ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Tilnaermelse af lovgivningerne - batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer - direktiv 91/157 - medlemsstaternes pligt til at udarbejde saerlige programmer med henblik paa at naa bestemte maal - raekkevidde

(Raadets direktiv 91/157, art. 6)

2 Traktatbrudssoegsmaal - objektiv karakter - traktatbruddets oprindelse - uden betydning

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

Sammendrag

1 For at naa maalene med direktiv 91/157 om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer, paalaegger direktivets artikel 6 medlemsstaterne at udarbejde programmer og dernaest at kontrollere og ajourfoere dem regelmaessigt. Det er ikke tilstraekkeligt til at naa dette resultat, at der foreligger en undersoegelse eller et lovforslag, som blot opregner en raekke programmer, som er egnede til at ivaerksaettes, naar det efter artiklen kraeves, at de omhandlede programmer faktisk udarbejdes.

2 Under en sag i henhold til traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) stilles der alene krav om, at det objektivt fastslaas, at en medlemsstat ikke har overholdt sin forpligtelse, og ikke om, at det bevises, at der paa en eller anden maade fra vedkommende medlemsstats side er udvist langsommelighed eller uvilje. Heraf foelger, at en medlemsstat, som har tilsidesat forpligtelsen til at gennemfoere et direktiv inden for den fastsatte frist, ikke til sit forsvar kan goere gaeldende, at den fortsat goer sig alle mulige anstrengelser for at overholde forpligtelsen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Faellesskabsret - principper - ligebehandling - forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet - bestemmelser, der indeholder en betingelse vedroerende medlemmernes nationalitet for, at en forening kan anerkendes som juridisk person - ulovlige - traktatbrud

(EF-traktaten, art. 6 (efter aendring nu art. 12 EF))

Sammendrag

En medlemsstat, der kraever, at der i en forenings bestyrelse skal vaere et medlem med belgisk statsborgerskab, eller at der skal vaere et mindste antal medlemmer, der er belgiske statsborgere, og som desuden skal udgoere flertallet, for at en forening kan anerkendes som juridisk person, tilsidesaetter de forpligtelser, som paahviler den i henhold til traktatens artikel 6 (efter aendring nu artikel 12 EF).

Saadanne bestemmelser om retten til at stifte en forening, der finder anvendelse paa statsborgere fra andre medlemsstater, er omfattet af traktaten, da de paavirker en af de grundlaeggende friheder, der garanteres af traktaten, og er i strid med dens artikel 6, fordi de stiller en betingelse, de er udtryk for forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Tilnaermelse af lovgivningerne - varemaerker - direktiv 89/104 - konsumption af varemaerkeretten - betingelser - vare bragt i omsaetning inden for Faellesskabet eller inden for Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade - nationale regler om konsumption for saa vidt angaar varer, der er markedsfoert i tredjelande - ulovlige

(Raadets direktiv 89/104, art. 7, stk. 1)

2 Tilnaermelse af lovgivningerne - varemaerker - direktiv 89/104 - vare bragt i omsaetning inden for Faellesskabet eller inden for Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade med varemaerkeindehaverens samtykke - konsumption af varemaerkeretten - raekkevidde - begraensning til de eksemplarer af varen, der er omfattet af samtykket

(Raadets direktiv 89/104, art. 7, stk. 1 og 2)

Sammendrag

1 Artikel 7, stk. 1, i foerste direktiv 89/104 om varemaerker, som aendret ved aftalen om Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade (EOES), skal fortolkes saaledes, at der kun indtraeder konsumption af de rettigheder, der er knyttet til varemaerket, hvis varerne er blevet markedsfoert inden for Faellesskabet (inden for EOES efter ikrafttraedelsen af EOES-aftalen), og at den ikke giver medlemsstaterne mulighed for i deres nationale ret at foreskrive konsumption af de rettigheder, der er knyttet til varemaerket, for varer, der er markedsfoert i tredjelande.

