ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sagens genstand



Nøgleord

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – fumus boni juris – alvorlig og uoprettelig skade – kumulativ karakter – skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (art. 256, stk. 1, TEUF og art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 8 og 9)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – afgørelse truffet af Europa-Parlamentet, hvori det fastslås, at der er pligt til at tilbagesøge beløb, der uretmæssigt er blevet udbetalt til et af dets medlemmer – situation, der blot indebærer en ubehagelighed for sagsøgeren – beslutning, der ikke indebærer tvangsfuldbyrdelse – ingen umiddelbar risiko for alvorlig økonomisk tab – ingen uopsættelighed (art. 256, stk. 1, TEUF og art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 12-17)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – afgørelse truffet af Europa-Parlamentet, hvori det fastslås, at der er pligt til at tilbagesøge beløb, der uretmæssigt er blevet udbetalt til et af dets medlemmer – nødvendigheden af at Parlamentet anlægger sag ved en kompetent national ret i tilfælde af nægtelse af frivillig betaling – ingen uopsættelighed (art. 256, stk. 1, TEUF og art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 19)

Sagens genstand

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af en række retsakter truffet af Parlamentet om tilbagebetaling af godtgørelser fra Parlamentet, der uberettiget er blevet udbetalt.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde pålagt for tilsidesættelse af konkurrencereglerne ikke straks inddrives – betingelser – usædvanlige omstændigheder – bevisbyrde (art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 21-30 og 43)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde pålagt for tilsidesættelse af konkurrencereglerne ikke straks inddrives – betingelser – usædvanlige omstændigheder – hensyntagen til situationen for den koncern, som virksomheden tilhører, og for virksomhedens aktionærer – bevisbyrde (art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 35-37, 41 og 42)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – hensyntagen til sagsøgerens manglende agtpågivenhed (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 52)

Sagens genstand

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse K(2010) 4387 endelig af 30. juni 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og artikel 53 i EØS-aftalen (sag COMP/38 344 – Forspændingsstål) og begæring om fritagelse fra forpligtelsen til at tilvejebringe en bankgaranti for at undgå den øjeblikkelige inddrivelse af den bøde, der er blevet pålagt i henhold til beslutningens artikel 2.

Afgørelse

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – fumus boni juris – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – kumulativ karakter – afvejning af samtlige interesser i sagen – rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse – skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (art. 256, stk. 1, TEUF, art. 278 TEUF og art. 279 TEUF, Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 21-23)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – økonomisk tab – skade, som senere kan afhjælpes – skade, der ikke anses for uoprettelig (art. 278 TEUF) (jf. præmis 26, 27, 29 og 30)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – økonomisk tab – situation, der kan bringe det sagsøgende selskabs eksistens i fare – vurdering under hensyntagen til situationen for den koncern, som det tilhører (art. 278 TEUF) (jf. præmis 35)

4. Særlige rettergangsformer – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – stævning – formkrav – angivelse af grunden til, at de begærede foreløbige forholdsregler umiddelbart forekommer berettiget (art. 278 TEUF) (jf. præmis 40)

5. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser (art. 278 TEUF) (jf. præmis 55)

Sagens genstand

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse 2011/1/EU af 20. juli 2010 om statsstøtteordning C 38/09 (ex NN 58/09), som Spanien påtænker at gennemføre til fordel for RTVE (EUT 2011 L 1, s. 9).

Afgørelse

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Annullationssøgsmål – søgsmål anlagt til prøvelse af en afgørelse, der bekræfter en tidligere, ikke rettidigt anfægtet afgørelse – afvisning – begrebet bekræftende afgørelse – beslutning vedtaget efter afslutningen af en fornyet undersøgelse af den tidligere beslutning og på grundlag af nye omstændigheder – ikke omfattet (art. 230 EF) (jf. præmis 25, 27, 29, 30, 33, 34, 38 og 41)

2. Retspleje – antagelse til realitetsbehandling – bedømmelse på grundlag af situationen på tidspunktet for stævningens indlevering – sagen skal afvises – beslutning, som under en sag erstatter den anfægtede beslutning – ingen betydning for vurderingen af spørgsmålet, om sagen kan antages til realitetsbehandling (jf. præmis 46-48)

Sagens genstand

Angående

Påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2010/45/EU af 22. december 2009 om vedtagelse af tredje ajourførte liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det mediterrane biogeografiske område i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØS (EUT 2010 L 30, s. 322), for så vidt som den udpeger lokaliteten »Estrecho Oriental« (ES6120032) som lokalitet af fællesskabsbetydning for det mediterrane biogeografiske område.

Afgørelse

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger.

