DOMSTOLENS DOM (FEMTE AFDELING) AF 22 JUNI 1983. - USINES GUSTAVE BOEL OG FABRIQUE DE FER DE MAUBEUGE MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - EKSF - TILPASNING AF REFERENCEPRODUKTIONER. - SAG 317/82.



Samling af Afgørelser 1983 side 02041



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 . EKSF _ produktion _ kvotesystem _ fastsaettelse af kvoter paa et rimeligt grundlag _ tilpasning af referenceproduktioner _ betingelser _ begraensning til grupper , der er undergivet en hoej reduktionssats

( Kommissionens generelle beslutning nr . 1696/82 , art . 14 )

2 . EKSF _ produktion _ kvotesystem _ fastsaettelse af kvoter paa et rimeligt grundlag _ tilpasning af referenceproduktioner _ betingelser _ hensyntagen til den reduktionssats , der gaelder for hver enkelt af de omhandlede produktgrupper

( Kommissionens generelle beslutning nr . 1696/82 , art . 14 )

Sammendrag

1 . Det fremgaar af ordlyden af artikel 14 i beslutning nr . 1696/82/EKSF , at kvoterne kun kan tilpasses i de begraensede tilfaelde , hvor en virksomhed rammes af »usaedvanlige vanskeligheder« »paa grund af stoerrelsen af . . . [reduktionssaterne]« . Foreligger disse omstaendigheder , skal Kommissionen tage hensyn til de saerlige forhold i det enkelte konkrete tilfaelde ved afgoerelsen af , om den paagaeldende virksomhed er ramt af usaedvanlige vanskeligheder som foelge af de produktionsnedskaeringer , som den er blevet paalagt .

Det er saaledes kun de vanskeligheder , der er en direkte foelge af indfoerelsen og anvendelsen af kvotesystemet , der kan tages i betragtning i forbindelse med anvendelsen af artikel 14 . Heraf foelger , at det kun er for de grupper , der er undergivet en hoej reduktionssats , at en aendring _ og kun under ganske saerlige omstaendigheder _ kan blive paakraevet . Enhver anden loesning ville foere til vilkaarlige resultater , for saa vidt som den ville goere det muligt at tilpasse referenceproduktionerne for de grupper , der kun i ringe omfang beroeres af ordningen vedroerende produktionsbegraensning , udelukkende i det oejemed at opveje de vanskeligheder , som anvendelsen af hoeje reduktionssatser maatte medfoere for andre grupper .

2.Artikel 14 i beslutning nr . 1696/82/EKSF paalaegger ikke udtrykkeligt Kommissionen en forpligtelse til at foretage en tilpasning af referenceproduktionerne for grupperne Ia-Id under ét , saa snart de i artiklen fastsatte betingelser er opfyldt . Dette gaelder , ogsaa selv om artiklen hjemler »en rimelig tilpasning af disse referenceproduktioner . . . for den beroerte gruppe« . De i den naevnte artikel 14 indeholdte ord »den beroerte gruppe« hentyder nemlig ikke til grupperne Ia-Id under ét , men gaar alene paa de af de i indledningen til denne bestemmelse naevnte grupper , som er undergivet reduktionssatser af en saadan stoerrelse , at det kan skabe usaedvanlige vanskeligheder for virksom- heden .

Dommens præmisser

1 Ved staevning , indgivet til Domstolens justitskontor den 13 . december 1982 , har det belgiske aktieselskab Usines Gustave Boël og det franske aktieselskab Fabrique de fer de Maubeuge i medfoer af EKSF-traktatens artikel 33 , stk . 2 , anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens individuelle beslutning af 26 . november 1982 . Denne beslutning vedroerer en begaering om anvendelse af artikel 14 i Kommissionens beslutning nr . 1696/82/EKSF af 30 . juni 1982 om forlaengelse af overvaagningsordningen og systemet for produktionskvoter for visse produkter for virksomhederene i jern- og staalindustrien ( EFT L 191 af 1 . 7 . 1982 , s . 1 ).

