Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Konkurrence ° aftaler ° konkurrencebegraensning ° maerkbar virkning ° raekkevidden af bagatelmeddelelsen

(EOEF-traktaten, art. 85, stk. 1)

2. Konkurrence ° aftaler ° konkurrencebegraensning ° eksklusive koebsaftaler ° bedoemmelseskriterier ° adgang til markedet ° de omtvistede aftalers vaesentlige bidrag til en eventuel afskaermning af markedet som foelge af et stort antal lignende aftaler

(EOEF-traktaten, art. 85, stk. 1)

3. Konkurrence ° aftaler ° konkurrencebegraensning ° kompleks af eksklusive koebsaftaler ° vurdering af virkningerne og foreneligheden med traktatens konkurrenceregler skal omfatte alle de enkelte aftaler

(EOEF-traktaten, art. 85, stk. 1)

4. Konkurrence ° aftaler ° anmeldelse ° beslutning fra Kommissionen om at henlaegge sagen ° retlig karakter ° senere indledning af en overtraedelsesprocedure ° betingelser

(Raadets forordning nr. 17)

5. Konkurrence ° aftaler ° forbud ° gruppefritagelse ° eksklusive koebsaftaler ° forordning nr. 1984/83 ° aftaler, som forlaenges stiltiende og kan loebe i mere end fem aar ° udelukket fra at drage fordel af gruppefritagelsen

[Kommissionens forordning nr. 1984/83, art. 3, litra d)]

6. Konkurrence ° aftaler ° forbud ° fritagelse ° betingelser ° forbedring af produktionen eller fordelingen af varerne ° vurdering ud fra almenhedens og ikke aftaleparternes interesser

(EOEF-traktaten, art. 85, stk. 3)

7. Konkurrence ° administrativ procedure ° standsning af overtraedelser ° Kommissionens befoejelse ° nedlaeggelse af et forbud for en virksomhed mod at indgaa eksklusive koebsaftaler fremover ° ikke omfattet ° manglende hjemmel ° tilsidesaettelse af ligebehandlingsprincippet

(EOEF-traktaten, art. 85, stk. 3; Raadets forordning nr. 17, art. 3; Kommissionens forordning nr. 1984/83, art. 14)

Sammendrag

1. Et kompleks af eksklusive koebsaftaler maa ikke automatisk antages at kunne hindre, begraense eller fordreje konkurrencen maerkbart, allerede fordi de i Kommissionens meddelelse vedroerende aftaler af ringe betydning (bagatelmeddelelsen) fastsatte graenser er overskredet. Det er i konkrete tilfaelde absolut muligt, at ogsaa aftaler mellem virksomheder, som overskrider de angivne graenser, kun paavirker handelen mellem medlemsstater eller konkurrencen i ubetydeligt omfang og som foelge heraf ikke falder ind under traktatens artikel 85, stk. 1.

2. I relation til spoergsmaalet om, hvorvidt de eksklusive koebsaftaler falder ind under forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1, skal det undersoeges, om vurderingen af alle lignende aftaler, der findes paa det relevante marked, og de oevrige oekonomiske og retlige omstaendigheder omkring de paagaeldende aftaler foerer til, at aftalerne tilsammen bevirker, at nye inden- og udenlandske konkurrenter hindres adgang til markedet. Saafremt dette ikke er tilfaeldet, vil de enkelte aftaler, som aftalekomplekset bestaar af, ikke kunne antages at begraense konkurrencen som omhandlet i artikel 85, stk. 1. Viser det sig derimod, at markedet er vanskeligt tilgaengeligt, maa det dernaest vurderes, i hvilket omfang de omtvistede aftaler bidrager til den kumulative virkning, idet det kun er de aftaler, der i vaesentligt omfang bidrager til en eventuel afskaermning af markedet, der er forbudt.