2 Artikel 7, stk. 1, i foerste direktiv 89/104 om varemaerker, som aendret ved aftalen om Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade (EOES), skal goere det muligt senere at markedsfoere et eksemplar af en vare, der er forsynet med et varemaerke, og som er blevet markedsfoert inden for Faellesskabet (inden for EOES efter ikrafttraedelsen af EOES-aftalen) med varemaerkeindehaverens samtykke, uden at denne kan modsaette sig dette. Der sker saaledes kun konsumption af de rettigheder, der er knyttet til varemaerket, for de eksemplarer af varen, der er blevet markedsfoert med varemaerkeindehaverens samtykke, og denne kan for de oevrige eksemplarer af denne vare fortsat forbyde anvendelsen af varemaerket i henhold til den ret, der er tilkendt ham ved direktivet. Direktivets artikel 7, stk. 1, skal derfor fortolkes saaledes, at samtykke i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i denne bestemmelse, forudsaetter, at samtykket skal gaelde for hvert enkelt eksemplar af den vare, med hensyn til hvilken der paaberaabes konsumption.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem - sjette direktiv - anvendelsesomraade - sted stillet til raadighed for salg af euforiserende stoffer - omfattet

(Raadets direktiv 77/388, art. 2)

Sammendrag

Artikel 2 i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter skal fortolkes saaledes, at udlejning af et sted, der anvendes til salg af narkotika, som finder sted med udlejerens samtykke, er omfattet af dette direktivs anvendelsesomraade.

En saadan udlejning er nemlig i princippet oekonomisk virksomhed, og den omstaendighed, at de handelstransaktioner, der gennemfoeres paa det udlejede sted, er strafbare, hvilket kan goere udlejningen ulovlig, aendrer for det foerste paa ingen maade den naevnte udlejnings oekonomiske karakter og forhindrer for det andet ikke, at der er en konkurrence i denne sektor, herunder konkurrencen mellem lovlig og ulovlig virksomhed, saaledes at der, saafremt der ikke blev paalagt afgift, ville blive gjort indgreb i princippet om, at mervaerdiafgiftssystemet er afgiftsneutralt.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - tilnaermelse af lovgivningerne - beskyttelse mod plantesygdomme - direktiv 77/93 - forbud mod indfoersel til Italien af frugter af arten Citrus hidroerende fra tredjelande - senere direktiv om ophaevelse af forbuddet - anvendelse af nationale bestemmelser, hvorved forbuddet opretholdes - ulovligt

[Raadets direktiv 77/93, art. 4, stk. 2, litra a); Kommissionens direktiv 92/76, 95/40 og 96/15]

Sammendrag

$$Forbuddet mod at indfoere frugter af arten Citrus hidroerende fra tredjelande i den beskyttede zone, som Italien udgoer, jf. artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 77/93 om foranstaltninger mod indslaebning i medlemsstaterne af skadegoerere paa planter eller planteprodukter, er ophaevet i naevnte medlemsstat med virkning fra den 1. april 1996, paa hvilken dato anerkendelsen af Italien som zone, der er beskyttet i henhold til direktiv 92/76 om anerkendelse af beskyttede zoner, som er udsat for saerlige plantesundhedsrisici i Faellesskabet, ophoerte i henhold til direktiv 95/40 og 96/15, selv om direktiv 77/93 paa denne dato endnu ikke var blevet aendret. Disse direktiver er til hinder for anvendelse af nationale bestemmelser, der opretholder et saadant forbud efter denne dato.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Institutionernes retsakter - retsakt, der aendrer en tidligere bestemmelse - anvendelse af aendringsreglen paa de fremtidige retsvirkninger af situationer, som er opstaaet, mens den tidligere bestemmelse var gaeldende - princippet om beskyttelse af den berettigede forventning - ingen betydning