3) Det er ufornødent at tage stilling til Kongeriget Spaniens begæring om intervention.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Retspleje – stævning – formkrav – betingelser vedrørende den, der skriver under – egenskab af en anden person i forhold til parterne

(Statutten for Domstolen, art. 19, stk. 1, 3 og 4, og art. 21, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 43, stk. 1, første afsnit)

Sammendrag

Det fremgår af artikel 19, stk. 1, 3 og 4, og artikel 21, stk. 1, i statutten for Domstolen og procesreglementets artikel 43, stk. 1, første afsnit, og især anvendelsen af udtrykket »repræsenteres« i nævnte artikel 19, stk. 3, at for at anlægge en sag for Retten er en »part« i nævnte artikels forstand ikke bemyndiget til selv at føre sin sag, men skal lade en anden person møde for sig, og denne person skal have møderet for en ret i en medlemsstat eller i en stat, som er part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Dette krav om at lade en anden person møde for sig er i overensstemmelse med den opfattelse af advokatens rolle, hvorefter han i fuld uafhængighed og under varetagelse af det overordnede hensyn til retsplejen skal yde den juridiske bistand, som klienten har behov for.

Under disse omstændigheder kan eventuelle krav om uafhængighed, som følger af faglige regler, der gælder for juridiske rådgivere, ikke i sig selv betyde, at personer knyttet til sagsøgeren ved et arbejdsforhold har ret til at repræsentere ham ved Retten. Begrebet advokatens uafhængighed defineres nemlig ikke kun positivt ved henvisning til de fagetiske forpligtelser, men også negativt, dvs. ved henvisning til et manglende ansættelsesforhold. Det følger heraf, at tilstedeværelsen af et underordnelsesforhold hos en myndighed, når dennes eneste opgave består i at bistå sagsøgeren, indebærer, at der foreligger en mindre grad af uafhængighed end den, som en juridisk rådgiver eller advokat, som udøver sin virksomhed i et eksternt firma, har i forhold til sin klient.

(jf. præmis 12, 14-18, 21 og 25)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – fumus boni juris – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – kumulativ karakter – afvejning af samtlige interesser i sagen – skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 10 og 11)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – økonomisk tab – situation, der kan bringe det sagsøgende selskabs eksistens i fare (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 14, 16 og 18)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde ikke straks inddrives – betingelser – usædvanlige omstændigheder – bevisbyrde (art. 278 TEUF) (jf. præmis 21, 22, 25-27 og 29)

4. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde ikke straks inddrives – betingelser – usædvanlige omstændigheder – alvorlig og uoprettelig skade – hensyntagen til den økonomiske situation for den koncern, som virksomheden er en del af (art. 278 TEUF) (jf. præmis 36 og 37)

5. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde ikke straks inddrives – betingelser – usædvanlige omstændigheder – risiko for at bringe det sagsøgende selskab i fare – bevisbyrde (art. 278 TEUF) (jf. præmis 44-46)

6. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – hensyntagen til sagsøgerens manglende agtpågivenhed (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 53)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning K(2010) 4387 endelig af 30. juni 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/38 344 – Forspændingsstål) samt anmodning om fritagelse for forpligtelsen til at stille en bankgaranti med henblik på at undgå, at den bøde, der er pålagt virksomheden ved den nævnte beslutnings artikel 2, omgående vil blive søgt inddrevet.

Afgørelse

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
Nøgleord



Nøgleord

Retspleje – søgsmål anlagt af en fysisk eller juridisk person mod andre fysiske eller juridiske personer eller til prøvelse af en national retsinstans’ afgørelse eller af en medlemsstats adfærd – Unionens retsinstanser inkompetente (art. 256 TEUF og 268 TEUF samt art. 340, stk. 2, TEUF; statutten for Domstolen, art. 51 og bilag I, art. 1) (jf. præmis 37-41)

2. Retspleje – søgsmål med påstand om, at Retten tager stilling i form af en erklæring – Retten inkompetent (art. 256 TEUF) (jf. præmis 42 og 43)

3. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – skade – årsagsforbindelse – den ene betingelse ikke opfyldt – erstatningssøgsmålet forkastet i det hele (art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 44 og 45)

4. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – årsagsforbindelse – begreb – sagsøgerens adfærd årsag til den påståede skade – den sagsøgte institution tilregnelig for den foreholdte adfærd – manglende årsagsforbindelse – åbenbart, at sagen er retligt ugrundet (art. 340, stk. 2, TEUF; Rettens procesreglement, art. 111) (jf. præmis 52-58, 65 og 66)

