Sag T-259/15 R

(offentliggørelse i uddrag)

SA Close

og

Cegelec

mod

Europa-Parlamentet

»Særlige rettergangsformer — offentlige bygge- og anlægskontrakter — udbudsprocedure — opførelse af et kraftværk — afvisning af en tilbudsgivers bud og tildeling af kontrakten til en anden tilbudsgiver — begæring om udsættelse af gennemførelse — ingen uopsættelighed«

Sammendrag – Kendelse afsagt af Rettens præsident den 15. juni 2015

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – uopsættelighed – bedømmelse i tvister vedrørende indgåelse af offentlige kontrakter – alvorlig skade – tilstrækkeligt i tilfælde af særligt alvorlig fumus boni juris, der udgøres af en åbenlys og alvorlig retsstridighed – betingelse – indgivelse af begæringen om foreløbige forholdsregler inden for standstill-perioden før kontrakten med tilslagsmodtageren blev indgået

(Art. 278 TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Kommissionens forordning nr. 1268/2012, art. 171, stk. 1)

For så vidt angår foreløbige forholdsregler i forbindelse med offentlige kontrakter gælder det, at det er særdeles vanskeligt at opfylde kravet om, at det skal godtgøres, at der er indtrådt en uoprettelig skade, når en tilbudsgiver er blevet udelukket. Det kan derfor ikke, når en udelukket tilbudsgiver formår at godtgøre, at der foreligger et tilfælde af særlig alvorlig fumus boni juris, kræves, at den pågældende godtgør, at den manglende imødekommelse af begæringen om foreløbige forholdsregler vil indebære, at vedkommende vil lide en uoprettelig skade. I modsat fald ville dette indebære et urimeligt og ubegrundet indgreb i den nævnte tilbudsgivers ret til en effektiv retsbeskyttelse, som han er sikret i henhold til artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

Denne lempelse af betingelserne for vurdering af uopsættelighed, som er begrundet i retten til en effektiv domstolsprøvelse, kan imidlertid ikke anvendes i ubegrænset omfang, da den udelukkede tilbudsgivers interesser skal forenes med den ordregivende myndigheds og tilslagsmodtagerens interesser. Det følger heraf, at den nævnte lempelse kun finder anvendelse i fasen forud for kontraktens indgåelse, for så vidt som standstill-perioden – der afhængigt af omstændighederne er på 10 eller 14 kalenderdage – i artikel 171, stk. 1, i forordning nr. 1268/2012 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 966/2012 overholdes. Når den ordregivende myndighed har indgået en kontrakt med tilslagsmodtageren, efter at denne periode er udløbet, og inden der fremsættes begæring om foreløbige forholdsregler, er der intet grundlag for en sådan lempelse. Når kontrakten indgås efter udløbet af standstill-perioden – der gør det umuligt for den ordregivende myndighed at gå videre til kontraktfasen, inden denne periode er udløbet, og som har til formål at give de berørte parter mulighed for at anfægte tildelingen af en kontrakt, inden kontrakten indgås – kan det således ikke udledes, at den omstændighed, at en forbigået tilbudsgiver kun har mulighed for at rejse erstatningssag ved Unionens retsinstanser, udgør en tilsidesættelse af retten til en effektiv domstolsprøvelse.

I øvrigt giver standstill-perioden kun de berørte parter mulighed for at anfægte tildelingen af en kontrakt, inden kontrakten indgås, hvis disse parter er i besiddelse af tilstrækkelige oplysninger til at kunne påvise, at beslutningen om tildeling er retsstridig. Det vil i den henseende ikke være foreneligt med princippet om retten til en effektiv domstolsprøvelse at antage, at standstill-perioden er overholdt, såfremt det faktisk ikke har været muligt at anlægge et søgsmål ledsaget af en begæring om foreløbige forholdsregler inden kontraktens indgåelse, fordi den forbigåede tilbudsgiver ikke var i besiddelse af tilstrækkelige oplysninger til at kunne anlægge et sådant søgsmål og indgive en sådan begæring i løbet af denne periode. Under hensyn til retssikkerhedsprincippet må denne undtagelse fra den rent mekaniske anvendelse af standstill-perioden imidlertid kun benyttes i undtagelsestilfælde, hvor den forbigåede tilbudsgiver ikke havde grund til at tro, at beslutningen om tildeling af kontrakten var retsstridig, før kontrakten med tilslagsmodtageren blev indgået.

(jf. præmis 36-38 og 41-43)