2 Tilnaermelse af lovgivningerne - ophavsret og beslaegtede rettigheder - direktiv 93/98 - harmonisering af beskyttelsestiden - reaktivering af rettigheder ophoert inden direktivets gennemfoerelse - beskyttelse af tredjemands erhvervede rettigheder - national lovgivning, som begraenser beskyttelsen - lovlig

(Raadets direktiv 93/98, art. 10, stk. 2 og 3)

Sammendrag

1 AEndringslove til en lovbestemmelse finder, i mangel af modstaaende bestemmelse, anvendelse paa fremtidige virkninger af situationer, som er opstaaet, mens den tidligere lov var gaeldende. Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning hoerer vel til Faellesskabets grundlaeggende principper, men dette princip kan ikke udvides i en saadan grad, at det generelt forhindrer, at en ny ordning kan finde anvendelse paa de fremtidige virkninger af situationer, som er opstaaet under den tidligere ordning.

2 Det fremgaar af en sammenholdelse af bestemmelserne i artikel 10, stk. 2 og 3, i direktiv 93/98 om harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslaegtede rettigheder, at direktivet har knaesat muligheden for at reaktivere ophavsret og beslaegtede rettigheder, som var ophoert i medfoer af gaeldende lovgivning foer tidspunktet for dets gennemfoerelse, uden at beroere udnyttelseshandlinger, der har fundet sted inden dette tidspunkt, samtidig med, at det blev overladt til medlemsstaterne at traeffe foranstaltninger til beskyttelse af tredjemands erhvervede rettigheder. De sidstnaevnte foranstaltninger skal betragtes som foranstaltninger, som medlemsstaterne er forpligtet til at traeffe, men hvis naermere udformning er overladt til deres skoen, forudsat at de ikke i almindelighed har til virkning af hindre anvendelsen af de nye beskyttelsestider paa det i direktivet fastsatte tidspunkt.

Direktivets artikel 10, stk. 3, er derfor ikke til hinder for en national lovgivning, som fastsaetter en begraenset periode for spredning af lydbaerere, som foretages af personer, der som foelge af ophoeret af rettigheder med hensyn til disse lydbaerere ifoelge den tidligere lovgivning havde kunnet genfremstille og markedsfoere dem inden den senere lovs ikrafttraeden. For det foerste opfylder en saadan lovgivning medlemsstaternes forpligtelse til at traeffe foranstaltninger til beskyttelse af tredjemands erhvervede rettigheder, og for det andet opfylder en saadan lovgivning - med den saaledes foretagne begraensning af beskyttelsen af tredjemands erhvervede rettigheder med hensyn til spredning af lydbaerere - behovet for at afgraense en saadan bestemmelse, som noedvendigvis maa vaere en overgangsbestemmelse for ikke at hindre anvendelsen af nye beskyttelsestider for ophavsret og beslaegtede rettigheder paa det i direktivet fastsatte tidspunkt, hvilket er direktivets hovedformaal.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - afgoerelse ved begrundet kendelse - betingelser - sagen aabenbart ugrundet eller aabenbart, at sagen maa afvises - modstrid med Domstolens faste praksis

(Rettens procesreglement, art. 111)

2 Tjenestemaend - ansaettelse - indplacering i loenklasse - udnaevnelse i den hoejeste loenklasse i stillingsgruppen - ansaettelsesmyndighedens skoen - ret til at blive udnaevnt i den hoejeste loenklasse i stillingsgruppen - foreligger ikke

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 31, stk. 2)

3 Tjenestemaend - ansaettelse - indplacering i loenklasse - udnaevnelse i den hoejeste loenklasse i stillingsgruppen - undtagelse i forhold til de almindelige regler om indplacering

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 5 og art. 31, stk. 2; bilag I)

Sammendrag

1 I artikel 111 i Rettens procesreglement er det fastsat, at saafremt det er aabenbart, at sagen maa afvises, eller sagen er aabenbart ugrundet, kan Retten uden at fortsaette sagens behandling traeffe afgoerelse ved begrundet kendelse. Da appellantens argumentation var i aabenbar strid med Domstolens faste praksis, har Retten med foeje fastslaaet, at sagen var aabenbart ugrundet som omhandlet i procesreglementets artikel 111.

