Domstolens Dom af 4. februar 1997. - Kongeriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Bananer - Fælles markedsordning - Naturkatastrofe - Indførselskontingent - Tilpasning og fordeling. - Forenede sager C-9/95, C-23/95 og C-156/95.



Samling af Afgørelser 1997 side I-00645



Sammendrag

Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 Landbrug - faelles markedsordning - bananer - importordning - toldkontingent - kompetence til at foretage tilpasninger tildelt Kommissionen ved artikel 16, stk. 3, i forordning nr. 404/93 - tilsidesaettelse af traktatens artikel 155, fjerde led - foreligger ikke - anvendelse til, uden at foelge fordelingsnoeglen i forordningens artikel 19, stk. 1, at forhoeje den maengde, der tildeles erhvervsdrivende, som er ramt af en naturkatastrofe - lovligt

(EF-traktaten, art. 155; Raadets forordning nr. 404/93, art. 16, stk. 3, art. 19, stk. 1, og art. 27; Kommissionens forordning nr. 2791/94 og nr. 510/95)

2 Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - raekkevidde

(EF-traktaten, art. 190)

Sammendrag

3 Ved udstedelsen af forordning nr. 2791/94 og nr. 510/95 om ekstraordinaer tildeling af en supplerende maengde til importtoldkontingentet for bananer, henholdsvis for 1994 og for foerste kvartal 1995, som foelge af stormen Debbie, har Kommissionen med rette anvendt artikel 16, stk. 3, i forordning nr. 404/93 om den faelles markedsordning for bananer som hjemmel, idet denne bestemmelse generelt giver Kommissionen kompetence til efter forvaltningskomitéproceduren i artikel 27 at tilpasse toldkontingentet i loebet af produktionsaaret, saafremt det er noedvendigt, og navnlig for at tage hoejde for ekstraordinaere omstaendigheder, som beroerer produktions- og indfoerselsforholdene. Bestemmelsen gav navnlig Kommissionen mulighed for at fravige den fordelingsnoegle for toldkontingentet, der er fastsat i artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 404/93, da anvendelse af denne noegle ville foere til, at der blev tildelt supplerende indfoerselsrettigheder til erhvervsdrivende, som ikke var blevet ramt af ekstraordinaere omstaendigheder, og der ville ikke blive taget hensyn til den saerlige situation for erhvervsdrivende, der var ramt af disse begivenheder.

De befoejelser, der saaledes er tillagt Kommissionen i forordningens artikel 16, stk. 3, gaar ikke ud over dem, som kan tildeles den i henhold til EF-traktatens artikel 155, fjerde led. Kommissionen er herved paa landbrugsomraadet befoejet til at traeffe samtlige de foranstaltninger, der er noedvendige eller hensigtsmaessige med henblik paa at gennemfoere grundforordningen, forudsat at de ikke strider mod grundforordningen eller de af Raadet fastsatte gennemfoerelsesbestemmelser, hvilket ikke var tilfaeldet her.

4 Den begrundelse, som kraeves efter traktatens artikel 190, skal vaere tilpasset den paagaeldende retsakts karakter. Det skal klart og utvetydigt fremgaa af begrundelsen, hvilke betragtninger den institution, som har udstedt retsakten, har lagt til grund, saaledes at den beroerte kan goere sig bekendt med baggrunden for den trufne foranstaltning, og Domstolen kan udoeve sin kontrol. Det kan imidlertid ikke kraeves, at alle de faktiske og retlige elementer, som retsakten bestaar af, er specificeret i begrundelsen, naar retsakten indgaar i en generel ordning af foranstaltninger for det paagaeldende omraade.

