DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) AF 15 DECEMBER 1983. - STRAFFESAG MOD H.G. RIENKS. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE, INDGIVET AF PRETURA DI LODI. - DYRLAEGER - FRI ETABLERINGSRET - DIREKTIVERS UMIDDELBARE ANVENDELIGHED. - SAG 5/83.



Samling af Afgørelser 1983 side 04233



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 . Institutionernes retsakter _ direktiver _ virkning

( EOEF-traktaten , art . 189 , stk . 3 )

Fri bevaegelighed for personer _ etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser _ dyrlaeger _ gensidig anerkendelse af eksamensbeviser _ forpligtelser for medlemsstaterne _ raekkevidde .

( Raadets direktiv 78/1026 , art . 2 og 3 )

2 . Fri bevaegelighed for personer _ etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser _ dyrlaeger _ ret til at drive virksomhed som dyrlaege i en anden medlemsstat end den medlemsstat , hvori eksamensbevis er opnaaet _ pligtmaessigt medlemskab af dyrlaegeforeningen i vaertslandet _ afslag paa ansoegning om medlemskab i strid med faellesskabsretten _ paalaeggelse af straf _ utilladelighed .

( Raadets direktiv 78/1026 )

Sammendrag

1 . Med artiklerne 2 og 3 i Raadets direktiv 78/1026 om blandt andet gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for dyrlaeger er der for hver medlemsstat skabt utvetydige , fuldstaendige , praecise og ubetingede forpligtelser , der ikke levner plads for et skoen . Under disse [omstaendigheder kan en privatperson ved en national ret paaberaabe sig disse] bestemmelser i tilfaelde af , at disse ikke eller kun ufuldstaendigt er gennemfoert af vedkommende medlemsstat .

2.Et krav om pligtmaessigt medlemskab af dyrlaegeforeningen er retmaessigt ifoelge faellesskabsretten under forudsaetning af , at dennes grundlaeggende principper , navnlig princippet om forbud mod forskelsbehandling , overholdes .

En ansoegning om medlemskab af en faglig sammenslutning kan ikke afslaas med den begrundelse , at et bevis for faglig uddannelse , der er erhvervet i en anden medlemsstat , ikke er gyldigt , naar dette eksamensbevis er et af de beviser , som samtlige medlemsstater og faglige sammenslutninger i medlemsstaterne som indehaver af offentlig myndighed er forpligtet til at anerkende i henhold til faellesskabsretten .

En lovgivning , der indeholder bestemmelser om strafforfoelgning eller administrative sanktioner for en dyrlaege , der er aktiv som saadan uden at vaere medlem af den faglige sammenslutning , idet medlemskab som naevnt er blevet naegtet ham i strid med faellesskabsretten , er derfor ikke forenelig med faellesskabsretten , fordi traktatens bestemmelser og bestemmelserne i direktiv 78/1026 hermed mister deres tilsigtede virkning .

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 17 . december 1982 , indgaaet til Domstolen den 12 . januar 1983 , har Pretura di Lodi i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 anmodet Domstolen om en afgoerelse af to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiver 78/1026 og 78/1027 af 18 . december 1978 , det foerste om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for dyrlaeger omfattende foranstaltninger , som skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser , og det andet om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som dyrlaege ( EFT L 362 , ss . 1 og 7 ).

2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en straffesag mod H . G . Rienks , der staar tiltalt for at have overtraadt artikel 348 i den italienske straffelov ved ulovligt at have drevet virksomhed som dyrlaege . Rienks , der er hollandsk statsborger , erhvervede den 11 . september 1970 ved universitetet i Utrecht dyrlaegeeksamensbevis , hvilket giver ham adgang til at virke som dyrlaege i Holland .

3 Den 12 . maj 1981 ansoegte Rienks , der havde bosat sig i Italien , om optagelse i dyrlaegeforeningen i Varese ; foreningen afslog denne ansoegning med den ene begrundelse , at den italienske stat endnu ikke havde gennemfoert de to ovenfor naevnte direktiver .

4 Rienks udstedte ikke desto mindre den 1 . december 1981 en recept , der ifoelge italiensk lov kun kan udstedes af en dyrlaege , der er medlem af dyrlaegeforeningen i det omraade , hvor han driver virksomhed . Rienks blev derfor tiltalt for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed .

5 Den forelaeggende ret har givet udtryk for den opfattelse , at den naevnte lovovertraedelse alene skyldes , at direktiv 78/1026 ikke er gennemfoert . Pretura di Lodi har fundet det hensigtsmaessigt at faa efterproevet , om privatpersoner ogsaa uden en gennemfoerelse fra medlemsstaternes side af direkti vernes bestemmelser i givet fald kan goere disse gaeldende ved de nationale domstole og har derfor forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

»1 . Kan en medlemsstat ( bopaelslandet ), der ikke har gennemfoert direktiverne 78/1026/EOEF og 78/1027/EOEF om dyrlaegeerhvervet , straffe en person , der er borger i en anden medlemsstat , og som har ret til at virke som dyrlaege dér , men som ikke er optaget som medlem af dyrlaegeforeningen i den medlemsstat , hvor han har bopael , for et forhold ( udstedelse af en recept paa et farmaceutisk produkt ), der ifoelge loven ogsaa udgoer et strafbart forhold for en borger i bopaelslandet , naar denne ikke er optaget som medlem af den paagaeldende forening i dette land , og naar faellesskabsborgerens mangel paa medlemskab af naevnte forening udelukkende skyldes det forhold , at den medlemsstat , der er bopaelsland , ikke rettidigt har gennemfoert EOEF-direktivet .

2.Saafremt dette spoergsmaal besvares bekraeftende , foelger det da af bestemmelserne i direktiverne 78/1026/EOEF og 78/1027/EOEF om dyrlaegeerhvervet og Domstolens praksis vedroerende virkningerne af EOEF-direktiver , at en faellesskabsborger , der har ret til at udoeve naevnte erhverv i sit hjemland , har ret til at blive optaget som medlem af dyrlaegeforeningen ( for det omraade , der bliver tale om ) i den medlemsstat , der er bopaelsland , selv om denne stat ikke har gennemfoert de ovenfor naevnte direktiver og saaledes ikke har opfyldt sine forpligtelser over for Faellesskabet . Kan faellesskabsborgeren i denne situation rejse krav om medlemskab ved domstolene i den medlemsstat , hvor han bor , saa laenge denne ikke har opfyldt sine forpligtelser i naevnte henseende« .

6 Med henblik paa besvarelsen af det foerste spoergsmaal skal der foerst henvises til artikel 2 , stk . 1 , i direktiv 78/1026 , hvori det hedder , at »hver medlemsstat anerkender de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , der udstedes til medlemsstaternes statsborgere af de oevrige medlemsstater i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/1027/EOEF , og som er anfoert i artikel 3 , ved paa sit omraade at tildele dem samme virkning som de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , den selv udsteder , for saa vidt angaar adgang til og udoevelse af virksomhed som dyrlaege« . I stk . 2 tilfoejes , at »naar et af de i artikel 3 naevnte eksamensbeviser , certifikater eller andre kvalifikationsbeviser er udstedt inden gennemfoerelsen af dette direktiv , skal det ledsages af en attestation fra de kompetente myndigheder i udstedelseslandet gaaende ud paa , at det er i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/1027« . Medlemsstaterne skulle traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktiverne inden to aar efter disses meddelelse .

7 Det maa fastslaas , at det af forelaeggelseskendelsen fremgaar , at det er ubestridt , at Rienks opfylder de to betingelser , der herefter bliver tale om .

8 Det skal dernaest ligesom i Domstolens dom af 22 . september 1983 ( Auer , sag 271/82 , Sml . 1983 , s . 2727 ) fastslaas , at der med de ovenfor citerede bestemmelser i direktiv 78/1026 for hver medlemsstat er skabt utvetydige , fuldstaendige , praecise og ubetingede forpligtelser , der ikke levner plads for et skoen . Ifoelge Domstolens faste praksis kan en privatperson under disse omstaendigheder ved den nationale ret paaberaabe sig bestemmelserne i et faellesskabsdirektiv , der ikke eller kun ufuldstaendigt er gennemfoert af vedkommende medlemsstat .

9 Med hensyn til det saerlige af den italienske regering rejste spoergsmaal om , hvorvidt vedkommende private besidder rettigheder som beskrevet ogsaa uden at vaere medlem af dyrlaegeforeningen , maa det fastslaas , at et pligtmaessigt medlemskab som det naevnte kun vil kunne vaere i overensstemmelse med faellesskabsretten , saafremt dennes grundlaeggende principper , navnlig princippet om forbud mod forskelsbehandling , overholdes .

10 Saaledes kan en ansoegning om medlemskab af en faglig sammenslutning ikke , som udtalt af Domstolen i naevnte Auer-dom , afslaas med den begrundelse , at et bevis for faglig uddannelse , der er erhvervet i en anden medlemsstat , ikke er gyldigt , naar dette eksamensbevis er et af de beviser , som samtlige medlemsstater og faglige sammenslutninger i medlemsstaterne som indehaver af offentlig myndighed er forpligtet til at anerkende i henhold til faellesskabsretten . En lovgivning , der indeholder bestemmelser om strafforfoelgning eller administrative sanktioner for en dyrlaege , der er aktiv som saadan uden at vaere medlem af den faglige sammenslutning , idet medlemskab som naevnt er blevet naegtet ham i strid med faellesskabsretten , er derfor ikke forenelig med faellesskabsretten , fordi traktatens bestemmelser og bestemmelserne i direktiv 78/1026 , hvorefter , jfr . den anden betragtning til direktivet , den faktiske udnyttelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser paa dyrlaegeomraadet skal lettes , hermed mister deres tilsigtede virkning .

11 Det foerste spoergsmaal fra Pretura di Lodi skal derfor besvares saaledes , at en medlemsstat ikke kan straffe en person , der er borger i en anden medlemsstat , og som har ret til at virke som dyrlaege dér , for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed med den begrundelse , at han ikke er medlem af dyrlaegeforeningen i foerstnaevnte stat , naar hans ansoegning om medlemskab af denne forening er afslaaet i strid med faellesskabsretten .

12 Af dette svar foelger , at det andet spoergsmaal fra Pretura di Lodi , der udelukkende er stillet for det tilfaelde , at det foerste spoergsmaal besvares bekraeftende , er blevet uden genstand .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

13 De udgifter , der er afholdt af den italienske regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , der har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( anden afdeling )

vedroerende det spoergsmaal , der er forelagt den af Pretura di Lodi ved kendelse af 17 . december 1982 , for ret :

En medlemsstat kan ikke straffe en person , der er borger i en anden medlemsstat , og som har ret til at virke som dyrlaege dér , for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed med den begrundelse , at han ikke er medlem af dyrlaegeforeningen , naar hans ansoegning om medlemskab af denne forening er afslaaet i strid med faellesskabsretten .