregler som traktatens bestemmelser samt fællesskabsrettens generelle principper.

(jf. præmis 44)

4. Kommissionens bedømmelse af et støtteprogram skal nødvendigvis baseres på faktum, økonomiske analyser og beviser fremlagt af sagsøgeren før vedtagelsen af den anfægtede beslutning. Den kontrol, som Fællesskabets retsinstanser udøver vedrørende komplicerede økonomiske vurderinger, må nødvendigvis begrænses til en efterprøvelse af, om formforskrifterne er overholdt, om begrundelsen er tilstrækkelig, om de faktiske omstændigheder er materielt rigtige, og om der foreligger en åbenbar vildfarelse eller magtfordrejning.

(jf. præmis 55)

5. Artikel 87, stk. 2, litra c), EF om støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder, som er påvirket af Tysklands deling, skal undergives en snæver fortolkning, for så vidt som de økonomiske ulemper, som delingen af Tyskland har forårsaget, kun kan omfatte de økonomiske ulemper, der i visse tyske regioner blev forårsaget som en følge af den isolering, der fulgte med etableringen af en fysisk grænse, som eksempelvis afbrydelsen af samfærdselsårerne eller tab af naturlige afsætningsmuligheder efter forstyrrelser i forretningsforbindelserne mellem de to tyske områder. Generelle referencer til de økonomiske konsekvenser af delingen af Tyskland kan ikke anvendes som begrundelse for foreneligheden med artikel 87, stk. 3, EF af støtte, hvor intensiteten overskrider den, der er fastsat i fritagelsesforordningen for små og mellemstore virksomheder.

(jf. præmis 78 og 79)

6. Erobringen af nye markeder ligesom bestræbelserne på at forblive på markedet er en del af en normal strategi for enhver virksomhed, som ønsker at forblive på markedet i en længerevarende periode. Udgifter er imidlertid nødvendige for at tillade den fortsatte og længerevarende tilstedeværelse på markedet, og statsstøtte til dette formål nedsætter nødvendigvis små og mellemstore virksomheders løbende udgifter. Disse tilskud henhører derfor under kategorien driftsstøtte.

(jf. præmis 102 og 105)