Parter

I de forenede sager C-9/95, C-23/95 og C-156/95,

Kongeriget Belgien ved kontorchef J. Devadder, Juridisk Tjeneste, Ministeriet for Udenrigsanliggender, Udenrigshandel og Udviklingssamarbejde, som befuldmaegtiget, og med valgt adresse i Luxembourg paa Belgiens Ambassade, 4, rue des Girondins,

sagsoeger i sagerne C-9/95 og C-156/95,

og

Forbundsrepublikken Tyskland ved afdelingschef E. Roeder, Forbundsoekonomiministeriet, D-53107 Bonn, som befuldmaegtiget,

sagsoeger i sag C-23/95,

mod

Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber

- i sagerne C-9/95 og C-156/95 ved juridisk konsulent T. van Rijn,

- i sag C-23/95 ved juridisk konsulent D. Booss og K.-D. Borchardt, Kommissionens Juridiske Tjeneste,

som befuldmaegtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos C. Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg,

sagsoegt,

i sagerne C-9/95, C-23/95 og C-156/95 stoettet af

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ved S. Braviner, Treasury Solicitor's Department, som befuldmaegtiget, bistaaet af barrister D. Anderson, og med valgt adresse i Luxembourg paa Det Forenede Kongeriges Ambassade, 14, boulevard Roosevelt,

og i sag C-156/95 ligeledes af

Den Franske Republik ved kontorchef C. de Salins og fuldmaegtig F. Pascal, Juridisk Tjeneste, Udenrigsministeriet, som befuldmaegtigede, og med valgt adresse i Luxembourg paa Frankrigs Ambassade, 9, boulevard du Prince Henri,

intervenienter,

hvorunder der er nedlagt paastand om annullation,

- i sagerne C-9/95 og C-23/95 af Kommissionens forordning (EF) nr. 2791/94 af 16. november 1994 om ekstraordinaer tildeling af en supplerende maengde til importtoldkontingentet for bananer for 1994 som foelge af stormen Debbie (EFT L 296, s. 33), og

- i sag C-156/95 af Kommissionens forordning (EF) nr. 510/95 af 7. marts 1995 om ekstraordinaer tildeling af en supplerende maengde til importtoldkontingentet for bananer for foerste kvartal 1995 som foelge af stormen Debbie (EFT L 51, s. 8),

har

DOMSTOLEN

sammensat af praesidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformaendene G.F. Mancini, J.C. Moitinho de Almeida (refererende dommer) og J.L. Murray samt dommerne P.J.G. Kapteyn, C. Gulmann, D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann og H. Ragnemalm,

generaladvokat: M.B. Elmer

justitssekretaer: ekspeditionssekretaer D. Louterman-Hubeau,

paa grundlag af retsmoederapporten,

efter at der er afgivet mundtlige indlaeg i retsmoedet den 9. juli 1996 af den belgiske regering ved konsulent A. De Ridder, Juridisk Tjeneste, Ministeriet for Udenrigsanliggender, Udenrigshandel og Udviklingssamarbejde, som befuldmaegtiget, af den tyske regering ved ekspeditionssekretaer B. Kloke, Forbundsoekonomiministeriet, som befuldmaegtiget, af Kommissionen ved T. van Rijn og D. Booss, af Det Forenede Kongeriges regering ved D. Anderson og af den franske regering ved F. Pascal,

og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 15. oktober 1996,

afsagt foelgende

Dom

Dommens præmisser

1 Ved staevninger indleveret til Domstolens Justitskontor den 16. januar 1995 i sag C-9/95 og den 17. maj 1995 i sag C-156/95 har Kongeriget Belgien i henhold til EF-traktatens artikel 173, stk. 1, anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 2791/94 af 16. november 1994 om ekstraordinaer tildeling af en supplerende maengde til importtoldkontingentet for bananer for 1994 som foelge af stormen Debbie (EFT L 296, s. 33) og af Kommissionens forordning (EF) nr. 510/95 af 7. marts 1995 om ekstraordinaer tildeling af en supplerende maengde til importtoldkontingentet for bananer for foerste kvartal 1995 som foelge af stormen Debbie (EFT L 51, s. 8) (herefter »de anfaegtede forordninger«). Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 2. februar 1995 i sag C-23/95 har Forbundsrepublikken Tyskland i henhold til EF-traktatens artikel 173, stk. 1, anlagt sag med paastand om annullation af artikel 1, stk. 2, og artikel 2 i forordning nr. 2791/94.

