Forslag til afgørelse fra generaladvokat Alber fremsat den 16. juli 1998. - Kongeriget Spanien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Fiskeri - Bevarelse af havets ressourcer - Inspektion af fiskerfartøjer - Ordning for fælles international inspektion, som er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav. - Sag C-179/97.



Samling af Afgørelser 1999 side I-01251



Generaladvokatens forslag til afgørelse

A - Indledning

1 Den foreliggende sag drejer sig om, hvorvidt dele af en gennemfoerelsesforordning fra Kommissionen er i strid med en international aftale, som Faellesskabet har indgaaet, eller med en grundforordning fra Raadet.

2 Den spanske regering har anfaegtet, at bestemmelsen i artikel 4a, stk. 6, i forordning (EOEF) nr. 2868/88, der blev indsat ved forordning (EF) nr. 494/97 (1), ikke indeholder betingelsen om, at der skal indhentes godkendelse fra flagstaten, saafremt inspektoerer fra andre kontraherende parter oensker at gaa om bord med henblik paa at gennemfoere en inspektion i havnen og forblive om bord, saa laenge inspektionen varer. En saadan betingelse om godkendelse var imidlertid fastsat dels i en aftale - som er folkeretligt bindende og foelgelig har forrang for faellesskabsretten - der var indgaaet mellem Det Europaeiske Faellesskab og Canada (2) (herefter »aftalen«), dels i Raadets forordning (EOEF) nr. 1956/88, som aendret ved forordning (EF) nr. 3067/95 (3). Den spanske regering har gjort gaeldende, at som foelge af, at betingelsen om godkendelse ikke er indeholdt i den anfaegtede del af forordning nr. 2868/88, er der tale om uforenelighed som paastaaet, hvorfor regeringen har nedlagt paastand om, at bestemmelsen annulleres.

3 Kommissionen bestred i foerste omgang, at aftalen fandt anvendelse, idet den ifoelge Kommissionen i mellemtiden er blevet »multilateral« og derfor - som foelge af, at dens gyldighed var begraenset til det tidspunkt, hvor den blev multilateral, eller indtil den 31. december 1995 - ikke laengere finder anvendelse. I oevrigt har Kommissionen anfoert, at den anfaegtede bestemmelse som helhed gengiver saavel indholdet af aftalen som af Raadets grundforordning, hvorfor den af den spanske regering anfoerte kritik er ubegrundet.

4 Kongeriget Spanien har nedlagt foelgende paastande:

- Annullation af artikel 4a, stk. 6, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2868/88 om naermere regler for gennemfoerelsen af den ordning for faelles international inspektion, som er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav, som aendret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 494/97 af 18. marts 1997.

- Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

5 Kommissionen har nedlagt foelgende paastande:

- Frifindelse.

- Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

B - De relevante retsregler

6 I bilag I til den aftale (4), som blev undertegnet den 20. april 1995 og godkendt ved afgoerelse 95/586, og som omhandler forbedret fiskerikontrol inden for rammerne af NAFO, er det i punkt II.9, litra a)-litra e) - efter en opregning af mulige grove overtraedelser - fastsat:

»...

ii) Hvis det er berettiget, kan inspektoeren fra den kontraherende part, som fartoejet henhoerer under, hvis han er bemyndiget dertil, forlange, at fartoejet straks sejler til en naerliggende havn, idet fartoejsfoereren kan vaelge mellem ... med henblik paa en grundig inspektion under flagstatens myndighed og i overvaerelse af en NAFO-inspektoer fra en anden kontraherende parat, der oensker at deltage ...

...

iv) Hvis et fartoej faar ordre til at sejle i havn med henblik paa en grundig inspektion, jf. nr. ii), kan en NAFO-inspektoer fra en anden kontraherende part, under forudsaetning af at den kontraherende part, som fartoejet henhoerer under, giver tilladelse til det, borde fartoejet under dets sejlads mod havn, forblive om bord paa fartoejet under dets sejlads mod havn og vaere til stede under fartoejets inspektion i havn.