5. Retspleje – betingelserne for sagers antagelse til realitetsbehandling – påstand om, at den dom, der afsiges af Retten, erklæres for eksigibel – sagen uden genstand – afvisning (art. 280 TEUF og 299 TEUF; statutten for Domstolen, art. 60) (jf. præmis 75 og 76)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Retspleje – søgsmål anlagt af en fysisk eller juridisk person mod andre fysiske eller juridiske personer eller til prøvelse af en national retsinstans’ afgørelse eller af en medlemsstats adfærd – Unionens retsinstanser inkompetente (art. 256 TEUF og 268 TEUF samt art. 340, stk. 2, TEUF; statutten for Domstolen, art. 51 og bilag I, art. 1) (jf. præmis 37-41)

2. Retspleje – søgsmål med påstand om, at Retten tager stilling i form af en erklæring – Retten inkompetent (art. 256 TEUF) (jf. præmis 42 og 43)

3. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – skade – årsagsforbindelse – den ene betingelse ikke opfyldt – erstatningssøgsmålet forkastet i det hele (art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 44 og 45)

4. Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – årsagsforbindelse – begreb – sagsøgerens adfærd årsag til den påståede skade – den sagsøgte institution tilregnelig for den foreholdte adfærd – manglende årsagsforbindelse – åbenbart, at sagen er retligt ugrundet (art. 340, stk. 2, TEUF; Rettens procesreglement, art. 111) (jf. præmis 52-58, 65 og 66)

5. Retspleje – betingelserne for sagers antagelse til realitetsbehandling – påstand om, at den dom, der afsiges af Retten, erklæres for eksigibel – sagen uden genstand – afvisning (art. 280 TEUF og 299 TEUF; statutten for Domstolen, art. 60) (jf. præmis 75 og 76)

Sagens genstand

Angående

Søgsmål med påstand om erstatning for den økonomiske skade, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af den manglende mulighed for at inddrive en fordring, og for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af den straffesag, der er indledt mod ham i Belgien.

Afgørelse

Konklusion

1) Søgsmålet afvises, idet det er anlagt ved en ret, der ikke har kompetence til at træffe afgørelse i sagen, for så vidt som det er rettet mod AT, AU, AV og AW.

2) Mariyus Noko Ngeles påstand om, at Retten fastslår, at Centret for Virksomhedsudvikling (CDU) aldrig har afløst Centret for Industriel Udvikling (CIU), og at CDU ikke er nogen juridisk person i Belgien, afvises, idet den er fremført ved en ret, der ikke har kompetence til at træffe afgørelse i sagen.

3) Mariyus Noko Ngeles begæring om, at Retten træffer bestemmelse om opfyldelse af den foreliggende dom, afvises.

4) Søgsmålet afvises endvidere, da det er åbenbart, at det er ugrundet.

5) Mariyus Noko Ngele betaler omkostningerne i den foreliggende sag samt omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – afslag på ansøgningen – mulighed for at fremsætte en ny begæring – betingelse – nye faktiske omstændigheder – begreb (art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 109) (jf. præmis 12 og 13)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – ny begæring om udsættelse af gennemførelsen af en beslutning om ikke at opføre et aktivt stof i bilag I til direktiv 91/414 – pligt til at tilbagekalde de godkendelser af produkter, der indeholder stoffet, som medlemsstaterne allerede har udstedt – retligt umuligt at forlænge den frist, der er indrømmet til afhændelse af produkterne – økonomisk skade, der er mindre end alvorlighedstærsklen på 10% – uopsættelighed (art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 109) (jf. præmis 20-28)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om udsættelse af gennemførelse af Kommissionens beslutning 2009/859/EF af 30. november 2009 om afvisning af at optage diphenylamin i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktivstof (EUT L 314, s. 79).

Afgørelse

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
Nøgleord



Nøgleord

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – afslag på ansøgningen – mulighed for at fremsætte en ny begæring – betingelse – nye faktiske omstændigheder – begreb (art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 109) (jf. præmis 12 og 13)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – ny begæring om udsættelse af gennemførelsen af en beslutning om ikke at opføre et aktivt stof i bilag I til direktiv 91/414 – pligt til at tilbagekalde de godkendelser af produkter, der indeholder stoffet, som medlemsstaterne allerede har udstedt – retligt umuligt at forlænge den frist, der er indrømmet til afhændelse af produkterne – økonomisk skade, der er mindre end alvorlighedstærsklen på 10% – uopsættelighed (art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 109) (jf. præmis 20-28)
RETTENS KENDELSE (Appelafdelingen)

17. marts 2011

Sag T-44/10 P

Luigi Marcuccio

mod

Europa-Kommissionen

»Appel – personalesag – tjenestemænd – social sikring – godtgørelse af udgifter til lægebehandling – begrundelsespligt – bebyrdende retsakt – appel åbenbart ugrundet«

Angående: Appel af kendelse afsagt af EU-Personaleretten (Første Afdeling) den 25. november 2009 i sag F-11/09, Marcuccio mod Kommissionen, med påstand om ophævelse af denne kendelse.