2 Ved tre kendelser afsagt af Domstolens praesident den 6. juli 1995 (sagerne C-9/95 og C-23/95) og af 9. januar 1996 (sag C-156/95) har Det Forenede Kongerige faaet tilladelse til at intervenere i de tre sager til stoette for Kommissionens paastande.

3 Ved kendelse afsagt af Domstolens praesident den 6. september 1995 har Den Franske Republik faaet tilladelse til at intervenere i sag C-156/95 til stoette for Kommissionens paastande.

4 Ved kendelse afsagt af Domstolens praesident den 14. juni 1996 er de tre sager blevet forenet med henblik paa den mundtlige forhandling og domsafsigelsen.

5 Raadets forordning (EOEF) nr. 404/93 af 13. februar 1993 om den faelles markedsordning for bananer (EFT L 47, s. 1, herefter »Raadets forordning«) har i afsnit IV erstattet de forskellige tidligere nationale ordninger med en faelles ordning for samhandelen med tredjelande.

6 Forordningens artikel 18, stk. 1, som aendret ved Raadets forordning (EF) nr. 3290/94 af 22. december 1994 om de tilpasninger og overgangsforanstaltninger, der er noedvendige i landbrugssektoren for gennemfoerelsen af de aftaler, som er indgaaet under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi (EFT L 349, s. 105), bestemmer, at der aabnes et toldkontingent paa 2,1 mio. tons nettovaegt for 1994 og paa 2,2 mio. tons nettovaegt for de foelgende aar for indfoersel af »tredjelandsbananer« og »ikke-traditionelle AVS-bananer«.

7 I artikel 19, stk. 1, i Raadets forordning fordeles det toldkontingent, som er aabnet, med 66,5% til erhvervsdrivende, der har markedsfoert tredjelandsbananer eller ikke-traditionelle AVS-bananer, 30% til erhvervsdrivende, der har markedsfoert EF-bananer eller traditionelle AVS-bananer, og 3,5% til erhvervsdrivende, der er etableret i Faellesskabet, og som siden 1992 er begyndt at markedsfoere andre bananer end EF- eller traditionelle AVS-bananer.

Artikel 19, stk. 4, bestemmer:

»Hvis toldkontingentet forhoejes, tildeles den disponible maengde til de erhvervsdrivende i de i stk. 1 omhandlede kategorier ...«

8 Artikel 16, stk. 1, i Raadets forordning bestemmer, at der hvert aar udarbejdes en prognose for produktionen og forbruget i Faellesskabet samt for ind- og udfoersel.

Denne forordnings artikel 16, stk. 3, bestemmer:

»Hvis det viser sig noedvendigt, f.eks. for at tage hoejde for ekstraordinaere omstaendigheder, som beroerer produktions- og indfoerselsforholdene, kan prognosen revideres i loebet af produktionsaaret. I saa fald tilpasses det toldkontingent, der er fastsat i artikel 18, efter proceduren i artikel 27.«

9 Artikel 18, stk. 1, sidste afsnit, i Raadets forordning bestemmer, at den aarlige kontingentmaengde forhoejes, naar Faellesskabets efterspoergsel som fastsat paa grundlag af prognosen stiger, og henviser med hensyn til den naermere fremgangsmaade til proceduren i artikel 27.

10 Artikel 20 i Raadets forordning overdrager Kommissionen kompetence til at vedtage og aendre prognosen i artikel 16 og til at vedtage gennemfoerelsesbestemmelser for afsnit IV, som navnlig kan omfatte de supplerende foranstaltninger vedroerende udstedelsen af licenser, disses gyldighedsperiode og betingelserne for overdragelse.