2 Artikel 14 i beslutning nr . 1696/82/EKSF bestemmer :

»Dersom kvotesystemet paa grund af stoerrelsen af de for et kvartal fastsatte reduktionssatser skaber usaedvanlige vanskeligheder for en virksomhed , foretager Kommissionen en rimelig tilpasning af disse referenceproduktioner og/eller referencemaengder for den beroerte gruppe , dersom virksomheden anmoder herom inden for de to foerste maaneder i det beroerte kvartal i foelgende tilfaelde :

_ den samlede referenceproduktion for gruppe Ia-Id er paa under 1 000 000 tons pr . aar , og at der paa mindst 75 % af produktionen anvendes reduktionssatser for en eller flere af disse grupper paa over 20 % ,

eller

_den samlede referenceproduktion for gruppe IV , V og VI er paa under 100 000 tons pr . aar og reduktionssatserne for en eller flere af disse grupper overstiger 20 %.«

3 Ved skrivelser af 6 . oktober og 2 . november 1982 anmodede sagsoegerne Kommissionen om , at denne bestemmelse , for saa vidt angik fjerde kvartal af 1982 og for grupperne Ia , Ib , Ic og Id , maatte blive bragt i anvendelse paa dem . Ifoelge sagsoegerne var den totale referenceproduktion i grupperne Ia-Id i deres virksomheder paa mindre end 1 000 000 tons pr . aar og bestod i det paagaeldende kvartal for mere end 75 % ' s vedkommende af produkter , for hvilke reduktionssatserne oversteg 20 % .

4 Kommissionen imoedekom anmodningen , for saa vidt angik grupperne Ia og Ib , som var undergivet reduktionssatser paa henholdsvis 44 % og 42 % , men den besvarede ike sagsoegernes anmodning vedroerende gruppe Id , for saa vidt som denne var omfattet af en postiv reduktionssats . Derimod gav den afslag paa ansoegningen vedroerende gruppe Ic , »fordi der ikke for produkterne under gruppe Ic gaelder en reduktionssats paa mindst 20 % i indevaerende kvartal« . Ved Kommissionens beslutning nr . 2585/82/EKSF af 22 . september 1982 ( EFT L 275 af 25 . 9 . 1982 ) var reduktionssatsen for produkter under gruppe Ic blevet fastsat til blot 16 % i fjerde kvartal af 1982 .

5 Sagsoegerne har derfor under sagen paastaaet denne beslutning annulleret , alene for saa vidt som Kommissionen derved afslog at tilpasse referenceproduktionerne for produkter i gruppe Ic .

6 Sagsoegerne har som eneste anbringende gjort gaeldende , at artikel 14 i Kommissionens beslutning nr . 1696/82/EKSF af 30 . juni 1982 samt EKSF-traktatens artikel 58 er blevet overtraadt . Ifoelge sagsoegerne har Kommissionen ved at afvise at tilpasse referenceproduktionerne for produkter i gruppe Ic alene af den grund , at der ikke for produkterne i gruppe Ic gjaldt en reduktionssats paa mindst 20 % i det omhandlede kvartal , knyttet en betingelse til artikel 14 , som denne ikke indeholder . Efter sagsoegernes opfattelse er det nemlig ifoelge den paagaeldende artikel tilstraekkeligt , at 75 % af den samlede referenceproduktion i grupperne Ia-Id udgoeres af produkter , for hvilke reduktionssatserne faktisk overstiger 20 % , og det kraeves saaledes ingenlunde , at reduktionssatsen for hver enkelt af disse grupper overstiger denne graense . Til stoette for deres anbringende har sagsoegerne endvidere gjort gaeldende , at enhver foranstaltning til gennemfoerelse af EKSF-traktatens artikel 58 skal overholdes noeje , eftersom den udgoer et indgreb i markedets normale funktion .

