DOMSTOLENS DOM (FOERSTE AFDELING) AF 15 JANUAR 1985. - EURIDIKI SAMARA MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - BEGREBERNE "FORFREMMELSE" OG "ANSAETTELSE". - SAG 266/83.



Samling af Afgørelser 1985 side 00189



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 . Tjenestemaend _ ansaettelse _ forfremmelse _ indplacering paa loentrin _ forskellige regler for indplacering _ deres respektive formaal

( Tjenestemandsvedtaegten , art . 32 og 46 )

2 . Tjenestemaend _ deltagelse i en almindelig udvaelgelsesproeve _ udnaevnelse til en hoejere stillingsgruppe efter en udvaelgelsesproeve _ indplacering paa loentrin _ anvendelige regler _ reglerne vedroerende ansaettelse

( Tjenestemandsvedtaegten , art . 5 , stk . 3 , 32 , 45 og 46 )

Sammendrag

1 . Forskellene mellem bestemmelserne om indplacering paa loentrin ved ansaettelse og ved forfremmelse kan forklares under henvisning til formaalene med vedtaegtens artikel 32 og artikel 46 . Mens der i det tilfaelde , der omhandles i bestemmelserne om indplacering paa loentrin ved ansaettelsen , er tale om en ansat , som indtraeder i Faellesskabernes tjeneste , og hvis uddannelse og faglige erfaring kan tages i betragtning inden for ret snaevre graenser , har bestemmelserne om indplacering paa loentrin ved forfremmelse navnlig til formaal at sikre den stoerst mulige kontinuitet i ancienniteten under tjenestemandens normale karriereforloeb .

2 . De kriterier for indplaceringen , der er fastsat i vedtaegtens bestemmelser om ansaettelse , finder anvendelse paa indplaceringen af en tjenestemand , der er udnaevnt til en stilling i en hoejere stillingsgruppe efter at have deltaget i en almindelig udvaelgelsesproeve , hvis det af de saerlige forhold i det konkrete tilfaelde fremgaar , at forskellene mellem den tidligere stilling og den , der henhoerer under den naevnte stillingsgruppe , er af en saadan art , at det er berettiget , at tjenestemanden henviser til sin tidligere erfaring paa det paagaeldende omraade , og hvis afholdelsen af en almindelig udvaelgelsesproeve kort tid efter tjenestemandens tiltraedelse af tjenesten bevirkede , at tjenestemanden snarere konkurrerede direkte med ansoegere udefra end med kolleger , som var forfremmelsesvaerdige .

Dommens præmisser

1 Ved staevning indgivet til Domstolens justitskontor den 28 . november 1983 har Euridiki Samara , tjenestemand ved Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens afgoerelse af 16 . februar 1983 , hvorved den afslog at aendre den indplacering paa loentrin , den havde givet sagsoegeren i ansaettelsesbrevet af 21 . december 1982 , hvori sagsoegeren blev udnaevnt til sekretaer med stenografi og maskinskrivning i loenklasse C3 , loentrin 1 , i generaldirektoratet for personale og administration .

2 Det fremgaar af sagens akter , at sagsoegeren blev udnaevnt til tjenestemand paa proeve som maskinskriver i loenklasse C5 , loentrin 3 , i Raadets generalsekretariat ved afgoerelse af 3 . december 1981 og med virkning fra den 1 . december 1981 . Ved afgoerelse af 22 . december s.aa . blev hun overflyttet til Kommissionen , ligeledes med virkning fra den 1 . december 1981 . Hun blev fastansat som tjenestemand med virkning fra den 1 . juni 1982 . Efter at have deltaget i den almindelige udvaelgelsesproeve KOM/C/365 blev sagsoegeren udnaevnt til sin nuvaerende stilling i loenklasse C3 , loentrin 1 .

3 Den 26 . januar 1983 forelagde frk . Samara en ansoegning om , at hendes indplacering paa loentrin blev taget op til fornyet overvejelse under hensyntagen til hendes samlede relevante faglige erfaring . Denne ansoegning blev afvist ved en afgoerelse af 16 . februar 1983 . Den 26 . april 1983 indgav sagsoegeren en klage over denne afgoerelse , som ogsaa blev afvist af Kommissionen .

4 Sagen vedroerer sagsoegerens indplacering paa loentrin . Sagsoegeren mener , at hun i betragtning af den faglige erfaring , hun havde ved tiltraedelsen af tjenesten , burde have vaeret indplaceret paa et hoejere loentrin i loenklasse C3 i medfoer af vedtaegtens artikel 32 , 2 . pkt ., en bestemmelse , som omhandler den ansatte tjenestemands indplacering paa loentrin i loenklassen .