...«

7 I henhold til forordning nr. 3067/95 om aendring af forordning nr. 1956/88 blev der i artikel 1, punkt 10, nr. ii), indsat foelgende bestemmelse:

»Har flagmedlemsstatens kompetente myndighed eller den inspektoer, der er autoriseret af det paagaeldende fartoejs naevnte myndighed, den fornoedne autorisation, skal disse, hvis det er berettiget, kraeve, at fartoejet oejeblikkeligt gaar til en af foelgende havne i naerheden, som fartoejets foerer har valgt ... Her skal det gennemgaa en grundig inspektion af flagmedlemsstatens myndigheder i overvaerelse af en NAFO-inspektoer fra enhver anden kontraherende part, der oensker at deltage ...«

Punkt 10, nr. iv), har foelgende ordlyd:

»Paalaegges det et fartoej at gaa i havn for at gennemgaa en grundig inspektion i henhold til nr. ii), har en NAFO-inspektoer fra en anden kontraherende part, hvis fartoejets kontraherende part er indforstaaet hermed, mulighed for at gaa om bord i fartoejet under sejladsen til havnen, forblive om bord paa fartoejet under sejladsen til havnen og vaere til stede under inspektionen af fartoejet i havnen.«

8 I bestemmelsen i artikel 4a, stk. 6, i forordning nr. 2868/88, som aendret ved forordning nr. 494/97 (5), og som Kongeriget Spanien har anfaegtet, er det fastsat:

»Ved ankomsten i den angivne havn foretages der under flagmedlemsstatens myndighed en grundig inspektion af det paagaeldende fartoej, eventuelt i overvaerelse af en NAFO-inspektoer eller enhver anden kontraherende part, der oensker at vaere til stede under inspektionen ...«

Artikel 4b bestemmer:

»1. Naar EF-inspektoererne har en formodning om, at et fiskerfartoej, der foerer en kontraherende parts flag, har begaaet en af de grove overtraedelser, som er anfoert i punkt 9 i bilaget til forordning (EOEF) nr. 1956/88, meddeler de dette ... til den beroerte flagstats kompetente myndigheder ...

2. Kommissionen traeffer i forstaaelse med den kontraherende part, som fartoejet hoerer ind under, afgoerelse om, hvorvidt en EF-inspektoer skal forblive om bord. Kommissionen beslutter ogsaa, om der skal vaere en EF-inspektoer til stede ved den grundige inspektion i havn af det paagaeldende fartoej.«

C - Stillingtagen

Spoergsmaalet om, hvorvidt aftalen finder anvendelse

9 Kommissionen har foerst anfoert, at efter dens opfattelse finder aftalen ikke anvendelse i den foreliggende sag. Den omstaendighed, at aftalen i mellemtiden er blevet »multilateral«, bevirker, at den ikke laengere er gyldig. Ifoelge Kommissionen gjaldt aftalen senest til den 31. december 1995 eller til en tidligere dato, hvis de i aftalen beskrevne foranstaltninger blev vedtaget af NAFO. Da saadanne internationale foranstaltninger imidlertid blev vedtaget, er aftalen i sin tidligere affattelse ifoelge Kommissionen uden genstand.

10 Heroverfor har Kongeriget Spanien anfoert, at i henhold til EF-traktatens artikel 228, stk. 7, er aftalen bindende for Faellesskabet. Faellesskabsretlige bestemmelser, der er udstedt efterfoelgende, kan ikke vaere i strid med den paagaeldende aftale. Endvidere godkendte Raadet i afgoerelse 95/586 indgaaelsen af aftalen paa Faellesskabets vegne. Ifoelge Kongeriget Spanien er aftalen saaledes fortsat i kraft i sin oprindelige affattelse.

