ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rettens dom (Femte Afdeling) af 22. maj 2008 – NewSoft Technology mod KHIM – Soft (Presto! BizCard Reader)

(Sag T-205/06)

»EF-varemærker – ugyldighedssag – EF-ordmærket Presto! BizCard Reader – de ældre nationale figurmærker Presto – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 52, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 40/94«

EF-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – relative ugyldighedsgrunde – eksistensen af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 65-67)

Angående

Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 19. maj 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 601/2005-2) vedrørende en ugyldighedssag mellem Soft, SA og NewSoft Technology Corp.

Oplysninger vedrørende sagen

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket Presto! BizCard Reader for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16 og 42 – ansøgning nr. 2625457 Indehaver af EF-varemærket: NewSoft Technology Corp. Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Soft, SA Indgiverens varemærke eller tegn: De spanske figurmærker Presto for varer og tjenesteydelser i klasse 9 og 42 Annullationsafdelingens afgørelse: EF-varemærket erklæret ugyldigt Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Rettens dom (Femte Afdeling) af 21. maj 2008 – Enercon mod KHIM (E)

(Sag T-329/06)

»EF-varemærker – ansøgning om E som EF-ordmærke – absolutte registreringshindringer – mangel på fornødent særpræg – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 29 og 30)

Angående

Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 8. september 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 394/2006-1) vedrørende registrering af ordmærket E som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen

Ansøger om EF-varemærket: Enercon GmbH Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »E« for varer i klasse 7, 9 og 17 – ansøgning nr. 3817566 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Rettens dom (Femte Afdeling) af 22. maj 2008 – Radio Regenbogen Hörfunk in Baden mod KHIM (RadioCom)

(Sag T-254/06)

»EF-varemærker – ansøgning om EF-ordmærket RadioCom – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 40, 45, 48, 51 og 54)

Angående

Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 7. juli 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1266/2005-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket RadioCom som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen

Ansøger om EF-varemærket: Radio Regenbogen Hörfunk in Baden Geschäftsführungs-GmbH Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket RadioCom for tjenesteydelser i klasse 35, 38 og 41 – ansøgning nr. 3986023 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Påstand om annullation af afgørelse truffet den 3. februar 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 150/2005-1) vedrørende en sag om ugyldighed mellem på den ene side TIM The International Music Company AG og TTV Tonträger-Vertrieb-2000 GmbH og på den anden side Past Perfect Ltd.
Rettens dom (Syvende Afdeling) af 15. oktober 2008 – REWE-Zentral mod KHIM (Port Louis)

(Sag T-230/06)

»EF-varemærker – ansøgning om EF-ordmærket PORT LOUIS – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – angivelse af de påberåbte varers geografiske oprindelse – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber – varemærker uden særpræg [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 39, 45, 54, 65, 66 og 70-72)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 21. juni 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 25/2006-1) vedrørende ansøgning om registrering af ordmærket PORT LOUIS som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: REWE-Zentral AG Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket Port Louis for varer i klasse 18, 24 og 25 – ansøgning nr. 3664133 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

1) Afgørelsen truffet den 21. juni 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 25/2006-1) annulleres.
2)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked bærer sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Air Products and Chemicals, Inc.
1)

Afgørelserne truffet den 26. september 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sagerne R 353/2006-1, R 354/2006-1, R 355/2006-1 og R 356/2006-1) annulleres i det omfang, hvori de afslår registrering af de ansøgte varemærker for så vidt angår varer og tjenesteydelser, der henhører under klasse 6, 7, 16, 20, 35, 39 og 42 i Nicearrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret, bortset fra »lastepaller af metal«, »lasteramper og lastepaller af metal til brug ved emballering og forsendelse«, »transportpaller af metal«, der henhører under klasse 6, »lastepaller, ikke af metal«, »lasteramper og lastepaller, ikke af metal, til brug ved emballering og forsendelse«, »transportpaller, ikke af metal«, der henhører under klasse 20, samt tjenesteydelsen »udlejning af lastepaller«, der henhører under klasse 39.
99