11 Denne forordnings artikel 30 bestemmer:

»Hvis saerlige foranstaltninger er noedvendige fra juli 1993 for at lette overgangen fra de ordninger, der eksisterede foer denne forordnings ikrafttraeden, til den ordning, der indfoeres med denne forordning, traeffer Kommissionen, for at afhjaelpe vaesentlige vanskeligheder, de fornoedne overgangsforanstaltninger efter proceduren i artikel 27.«

12 Artikel 27 i Raadets forordning, som der bl.a. henvises til i artikel 16, 18 og 30, bemyndiger Kommissionen til at vedtage gennemfoerelsesforanstaltninger efter den saakaldte forvaltningskomitéprocedure. Denne bestemmelse foreskriver bl.a., at komitéen afgiver en udtalelse om de foranstaltninger, der skal traeffes, inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget spoergsmaalet haster, og at Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks finder anvendelse.

13 Ved forordningens artikel 12, som hoerer til afsnit III om stoetteordningen, indfoeres der en ordning for stoette, der skal udligne eventuelle indkomsttab, til faellesskabsproducenter af bananer.

14 Til gennemfoerelse af Raadets forordning har Kommissionen bl.a. udstedt forordning (EOEF) nr. 1442/93 af 10. juni 1993 om gennemfoerelsesbestemmelser for EF's importordning for bananer (EFT L 142, s. 6), hvori der ogsaa sondres mellem de tre kategorier erhvervsdrivende, som naevnes i naervaerende doms praemis 7, og hvori de betegnes kategori A, B og C.

15 Udstedelsen af forordning nr. 2791/94 og nr. 510/95 begrundes i anden betragtning i foelgende vendinger:

»Den tropiske storm Debbie foraarsagede den 10. september 1994 meget betydelige skader paa bananplantagerne i EF-regionerne Martinique og Guadeloupe samt i AVS-staterne Saint Lucia og Dominica; de virkninger, som disse ekstraordinaere omstaendigheder vil have for produktionen i de skaderamte regioner, vil vaere maerkbare frem til juli 1995 og i vaesentlig grad paavirke EF-markedets indfoersler og forsyninger i fjerde kvartal 1994 [forordning nr. 2791/94; foerste kvartal 1995 i henhold til forordning nr. 510/95]; der er en risiko for, at dette kan medfoere en betydelig stigning i markedspriserne i visse regioner i Faellesskabet.«

16 De anfaegtede forordninger er udstedt i henhold til Raadets forordning, navnlig artikel 16, stk. 3, artikel 20 og 30, samt i henhold til forordning nr. 1442/93.

17 Med hensyn til artikel 16, stk. 3, har Kommissionen anfoert foelgende i fjerde betragtning til forordning nr. 2791/94 og nr. 510/95:

»En saadan tilpasning af toldkontingentet boer aabne mulighed dels for tilstraekkelige forsyninger til Faellesskabets marked indtil udgangen af 1994 [forordning nr. 2791/94; i foerste kvartal 1995 i henhold til forordning nr. 510/95], dels for at yde en kompensation til de erhvervsdrivende, der omfatter eller direkte repraesenterer skadelidte bananproducenter, og som desuden risikerer for stedse at miste deres saedvanlige afsaetning paa Faellesskabets marked, hvis der ikke traeffes passende foranstaltninger.«

18 Ved de anfaegtede forordninger indfoeres der en supplerende maengde, som er paa henholdsvis 53 400 og 45 500 tons, der tildeles de erhvervsdrivende, der forsyner Faellesskabet med bananer fra Martinique, Guadeloupe, Saint Lucia og Dominica.

19 I Kommissionens beslutning 94/654/EF af 29. september 1994 om prognosen for produktionen og forbruget af bananer i Faellesskabet samt for ind- og udfoersel for 1994 (EFT L 254, s. 90), som er tidligere end forordning nr. 2791/94, udtales det i anden betragtning, at prognosen skal tages op til ny behandling, »for at der kan tages hensyn til de foelger, som den tropiske storm Debbie ... havde for produktionen i [Martinique og Guadeloupe og visse AVS-lande]«.