11 I medfoer af traktatens artikel 228, stk. 7, er internationale aftaler, som Faellesskabet er part i, bindende for saavel Faellesskabets institutioner som for medlemsstaterne. Med henblik paa at tilpasse de faellesskabsretlige bestemmelser, der var i kraft paa det tidspunkt, til aftalen, gennemfoerte Raadet ved forordning nr. 3067/95 aendringer (6) af forordning nr. 1956/88, der indtil da havde vaeret gaeldende. Endelig blev aftalen godkendt paa Faellesskabets vegne ved afgoerelse nr. 95/586.

12 Kommissionens synspunkt, hvorefter aftalen ikke laengere er i kraft, er efter min opfattelse kun holdbar, saafremt ogsaa afsnittet »E. Gennemfoerelse« i aftalen er blevet godkendt ved afgoerelse 95/586, hvori det hedder: »... det godkendte protokollat gaelder til den 31. december 1995, eller til en tidligere dato, hvis de i protokollatet beskrevne foranstaltninger vedtages af NAFO«.

13 I artikel 1 i afgoerelse 95/586 er det saaledes fastsat, at aftalen i form af et godkendt protokollat, en brevveksling, en noteveksling og bilag hertil godkendes (stk. 1), og at de i stk. 1 naevnte tekster er knyttet til afgoerelsen. Afsnit E er saaledes ikke udtrykkeligt blevet ophaevet. Meget tyder imidlertid paa, at Kommissionens synspunkt ikke holder. Jeg har vanskeligt ved at se, hvorfor en aftale, som under alle omstaendigheder ville vaere udloebet den 31. december 1995 (7), burde have vaeret godkendt den 22. december 1995 - og tilmed foerst traede i kraft efterfoelgende (artikel 2).

14 Det fremgaar saaledes af fjerde betragtning til afgoerelse 95/586, at »det er i Faellesskabets interesse at godkende aftalen [endeligt]« (8). Det kan heroverfor haevdes, at der ikke ved en betragtning kan indfoeres en materielretlig bestemmelse, og at en betragtning derfor ikke kan ophaeve en frist, som udtrykkeligt er blevet godkendt ved den naevnte afgoerelse. Trods den ikke ganske heldige retlige konstruktion fremgaar imidlertid af fjerde betragtning, at det var Raadets klare vilje, at aftalen skulle godkendes (endeligt, dvs. uden frist).

15 Da den spanske regering har gjort gaeldende, at der er tale om en tilsidesaettelse af saavel aftalen som af forordning nr. 1956/88, og at de naevnte to regelsaet (for saa vidt som det er af betydning for den foreliggende sag) indeholder materielt ensartede bestemmelser, kan spoergsmaalet om, hvorvidt aftalen finder anvendelse, i sidste instans stilles i bero i relation til afgoerelsen af, om den spanske regerings paastande skal tages til foelge.

Gyldigheden af artikel 4a, stk. 6, i forordning nr. 494/97

16 Det maa herefter undersoeges, om den anfaegtede bestemmelse er i strid med forordning nr. 1956/88, som aendret ved forordning nr. 3067/95. Saafremt dette er tilfaeldet, maa der gives den spanske regering medhold.

17 Lad mig i den forbindelse foerst bemaerke, at det fremgaar af Domstolens faste praksis, at naar en bestemmelse i den afledte faellesskabsret kraever en fortolkning, skal den saa vidt muligt fortolkes saaledes, at den bringes i overensstemmelse med traktaten. Ligeledes skal en gennemfoerelsesforordning saa vidt muligt fortolkes i overensstemmelse med grundforordningen (9).

18 Ifoelge den spanske regering fremgaar det allerede af en sammenligning af ordlyden af de omtvistede bestemmelser, at betingelsen om godkendelse ikke findes i forordning nr. 2868/88. Da en saadan betingelse imidlertid findes i punkt 10, nr. iv), er artikel 4a, stk. 6, i forordning nr. 2868/88, der blev indsat ved forordning nr. 494/97, ifoelge regeringen behaeftet med en retlig mangel. Den omtvistede bestemmelse kan heller ikke fortolkes paa den maade, at en saadan betingelse er underforstaaet.