7 Dette anbringende kan ikke tages til foelge . Det fremgaar nemlig af ordlyden af artikel 14 i beslutning nr . 1696/82/EKSF , at kvoterne kun kan tilpasses i de begraensede tilfaelde , hvor en virksomhed rammes af »usaedvanlige vanskeligheder« »paa grund af stoerrelsen af . . . [reduktionssatserne]« . Foreligger disse omstaendigheder , skal Kommissionen tage hensyn til de saerlige forhold i det enkelte konkrete tilfaelde ved afgoerelsen af , om de paagaeldende virksomhed er ramt af usaedvanlige vanskeligheder som foelge af de produktionsnedskaeringer , som den er blevet paalagt . Saaledes er det kun de vanskeligheder , der er en direkte foelge af indfoerelsen og anvendelsen af kvotesystemet , der kan tages i betragtning i forbindelse med anvendelsen af artikel 14 . Heraf foelger , at det kun er for de grupper , der er undergivet en hoej reduktionssats , at en aendring _ og kun under ganske saerlige omstaendigheder _ kan blive paakraevet . Enhver anden loesning ville foere til vilkaarlige resultater , for saa vidt som den ville goere det muligt at tilpasse referenceproduktionerne for de grupper , der kun i ringe omfang beroeres af ordningen vedroerende produktionsbegraensning , udelukkende i det oejemed at opveje de vanskeligheder , som anvendelsen af hoeje reduktionssatser maatte medfoere for andre grupper .

8 I den foreliggende sag havde man kunnet tage hensyn til de vanskeligheder , som de hoeje reduktionssatser for grupperne Ia og Ib har paafoert sagsoegerne , men derimod ikke til de vanskeligheder , de eventuelt er blevet ramt af som foelge af den forholdsvis lave reduktionssats for gruppe Ic .

9 Det bemaerkes endvidere , at artikel 14 i beslutning 1696/82/EKSF ikke udtrykkeligt paalaegger Kommissionen en forpligtelse til at foretage en tilpasning af referenceproduktionerne for grupperne Ia-Id under ét , saasnart de i artiklen fastsatte betingelser er opfyldt . Dette gaelder ogsaa , selv om artiklen hjemler »en rimelig tilpasning af disse referenceproduktioner . . . for den beroerte gruppe « . De i den naevnte artikel 14 indeholdte ord »den beroerte gruppe« hentyder nemlig ikke til grupperne Ia-Id under ét , men gaar alene paa de af de i indledningen til denne bestemmelse naevnte grupper , som er undergivet reduktionssatser af en saadan stoerrelse , at det kan skabe usaedvanlige vanskeligheder for virksomheden .

10 Det bemaerkes endelig , at idet artikel 14 i beslutning nr . 1696/82/EKSF saavel i foerste som i andet underafsnit anvender en procentsats paa 20 % , goer bestemmelsen det muligt objektivt at fastslaa skaeringspunktet for , hvornaar kvotesystemet og i saerdeleshed fastsaettelsen af reduktionssatserne for en given produktgruppe kan medfoere vanskeligheder , som vil kunne tages i betragtning .

11 For saa vidt angaar argumentet om , at EKSF-traktatens artikel 58 skulle vaere overtraadt , bemaerkes , at selv om det er rigtigt , at enhver foranstaltning til gennemfoerelse af ordningen vedroerende produktionsbegraensning boer fortolkes restriktivt , skal det imidlertid anfoeres , at den af sagsoegerne foreslaaede fortolkning ville medfoere en betaenkelig udvidelse af mulighederne for at aendre kvoteordningen , hvorved der indirekte ville blive skabt usikkerhed omkring ordningen vedroerende produktionsbegraensning som helhed .

12 Det bemaerkes herefter , at Kommissionen har anvendt artikel 14 i beslutning nr . 1696/82/EKSF og EKSF-traktatens artikel 58 korrekt . Sagsoegte skal derfor frifindes .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

13 Ifoelge procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at afholde sagens omkostninger . Sagsoegte har tabt sagen og doemmes derfor til at afholde sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( femte afdeling )

1 . Sagsoegte frifindes .

2 . Sagsoegerne betaler sagens omkostninger .