ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - adgang til beskæftigelse samt arbejdsvilkår - ligebehandling - undtagelser - foranstaltninger til fremme af lige muligheder for mænd og kvinder - nationale bestemmelser, som fastsætter visse foranstaltninger til fremme af kvinders ansættelsesmuligheder i den offentlige forvaltning - lovligt - betingelse

(Rådets direktiv 76/207, art. 2, stk. 1 og 4)

Sammendrag

$$Artikel 2, stk. 1 og 4, i direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår er ikke til hinder for en national ordning,

- hvorefter der ved en konkret udvælgelse af ansøgere - hvis en kvindelig og mandlig ansøger er lige kvalificeret - gives kvinder en fortrinsstilling inden for sektorer i den offentlige forvaltning, hvor de er underrepræsenteret, såfremt dette er nødvendigt for at opfylde de bindende målangivelser i planen til fremme af kvinder, medmindre der findes andre, mere tungtvejende retlige grunde til hinder herfor, forudsat ordningen sikrer, at ansøgningerne bedømmes objektivt under hensyntagen til alle ansøgeres særlige, personlige forhold,

- hvorefter de bindende målangivelser i planer til fremme af kvinder skal foreskrive, at tidsbegrænsede stillinger på det videnskabelige område og for videnskabelige assistenter mindst skal besættes med så stor en andel af kvinder, som disse udgør af kandidaterne, doktoranderne og de studerende inden for det pågældende fagområde,

- som med det formål at bekæmpe underrepræsentationen af kvinder inden for uddannelsesfag, hvor disse er underrepræsenteret, og hvor ikke kun staten uddanner, tildeler mindst halvdelen af uddannelsespladserne til kvinder, medmindre antallet af kvindelige ansøgere er utilstrækkeligt, uanset at der er truffet egnede foranstaltninger til at gøre kvinder opmærksomme på de ledige uddannelsespladser,

- som inden for områder, hvor kvinder er underrepræsenteret, garanterer, at de kvindelige ansøgere, der er lige så godt kvalificerede til en stilling som de mandlige ansøgere, og som opfylder alle de nødvendige eller udtrykkeligt fastsatte betingelser, indkaldes til en samtale forud for ansættelsen, og

- som vedrører sammensætningen af organer, der repræsenterer arbejdstagerne, samt af repræsentantskaber og af bestyrelser, og som henstiller, at de lovregler, der vedtages til gennemførelse af ordningen, tager hensyn til det foreskrevne formål om, at mindst halvdelen af medlemmerne af disse organer er kvinder.

(jf. præmis 38, 44, 55, 63, 66 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Statsstøtte - støtteprojekter - Kommissionens undersøgelse - den indledende fase og den kontradiktoriske fase - formålet med den indledende fase - Kommissionens forpligtelse til at undersøge alle de faktiske og retlige omstændigheder, som den pågældende stat har fremlagt, og som de interesserede parter har givet oplysninger om - forpligtelse til at indlede den kontradiktoriske procedure i tilfælde af vanskeligheder ved undersøgelsen af, om støtten er forenelig med fællesmarkedet

(EF-traktaten, art. 93, stk. 2 og 3 (nu art. 88, stk. 2 og 3, EF))

Sammendrag

$$Proceduren i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2 (nu artikel 88, stk. 2, EF), er uundværlig, når Kommissionen støder på alvorlige vanskeligheder ved undersøgelsen af, om en støtte er forenelig med fællesmarkedet. Kommissionen kan derfor kun begrænse sig til den indledende fase i medfør af traktatens artikel 93, stk. 3, i forbindelse med godkendelse af støtte, såfremt den efter en foreløbig undersøgelse kan nå til den opfattelse, at støtten er forenelig med traktaten. Kommissionen kan ikke erklære statsstøtte, der ved visse af sine gennemførelsesforanstaltninger tilsidesætter andre traktatbestemmelser, forenelig med fællesmarkedet. Hvis Kommissionen på grundlag af den foreløbige undersøgelse imidlertid når til den modsatte opfattelse eller ikke har kunnet overvinde alle vanskelighederne ved bedømmelsen af, om støtten er forenelig med fællesmarkedet, skal den indhente alle de nødvendige udtalelser og med henblik herpå indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2.