20 I Kommissionens beslutning 94/752/EF af 18. november 1994 om aendring af beslutning 94/654/EF (EFT L 298, s. 48), som er senere end forordning nr. 2791/94, opstilles der en tilpasset prognose paa grundlag af en undersoegelse af situationen og et paalideligt skoen over de virkninger, som stormen Debbie har for produktionen og de disponible maengder af bananer fra nogle produktionsregioner i Faellesskabet og nogle AVS-lande, der blev ramt af denne storm.

Det foerste anbringende

21 Kongeriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland har anfoert, at hverken artikel 16, stk. 3, eller artikel 20 og 30 i Raadets forordning giver mulighed for, naar toldkontingentet forhoejes, at fravige den fordelingsnoegle, der er fastsat i artikel 19, stk. 1. Foelgelig kan disse bestemmelser ikke anvendes som hjemmel for de anfaegtede forordninger.

22 Med hensyn til artikel 30 i Raadets forordning har Domstolen fastslaaet, at denne bestemmelse, saaledes som det fremgaar af 22. betragtning til forordningen, ogsaa skal kunne bidrage til at imoedegaa den forstyrrelse af det indre marked, der kan blive foelgen af, at den faelles markedsordning erstatter de forskellige nationale ordninger. Med henblik herpaa paahviler det efter denne bestemmelse Kommissionen at traeffe de fornoedne overgangsforanstaltninger (kendelse af 29.6.1993, sag C-280/93 R, Tyskland mod Raadet, Sml. I, s. 3667, praemis 46 og 47, og dom af 26.11.1996, sag C-68/95, T. Port, endnu ikke trykt i Samling af Afgoerelser, praemis 34).

23 Anvendelsen af artikel 30 er betinget af, at de specifikke foranstaltninger, som Kommissionen skal traeffe, har til formaal at lette overgangen fra de nationale ordninger til den faelles markedsordning og er noedvendige herfor (T. Port-dommen, praemis 35).

24 Disse overgangsforanstaltninger skal goere det muligt at loese de vanskeligheder, der opstaar efter indfoerelsen af den faelles markedsordning, men som beror paa forholdene paa de nationale markeder foer de anfaegtede forordninger (T. Port-dommen, praemis 36).

25 De klimatiske problemer, som ligger til grund for udstedelsen af de anfaegtede forordninger, hoerer dog ikke til den kategori af vanskeligheder, som artikel 30 har til formaal at afhjaelpe, saaledes at denne bestemmelse ikke kan vaere hjemmel for udstedelsen af de anfaegtede forordninger.

26 Med hensyn til artikel 16, stk. 3, i Raadets forordning bemaerkes, at denne bestemmelse generelt giver Kommissionen kompetence til efter proceduren i artikel 27 at tilpasse toldkontingentet, saafremt der foreligger ekstraordinaere omstaendigheder, som beroerer produktions- og indfoerselsforholdene.

27 Det skal i denne forbindelse fastslaas, at der i mindst to medlemsstater, nemlig Det Forenede Kongerige og Frankrig, fandtes ordninger, som gjorde det muligt at traeffe de noedvendige foranstaltninger i tilfaelde af naturkatastrofer. Raadet har ikke selv i forordning nr. 404/93 fastsat bestemmelser, som har til formaal at imoedegaa ekstraordinaere omstaendigheder, som beroerer produktions- og indfoerselsforholdene, men har foretrukket at give Kommissionen eller forbeholde sig selv kompetence til at tilpasse toldkontingentet i overensstemmelse med, hvad der er noedvendigt i hvert enkelt konkret tilfaelde, og efter proceduren i artikel 27.

28 I oevrigt kan Kongeriget Belgiens argument om, at den udligningsstoette, der er fastsat i artikel 12 i Raadets forordning, skulle vaere et passende middel til at afhjaelpe skader forvoldt af naturkatastrofer, ikke tiltraedes.

