Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Retspleje – fremsættelse af nye anbringender under sagens behandling – betingelser

(Rettens procesreglement, art. 48, stk. 2)

2. Konkurrence – aftaler – konkurrencebegrænsning – netværk af partneraftaler, der indeholder territoriale eksklusivitetsbestemmelser – adgang til markedet – aftaler, der kan have den kumulative virkning at afskærme markedet – hensyntagen til den specifikke økonomiske kontekst

(Art. 81, stk. 1, EF)

3. Konkurrence – aftaler – konkurrencebegrænsning – netværk af aftaler om ordning for indsamling og nyttiggørelse af brugt emballage, der indeholder eksklusivitetsbestemmelser – begrundelse – potentiel begrænsende virkning på det forudgående marked for nyttiggørelse af husholdningsemballage – tildeling af en individuel fritagelse, der er ledsaget af påbud

(Art. 81, stk. 1 og 3, EF; Rådets forordning nr. 17, art. 8, stk. 1)

Sammendrag

1. I henhold til artikel 48, stk. 2, første afsnit, i Rettens procesreglement må der ikke fremsættes nye anbringender under sagens behandling, medmindre de støttes på retlige eller faktiske omstændigheder, som er kommet frem under retsforhandlingerne. I denne forbindelse antages et anbringende, der udgør en uddybning af et anbringende, der tidligere er fremsat direkte eller indirekte, og som har en nær sammenhæng med dette, til realitetsbehandling.

(jf. præmis 44)

2. Hvad angår undersøgelsen af, om Kommissionens vurdering med hensyn til, om der foreligger en mærkbar begrænsning af konkurrencen som omhandlet i artikel 81, stk. 1, EF, som udspringer af partneraftalerne, der indeholder territoriale eksklusivitetsbestemmelser, er velbegrundet, kan Retten ikke begrænse sig til at vurdere eksklusivitetsaftalens virkninger isoleret betragtet og kun henholde sig til de kontraktmæssige begrænsninger igennem partneraftalerne i de forskellige indsamlingsdistrikter.

Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt disse aftaler falder ind under forbuddet i artikel 81, stk. 1, EF, skal det nemlig undersøges, om alle lignende aftaler, der er indgået på det relevante marked, og de øvrige økonomiske og retlige omstændigheder omkring de pågældende aftaler fører til, at de tilsammen bevirker, at nye konkurrenters adgang til markedet hindres.

Såfremt undersøgelsen viser, at dette ikke er tilfældet, vil de enkelte aftaler, som aftalekomplekset består af, ikke kunne begrænse konkurrencen som omhandlet i artikel 81, stk. 1, EF. Fører undersøgelsen derimod til, at adgangen til markedet er vanskelig, må det dernæst vurderes, i hvilket omfang de pågældende partneraftaler bidrager til den kumulative virkning, idet det kun er de aftaler, der i væsentligt omfang bidrager til en eventuel afskærmning af markedet, der er forbudt.

(jf. præmis 56)

3. Idet der er tale om et netværk af partneraftaler, der er indgået mellem på den ene side et sektorbaseret genvindingsselskab, der udøver virksomhed på markedet for nyttiggørelse af husholdningsemballage, og på den anden side regionale partnere (såsom virksomheder eller lokale myndigheder), som står for den faktiske indsamling, sortering, transport og nyttiggørelse af husholdningsemballagen, og som for en periode på tre til fem år er indrømmet en faktisk territorial eksklusivitet for hvert indsamlings- og sorteringsområde, er den praktiske virkning af etableringen af dette netværk af aftaler, at adgangen til markedet afskæres for udelukkede indsamlings- og sorteringsvirksomheder, og at konkurrencen på markedet på udbudssiden for indsamling og sortering af husholdningsaffald i kontraktens løbetid begrænses.

For så vidt som partneraftalerne indgås af den vigtigste aftager af affaldshåndteringsydelser og dækker en hel medlemsstats område, har den konkurrencebegrænsning, som en sådan eksklusivitet indebærer for indsamlings‑ og sorteringsmarkedet, virkninger på hele det nationale område, og derfor på hele det samlede geografisk relevante indsamlings- og sorteringsmarked. De udelukkede virksomheder vil således have vanskeligheder med såvel at indgå i netværket af aftaler og få adgang til det nationale marked for indsamling og sortering af husholdningsemballage som med at eksistere på nævnte marked.

Sådanne aftaler er imidlertid berettigede af hensyn til den styring og den effektivitet, som er nødvendig i kraft af behovet for en permanent og pålidelig sikring af indsamlingstjenesten samt af hensyn til kravet om sikkerhed i planlægningen og de investeringer, der skal foretages for at gennemføre indsamlings- og sorteringsaftalerne. Eksklusivitetsforpligtelsen kan derfor være en nødvendighed for at nå målet om en rationel organisering af indsamlings- og sorteringsvirksomheden på markedet i den pågældende medlemsstat i medfør af bestemmelserne i artikel 81, stk. 3, EF.

Imidlertid vil et sektorbaseret genvindingsselskabs forpligtelse til kun at knytte sig til en enkelt indsamlings- eller sorteringspartner kunne gøre det muligt for dette selskab at hindre sine potentielle konkurrenter i at få adgang til de eksisterende indsamlings- og sorteringsinfrastrukturer, hvis det lykkedes for sagsøgeren at pålægge sine partnere en de facto-eksklusivitet i leveringen af indsamlings‑ og sorteringstjenester. I en sådan situation ville sådanne konkurrenter ikke have en reel og egentlig mulighed for at indgå i det af dette selskab etablerede netværk af kontrakter, eftersom der på markedet for indsamling og sortering af husholdningsaffald ikke ville være en anden indsamlings- og sorteringsvirksomhed, som ville kunne tilbyde sine tjenester på konkurrencevilkår fra starten af deres virksomhed. Begrænsningen af konkurrencen på markedet for ordninger for indsamling og sortering af husholdningsemballage kan føre til en begrænsning af efterspørgslen på det forudgående marked, dvs. markedet for indsamlings- og sorteringstjenester. Denne begrænsning fører umiddelbart til en begrænsning af efterspørgslen efter indsamlings- og sorteringstjenester på markedet for indsamling og sortering af husholdningsemballage.

Kommissionen anlagde således ikke et åbenbart urigtigt skøn ved at konkludere, at der, for at undgå, at et sektorbaseret genvindingsselskab kan udelukke konkurrencen på markedet for indsamlingsordninger for husholdningsemballage, bør tilføjes visse påbud som betingelse for fritagelsen i medfør af artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 17.

(jf. præmis 58, 59, 63-65 og 80)