Den indledende fase af proceduren i traktatens artikel 93, stk. 3, har alene til formål at give Kommissionen tid til at overveje og undersøge sagen i så tilstrækkeligt omfang, at den kan danne sig en umiddelbar opfattelse af de anmeldte støtteprojekter og - uden at det er nødvendigt at foretage en grundig undersøgelse - enten fastslå, at de er forenelige med traktaten, eller konstatere, at de giver anledning til tvivl om foreneligheden med traktaten. Kommissionen er herunder forpligtet til at undersøge alle de faktiske og retlige omstændigheder, som de personer, virksomheder og sammenslutninger, hvis interesser måtte være berørt af støtten, har forelagt den. Det er således både på baggrund af de oplysninger, den pågældende stat har fremlagt, og oplysningerne fra eventuelle klagere, at institutionen skal foretage sin bedømmelse under den indledende undersøgelse i medfør af traktatens artikel 93, stk. 3.

(jf. præmis 33-35)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem - tjenesteydelser - bestemmelse af det afgiftsmæssige tilknytningssted - sammensat ydelse vedrørende bortskaffelse af affald - tilbagebetaling af afgiften til afgiftspligtige, der ikke er etableret i medlemsstaten - nægtelse af tilbagebetaling i tilfælde, hvor afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet, har fået tildelt en hovedentreprise, men hvor de har overdraget udførelsen af en del af arbejdet i henhold til kontrakten til en afgiftspligtig person, der er etableret i indlandet - ikke tilladt

(Rådets direktiv 77/388, art. 9, stk. 1, og Rådets direktiv 79/1072, art. 2)

Sammendrag

$$Ved afgørelsen af, om en sammensat ydelse i sin helhed i relation til merværdiafgiften skal henføres under artikel 9, stk. 1, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, hvorefter der ved leveringsstedet for en tjenesteydelse forstås det sted, hvor den, der yder tjenesten, har etableret enten hjemstedet for sin økonomiske virksomhed eller et fast forretningssted, eller under samme artikels stk. 2, litra c), fjerde led, hvorefter leveringsstedet for tjenesteydelser i forbindelse med arbejde udført på løsøregenstande er det sted, hvor disse tjenesteydelser faktisk udføres, skal der lægges vægt på at sikre en rationel og ensartet afgiftspålæggelse.

Når hovedentreprenøren i forbindelse med en sammensat ydelse med hensyn til bortskaffelse af affald har hjemsted eller fast forretningssted i en medlemsstat, skal den tjenesteydelse, som han udfører, således anses for at være præsteret i denne medlemsstat, selv om han overdrager det til en underentreprenør, som er momspligtig i en anden medlemsstat, at udføre den egentlige bortskaffelse af affaldet, og betaler merværdiafgift af denne ydelse. Da betingelserne for tilbagebetaling af merværdiafgiften i henhold til ottende direktiv 79/1072 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Foranstaltninger til tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet - således er opfyldt, er hovedentreprenøren i henhold til ottende direktivs artikel 2, berettiget til at kræve den merværdiafgift, der er erlagt i den anden medlemsstat, tilbagebetalt.

En medlemsstat tilsidesætter derfor de forpligtelser, som der påhviler den i henhold til dette direktiv, og særlig direktivets artikel 2, når den nægter at tilbagebetale merværdiafgift til afgiftspligtige personer - der er etableret i en anden medlemsstat og har fået tildelt en hovedentreprise på en sammensat tjenesteydelse vedrørende bortskaffelse af affald - som disse har skullet svare, når de har overdraget udførelsen af en del af et arbejde i henhold til en sådan kontrakt til en afgiftspligtig person, der er etableret i indlandet.

( jf. præmis 40, 53 og 54 samt domskonkl. 1 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug EUGFL regnskabsafslutning endeligt afslag på finansiering af visse udgifter nødvendigheden af en forudgående kontradiktorisk procedure

2. Institutionernes retsakter begrundelse pligt rækkevidde beslutning om afslutning af regnskaber over udgifter finansieret af EUGFL

(EF-traktaten, art. 190 (nu art. 253 EF))

3. Landbrug fælles landbrugspolitik finansiering gennem EUGFL principper udgifternes overensstemmelse med fællesskabsreglerne medlemsstaternes kontrolforpligtelse

(Rådets forordning nr. 729/70, art. 8, stk. 1)

4. Landbrug EUGFL regnskabsafslutning retssikkerhedsprincippet Kommissionens fortolkning af de relevante bestemmelser fortolkning, der fraviger ordlyden af disse bestemmelser ikke bindende karakter

Sammendrag

1. Den endelige beslutning vedrørende afslutningen af årsregnskaberne træffes efter en særlig kontradiktorisk sagsbehandling, hvorunder medlemsstaterne sikres fuld garanti for at kunne fremføre alle deres synspunkter.

( jf. præmis 47 )

2. En beslutning om afslutning af regnskaber over udgifter finansieret af EUGFL, hvorved det afslås at finansiere en del af de anmeldte udgifter, kræver ikke en detaljeret begrundelse, når den berørte regering selv har medvirket direkte i processen forud for beslutningens vedtagelse og derfor kender Kommissionens begrundelse for at afslå at lade EUGFL finansiere de omtvistede udgifter.

( jf. præmis 48 )

3. Artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 729/70 om finansiering af den fælles landbrugspolitik pålægger medlemsstaterne en generel forpligtelse til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de af EUGFL finansierede foranstaltninger virkelig er blevet gennemført på behørig måde, selv om den konkrete fællesskabsretsakt ikke udtrykkeligt foreskriver vedtagelse af denne eller hin kontrolforanstaltning.

( jf. præmis 62 )

4. Kravet om en klar retstilstand indebærer, at en bestemmelse skal gøre det muligt for de berørte at få et nøjagtigt kendskab til omfanget af de forpligtelser, der herved pålægges dem. Kommissionen kan derfor ikke på tidspunktet for regnskabsafslutningen for EUGFL anvende en fortolkning, som ikke svarer til ordlyden af de relevante konkrete bestemmelser, og som følgelig ikke er nødvendig.

Det følger heraf, at når konkrete fællesskabsbestemmelser allerede fastsætter en ordning, der på behørig måde sikrer forsvarlig økonomisk forvaltning og omkostningseffektivitet for de afholdte udgifter, kan der ikke af de almindelige bestemmelser på det pågældende område udledes yderligere konkrete krav, som ikke findes i disse konkrete bestemmelser, og som pålægger de kompetente organer og deres kontrahenter yderligere forpligtelser.

( jf. præmis 72 og 73 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - Kommissionens godkendelse - generelle og individuelle beslutninger - vedtagelse af individuelle beslutninger om godkendelse af støtte, der ikke er omfattet af de kategorier af støtte, der godkendes ved en generel beslutning - kompetence

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c), og art. 95; generel beslutning nr. 3855/91, art. 1, stk. 1]

2. EKSF - støtte til jern- og stålindustrien - Kommissionens godkendelse - betingelser - princippet om ydelse af støtte én gang for alle finder ikke anvendelse

(EKSF-traktaten, art. 95, stk. 1)

Sammendrag

1. Artikel 1, stk. 1, i den femte kodeks om fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien indeholder ikke et generelt forbud mod støtte, men præciserer blot i almindelige vendinger rækkevidden af den undtagelse, som er fastsat i EKSF-traktatens artikel 4, litra c).

I øvrigt skal artikel 1, stk. 1, i den nævnte støttekodeks fortolkes således, at Kommissionen ikke i medfør af den nævnte støttekodeks og ved hjælp af de forenklede procedurer, som er fastsat i kodeksen, har kompetence til at godkende støtte, som ikke er omfattet af kodeksens artikel 2-5, men at den derimod, under anvendelse af EKSF-traktatens artikel 95, har kompetence til at træffe supplerende generelle eller individuelle foranstaltninger, hvorefter der efter samstemmende og enstemmig udtalelse fra Rådet godkendes støtte, der ikke er omfattet af denne støttekodeks.

Retten har derfor med rette fastslået dels, at den femte kodeks om fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien kun er et bindende regelsæt for så vidt angår de former for støtte, der er forenelige med EKSF-traktaten, som kodeksen opregner, dels, at Kommissionen kan gøre brug af sin kompetence i henhold til EKSF-traktatens artikel 95 til at vedtage individuelle beslutninger.

( jf. præmis 39, 42 og 43 )

2. Ganske vist kan Kommissionen med hjemmel i EKSF-traktatens artikel 95, stk. 1, under ingen omstændigheder godkende tildeling af statsstøtte, som ikke er uomgængeligt nødvendig for at opfylde traktatens formål, og som er egnet til at skabe konkurrencefordrejninger på det fælles stålmarked.

Imidlertid kan det hverken udledes af den pågældende bestemmelse eller det heri indeholdte nødvendighedsprincip, at statsstøtte til omstrukturering af en virksomhed kun er uomgængeligt nødvendig, såfremt den ydes én gang.

En sådan fortolkning af EKSF-traktatens artikel 95, stk. 1, ville ikke være i overensstemmelse med bestemmelsens formål, som er, at Kommissionen tillægges kompetence til at gribe ind over for uforudsete situationer under hensyn til udviklingen på markedet. En anvendelse af princippet om »én gang for alle« ville således være en urimelig begrænsning af de former for statsstøtte, som kunne anses for uomgængeligt nødvendige i henhold til bestemmelsen, og Kommissionen ville herved være afskåret fra i hvert enkelt tilfælde at undersøge, om en påtænkt omstruktureringsstøtte er uomgængeligt nødvendig for at opfylde traktatens målsætninger.