29 Som Kommissionen med rette har anfoert, gives udligningsstoetten til bananer, der afsaettes paa Faellesskabets marked, og den beregnes paa grundlag af den gennemsnitlige produktionsindtaegt i en produktionsregion. Saafremt bananpalmer oedelaegges af en storm, er der ingen forhandling af bananer med oprindelse i den region, der er ramt af denne storm, og forskellen mellem den gennemsnitlige indtaegt i en region i forhold til den gennemsnitlige indtaegt i Faellesskabet kan ikke erstatte de tab, der er forvoldt af en saadan naturkatastrofe. Desuden kan kun faellesskabsproducenter faa den stoette, der er fastsat i artikel 12.

30 Ved afgoerelsen af, om den i artikel 19, stk. 1, naevnte fordelingsnoegle skal overholdes ved en saadan aendring af toldkontingentet i henhold til artikel 16, stk. 3, i Raadets forordning, maa ordlyden af artikel 19, stk. 1, og af samme artikels stk. 4 samt den kontekst, som de indgaar i, tages i betragtning.

31 I denne forbindelse bemaerkes, at artikel 19, stk. 4, i Raadets forordning skal sammenholdes med forordningens artikel 18, stk. 1, fjerde afsnit, som angaar forhoejelse af kontingentmaengden for det kommende produktionsaar som foelge af en stigning i Faellesskabets efterspoergsel som fastsat paa grundlag af prognosen for forbruget i Faellesskabet i loebet af produktionsaaret.

32 Artikel 16, stk. 3, som i opbygningen af afsnit IV i Raadets forordning gaar forud for artikel 18 og 19, angaar derimod ikke den aarlige og regelmaessige forhoejelse af kontingentet, men tilpasning af dette kontingent i loebet af produktionsaaret, hvis det viser sig noedvendigt, f.eks. for at imoedegaa virkningerne af ekstraordinaere omstaendigheder, som beroerer produktions- og indfoerselsforholdene, herunder naturkatastrofer som dem, der er aarsagen til udstedelsen af de anfaegtede forordninger. Det hedder i oevrigt udtrykkeligt i niende betragtning til Raadets forordning, at prognosen boer kunne revideres i loebet af aaret under hensyn til f.eks. saerlige vejrforhold.

33 Hvis den i artikel 19, stk. 1, i Raadets forordning fastsatte fordelingsnoegle imidlertid anvendtes paa en tilpasning af toldkontingentet i henhold til artikel 16, stk. 3, ville der ikke blive taget hensyn til dette formaal, idet en saadan anvendelse ville foere til, at der tildeles supplerende indfoerselsrettigheder til erhvervsdrivende, som ikke er blevet ramt af ekstraordinaere omstaendigheder, og der ville ikke blive taget hensyn til den saerlige situation for de erhvervsdrivende, der var ramt af disse begivenheder.

34 Det foelger af det foregaaende, at artikel 16, stk. 3, i Raadets forordning giver mulighed for, saafremt toldkontingentet tilpasses i loebet af produktionsaaret, fordi det er noedvendigt, for den tilpassede dels vedkommende at fravige den fordelingsnoegle, der er fastsat i artikel 19, stk. 1, i Raadets forordning.

35 De befoejelser, der saaledes er tillagt Kommissionen ved artikel 16, stk. 3, i Raadets forordning, gaar ikke ud over dem, som kan tildeles den i henhold til EF-traktatens artikel 155, fjerde led.

36 Ifoelge fast retspraksis foelger det af traktatens opbygning, som artikel 155 maa ses som en del af, samt af praktiske hensyn, at begrebet gennemfoerelse skal fortolkes vidt. Da Kommissionen er den eneste, der er i stand til stadigt og opmaerksomt at foelge udviklingen paa landbrugsmarkederne og til at handle med den fornoedne hurtighed, kan Raadet se sig foranlediget til paa dette omraade at tildele Kommissionen vide befoejelser. Derfor maa graenserne for denne kompetence hovedsagelig bedoemmes paa grundlag af de vigtigste generelle maal bag markedsordningen (dom af 29.6.1989, sag 22/88, Vreugdenhil m.fl., Sml. s. 2049, praemis 16, og den dér citerede praksis, samt dom af 17.10.1995, sag C-478/93, Nederlandene mod Kommissionen, Sml. I, s. 3081, praemis 30).

