Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Konkurrence - offentlige virksomheder - virksomheder, som medlemsstaterne indroemmer saerlige eller eksklusive rettigheder - virksomheder, der har faaet overdraget at udfoere tjenesteydelser af almindelig oekonomisk interesse - Kommissionens kompetence - udstedelse af beslutninger, der konkret praeciserer medlemsstaternes forpligtelser - lovlighed

(EOEF-Traktaten, art. 90, stk. 3)

2. Konkurrence - offentlige virksomheder - overvaagning af medlemsstaternes adfaerd med hensyn til offentlige virksomheder - medlemsstaternes og virksomhedernes ret til kontradiktion - omfang

(EOEF-Traktaten, art. 90, stk. 3)

Sammendrag

1. Traktatens artikel 90, stk. 3, bestemmer, at Kommissionen skal paase, at medlemsstaterne overholder de forpligtelser, som paahviler dem med hensyn til offentlige virksomheder og virksomheder, der har faaet overdraget at udfoere tjenesteydelser af almindelig oekonomisk interesse, og giver den udtrykkeligt kompetence til at gribe ind ved hjaelp af direktiver og beslutninger.

Da en beslutning fra Kommissionen udstedes paa baggrund af en bestemt situation i en eller flere medlemsstater, indebaerer beslutningen noedvendigvis en vurdering af denne situation i forhold til faellesskabsretten og fastsaetter de konsekvenser, som foelger heraf for den paagaeldende medlemsstat, naar henses til de krav, der er forbundet med udfoerelsen af den saerlige opgave, der er betroet en virksomhed, som har faaet overdraget at udfoere tjenesteydelser af almindelig oekonomisk interesse.

Kommissionen maa - da den kompetence til at udstede beslutninger, som artikel 90, stk. 3, giver den, ellers beroeves enhver tilsigtet virkning - anses for kompetent til at fastslaa, at en bestemt statslig foranstaltning er uforenelig med Traktatens bestemmelser, og til at angive de foranstaltninger, som den stat, beslutningen er rettet til, skal traeffe.

En saadan kompetence er ligeledes noedvendig for at goere det muligt for Kommissionen at udfoere den opgave, som Traktatens artikel 85-93 paalaegger den, nemlig at overvaage anvendelsen af konkurrencereglerne og bidrage til gennemfoerelsen af en ordning, hvor konkurrencen ikke fordrejes inden for faellesmarkedet. Kommissionen ville ikke fuldt ud kunne udfoere sin opgave, hvis den kun kunne sanktionere virksomheders konkurrencebegraensende adfaerd, men ikke kunne gribe direkte ind i henhold til Traktatens artikel 90, stk. 3, mod de medlemsstater, som med hensyn til offentlige virksomheder og virksomheder, som de indroemmer saerlige eller eksklusive rettigheder, traeffer eller opretholder foranstaltninger, der har en lignende konkurrencebegraensende virkning.

En saadan kompetence griber paa ingen maade ind i de befoejelser, Traktatens artikel 169 giver Domstolen.

2. Overholdelse af retten til kontradiktion under en hvilken som helst procedure, der indledes over for nogen, og som kan foere frem til en retsakt, der indeholder et klagepunkt mod denne, er et grundlaeggende faellesskabsretligt princip, der skal overholdes selv i tilfaelde, hvor der ikke foreligger regler for den paagaeldende procedure. Anvendt paa proceduren for Kommissionens overvaagning af medlemsstaternes adfaerd med hensyn til offentlige virksomheder kraever dette princip, at medlemsstaten, foer der traeffes beslutning i henhold til Traktatens artikel 90, stk. 3, faar tilstillet en praecis og fuldstaendig redegoerelse for de klagepunkter, som Kommissionen har til hensigt at goere gaeldende over for den, og at den saettes i stand til at kommentere de bemaerkninger, som er fremsat af beroerte tredjemaend. Retten til at blive hoert, foer den beslutning traeffes, som udtrykkeligt angaar den, og hvis oekonomiske foelger den direkte baerer, tilkommer den virksomhed, som er den direkte begunstigede af den anfaegtede statslige foranstaltning, og som er naevnt ved navn i denne.