Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend ° soegsmaal ° bebyrdende akt ° begreb ° oplysninger meddelt af et afregningskontor i anledning af en anmodning om godtgoerelse af udgifter som foelge af sygdom ° ikke omfattet

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 90, stk. 2)

2. Tjenestemaend ° soegsmaal ° forudgaaende administrativ klage ° frist ° klage indgivet fristmaessigt til en inkompetent tjenestegren paa grundlag af oplysninger meddelt af denne tjenestegren ° undskyldelig vildfarelse ° retsvirkninger ° soegsmaalsfristen bevaret

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91)

3. Tjenestemaend ° social sikring ° sygesikring ° udgifter som foelge af sygdom ° begreb ° udgifter vedroerende et boernepsykologisk undervisningsprogram ° program, der er tilrettelagt og gennemfoeres i en skole af personer uden laegelig eller paramedicinsk uddannelse ° ikke omfattet

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 72, stk. 1)

4. Tjenestemaend ° social sikring ° sygesikring ° afregningskontorer ° behandling af anmodninger om godtgoerelse ° naermere bestemmelser

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 72; sygesikringsordningen, art. 20)

5. Retspleje ° staevning ° formkrav ° kort fremstilling af soegsmaalsgrundene

(EOEF-statutten for Domstolen, art. 19; Domstolens procesreglement, art. 38, stk. 1)

6. Tjenestemaend ° social sikring ° sygesikring ° udgifter som foelge af sygdom ° godtgoerelse ° betingelser ° bedoemmelse under hensyn til de faktiske og retlige omstaendigheder i forbindelse med den enkelte anmodning

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 72, stk. 1)

7. Faellesskabsret ° principper ° beskyttelse af den berettigede forventning ° betingelser

8. Tjenestemaend ° administrationens omsorgspligt ° raekkevidde ° graenser

Sammendrag

1. Som akter, der indeholder et klagepunkt i vedtaegtens artikel 90, stk. 2' s forstand, kan alene betragtes akter, der hidroerer fra ansaettelsesmyndigheden, og som direkte vedroerer et bestemt retsforhold. Den blotte tilkendegivelse af, at der i fremtiden vil blive truffet en bestemt afgoerelse, skaber hverken rettigheder eller dertil svarende forpligtelser for vedkommende person.

Oplysninger, som meddeles af et afregningskontor i anledning af en anmodning om godtgoerelse af udgifter som foelge af sygdom, og hvoraf det fremgaar, at en afgoerelse vil blive truffet senere, udgoer ikke en akt, der indeholder et klagepunkt i den naevnte bestemmelses forstand.

2. Manglende overholdelse af fristerne i henhold til vedtaegtens artikel 90, stk. 2, er ikke til hinder for, at en forudgaaende administrativ klage eller et soegsmaal, der er rettet mod afvisningen af denne klage, antages til paakendelse, naar klageren eller sagsoegeren har vaeret i undskyldelig vildfarelse.

Begrebet undskyldelig vildfarelse skal, naar der er tale om soegsmaalsfrister, der er ufravigelige og derfor hverken kan fraviges af domsmyndigheden eller af parterne, fortolkes indskraenkende og kan kun angaa ekstraordinaere omstaendigheder, f.eks. hvor den paagaeldende institution har udvist en adfaerd, der i sig selv eller i afgoerende omfang har vaeret egnet til at fremkalde en undskyldelig vildfarelse hos en retsundergiven, der har handlet i god tro og med den omhu, som kraeves af en normalt paapasselig person. I dette tilfaelde boer administrationen nemlig ikke kunne paaberaabe sig sin egen tilsidesaettelse af principperne om retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning, som gav anledning til den indtrufne vildfarelse.

Det udgoer et tilfaelde af undskyldelig vildfarelse, saaledes at soegsmaalsfristen bevares, saafremt der ° rettidigt efter vedtaegten ° indgives en klage til en inkompetent tjenestegren paa grundlag af forkerte oplysninger meddelt af denne tjenestegren, der blot har returneret klagen til klageren uden at fremsende den til den faktisk kompetente tjenestegren, der af denne grund har modtaget den for sent.