37 Saaledes har Domstolen fastslaaet, at Kommissionen paa landbrugsomraadet er befoejet til at traeffe samtlige de foranstaltninger, der er noedvendige eller hensigtsmaessige med henblik paa at gennemfoere grundforordningen, forudsat at de ikke strider mod grundforordningen eller de af Raadet fastsatte gennemfoerelsesbestemmelser (dom af 15.5.1984, sag 121/83, Zuckerfabrik Franken, Sml. s. 2039, praemis 13, og ovennaevnte dom i sagen Nederlandene mod Kommissionen, praemis 31).

38 Ifoelge artikel 16, stk. 3, i Raadets forordning foretages tilpasningen af toldkontingentet efter proceduren i artikel 27.

39 Som det fremgaar af den sidste betragtning til de anfaegtede forordninger, har Forvaltningskomitéen for Bananer ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist.

40 Det paahvilede derfor Kommissionen at traeffe de foranstaltninger, som under de givne omstaendigheder var uopsaettelige.

41 Det maa paa denne baggrund fastslaas, at det er med rette, at Kommissionen har anvendt artikel 16, stk. 3, i Raadets forordning som hjemmel for udstedelse af de anfaegtede forordninger.

42 Det foerste anbringende til stoette for paastanden om annullation maa derfor forkastes.

Det andet anbringende

43 Med dette anbringende har Forbundsrepublikken Tyskland foerst anfoert, at forordning nr. 2791/94 ikke indeholder nogen oplysning om det lidte tab. I den prognose, der blev udarbejdet den 29. september 1994, er der ikke taget hensyn til foelgerne af stormen Debbie. I den reviderede prognose af 18. november 1994, som er senere end forordning nr. 2791/94, forudsaa man tab af leveringer for hele Faellesskabet og alle AVS-landene. Selv hvis man accepterede et hoesttab af stoerrelsesordenen 53 400 tons, som naevnes i forordning nr. 2791/94, indeholder denne ingen begrundelse for den overkompensation af tab, som ydes i henhold til forordningen som foelge af, at der gives ret til indfoersel af tredjelandsbananer.

44 Det skal hertil bemaerkes, at ifoelge fast retspraksis skal den begrundelse, som kraeves efter traktatens artikel 190, vaere tilpasset den paagaeldende retsakts karakter. Det skal klart og utvetydigt fremgaa af begrundelsen, hvilke betragtninger den institution, som har udstedt retsakten, har lagt til grund, saaledes at de beroerte kan goere sig bekendt med baggrunden for den trufne foranstaltning, og Domstolen kan udoeve sin kontrol. Det fremgaar endvidere af retspraksis, at det ikke kan kraeves, at alle de faktiske og retlige elementer, som retsakten bestaar af, er specificeret i begrundelsen, naar retsakten indgaar i en generel ordning af foranstaltninger for det paagaeldende omraade (jf. dom af 13.10.1992, forenede sager C-63/90 og C-67/90, Portugal og Spanien mod Raadet, Sml. I, s. 5073, praemis 16, og af 14.7.1994, sag C-353/92, Graekenland mod Raadet, Sml. I, s. 3411, praemis 19).

45 Som naevnt i naervaerende doms praemis 15, har Kommissionen begrundet udstedelsen af de anfaegtede forordninger med de tropiske storme, som har ramt visse omraader i Faellesskabet og visse AVS-stater, med de skadelige virkninger, som disse naturkatastrofer har haft for produktionen i de skaderamte regioner, og med paavirkningen af faellesmarkedets forsyninger; den har desuden naevnt risikoen for prisstigninger i visse regioner i Faellesskabet.