Alene det tredje dokument, som sagsøgeren har fremlagt — en skrivelse fra DOK ING, dateret den 1. december 2006, og adresseret til sagsøgeren — angår retssager. Den pågældende skrivelse har følgende ordlyd: »Under henvisning til ovennævnte udbudsbekendtgørelse og ordregiverens efterfølgende annullation heraf, giver jeg Dem herved som leder af joint venture-selskabet bemyndigelse til at give procesfuldmagt til Deres advokat med henblik på at anlægge sag mod [AER] for det tab, der er forårsaget af annullationen af udbudsproceduren, ligeledes på vores vegne.« (»With reference to the above tender and the subsequent cancellation by the Contracting Authority, we her[e]by authorize you as the Joint Venture Leader, to instruct your lawyer to take legal action against the European Agency for Reconstruction, for damages caused by the tender cancellation, also on our behalf.«)
Sag anlagt i henhold til artikel 238 EF med påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb, som denne påstår at have til gode i henhold til en kontrakt om finansiel fællesskabsstøtte, der er tildelt projektet »Dark Blue World« (projekt nr. 2002-4212-0103DI010006DE).
24

For det tredje er sagsøgeren af den opfattelse, at det var med urette, at appelkammeret afviste argumentationen om, at det er nødvendigt at afvise ligheden mellem de omhandlede varer, der er omfattet af det ældre varemærke, og tjenesteydelser, der ydes i forbindelse med detailhandel, for at undgå en for vidtgående beskyttelse af varemærker for tjenesteydelser i detailhandel generelt. Ellers vil indehaveren af et varemærke, der er registreret for tjenesteydelser, der præsteres som led i detailhandel, kunne påberåbe sig en beskyttelse for så vidt angår alle de varer, der vil kunne sælges ved detailhandel. Denne risiko, der er forbundet med en for vidtgående beskyttelse, er ikke udelukket, hvilket imidlertid kræves efter de af Domstolen angivne kriterier i Praktiker Bau- und Heimwerkermärkte-dommen, nævnt i præmis 17 ovenfor, hvoraf det fremgår, at præciseringerne var nødvendige for så vidt angår varer eller typer af varer, som tjenesteydelserne vedrører. Det vil således fortsat være muligt at få registreret et varemærke, der omfatter tjenesteydelser, der præsteres som led i detailhandelen med hensyn til samtlige varer i klasse 1-34.
75

Det fremgår således af Harmoniseringskontorets og sagsøgerens samstemmende oplysninger beskrevet ovenfor vedrørende telefonsamtalen den 22. marts 2006, at det var i løbet af denne samtale, at sagsøgeren blev informeret om mangelen i forbindelse med klageskrivelsens sprog. Det fremgår endvidere af klagesagens akter, at den første af de to skrivelser, som blev sendt fra en af sagsøgerens repræsentanter til Harmoniseringskontorets ansatte den , henviser til telefonsamtalen mellem dem og til den omstændighed, at denne vedrørte Harmoniseringskontorets meddelelse af , som ikke var modtaget af sagsøgeren. Under hensyntagen til at denne meddelelse på én side alene vedrørte mangelen i forbindelse med klageskrivelsens sprog, forekommer det rimeligt at udlede heraf, at den omhandlede mangel blev omtalt i løbet af denne telefonsamtale. Desuden er det i den anden skrivelse af , sendt umiddelbart efter den første, anført, at en ny klage, affattet på tysk, er sendt for en sikkerheds skyld under hensyntagen til Harmoniseringskontorets påstand om mangelen i forbindelse med klageskrivelsens sprog.
109

Dels bemærkes — for så vidt som punkt 163 indeholder et obiter dictum, hvorefter en fornyet undersøgelse skal indledes »før dette tidspunkt«, dvs. før femårsdagen for indførelsen af antidumpingtolden — at dette uddrag blot udgør en omskrivning af en anden beretning fra appelorganet, hvilken beretning der henvises til i fodnoten, nemlig punkt 104 i beretningen fra appelorganet af 9. januar 2004 om fornyede undersøgelser ved udløbet af antidumpingforanstaltninger vedrørende korrosionsresistente flade produkter af kulstofholdigt stål hidrørende fra Japan (WT/DS244/AB/R), hvori det anføres, at »en fornyet undersøgelse skal indledes inden udløbet af en periode på fem år efter tidspunktet for indførelsen af tolden«. Det bekræftes således på ingen måde i dette punkt, at der skal indledes en fornyet undersøgelse senest dagen inden udløbet af de gældende foranstaltninger. Under henvisning til behovet for at indlede den fornyede undersøgelse inden udløbet af perioden på fem år fra indførelsen af tolden bekræfter dette punkt derimod, at en kontraherende parts lovgivning, hvorved der gives adgang til at indlede en fornyet undersøgelse helt til slutningen af gyldighedsperioden for de foranstaltninger, den vedrører, skal anses for at være forenelig med artikel 11, stk. 3, i antidumpingaftalen og artikel 21, stk. 3, i antisubsidieaftalen.
Artikel 6 i direktiv 91/414 bestemmer:

»1. Der træffes afgørelse om optagelse af et aktivt stof i bilag I efter fremgangsmåden i artikel 19.