2 Ansaettelsesmyndigheden har med hensyn til indplacering i loenklasse et vidt skoen, bl.a. ved vurderingen af de tidligere faglige erfaringer for en person, der ansaettes som tjenestemand. En bestemt faglig erfaring kan herefter ikke give den, der har den, ret til at blive udnaevnt i den hoejeste loenklasse inden for den paagaeldende stillingsgruppe.

3 Administrationens mulighed for at udnaevne en nyansat tjenestemand i den hoejeste loenklasse i den laveste og mellemste stillingsgruppe skal vaere en undtagelse fra de almindelige indplaceringsregler. Grunden til, at der er tale om en undtagelse, er, at den kompetente myndighed skal forene brugen af den kompetence, som er givet den ved vedtaegtens artikel 31, stk. 2, med overholdelsen af de krav, som foelger af begrebet stillingsgruppe i henhold til artikel 5 og bilag I til vedtaegten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - punktafgifter - direktiv 92/83 og 92/84 - alkohol og alkoholholdige drikkevarer - krav om en minimumspunktafgift paa oel, men ikke paa vin - medlemsstaternes skoen

(EF-traktaten, art. 95 (efter aendring nu art. 90 EF); Raadets direktiv 92/83 og 92/84)

2 Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - punktafgifter - direktiv 92/83 og 92/84 - alkohol og alkoholholdige drikkevarer - krav om en minimumspunktafgift paa oel, men ikke paa vin - lovlighed - faellesskabslovgivers skoen - tilsidesaettelse af traktatens artikel 99 (nu artikel 93 EF) - foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 99 (nu art. 93 EF))

3 Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - punktafgifter - direktiv 92/84 - alkohol og alkoholholdige drikkevarer - forskel mellem minimumsafgiftssatsen for henholdsvis vin og oel - forpligtelse til at anfoere en saerlig begrundelse - foreligger ikke

(Raadets direktiv 92/84)

Sammendrag

1 Direktiv 92/83 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer og direktiv 92/84 om indbyrdes tilnaermelse af punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer paalaegger udelukkende medlemsstaterne en forpligtelse til at anvende en minimumspunktafgift paa oel. Medlemsstaterne bevarer saaledes en skoensmargen, som er tilstraekkelig til, at de kan beskatte vin i forhold til oel paa en maade, som udelukker enhver beskyttelse af den indenlandske produktion i den betydning, hvori udtrykket er anvendt i traktatens artikel 95 (efter aendring nu artikel 90 EF)

2 Det af faellesskabslovgiver tilstraebte formaal med udstedelsen af direktiv 92/83 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer og direktiv 92/84 om indbyrdes tilnaermelse af punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer har ikke vaeret en indbyrdes tilnaermelse af afgifterne paa vin og oel. Raadet har paa grundlag af de befoejelser, som det udtrykkeligt har faaet tildelt ved traktatens artikel 99 (nu artikel 93 EF), og med henblik paa etableringen og gennemfoerelsen af det indre marked, oensket at tilnaerme dels de nationale lovgivninger vedroerende punktafgifter paa vin, dels de nationale lovgivninger, som vedroerer punktafgifter paa oel. Desuden staar det faellesskabsinstitutionerne frit for kun gradvist at gennemfoere harmoniseringen af et omraade eller i etaper at tilnaerme de nationale lovgivninger. Det er dermed ikke uforeneligt med artikel 99, at Raadet har udstedt de naevnte direktiver, som kun paalaegger medlemsstaterne en forpligtelse til at anvende en minimumspunktafgift paa oel.