( jf. præmis 53, 54 og 55 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fri bevægelighed for personer - arbejdstagere - ligebehandling - nedsættelse af størrelsen af den pension, som en vandrende arbejdstager modtager, under hensyn til en pension, som hans ægtefælle er tilkendt i medfør af en ordning i en anden medlemsstat - ægtefællens pension medfører ikke en forhøjelse af familiens samlede indtægter - ulovligt

(EF-traktaten, art. 48 (efter ændring nu art. 39 EF))

Sammendrag

$$Mister en arbejdstager en social fordel eller begrænses denne blot som følge af, at der tages hensyn til, at hans ægtefælle modtager en ydelse af samme art i medfør af en anden medlemsstats lovgivning, i en situation, hvor tildelingen af denne sidste ydelse for det første ikke har medført en forhøjelse af familiens samlede indtægter, og for det andet er ledsaget af en tilsvarende nedsættelse af arbejdstagerens egen pension i medfør af lovgivningen i samme medlemsstat, er dette en hindring for arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet. Et sådant resultat vil afholde EF-arbejdstagere fra at udøve deres ret til fri bevægelighed og er derfor en hindring for denne frihed, som er fastslået i traktatens artikel 48 (efter ændring nu artikel 39 EF).

Når de kompetente myndigheder under disse betingelser anvender en bestemmelse, der

- fastsætter størrelsen af en gift arbejdstagers alderspension

- bestemmer, at størrelsen af denne pension nedsættes som følge af en pension, hans ægtefælle modtager i medfør af en ordning i en anden medlemsstat, men

- fastsætter en undtagelse til forbuddet mod samtidig udbetaling af ydelser i tilfælde, hvor pensionen, som modtages andetsteds fra, er mindre end et vist beløb,

er traktatens artikel 48 til hinder for, at myndighederne nedsætter størrelsen af den alderspension, som en vandrende arbejdstager modtager, under hensyn til en pension, som arbejdstagerens ægtefælle modtager i medfør af en ordning i en anden medlemsstat, når tildelingen af denne sidste pension ikke medfører en forhøjelse af familiens samlede indtægter.

( jf. præmis 41, 42 og 45 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Traktatbrudssøgsmål - bevis for traktatbruddet - Kommissionens bevisbyrde - fremlæggelse af retlige og faktiske omstændigheder, som den pågældende medlemsstat har henvist til - sidstnævnte kan ikke påberåbe sig, at nævnte omstændigheder ikke har konkret karakter

(EF-traktaten, art. 5 og 169 (nu art. 10 EF og 226 EF))

2. Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem - levering af tjenesteydelser mod vederlag - begreb - vejanlæg, der stilles til rådighed mod betaling af vejafgift - omfattet

(Rådets direktiv 77/388, art. 2, nr. 1)

3. Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem - afgiftspligtige - offentligretlige organer - ingen afgiftspligt for virksomhed, der er udøvet i egenskab af offentlig myndighed - begreb

(Rådets direktiv 77/388, art. 4, stk. 5)

Sammendrag

1. Selv om det under en traktatbrudssag i medfør traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) påhviler Kommissionen at godtgøre, at det påståede traktatbrud foreligger, kan medlemsstaten ikke påberåbe sig, at de retlige omstændigheder og de former for national praksis, som Kommissionen har anført, ikke har konkret karakter, og dermed ikke påstå sagen afvist, når institutionen i vidt omfang er afhængig af de oplysninger, som den pågældende medlemsstat har meddelt, idet sidstnævnte er forpligtet til at lette Kommissionen i gennemførelsen af dens opgave.

( jf. præmis 15, 16 og 17 )

2. Det forhold, at vejanlæg stilles til rådighed mod betaling af en vejafgift, udgør levering af en tjenesteydelse mod vederlag i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 2, nr. 1, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter. Benyttelsen af vejanlægget er betinget af betaling af en vejafgift, som er fastsat på grundlag af det benyttede køretøj og den tilbagelagte strækning. Der består således en direkte og nødvendig sammenhæng mellem den leverede tjenesteydelse og den modtagne modværdi erlagt i penge.