[…]

2. Når en medlemsstat modtager en ansøgning med henblik på optagelse af et aktivt stof i bilag I, skal den uden unødig forsinkelse påse, at ansøgeren tilsender de øvrige medlemsstater og Kommissionen et dossier, der formodes at opfylde kravene i bilag II, samt et dossier i overensstemmelse med bilag III vedrørende mindst et præparat indeholdende det pågældende aktive stof. Kommissionen forelægger Den Stående Komité for Plantesundhed, jf. artikel 19, dossieret til behandling.

3. Med forbehold af stk. 4 fastslås det på anmodning af en medlemsstat og mellem tre og seks måneder efter, at den i artikel 19 nævnte komité har fået dossieret forelagt, efter fremgangsmåden i artikel 20, om dossieret er forelagt i overensstemmelse med kravene i bilag II og III.

4. Hvis det fremgår af vurderingen af det i stk. 2 nævnte dossier, at supplerende oplysninger er nødvendige, kan Kommissionen anmode ansøgeren om at forelægge disse oplysninger. Ansøgeren eller hans befuldmægtigede repræsentant kan af Kommissionen opfordres til at forelægge den sine bemærkninger, især når det overvejes at træffe en ugunstig afgørelse.

[…]«
Påstand om annullation af afgørelse truffet den 15. maj 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1387/2005-2) vedrørende en ansøgning om registrering af et tredimensionelt tegn, der består af et malerfilter påført gul farve tæt på spidsen, som EF-varemærke.
Rettens dom (Ottende Afdeling) af 10. september 2008 – Boston Scientific mod KHIM – Terumo (CAPIO)

(Sag T-325/06)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om CAPIO som EF-ordmærke – ældre nationalt ordmærke CAPIOX – relativ registreringshindring – reel brug – artikel 43, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 40/94 – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94«

1. EF-varemærker – bemærkninger fra tredjemand og indsigelse – behandling af indsigelsen (Rådets forordning nr. 40/94, art. 43, stk. 2 og 3) (jf. præmis 28-34)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 99-102)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. september 2004 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 61/2006-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Terumo Kabushiki Kaisha og Boston Scientific Ltd.

Oplysninger vedrørende sagen

Ansøger om EF-varemærket: Boston Scientific Ltd Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket CAPIO for varer i klasse 10 – ansøgning nr. 2555434 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Terumo Kabushiki Kaisha Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke CAPIOX for varer i klasse 10 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes i sin helhed Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleres





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2006/334/EF af 28. april 2006 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, for så vidt som den udelukker visse udgifter, som Den Italienske Republik har afholdt inden for sektorerne for frugt og grøntsager, mælk og mejeriprodukter, markafgrøder og landudvikling samt vedrørende betalingsfrister.
Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 10. september 2008 – Astex Therapeutics mod KHIM – Protec Health International (astex TECHNOLOGY)

(Sag T-48/06)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EF-figurmærket astex TECHNOLOGY – det ældre EF-ordmærke ASTEX – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – begrænsning af de varer, der er omfattet af varemærkeansøgningen – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 70-72)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 29. november 2005 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 51/2004-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Protec Health International Ltd og Astex Therapeutics Ltd.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Astex Therapeutics Ltd Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket astex TECHNOLOGY for varer i klasse 5 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Protec Health International Ltd Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ordmærket ASTEX for varer i klasse 5 og 24 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
62

Selv om den relevante forbrugers høje grad af opmærksomhed ganske vist sætter forbrugeren i stand til at forstå bilsædernes tekniske karakteristika, således at han kan sikre sig, at bilsæderne passer til det berørte bilmærke, bemærkes i øvrigt, at henset til, at der er tale om varer af samme art, at de omtvistede tegn ligner hinanden, og at det ældre varemærke har en høj grad af særpræg, er den omstændighed, at den relevante offentlighed består af fagfolk, ikke tilstrækkelig til at udelukke, at den relevante offentlighed kan tro, at varerne hidrører fra samme virksomhed eller i givet fald fra økonomisk forbundne virksomheder (jf. i denne retning ALADIN-dommen, præmis 100). Selv om den relevante forbrugers høje grad af opmærksomhed indebærer, at forbrugeren vil indhente oplysninger om bilsæderne og således har mulighed for at undgå at begå fejl med hensyn til, om sæderne passer til det berørte bilmærke, kan dette ikke forhindre, at forbrugeren kan tro, at sæderne med mærket MAGIC SEAT er en del af et nyt varesortiment, som er udviklet af den kendte spanske bilproducent Seat.
75

