DA Den Europæiske Unions Tidende C 327/36

Sag anlagt den 6. oktober 2008 — Mitteldeutsche Flughafen og Flughafen Leipzig/Halle mod Kommissionen

(Sag T-455/08)

(2008/C 327/65)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Mitteldeutsche Flughafen AG (Leipzig, Tyskland) og Flughafen Leipzig/Halle GmbH (Leipzig, Tyskland) (ved Rechtsanwalt M. Núñez-Müller)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Artikel 1 i Kommissionens beslutning (K(2008) 3512 endelig udg.) af 23. juli 2008 annulleres i medfør af artikel 231, stk. 1, EF for så vidt som Kommissionen deri fastslår, at a) de foranstaltninger om kapitalindskud, som Tyskland har iværksat med henblik på anlæggelsen af en ny sydlig start- og landingsbane og hertil hørende lufthavnsanlæg i Leipzig/Halle lufthavn, udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF og b) denne »statsstøtte« beløber sig til 350 mio. EUR.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes i henhold til artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgernes omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne anfægter konstateringerne i den første del af artikel 1 i Kommissionens beslutning K(2008) 3512 endelig udg. af 23. juli 2008 (C 48/2006, ex N 227/2006) om Tysklands foranstaltninger til fordel for DHL og Leipzig/Halle lufthavn, som fremstiller Tysklands kapitalindskud i Leipzig/Halle lufthavn som statsstøtte til lufthavnen, der beløber sig til 350 mio. EUR.

Sagsøgerne har fremsat otte anbringender til støtte for deres påstande.

Sagsøgerne gør for det første gældende, at reglerne om støtte allerede er uanvendelige, fordi lufthavnen for så vidt angår udbygningen af regional lufthavnsinfrastruktur ikke er en virksomhed som omhandlet i disse regler.

For det andet er Leipzig/Halle lufthavn GmbH et statsligt selskab med et enkelt formål (»single purpose vehicle«), som benytter sig af en privatretlig organisationsform, hvorfor, hvilket er almindeligt anerkendt, det ikke kan anses for støttemodtager, for så vidt som staten udstyrer det med de nødvendige midler for at opfylde sine opgaver.

For det tredje er den anfægtede beslutning i sig selv selvmodsigende, eftersom Leipzig/Halle lufthavn GmbH både behandles som støttemodtager og støttegiver i beslutningen.

For det fjerde er det i strid med forbuddet mod at tillægge nye retsforskrifter tilbagevirkende kraft, kravet om retssikkerhed, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og ligebehandlingsprincippet at anvende de i 2005 offentliggjorte retningslinjer (1) på faktiske forhold, som ligger forud for retningslinjernes offentliggørelse. Efter sagsøgernes opfattelse fandt udelukkende Kommissionens retningslinjer fra 1994 (2) anvendelse.

Sagsøgerne anfører hertil, at de nye retningslinjer er i strid med primær fællesskabsret, da det er sagligt ukorrekt og i sig selv selvmodsigende at anvende disse retningslinjer, når driften af en lokal lufthavn ikke kan anses for virksomhedsdrift. Retningslinjerne fra 2005 undergiver også opførelsen af lufthavne reglerne om støtte, mens denne aktivitet i de hidtidige retningslinjer fra 1994 udtrykkeligt var undtaget fra reglerne om støttes anvendelsesområde. I betragtning af det diametralt modsatte indhold i de gamle og de nye retningslinjer samt den manglende ophævelse af reglerne fra 1994 er det uklart, hvilken retlig bedømmelse man har ønsket at undergive finansieringen af lufthavnsinfrastrukturer.

For det sjette gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen tilsidesatte de processuelle regler, da den ikke anvendte bestemmelserne i forordning (EF) nr. 659/1999 (3) om bestående støtte på kapitalindskuddet, som Kommissionen kvalificerede som statsstøtte.

For det syvende undergraver retningslinierne fra 2005 kompetencefordelingen mellem medlemsstaterne og Kommissionen, da Kommissionen strækker sin kompetence ud over de rammer, som er fastsat i EF-traktaten ved at udvide fortolkningen af begrebet »virksomhed« i artikel 87, stk. 1, EF og ved igennem denne udvidede fortolkning også at undergive processer, der er underlagt medlemsstaternes forvaltningsbeføjelser, fællesskabsinstitutionernes kontrol.

Endelig er den anfægtede beslutning i sig selv selvmodsigende og tilsidesætter endvidere begrundelsespligten efter artikel 253 EF.

(1) Meddelelse fra Kommissionen — EF-retningslinjer for finansiering af lufthavne og statslig startstøtte til luftfartsselskaber, som opererer fra regionale lufthavne, EUT C 312, s. 1.

(2) Meddelelse fra Kommissionen — Anvendelse af artikel 92 og 93 i EF-traktaten og artikel 61 i EØS-aftalen i forbindelse med statsstøtte i luftfartssektoren, EFT C 350, s. 7.

(3) Rådets forordning (EF) Nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93.