46 Som det fremgaar af naervaerende doms praemis 17, har Kommissionen ligeledes anfoert, at tilpasningen af toldkontingentet i henhold til artikel 16, stk. 3, i Raadets forordning skal sikre tilstraekkelige forsyninger til Faellesskabets marked og yde kompensation til de erhvervsdrivende, der er ramt af naturkatastroferne.

47 I beslutning 94/654 har Kommissionen opstillet en prognose for produktionen, forbruget samt indfoerslen og udfoerslen af bananer for Faellesskabet for 1994 og praeciseret, at denne prognose skal tages op til ny behandling, for at der kan tages hensyn til de naturkatastrofer, der har ramt nogle regioner i Faellesskabet og nogle AVS-stater.

48 Med beslutning 94/752 har Kommissionen offentliggjort tilpasningen af prognosen, som laa til grund for forhoejelsen af toldkontingentet i henhold til forordning nr. 2791/94.

49 Endelig indeholder forordning nr. 2791/94 i artikel 1, stk. 2, tallene for de leveringstab, som skal kompenseres.

50 Forbundsrepublikken Tyskland har ligeledes kritiseret den omstaendighed, at Kommissionen ikke har givet nogen begrundelse for, at det skulle vaere noedvendigt at give de skadelidte erhvervsdrivende ret til at indfoere tredjelandsbananer, og for den overkompensation af skaderne, der sker ved udstedelse af disse importlicenser. Denne kritik stoettes paa et anbringende om, at de skadelidte erhvervsdrivende kunne have forsynet sig med faellesskabsbananer og AVS-bananer, og at udstedelse af importlicenser for tredjelandsbananer for deres vedkommende giver sig udslag i en oekonomisk fordel, der er stoerre end den, som forhandling af en tilsvarende maengde faellesskabsbananer eller AVS-bananer giver.

51 Hertil bemaerkes foerst, at et tab i produktionen af faellesskabsbananer eller en formindskelse af mulighederne for at udfoere traditionelle AVS-bananer maatte foranledige Kommissionen til at udvide tildelingen af rettigheder til at indfoere tredjelandsbananer med henblik paa at sikre et tilstraekkeligt udbud af bananer i Faellesskabet.

52 Dernaest bemaerkes, som generaladvokaten har forklaret i punkt 35 i sit forslag til afgoerelse, at det ville have vaeret vanskeligt for de erhvervsdrivende, der var ramt af de paagaeldende naturkatastrofer, at forsyne sig med faellesskabsbananer eller med traditionelle AVS-bananer, da produktionen af disse bananer netop var formindsket som foelge af disse katastrofer.

53 Med hensyn til muligheden for salg af importlicenser anfoerte Kommissionen under retsmoedet uden at blive modsagt, at disse licenser faktisk er blevet anvendt af de erhvervsdrivende, der blev ramt af naturkatastroferne, til at koebe tredjelandsbananer. Foelgelig er det ikke godtgjort, at der som haevdet er sket en overkompensation af skaderne, hvilket ifoelge sagsoegeren ville have kraevet en saerlig begrundelse.

54 Under disse omstaendigheder maa det fastslaas, at Kommissionen, naar henses til de saerlige omstaendigheder, navnlig at der forelaa uopsaettelighed, har givet en tilstraekkelig begrundelse for forordning nr. 2791/94, og at annullationsanbringendet om tilsidesaettelse af traktatens artikel 190, som Forbundsrepublikken Tyskland har paaberaabt sig i sag C-23/95, maa forkastes.

55 Det foelger af det foregaaende, at Kommissionen maa frifindes i de soegsmaal, som er anlagt af Kongeriget Belgien og af Forbundsrepublikken Tyskland i de tre sager.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

56 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom. Da Kongeriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland har tabt sagerne, paalaegges det dem at betale sagernes omkostninger. I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 4, baerer medlemsstater og institutioner, der er indtraadt i en sag, deres egne omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber frifindes.

2) Kongeriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.

3) Intervenienterne baerer deres egne omkostninger.