DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/15

Appel iværksat den 14. januar 2010 af REWE-Zentral AG til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Sjette Afdeling) den 11. november 2009 i sag T-150/08, REWE-Zentral AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), intervenient: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG

(Sag C-22/10 P)

2010/C 80/28

Processprog: tysk

Parter

Appellant: REWE-Zentral AG (ved Rechtsanwälte M. Kinkeldey og A. Bognár)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG

Appellanten har nedlagt følgende påstande

1) Den appellerede dom afsagt af Retten i Første Instans den 11. november 2009 ophæves.

2) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale omkostningerne både i sagen for Retten og i sagen for Domstolen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Denne appel er iværksat til prøvelse af Retten i Første Instans' dom, hvorved Harmoniseringskontoret blev frifundet i en sag, hvori appellanten havde nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet den 15. februar 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1484/2006-4) vedrørende afslag på ansøgningen om registrering af ordmærket CLINA. Med denne dom stadfæstede Retten appelkammerets afgørelse om, at der forelå risiko for forveksling med det ældre EF-ordmærke CLINAIR.

Som appelanbringende gøres det gældende, at artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (herefter »varemærkeforordningen«) er blevet tilsidesat.

Ved bedømmelsen af risikoen for forveksling mener appellanten, at Retten retligt fejlagtigt ikke har foretaget nogen samlet helhedsvurdering af alle relevante faktorer. Ved fejlagtigt at lægge til grund, at der mellem de omtvistede tegn forelå en høj grad af fonetisk og visuel lighed, nåede Retten frem til, at denne lighed ikke kunne udlignes af de foreliggende begrebsmæssige forskelle, hvad på tilsvarende vis også var udtryk for en retlig fejl. Desuden vurderede Retten ikke det ældre varemærkes svage særpræg på en retlig tilfredsstillende måde. Retten har således anvendt varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b), forkert og har dermed tilsidesat fællesskabsretten.

Navnlig tog Retten heller ikke tilstrækkeligt hensyn til den omstændighed, at tegnene CLINAIR og CLINA, der skulle sammenlignes, havde væsentlige fonetiske og visuelle forskelle, som der ud fra en retlig betragtning skulle tages hensyn til, eller til den omstændighed, at det ældre varemærke CLINAIR havde en særlig indholdsmæssig betydning, som der tilsvarende ud fra en retlig betragtning skulle tages hensyn til, og som det yngre varemærke helt og holdent manglede. Retten tog heller ikke hensyn til, at bestanddelen »CLIN« har et åbenbart svagt særpræg og dermed ikke ud fra en retlig betragtning kan give helhedsindtrykket af varemærket CLINAIR noget nævneværdigt særpræg. På dette grundlag er denne bestanddel, der er den eneste identiske bestanddel, heller ikke ud fra en retlig betragtning tilstrækkelig til at begrunde en risiko for forveksling i henhold til varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b), navnlig eftersom de foreliggende fonetiske, visuelle og begrebsmæssige forskelle ikke er uvæsentlige.