Ved vurderingen af betydningen af et kompleks af eksklusive koebsaftaler for adgangen til markedet skal der tages hensyn til antallet af salgssteder, der saaledes er kontraktligt bundet til producenter, i forhold til antallet af frie detailhandlere, til de maengder, der er omfattet af de paagaeldende forpligtelser, og til forholdet mellem disse maengder og dem, der saelges af detailhandlere, som ikke er bundet af koebsforpligtelser, samt til det forhold, at den bindingsgrad, der foelger af et kompleks af eksklusive koebsaftaler ° selv om den har en vis betydning ° kun er én omstaendighed blandt flere i den oekonomiske og retlige sammenhaeng, hvori vurderingen skal foretages.

3. Vurderingen af, hvilke virkninger et kompleks af ensartede eksklusive koebsaftaler paa et marked indgaaet af en enkelt leverandoer har for konkurrencen, og af de konsekvenser, der skal drages heraf i medfoer af traktatens artikel 85, skal omfatte alle de enkelte aftaler, komplekset bestaar af.

4. En administrativ skrivelse, hvorved en virksomhed, der har anmeldt en standardkontrakt til leveringsaftaler med sine forhandlere i detailhandelen, goeres bekendt med, at Kommissionen ikke ud fra de foreliggende oplysninger finder anledning til at skride ind over for de omhandlede aftaler, og at sagen derfor kan henlaegges, udgoer hverken en beslutning om en negativattest eller en beslutning i henhold til traktatens artikel 85, stk. 3, som omhandlet i artikel 2 og 6 i forordning nr. 17, da den ikke er udfaerdiget i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser. Den er saaledes ikke til hinder for, at Kommissionen, saafremt den har modtaget en klage, som den har pligt til at undersoege, under udnyttelse af et forbehold, som den havde taget, indleder en procedure med henblik paa at vurdere aftalernes forenelighed med konkurrencereglerne, hvis den finder, at det retlige eller det faktiske grundlag for dens foerste vurdering har aendret sig vaesentligt.

5. Eksklusive koebsaftaler, som forlaenges stiltiende, og som kan loebe i mere end fem aar, maa anses for at vaere indgaaet for et ubestemt tidsrum, og de kan derfor ikke drage fordel af gruppefritagelsen i henhold til forordning nr. 1984/83 for visse kategorier af eksklusive koebsaftaler.

6. Man kan ikke anse enhver fordel, som en aftale mellem virksomheder, der strider mod forbuddene i traktatens artikel 85, stk. 1, medfoerer for parternes produktions- eller distributionsvirksomhed, for en saadan forbedring af produktionen eller fordelingen af varerne, som i henhold til artikel 85, stk. 3, kraeves som den foerste af de fire betingelser, der skal vaere opfyldt samtidigt, for at der kan indroemmes en fritagelse for en saadan aftale. En forbedring skal indebaere maerkbare objektive fordele for almenheden, som kan opveje de ulemper, aftalen medfoerer for konkurrencen.

7. Kommissionen har ikke kompetence til at forbyde en virksomhed, som den har paalagt at opgive det kompleks af eksklusive koebsaftaler, den har oprettet, at indgaa nye saadanne aftaler fremover. Der findes nemlig hverken hjemmel hertil i traktatens artikel 85, stk. 1, der som udgangspunkt ikke forbyder saadanne aftaler, eller i artikel 3 i forordning nr. 17, der kun bemyndiger Kommissionen til at forbyde eksisterende aftaler, eller i artikel 14 i forordning nr. 1984/83, der kun giver Kommissionen hjemmel til at lade fordelen ved en gruppefritagelse bortfalde, for saa vidt angaar eksklusive koebsaftaler, hvis anvendelse har vist sig at have virkninger, der er uforenelige med betingelserne i traktatens artikel 85, stk. 3.

Desuden er det i strid med ligebehandlingsprincippet, som er et af faellesskabsrettens grundlaeggende principper, at afskaere visse virksomheder fra fremover at drage fordel af en gruppefritagelsesforordning, mens andre virksomheder fortsat kan indgaa eksklusive koebsaftaler som dem, der forbydes ved beslutningen. Et saadant forbud ville kunne goere indgreb i bestemte virksomheders oekonomiske handlefrihed og skabe konkurrencefordrejning paa markedet, hvilket strider mod traktatens maalsaetninger.