6 For saa vidt angaar forskellen mellem de minimumssatser, som i henhold til direktiv 92/84 om indbyrdes tilnaermelse af punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer finder anvendelse paa henholdsvis vin og oel, er der strengt taget ikke tale om en foranstaltning truffet af Raadet, men derimod om en konsekvens af den sideloebende tilnaermelse af de nationale punktafgiftssatser paa henholdsvis vin og oel, og forskellen kraevede saaledes ikke nogen saerlig begrundelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - faelles markedsordning - frugt og groentsager - beskyttelsesforanstaltninger for surkirsebaer - importprisen lavere end den fastsatte minimumspris - fremskreden, men uforudset forringelse af frugterne - omstaendighed uafhaengig af importoerens kontrol og uden forbindelse med varens oprindelse - opkraevning af udligningsafgift - ikke lovligt

(Kommissionens forordning nr. 1395/94, art. 1)

Sammendrag

Artikel 1 i forordning nr. 1395/94 om fastsaettelse af en minimumsimportpris for surkirsebaer skal fortolkes saaledes, at den heri hjemlede udligningsafgift for tilfaelde, hvor minimumsimportprisen ikke overholdes, ikke kan opkraeves i et tilfaelde, hvor surkirsebaer er blevet bragt i fri omsaetning i Faellesskabet til en lav pris, naar dette lave prisniveau skyldes omstaendigheder, der er uafhaengige af importoerens kontrol og er uden forbindelse med varens oprindelse, idet der eksempelvis kan vaere tale om en fremskreden, men uforudset forringelse af frugterne. Opkraevning af udligningsafgift er ulovlig, naar formaalet med forordning nr. 1395/94, der bestaar i at beskytte faellesmarkedet for surkirsebaer mod afsaetning af varer indfoert til lave priser, er opnaaet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Frie varebevaegelser - told - afgifter med tilsvarende virkning - afgift, som paalaegges samtaleanlaeg, som fungerer paa basis af CB, og som er indfoert fra andre medlemsstater - ulovlig

(EF-traktaten, art. 9, 12 og 95)

2 Frie varebevaegelser - handel med tredjelande - told - afgifter med tilsvarende virkning - afgift, som paalaegges samtaleanlaeg, som fungerer paa basis af CB, og som er indfoert fra tredjelande - ulovlig

(EF-traktaten, art. 9, 12 og 113)

Sammendrag

3 Traktatens artikel 9 og 12 er til hinder for, at der paalaegges producenter, importoerer og personer, som i Frankrig leverer CB-radioer indfoert fra de oevrige medlemsstater, en afgift som den, der er fastsat i artikel 302a X i den franske lov om skatter og afgifter.

En saadan afgift udgoer en afgift med tilsvarende virkning og ikke en intern afgift i den i traktatens artikel 95 omhandlede forstand. Afgiften er saaledes ikke et led i en generel intern afgiftsordning, der systematisk og efter objektive kriterier anvendes paa kategorier af produkter, uanset disses oprindelse, eftersom metoden for paalaeggelse af afgifter for de paagaeldende radioer adskiller sig fra den metode, som gaelder for andre apparater, som bruger radiospektret for hertz-boelger, for saa vidt som det er leveringen og ikke brugen, der er underkastet en afgift.

4 Traktatens artikel 9, 12 og 113 er til hinder for, at der paalaegges producenter, importoerer og personer, som i Frankrig leverer CB-radioer indfoert fra tredjelande, en afgift som den, der er fastsat i artikel 302a X i den franske lov om skatter og afgifter.