( jf. præmis 29 og 30 )

3. To kumulative betingelser skal være opfyldt, for at den regel om offentligretlige organers fritagelse for merværdiafgift - der er fastsat i artikel 4, stk. 5, første afsnit, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - finder anvendelse med hensyn til virksomhed eller transaktioner, som de varetager i egenskab af offentlig myndighed, nemlig et offentligretligt organs udøvelse af virksomhed og udøvelse af virksomhed, der varetages i egenskab af offentlig myndighed. Hvad angår sidstnævnte betingelse er den virksomhed, der varetages i egenskab af offentlig myndighed, den, som varetages af offentligretlige organer på grundlag af deres særlige retlige status, hvilket dog ikke omfatter den virksomhed, som de pågældende organer udøver på samme retlige vilkår som private erhvervsdrivende.

( jf. præmis 34 og 35 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Medlemsstater - forpligtelser - traktatbrud - opretholdelse af en med faellesskabsretten uforenelig national bestemmelse - ulovligt, uanset om den paagaeldende faellesskabsretlige bestemmelse er umiddelbart anvendelig

2 Institutionernes retsakter - direktiver - medlemsstaternes gennemfoerelse - direktiv, hvis formaal er at skabe rettigheder for borgerne - inkorporering uden lovgivningsvirksomhed - ikke tilladt

Sammendrag

1 En national lovgivnings uoverensstemmelse med faellesskabsretlige bestemmelser, ogsaa hvor disse sidste er umiddelbart anvendelige, kan kun fjernes helt ved bindende interne regler med samme retlige karakter som de regler, de aendrer.

2 Direktivbestemmelser skal gennemfoeres ved bestemmelser, hvis bindende virkning er uomtvistelig, og som er tilstraekkelig specifikke, bestemte og klare til, at de er i overensstemmelse med retssikkerhedsprincippet, som indebaerer, at de af direktivet omfattede personer i det omfang, det ved direktivet tilsigtes at skabe rettigheder for den enkelte, saettes i stand til at faa fuldt kendskab til deres rettigheder.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnaermelse af lovgivningerne - batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer - direktiv 91/157 - medlemsstaternes pligt til at udarbejde saerlige programmer med henblik paa at naa bestemte maal - raekkevidde

(Raadets direktiv 91/157, art. 6)

Sammendrag

$$Artikel 6 i direktiv 91/157 om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer, paalaegger for at naa maalene med direktivet medlemsstaterne at udarbejde programmer og dernaest at kontrollere og ajourfoere dem regelmaessigt.

I denne forbindelse foelger det af artiklens ordlyd og af direktivets generelle opbygning, at de forskellige problemer i forbindelse med saerligt affald som batterier og akkumulatorer skal loeses inden for en praecis tidsplan. Den omstaendighed, at der i forhold til direktivets maal er opnaaet visse resultater inden udloebet af direktivets frist for gennemfoerelse af programmerne, fritager ikke en medlemsstat for at udarbejde programmerne. Denne forpligtelse kan ikke opfyldes ved ivaerksaettelse af punktvise konkrete foranstaltninger eller ordninger paa delomraader.

Positive foranstaltninger truffet i overensstemmelse med maalene i artikel 6, stk. 1, som kun udgoer en raekke regulerende indgreb og enkeltstaaende handlinger, og som ikke har karakter af planlaegning og strukturering med henblik paa at naa maalene, kan heller ikke anses for at vaere programmer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artiklen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Fri bevaegelighed for personer - etableringsfrihed - registrering af luftfartoejer i en medlemsstat - krav for andre medlemsstaters borgere om mindst et aars bopael eller etablering - ulovligt

(EF-traktaten, art. 6 og 52 (efter aendring nu art. 12 EF og 43 EF))

2 Medlemsstater - forpligtelser - traktatbrud - opretholdelse af en med faellesskabsretten uforenelig national bestemmelse - begrundelse med henvisning til gaeldende forvaltningspraksis til sikring af traktatens anvendelse - ulovligt

Sammendrag

1 En medlemsstats bestemmelser, som fastsaetter en saerordning for fysiske og juridiske personer fra andre medlemsstater vedroerende registrering af luftfartoejer, der kraever mindst et aars bopael eller etablering i den paagaeldende medlemsstat for at faa luftfartoejet indfoert i registret, udgoer en forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet, der er forbudt efter traktatens artikel 6 (efter aendring nu artikel 12 EF), og som i strid med traktatens artikel 52 (efter aendring nu artikel 43 EF) hindrer disse personers etableringsfrihed.

2 En administrativ praksis, der efter sin art kan aendres efter forvaltningens forgodtbefindende, og som ikke er bragt til offentlighedens kundskab paa passende maade, kan ikke anses for at udgoere en gyldig opfyldelse af de forpligtelser, traktaten paalaegger medlemsstaterne, som kan bringe et traktatbrud, der beror paa, at den nationale lovgivning er uforenelig med faellesskabsretten, til ophoer.