Sag C-209/07

Competition Authority

mod

Beef Industry Development Society Ltd

og

Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court)

»Konkurrence — artikel 81, stk. 1, EF — begrebet »aftale, som har til formål at begrænse konkurrencen« — aftale om begrænsning af produktionskapaciteten — oksekød«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat V. Trstenjak fremsat den 4. september 2008 I ‐ 8641

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. november 2008 I ‐ 8674

Sammendrag af dom

For at falde ind under forbuddet i artikel 81, stk. 1, EF skal en aftale have »til formål eller til følge at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen inden for fællesmarkedet«. Det alternative forhold i denne betingelse — hvilket ses af bindeordet »eller« — medfører, at det er nødvendigt først og fremmest at tage aftalens egentlige formål i betragtning, hvorved der må tages hensyn til den økonomiske sammenhæng, hvori den skal gælde. Ved vurderingen af, om en aftale er forbudt i medfør af artikel 81, stk. 1, EF, er det ikke nødvendigt at tage hensyn til dens konkrete virkninger, når det fremgår, at aftalen har til formål at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen inden for det fælles marked. Hvis en analyse af bestemmelserne i den pågældende aftale imidlertid ikke med tilstrækkelig klarhed viser, at konkurrencen vil lide skade, må der foretages en undersøgelse af dens virkninger, og for at den kan anses for forbudt, må der foreligge omstændigheder, der tilsammen viser, at konkurrencen faktisk er blevet hindret eller mærkbart indskrænket eller fordrejet. Sondringen mellem »overtrædelser med konkurrencebegrænsende formål« og »overtrædelser med konkurrencebegrænsende virkning« skyldes den omstændighed, at visse former for hemmelige aftaler mellem virksomheder i sagens natur kan betragtes som skadelige for de normale konkurrencevilkår. (jf. præmis 15-17)

Ved undersøgelsen af, om en aftale er omfattet af forbuddet i artikel 81, stk. 1, EF, skal der lægges vægt på ordlyden af bestemmelserne og målområderne. Selv om det i denne forbindelse antages, at det er godtgjort, at parterne i en aftale har handlet uden subjektiv hensigt om at begrænse konkurrencen, men med det formål at afhjælpe virkningerne af en krise i sektoren, er sådanne betragtninger ikke relevante ved anvendelsen af den nævnte bestemmelse. En aftale kan således antages at have et restriktivt formål, selv om den ikke udelukkende har til formål at begrænse konkurrencen, men ligeledes forfølger andre, lovlige mål. En argumentation, hvorefter målet med en aftale mellem konkurrerende virksomheder ikke er at skade konkurrencen og forbrugernes velfærd, men at rationalisere en virksomhedssektor for at gøre den mere konkurrencedygtig ved at nedbringe den for store produktionskapacitet, uden derved at eliminere den, kan ikke lægges til grund. Det er først inden for rammerne af artikel 81, stk. 3, EF, at sådanne overvejelser i givet fald kan undersøges med henblik på at opnå en fritagelse fra det i artikel 81, stk. 1, fastsatte forbud. (jf. præmis 19-21)

De i artikel 81, stk. 1, litra a)-e), EF omhandlede aftaletyper udgør ikke en udtømmende liste over forbudte hemmelige aftaler. (jf. præmis 23)