Hvad angår Forbundsrepublikken Tysklands påstand om, at Kommissionen skulle have udøvet sin skønsmargen i henhold til artikel 24, stk. 2, i forordning nr. 4253/88 for at afgøre, om den tildelte støtte var berettiget, skal det for det første bemærkes, at trods Kommissionens angivelse i de anfægtede beslutninger af, at det i retningslinjerne er defineret, hvad Kommissionen anser for en betydelig ændring, kun kan fortolkes således, at de fastsætter de tilfælde, hvor Kommissionen finder, at en betydelig ændring af finansieringsplanen ikke berettiger at nedsætte af støtten. Det skal nemlig bemærkes, at det følger af selve den gældende lovgivning samt af beslutningerne om tildeling af EF-støtte til de pågældende programmer i de foreliggende sager, at nedsættelse kan forekomme i tilfælde af ændring af finansieringsplanerne, og at nedsættelsen ikke afhænger af Kommissionens skønsmargen. Kommissionen kunne derimod beslutte, at bestemte ændringer ikke gav grundlag for en nedsættelse på baggrund af omstændighederne forbundet med afslutningen af programmeringsperioden og meddele dette til medlemsstaterne for at sikre, at dens afslutningsbeslutninger var gennemsigtige, og for at sikre ligheden mellem de forskellige medlemsstater. Eftersom Kommissionen over for medlemsstaterne havde angivet, hvorledes den påtænkte at udøve sin skønsmargen, kunne den i henhold til retspraksis ikke afvige herfra uden at tilsidesætte ligebehandlingsprincippet (jf. i denne retning Domstolens dom af 28.6.2005, forenede sager C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P — C-208/02 P og C-213/02 P, Dansk Rørindustri m.fl. mod Kommissionen Sml. I, s. 5425, præmis 211). På Forbundsrepublikken Tysklands ansøgning undersøgte Kommissionen nemlig, om ændringerne kunne være godkendt, såfremt de var meddelt i rette tid, hvorved den gav Forbundsrepublikken Tyskland en fordelagtigere behandling end andre medlemsstater, som afholdt sig fra at foretage ændringer, ved at undersøge, som, ikke opfyldte de i retningslinjerne fastsatte betingelser for gennemførelse inden Kommissionens godkendelse.
Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 10. september 2008 – Promat mod KHIM – Puertas Proma (Promat)

(Sag T-300/06)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EF-ordmærket Promat – det ældre EF-figurmærke PROMA – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94«

1. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 52)

Angående

Påstand om annullation af afgørelsen truffet den 4. maj 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1058/2005-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Puertas Proma, SAL og Promat GmbH.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Promat GmbH Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket Promat for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 2, 6, 17, 19, 20 og 42 – ansøgning nr. 803825 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Puertas Proma, SAL Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Særligt figurmærket PROMA for varer og tjenesteydelser i klasse 6, 20 og 39 – ansøgning nr. 239384 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Rettens dom (Tredje Afdeling) af 17. december 2008 –

Italien mod Kommissionen

(Sag T-154/06)

»Den Europæiske Socialfond – nedsættelse af finansielt tilskud – artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 – Kommissionens hensigtsmæssige undersøgelse af sagen – annullationssøgsmål«

Økonomisk og social samhørighed – strukturelle interventioner – fællesskabsstøtte – de nationale myndigheders dybtgående kontrol med, at modtagerne af tilskud overholder finansielle forpligtelser – rækkevidde – erklæring om udgifters forskriftsmæssighed udfærdiget af en tjenestegren, der er uafhængig af den udbetalende tjenestegren – erklæring udgørende et centralt og troværdigt beviselement – Kommissionens forpligtelse til at foretage en ny undersøgelse – foreligger ikke (Rådets forordning nr. 4253/88, art. 23 og 24; Kommissionens forordning nr. 2064/97, art. 8) (jf. præmis 38-43, 50-52, 66-69, 77, 78 og 91)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 1171 af 23. marts 2006 vedrørende nedsættelsen af Den Europæiske Socialfonds oprindelige tilskud til et operationelt program i regionen Sicilien som en del af EF-støtterammen for strukturinterventioner under mål nr. 1 i Italien i perioden 1994-1999.

Konklusion

1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.