19 Heroverfor har Kommissionen for det foerste anfoert, at punkt 10, nr. iv), kun indeholder betingelsen om godkendelse, fordi bestemmelsen omhandler konstatering af en eventuel overtraedelse i internationalt farvand. Da spoergsmaalet om beskyttelse af flagstatens befoejelser opstaar, saafremt man skal borde fartoejet i internationalt farvand, er det i et saadant tilfaelde noedvendigt at indhente flagstatens godkendelse. Dette er baggrunden for, at reglen i punkt 10, nr. iv), blev vedtaget. Den anfaegtede bestemmelse i forordning nr. 2868/88 vedroerer imidlertid det tilfaelde, at der foretages inspektion i en havn. Flagstatens godkendelse af, at en inspektoer gaar om bord, er i dette tilfaelde ikke laengere noedvendigt, eftersom flagstatens befoejelser kan beskyttes paa anden maade. Hverken aftalen eller forordning nr. 1956/88 kan fortolkes anderledes.

20 Kommissionen har tilfoejet, at med henblik paa, at der ogsaa tages hensyn til forholdene paa aabent hav, har den indsat betingelsen om godkendelse i artikel 4a, stk. 2, i forordning nr. 494/97.

21 Den spanske regering har anfoert, at punkt 10, nr. iv), omhandler det tilfaelde, hvor der foretages inspektion i en havn. Dette foelger af de relevante bestemmelsers ordlyd og opbygning.

22 Som foelge af den forskellige opfattelse af paa den ene side punkt 10, nr. ii) og iv), i forordning nr. 3067/95 og paa den anden side af artikel 4a og 4b i forordning nr. 2868/88, der blev indsat ved forordning nr. 494/97, er det i foerste omfang noedvendigt at se paa opbygningen af hver enkelt af de naevnte bestemmelser.

23 Udgangspunktet maa vaere, at forordning nr. 1956/88 regulerer sammenhaengende sagsforhold. Dette begynder med konstateringen af, at et fartoej formodes at have begaaet en grov overtraedelse paa aabent hav, og afsluttes i form af en grundig inspektion af fartoejet i en havn. Inspektionen foretages af en eller flere inspektoerer. Baggrunden for og formaalet med forordning nr. 1956/88 er vedtagelsen af gennemfoerelsesbestemmelser til ordningerne om faelles international inspektion. Naar en saadan ordning etableres, taler meget for, at de hertil svarende bestemmelser udstedes i kronologisk raekkefoelge. En saadan fremgangsmaade kan ogsaa udledes af ordlyden af forordning nr. 1956/88.

24 Det maa i den forbindelse foerst fastslaas, at et fartoej skal formodes at have begaaet en grov overtraedelse. Hvis det er berettiget, skal fartoejet opfordres til oejeblikkeligt at gaa til en bestemt havn. Endelig kan fartoejet underkastes en grundig inspektion i den paagaeldende havn.

25 Saafremt det er denne fremgangsmaade, der vaelges, indeholder punkt 10, nr. iv), naermere bestemmelser om, hvorledes den paagaeldende kontrol skal foretages. Paa betingelse af, at fartoejets kontraherende part er indforstaaet hermed, har en NAFO-inspektoer foelgende rettigheder:

- han kan gaa om bord i fartoejet under sejladsen til havnen

- han kan forblive om bord under sejladsen til havnen, og - han kan vaere til stede under inspektionen af fartoejet i havnen.

26 Det fremgaar allerede af bestemmelsens ordlyd, at Kommissionens argumentation ikke er holdbar. Der er helt klart ikke tale om at beskytte en stats befoejelser i forbindelse med kontrol af fartoejer paa aabent hav. Det fremgaar ogsaa af den ovenfor angivne opbygning af de relevante bestemmelser, at de netop har til formaal at regulere, hvorledes fartoejet skal anloebe en havn, indtil inspektionen kan finde sted i havnen.