Fra tidspunktet for oprettelsen af den faelles toldtarif har det saaledes vaeret i strid med disse bestemmelser at opkraeve en told eller en afgift med tilsvarende virkning, som en medlemsstat ensidigt har indfoert for import direkte fra tredjelande.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Appel - anbringender - formaliteten - retsspoergsmaal - fortolkning af begrebet ny faktisk omstaendighed af afgoerende betydning i artikel 1 i statutten for Domstolen - omfattet

(EF-traktaten, art. 168 A; statutten for EF-Domstolen, art. 41, stk. 1, og art. 51)

2 Appel - Domstolens kompetence - vurderingen af nye faktiske omstaendigheder af afgoerende betydning, som ikke er bedoemt af Retten under en begaering om ekstraordinaer genoptagelse - udelukket

(Statutten for EF-Domstolen, art. 41, stk. 1)

3 Retspleje - ekstraordinaer genoptagelse af en dom - betingelser for at tage en begaering herom til foelge - ny faktisk omstaendighed - begreb - personlige vurderinger eller opfattelser, som ikke henhoerer under nogen officiel myndighed - udelukket

(Statutten for EF-Domstolen, art. 41, stk. 1)

4 Appel - anbringender - anbringende vedroerende Rettens afgoerelse om sagsomkostningerne - afvisning naar alle oevrige anbringender er blevet forkastet

(Statutten for EF-Domstolen, art. 51, stk. 2)

Sammendrag

1 I henhold til traktatens artikel 168 A og artikel 51 i statutten for Domstolen er appel til Domstolen begraenset til retsspoergsmaal. Fortolkningen af begrebet i artikel 41, stk. 1, i statutten for Domstolen »faktisk omstaendighed af afgoerende betydning ... der inden dommens afsigelse var ukendt for Domstolen og for den part, der begaerer sagen genoptaget« og kvalificeringen af de faktiske omstaendigheder, som af den begaerende part haevdes at henhoere under dette begreb, udgoer retsspoergsmaal, som proeves af Domstolen under en appel.

2 Domstolen er ikke under behandlingen af en appel til proevelse af en dom, hvori Retten afviste en begaering om genoptagelse, og hvori Retten ikke har bedoemt visse faktiske omstaendigheder, som sagsoegeren udelukkende har paaberaabt sig under appellen, befoejet til at fastslaa eller vurdere for foerste gang, om disse faktiske forhold udgoer nye faktiske omstaendigheder af afgoerende betydning som omhandlet i artikel 41, stk. 1, i statutten for Domstolen.

3 Personlige vurderinger eller opfattelser, som ikke henhoerer under nogen officiel myndighed, og som vedroerer faktiske omstaendigheder, der eventuelt kan anses for at udgoere nye omstaendigheder som omhandlet i artikel 41 i statutten for Domstolen, kan ikke i sig selv udgoere saadanne omstaendigheder.

4 Naar alle oevrige anbringender i en appel til proevelse af en dom fra Retten er blevet forkastet, maa anbringendet om, at Rettens afgoerelse vedroerende sagsomkostningerne er retsstridig, i medfoer af artikel 51, stk. 2, i statutten for Domstolen, ogsaa afvises.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnaermelse af lovgivningerne - satellitkommunikation - direktiv 94/46 - medlemsstaternes gennemfoerelse - nationale bestemmelser, der fastsaetter en almindelig juridisk ramme - manglende gennemfoerelsesbestemmelser - utilstraekkelige

[Kommissionens direktiv 94/46, art. 2, nr. 2, litra b)]

Sammendrag

En medlemsstat, der har fastsat den juridiske ramme og de almindelige betingelser - fra anmeldelsen til tildelingen af frekvenser og godkendelser - for etablering og drift af satellitkommunikation, men ikke har vedtaget de bestemmelser, der regulerer ivaerksaettelsen af alle disse procedurer, og navnlig ikke de betingelser, hvorefter en tjenesteleverandoer af satellitkommunikation kan opnaa godkendelser, eller stoerrelsen af de ansoegningsgebyrer og afgifter, som skal afholdes af denne, har ikke vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme direktiv 94/46 om satellitkommunikation, og navnlig artikel 2, nr. 2, litra b), hvorefter medlemsstaterne skal oplyse, hvilke kriterier der ligger til grund for tildeling af godkendelser, samt hvilke betingelser der er forbundet med saadanne godkendelser og med anmeldelsesprocedurerne i forbindelse med driften af transmitterende jordstationer.