3. Udgifterne til en boernepsykologisk specialundervisning, der meddeles som led i en specialundervisning paa en skole, og som hverken er blevet tilrettelagt eller gennemfoert af personer, der i henhold til lovgivningen har autorisation til at udoeve laegegerning eller paramedicinsk virksomhed, eller af en forskriftsmaessigt godkendt laegelig eller paramedicinsk institution, kan ikke ligestilles med udgifter som foelge af sygdom, der kan godtgoeres i medfoer af vedtaegtens artikel 72, stk. 1.

4. Artikel 20 i sygesikringsordningen har til formaal at muliggoere en pragmatisk og effektiv afregning af anmodninger om godtgoerelse inden for den faelles sygesikringsordning. Fordelingen af anmodningerne mellem de forskellige afregningskontorer er af ren geografisk karakter og indebaerer ikke nogen fordeling af forskellige befoejelser eller forskellige opgaver mellem disse kontorer. Den omstaendighed, at en anmodning om godtgoerelse, der er indgivet til et afregningskontor, er blevet oversendt til et andet kontor for at undgaa en afbrydelse i behandlingen af anmodningen, kan derfor ikke goere den afgoerelse ulovlig, der er truffet som svar paa anmodningen om godtgoerelse.

5. Staevningen skal indeholde en kort fremstilling af soegsmaalsgrundene. Den skal derfor redegoere for den soegsmaalsgrund, paa hvilken sagen bygger, hvorfor en rent abstrakt angivelse af den ikke opfylder kravene ifoelge statutten for Domstolen og procesreglementet.

En soegsmaalsgrund, der ikke er blevet fremstillet kort i staevningen, maa under hensyn til forbuddet mod at fremsaette nye anbringender under sagens behandling ikke forklares naermere i replikken.

6. Det paahviler ansaettelsesmyndigheden i forbindelse med hver enkelt anmodning om godtgoerelse af udgifter som foelge af sygdom at fastslaa, om betingelserne for godtgoerelse ifoelge vedtaegtens artikel 72, stk. 1, er opfyldt paa grundlag af de faktiske og retlige omstaendigheder, som oplyses af den paagaeldende, uden at vaere bundet af en afgoerelse, der tidligere er truffet paa grundlag af andre eller mindre fuldstaendige oplysninger.

Den omstaendighed, at administrationen har indvilget i at godtgoere visse udgifter, som en tjenestemand har afholdt, i medfoer af den faelles sygesikringsordning, giver ikke tjenestemanden et retskrav paa godtgoerelse af lignende udgifter i fremtiden, naar administrationen ikke har givet nogen bestemt garanti.

7. Retten til at kraeve beskyttelse af den berettigede forventning omfatter enhver borger, der er i en situation, hvoraf det fremgaar, at en administrativ myndighed i Faellesskabet har fremkaldt begrundede forhaabninger hos ham. Derimod kan ingen tjenestemand paaberaabe sig en tilsidesaettelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, saafremt han ikke har faaet bestemte garantier fra administrationen.

8. Administrationens omsorgspligt i forhold til dens ansatte er udtryk for den balance mellem gensidige rettigheder og forpligtelser, som vedtaegten har skabt i forholdet mellem EF-administrationen og de EF-ansatte. Denne pligt indebaerer navnlig, at ansaettelsesmyndigheden, naar den traeffer afgoerelse om forhold vedroerende en tjenestemand, skal tage samtlige omstaendigheder i betragtning, der kan vaere bestemmende for dens afgoerelse, og at den herved skal tage hensyn til ikke blot tjenestens, men tillige til den paagaeldende tjenestemands interesse. Beskyttelsen af tjenestemaendenes rettigheder og interesser skal dog altid ske inden for rammerne af de gaeldende bestemmelser.