27 Ganske vist er det i punkt 10, nr. ii), i forordning nr. 3067/95 fastsat, at det kan kraeves, at et fartoej oejeblikkeligt gaar til en bestemt havn med henblik paa at gennemgaa en grundig inspektion, og at enhver anden kontraherende part, der oensker at deltage, kan sende en NAFO-inspektoer. I den forbindelse er ordet »sende (10)« afgoerende. Med udgangspunkt i, hvorledes ordningen om faelles internationale inspektioner er opbygget, vedroerer dette punkt som naevnt ovenfor situationen paa aabent hav. Naar der tales om, at der kan sendes en NAFO-inspektoer, kan dette kun antages at vaere en forberedende foranstaltning. Som den mere specielle bestemmelse regulerer punkt 10, nr. iv), forholdene fra det tidspunkt, hvor fartoejet anloeber havnen. En betingelse for, at en NAFO-inspektoer kan gaa om bord paa det tidspunkt og forblive om bord, er, at flagstaten erklaerer sig indforstaaet hermed.

28 I bestemmelsen i artikel 4a, stk. 6, der i henhold til forordning nr. 494/97 blev indsat i forordning nr. 2868/88, er det fastsat, at ved ankomsten i den angivne havn foretages der under flagmedlemsstatens myndighed en grundig inspektion af det paagaeldende fartoej, eventuelt i overvaerelse af en NAFO-inspektoer eller enhver anden kontraherende part, der oensker at vaere til stede under inspektionen. Det fremgaar ikke af ordlyden af den paagaeldende bestemmelse, at det i den forbindelse - som det er tilfaeldet med grundforordningen - er noedvendigt at indhente flagstatens godkendelse.

29 Allerede ordlyden af denne bestemmelse viser, at den ikke regulerer situationen paa aabent hav, saaledes som Kommissionen haevder. I overensstemmelse med saavel aftalen som med forordning nr. 1956/88 har Kommissionen ogsaa i artikel 4a forudsat et kronologisk forloeb af omstaendighederne. Saaledes indeholder bestemmelsens stk. 1-5 regler om, hvorledes man skal gaa frem fra det tidspunkt, hvor det opdages, at der formentlig er tale om en overtraedelse, og indtil det tidspunkt, hvor fartoejet faar ordre til at anloebe en bestemt havn. Bestemmelsens stk. 6 kan derfor ikke fortolkes saaledes, at den beskriver en situation, hvor fartoejet er paa vej mod havnen.

30 For saa vidt angaar forholdet mellem artikel 4a og artikel 4b i forordning nr. 2868/88, der blev indsat ved forordning nr. 494/97, maa det bemaerkes, at artikel 4a kun omhandler formodede overtraedelser, som begaas af EF-fartoejer. I stk. 2 hedder det saaledes:

»Efter ... rapportering af en grov formodet overtraedelse ... begaaet af et EF-fartoej ... soerger Kommissionen i samarbejde med flagmedlemsstaten for, at fartoejet inspiceres ...«

Dette giver mening, naar man sammenholder med det videre forloeb, der er beskrevet i artikel 4b, stk. 1, saafremt EF-inspektoererne har en formodning om, »at et fiskerfartoej, der foerer en kontraherende parts flag ...«, har begaaet en grov overtraedelse. I henhold til denne bestemmelses stk. 2 har Kommissionen i saa fald bemyndigelse til, i forstaaelse med den kontraherende part, som fartoejet hoerer ind under, at traeffe afgoerelse om, hvorvidt en EF-inspektoer skal forblive om bord, mens skibet aendrer kurs med henblik paa at anloebe en havn.

31 Dette betyder imidlertid ikke andet end, at artikel 4a og artikel 4b ikke omhandler de forskellige situationer paa aabent hav eller i en havn, men at de tvaertimod er baseret paa, at der sondres mellem »EF-fartoejer« og »fartoejer, der hoerer ind under en anden kontraherende part«.

32 Kommissionens argument om, at den i artikel 4b, stk. 2, har indfoert betingelsen om, at der skal indhentes godkendelse for alle fiskerfartoejer, der er omfattet af forordning nr. 1956/88, kan derfor for saa vidt ikke tiltraedes.

33 Det maa saaledes fastslaas, at bestemmelsen i artikel 4a, stk. 6, i forordning nr. 2868/88, der blev indsat ved forordning nr. 494/97, ikke udtrykkeligt indeholder den i forordning nr. 1956/88 fastsatte betingelse om godkendelse, saafremt en NAFO-inspektoer skal gaa om bord eller forblive om bord, mens der foretages inspektion i en havn.

34 Der opstaar imidlertid det spoergsmaal, om den anfaegtede bestemmelse ikke kan fortolkes saaledes, at den er forenelig med bestemmelserne i aftalen eller i forordning nr. 1956/88. I den foreliggende sag ville en saadan fortolkning kun vaere mulig, saafremt ordet »eventuelt« i saetningen »[der] ved ankomsten i den angivne havn ... under flagmedlemsstatens myndighed [foretages] en grundig inspektion af det paagaeldende fartoej, eventuelt i overvaerelse af en NAFO-inspektoer eller enhver anden kontraherende part, der oensker at vaere til stede under inspektionen« kan fortolkes saaledes, at der herved menes, at flagstaten skal meddele godkendelse.

35 Kommissionen, som har udstedt bestemmelsen, har ikke paaberaabt sig en saadan fortolkning. Efter Kommissionens opfattelse er kravet om, at der skal indhentes godkendelse, tilstraekkeligt tilgodeset i kraft af bestemmelsen i artikel 4b, stk. 2.

36 En fortolkning af artikel 4a, stk. 6, hvorved bestemmelsen i kraft af ordet eventuelt er i overensstemmelse med forordning nr. 1956/88, kommer imidlertid ikke i betragtning. Det foelger af opbygningen og ordlyden af forordning nr. 1956/88 og af den sammenhaeng, den indgaar i, at det har vaeret de kontraherende parters udtrykkelige vilje, at andre inspektoerer kun skulle have mulighed at gaa om bord paa et fartoej i en havn og forblive om bord under inspektionen, saafremt flagstaten forinden havde erklaeret sig indforstaaet hermed. Denne betingelse, der bestemt er meget vigtig, og som principielt har til formaal at beskytte flagstatens befoejelser, kan ikke erstattes af ordet eventuelt. Dette udtryk omhandler tvaertimod den situation, hvor en anden kontraherende part som foelge af episoder paa det aabne hav har gjort brug af muligheden for at sende en inspektoer.

37 Dette er baggrunden for, at det ikke kan antages, at der i ordet eventuelt kan indfortolkes et krav om godkendelse fra flagstatens side. Dette synspunkt underbygges ogsaa af Kommissionens eget argument, hvorefter bestemmelsen i artikel 4a, stk. 6, ikke indeholder nogen betingelse om godkendelse, men at en saadan betingelse derimod er indeholdt i artikel 4b, stk. 2.

38 Efter min opfattelse foelger det heraf, at bestemmelsen i artikel 4a, stk. 6, i forordning nr. 2868/88, der blev indsat ved forordning nr. 494/97, er i strid med forordning nr. 1956/88, som aendret ved forordning nr. 3067/95. Der maa saaledes gives den spanske regering medhold, og den omtvistede bestemmelse boer derfor annulleres.

39 Det samme bliver ogsaa resultatet, saafremt forordning nr. 2868/88 fortolkes i lyset af aftalen, eftersom aftalens indhold stemmer overens med indholdet af forordning nr. 1956/88. Da resultatet saaledes er det samme, er det i sidste instans ufornoedent at tage stilling til aftalens gyldighed (11).

Sagens omkostninger

40 I henhold til artikel 69, stk. 2, foerste afsnit, i Domstolens procesreglement paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, saafremt der er nedlagt paastand herom. Da Kommissionen efter den her foreslaaede afgoerelse har tabt sagen, boer den paalaegges at betale sagens omkostninger.

D - Forslag til afgoerelse

41 Sammenfattende skal jeg herefter foreslaa foelgende domskonklusion:

1) Bestemmelsen i artikel 4a, stk. 6, i Kommissionens forordning (EF) nr. 494/97 af 18. marts 1997 om aendring af forordning (EOEF) nr. 2868/88 om naermere regler for gennemfoerelsen af den ordning for faelles international inspektion, som er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav, annulleres, for saa vidt som det heri er fastsat, at der ved ankomsten i den angivne havn foretages en grundig inspektion af det paagaeldende fartoej, i overvaerelse af en NAFO-inspektoer eller enhver anden kontraherende part, der oensker at vaere til stede under inspektionen, uden at det i den forbindelse kraeves, at den kontraherende part, som fartoejet henhoerer under, forinden skal meddele godkendelse.

2) Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber betaler sagens omkostninger.

(1) - Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2868/88 af 16.9.1988 om naermere regler for gennemfoerelsen af den ordning for faelles international inspektion, som er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (EFT 257, s. 20), som aendret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 494/97 af 18.3.1997 (EFT L 77, s. 5).

(2) - Raadets afgoerelse 95/586/EF af 22.12.1995 om indgaaelse af fiskeriaftalen i form af et godkendt protokollat, en brevveksling, en noteveksling og bilag hertil mellem Det Europaeiske Faellesskab og Canada i tilknytning til NAFO-konventionen (EFT L 327, s. 35).

(3) - Raadets forordning (EOEF) nr. 1956/88 af 9.6.1988 om bestemmelser til gennemfoerelse af den ordning for faelles international inspektion, som er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (EFT L 175, s. 1), som aendret ved Raadets forordning (EF) nr. 3067/95 af 21.12.1995 (EFT L 329, s. 1).

(4) - Det bemaerkes, at aftalen blev indgaaet efter en episode i begyndelsen af 1995. Det spanske fartoej »ESTAI«, der var mistaenkt for i internationalt farvand at have anvendt forbudte fangstmetoder, var blevet opbragt af canadiske inspektoerer og omdirigeret til en canadisk havn. Aftalen blev derefter indgaaet med henblik paa et snaevrere og forstaerket samarbejde. Omstaendighederne omkring »ESTAI« er imidlertid ikke genstand for den foreliggende sag.

(5) - Forordning nr. 494/97 er udstedt under henvisning til forordning nr. 1956/88, som aendret ved forordning nr. 3067/95.

(6) - Jf. anden betragtning til forordning nr. 3067/95.

(7) - Lad mig endnu en gang minde om, at aftalen allerede ville udloebe foer den 31.12.1995, saafremt NAFO vedtog de i aftalen beskrevne foranstaltninger. Den 29.9.1995 underrettede NAFO sine medlemmer om en raekke foranstaltninger. De paagaeldende foranstaltninger skulle traede i kraft 60 dage efter deres meddelelse, medmindre der blev fremsat indsigelser herimod. Ifoelge de oplysninger, parterne er fremkommet med i forbindelse med den foreliggende sag, er de naevnte foranstaltninger traadt i kraft.

(8) - Ganske vist findes ordet »endeligt« kun i den tyske affattelse af bestemmelsen. Denne omstaendighed kan imidlertid ikke aendre det resultat, som de i det foelgende fremfoerte bemaerkninger foerer til.

(9) - Dom af 24.6.1993, sag C-90/92, Dr. Tretter, Sml. I, s. 3569, praemis 11, af 10.3.1971, sag 38/70, Tradax, Sml. 1971, s. 27, org. ref.: Rec. s. 145, og af 10.9.1996, sag C-61/94, Kommissionen mod Tyskland, Sml. I, s. 3989, praemis 52.

(10) - I andre sproglige affattelser naevnes det ganske vist kun, at andre inspektoerer kan vaere »til stede«. Resultatet af denne systematiske fortolkning bliver imidlertid det samme.

(11) - Se med hensyn til aftalens anvendelighed ovenfor i punkt 12 og 13.