Udfald: Appellen forkastes. Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler de sagsomkostninger, som Europa-Kommissionen har afholdt i appelsagen.

Sammendrag

1. Tjenestemænd – bebyrdende afgørelse – begrundelsespligt – rækkevidde

(Tjenestemandsvedtægten, art. 25)

2. Tjenestemænd – bebyrdende retsakt – begreb – afslag på en ansøgning om godtgørelse af udgifter til lægebehandling med 100% efter en afvisning af at anerkende, at der foreligger en alvorlig sygdom – ikke omfattet

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90)

1. Begrundelsespligten har til formål dels at give afgørelsens adressat oplysninger, der er tilstrækkelige til, at denne kan vurdere, om afgørelsen er korrekt eller behæftet med en mangel, hvorefter dens lovlighed kan anfægtes, dels at gøre det muligt for Domstolen at udøve sin kontrol med hensyn til afgørelsens lovlighed. Den begrundelse, der er relevant ved vurderingen af lovligheden af den omtvistede afgørelse, er ligeledes den, der er anført i afgørelsen om afslag på klagen.

(jf. præmis 32 og 33)

Henvisning til: Domstolen, 26. november 1981, sag 195/80, Michel mod Parlamentet, præmis 22; Retten, 8. september 2009, sag T-404/06 P, ETF mod Landgren, præmis 108; Retten, 9. december 2009, sag T-377/08 P, Kommissionen mod Birkhoff, præmis 64; Retten, 21. juni 2010, sag T-284/09 P, Meister mod KHIM, præmis 21

2. I mangel af nye oplysninger er afslaget på en ansøgning om godtgørelse af udgifter til lægebehandling med 100%, som en tjenestemand har indgivet efter ansættelsesmyndighedens afvisning af at anerkende, at han lider af en alvorlig sygdom, der i henhold til vedtægtens artikel 72 giver ret til en sådan godtgørelse, ikke en bebyrdende retsakt, for så vidt som afslaget på ingen måde ændrer hans retsstilling.

(jf. præmis 45)

Henvisning til: Retten, 9. september 2008, sag T-143/08, Marcuccio mod Kommissionen, præmis 39-41, og sag T-144/08, Marcuccio mod Kommissionen, præmis 32-34, stadfæstet af Domstolen, 9. december 2009, sag C-513/08 P, Marcuccio mod Kommissionen, præmis 53, og sag C-528/08 P, Marcuccio mod Kommissionen, præmis 44
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssøgsmål – frister – begyndelsestidspunkt – afgørelse truffet af Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), hvorefter acrylamid identificeres som et særligt problematisk stof – retsakt, der kun offentliggøres på internettet – ikke-anvendelse af artikel 102, stk. 1, i Rettens procesreglement

(Art. 263, stk. 6, TEUF; Rettens procesreglement, art. 101, stk. 1, og art. 102, stk. 1; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1907/2006, art. 57 og 59)

Sammendrag

Selv om klagerne i henhold til artikel 263, stk. 6, TEUF skal indgives inden to måneder, efter at retsakten, alt efter sin art, er offentliggjort eller meddelt klageren eller, i mangel heraf, senest to måneder efter, at klageren har fået kendskab til den, giver denne bestemmelse ikke nogen anvisning på, hvordan den omhandlede offentliggørelse skal foretages, og begrænser ikke en offentliggørelse i denne bestemmelses forstand til bestemte offentliggørelsesmetoder. En offentliggørelse i bestemmelsens forstand kan således ikke udelukkende bestå i en offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende .

I forbindelse med en klage over en afgørelse truffet af Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), der identificerer acrylamid som et særligt problematisk stof, som opfylder kriterierne i artikel 57 i forordning nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), og optager acrylamid på kandidatlisten over stoffer, der senere skal optages i bilag XIV til nævnte forordning, i overensstemmelse med denne forordnings artikel 59, skal denne søgsmålsfrist på to måneder ikke beregnes fra udløbet af den 14. dag efter datoen for offentliggørelsen af den nævnte afgørelse. Procesreglementets artikel 102, stk. 1, som indeholder en sådan regel, finder ifølge sin ordlyd kun anvendelse på retsakter, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og kan ikke anvendes videre end sin ordlyd på retsakter, der er offentliggjort på anden måde, som den nævnte afgørelse truffet af ECHA, for hvilken forordning nr. 1907/2006 kun foreskriver offentliggørelse på internettet.

Da søgsmålsfristen mod en sådan afgørelse derfor skal beregnes i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 101, stk. 1, og den i denne bestemmelse fastsatte søgsmålsfrist derfor under hensyntagen til afstandsfristen på ti dage var udløbet på dagen for søgsmålets indgivelse, må søgsmålet betragtes som anlagt for sent og skal således afvises.

(jf. præmis 30, 32-34, 39, 40 og 43)