5 Til stoette herfor har sagsoegeren gjort gaeldende , at hun opnaaede den bedste placering ved den almindelige udvaelgelsesproeve KOM/C/365 , og at hun ved sin tiltraedelse af tjenesten i Faellesskaberne havde sytten aars faglig erfaring , mens hendes soester , Kalliopi Samara , som var placeret som nr . to ved samme udvaelgelsesproeve , og som havde meget mindre faglig erfaring , blev udnaevnt paa loentrin 2 i loenklasse C3 , og den ansoeger , der blev placeret som nr . tre , endda blev indplaceret paa loentrin 3 i denne loenklasse .

6 Kommissionen har ikke bestridt disse faktiske omstaendigheder . Den mener imidlertid , at udnaevnelsen af sagsoegeren til loenklasse C3 ikke _ som denne har anfoert _ udgjorde en »ansaettelse« i den i vedtaegtens artikel 27 forudsatte betydning , idet sagsoegeren , da hun deltog i udvaelgelsesproeven KOM/C/365 , allerede var tjenestemand i Kommissionen . Denne omstaendighed udelukker , at en forbedring af sagsoegerens stilling kan betragtes som en ansaettelse , som vedtaegtens artikel 32 finder anvendelse paa ; der er tvaertimod tale om en forfremmelse i den i vedtaegtens artikler 45 og 46 forudsatte betydning , eller i hvert fald om en udnaevnelse , som maa betragtes som en forfremmelse i ordets vide betydning , og som artikel 46 finder anvendelse paa . Da dette er retsstillingen , har ansaettelsesmyndigheden ingen mulighed for at tillade indplacering paa et hoejere loentrin i den opnaaede loenklasse .

7 De af sagsoegeren fremfoerte soegsmaalsgrunde vedroerer tilsidesaettelse af de relevante artikler i vedtaegten , isaer artiklerne 27 , 31 , 32 , 45 og 46 , tilsidesaettelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling , lighedsprincippet og princippet om god forvaltning samt overtraedelse af vedtaegtens artikel 5 , stk . 3 , som ifoelge sagsoegeren er den grundlaeggende regel , der opstiller det almindelige princip om , at tjenestemaend er undergivet de samme ansaettelses- og karrierevilkaar .

8 Foer proevelsen af disse anbringender er det noedvendigt at fastslaa , hvilke bestemmelser der finder anvendelse paa et tilfaelde som sagsoegerens . Hvis udnaevnelsen er en foelge af en ansaettelse , kan ansaettelsesmyndigheden under hensyn til den paagaeldendes uddannelse og saerlige faglige erfaringer give tjenestemanden en anciennitetsforbedring inden for dennes loenklasse ; anciennitetsforbedringen er begraenset til to loentrin ( artikel 32 , 2 . pkt .). Hvis udnaevnelsen derimod henhoerer under bestemmelserne om forfremmelse , skal tjenestemanden , der er udnaevnt til en hoejere loenklasse , have den anciennitet , der svarer til det nominelle trin , som er lig med eller ligger umiddelbart over det nominelle trin , han han havde opnaaet i sin hidtidige loenklasse , forhoejet med den stigning , der finder sted hver andet aar i hans nye loenklasse ( artikel 46 , stk . 1 ).

9 Kommissionen har i den forbindelse indroemmet , at bestemmelserne i vedtaegtens artikler 45 og 46 ikke direkte finder anvendelse paa sagsoegerens tilfaelde , da hendes udnaevnelse ikke er en foelge af den forfremmelsesprocedure , der er fastsat i artikel 45 , men er resulatet af en almindelig udvaelgelsesproeve . Kommissionen har imidlertid anfoert , at de omhandlede bestemmelser bygger paa den grundtanke , at naar foerst en person er blevet ansat som tjenestemand ved Faellesskaberne , er den paagaeldendes stilling undergivet bestemmelserne om tjenestemandskarrierens forloeb . Specielt tages faglig erfaring ved tiltraedelsen af tjenesten i betragtning ved den foerste udnaevnelse til tjenestemand ; den kan ikke spille nogen rolle ved en senere udnaevnelse . Af disse grunde maa bestemmelserne om forfremmelse anvendes i et tilfaelde som det foreliggende , hvor sagsoegeren , som allerede er tjenestemand , er blevet indplaceret i en hoejere loenklasse efter at have bestaaet en udvaelgelsesproeve .

10 Sagsoegeren har gjort indsigelse mod denne maade at anskue tingene paa af to grunde . Hun har for det foerste anfoert , at ifoelge vedtaegten er den almindelige udvaelgelsesproeve _ hvilket bl.a . fremgaar af artikel 29 _ den normale ansaettelsesprocedure , og udnaevnelsen af personer , der har bestaaet en saadan udvaelgelsesproeve , maa derfor betegnes som ansaettelse . Hun har dernaest anfoert , at selv om dette ikke var tilfaeldet , ville Kommissionen ikke desto mindre vaere forpligtet til at behandle alle deltagerne i en almindelig udvaelgelsesproeve ens i medfoer af vedtaegtens artikel 5 og det almindelige lighedsprincip .

11 I den anledning bemaerkes , at forskellene mellem bestemmelserne om indplacering paa loentrin ved ansaettelse og ved forfremmelse kan forklares under henvisning til formaalene med vedtaegtens artikel 32 og artikel 46 . Mens der i det foerste tilfaelde er tale om en ansat , som indtraeder i Faellesskabernes tjeneste , og hvis uddannelse og faglige erfaring kan tages i betragtning inden for ret snaevre graenser , har artikel 46 navnlig til formaal at sikre den stoerst mulige kontinuitet i ancienniteten under tjenestemandens normale karriereforloeb .

12 Heraf foelger i et tilfaelde som sagsoegerens , at anvendelsen af bestemmelserne om forfremmelse forpligter ansaettelsesmyndigheden til fremfor alt at soerge for , at den tjenestemand , der har bestaaet en almindelig udvaelgelsesproeve , ligestilles med de oevrige tjenestemaend , mens anvendelsen af bestemmelserne om ansaettelse snarere har til foelge , at alle , der har bestaaet en almindelig udvaelgelsesproeve , sikres samme behandling , hvad enten de allerede er tjenestemaend eller ej .

13 I begge tilfaelde maa de relevante bestemmelser anvendes analogt , da vedtaegten ikke indeholder bestemmelser om indplaceringen paa loentrin af en tjenestemand , der udnaevnes til en anden stilling efter en almindelig udnaevnelsesproeve . En saadan udnaevnelse sker nemlig ikke efter den procedure , som vedtaegten foreskriver for forfremmelsen af tjenestemaend ; den kan heller ikke anses for en ansaettelse i ordets snaevre betydning , idet den paagaeldende allerede er ansat .

14 Det er paa denne tvetydige baggrund , man maa se Kommissionens afslag paa at tage hensyn til sagsoegerens faglige erfaring og foerste placering ved udvaelgelsesproeven ved hendes udnaevnelse til den nye stilling , hvilket afslag blev begrundet med , at artikel 46 ikke goer det muligt at give en anciennitetsforbedring .

15 Gennemgangen af de faktiske omstaendigheder i den konkrete sag viser , at Kommissionen burde have anvendt de kriterier , der er fastsat i artikel 32 , i betragtning af , at udnaevnelsen af sagsoegeren til den nye stilling ikke var et led i hendes normale karriereforloeb . Dels var forskellene mellem stillingen som maskinskriver , som hun beklaedte som tjenestemand i loenklasse C5 , og stillingen som sekretaer med stenografi og maskinskrivning , som hun blev udnaevnt til , af en saadan art , at det var berettiget , at hun henviste til sin tidligere erfaring paa dette omraade ; dels bevirkede hendes deltagelse i en almindelig udvaelgelsesproeve , der blev afholdt kort tid efter hendes tiltraedelse af tjenesten , at hun snarere konkurrerede direkte med ansoegere udefra end med kolleger , som havde ret til forfremmelse . I et saadant tilfaelde maa det princip , hvorefter deltagerne i en almindelig udvaelgelsesproeve er berettiget til at blive behandlet ens , finde anvendelse .

16 Heraf foelger , at Kommissionen ikke kunne fastholde indplaceringen af sagsoegeren i loenklasse C3 , loentrin 1 , under henvisning til vedtaegtens artikel 46 . Den anfaegtede afgoerelse maa derfor annulleres .

17 Det paahviler Kommissionen at undersoege sagsoegerens situation paa ny under anvendelse af de kriterier , der er fastsat i vedtaegtens artikel 32 .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

18 I henhold til procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den tabende part til at betale sagens omkostninger . Da Kommissionen har tabt sagen , boer den paalaegges at betale sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( foerste afdeling )

1 ) Kommissionens afgoerelse af 16 . februar 1983 , hvorved den afslog at aendre sagsoegerens indplacering , og Kommissionens afslag af 5 . august 1983 paa sagsoegerens klage annulleres .

2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger .