I dommens præmis 30-34 fastslog Retten følgende:

»30 Det fastslås, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn, idet den ved på grundlag af dets bestanddele at klassificere CTPHT som stof med akut toksicitet for vandmiljøet i kategori 1 (H400) og med kronisk toksicitet for vandmiljøet i kategori 1 (H410) undlod at opfylde sin forpligtelse til at tage hensyn til alle relevante faktorer og omstændigheder med henblik på at tage behørigt hensyn til den andel, hvormed de 16 [polycykliske aromatiske hydrocarbon]bestanddele [(herefter »PAH’er«)] er til stede i CTPHT, og deres kemiske virkninger.

31 Ifølge baggrundsdokumentets punkt 7.6 antog Kommissionen med henblik på klassificeringen af CTPHT på grundlag af dets bestanddele, at alle PAH’er i CTPHT opløstes i vandfasen og derfor er tilgængelige for vandorganismer. Det nævnes ligeledes, at dette sandsynligvis fører til en overvurdering af toksiciteten af CTPHT, og denne vurdering af toksiciteten, for så vidt som [Water-Accommodated Fraction (WAF)]-sammensætningen var usikker, kunne anses for at være det mest ugunstige scenario.

32 Hverken Kommissionen eller [Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)] har dog over for Retten kunnet godtgøre, at Kommissionen ved klassificeringen af CTPHT som stof med akut toksicitet for vandmiljøet i kategori 1 (H400) og med kronisk toksicitet for vandmiljøet i kategori 1 (H410) ud fra den antagelse, at alle PAH’er i stoffet opløses i vandfasen og derfor er tilgængelige for vandorganismer, tog hensyn til den omstændighed, at bestanddelene i CTPHT, i henhold til baggrundsdokumentets punkt 1.3 med overskriften »Fysiokemiske egenskaber«, kun i begrænset omfang frigives fra CTPHT, og at stoffet er meget stabilt.

33 For det første indeholder hverken [Udvalget for Risikovurderings (herefter »RAC«)] udtalelse om CTPHT eller baggrundsdokumentet nemlig nogen begrundelse for, at der ved antagelsen af, at alle PAH’er i det pågældende stof opløses i vandfasen og er tilgængelige for vandorganismer, blev taget hensyn til CTPHT’s lave opløselighed i vand. Som svar på et skriftligt spørgsmål fra Retten kunne Kommissionen og ECHA endvidere kun godtgøre, at vandopløseligheden af de 16 PAH-bestanddele, undersøgt isoleret, var blevet taget i betragtning ved klassificeringen af CTPHT. Som svar på Rettens spørgsmål i retsmødet anførte Kommissionen og ECHA desuden alene, at det var blevet formodet, at alle PAH’er i CTPHT opløstes i vand, for så vidt som undersøgelsen af dette stofs toksicitet for vandmiljøet var blevet gennemført på grundlag af dets bestanddele. En sådan argumentation godtgør imidlertid ikke, at stoffets lave opløselighed blev taget i betragtning.

34 Det skal for det andet bemærkes, at den højeste vandopløselighed af CTPHT i forhold til en prøve var 0,0014% ved maksimum ifølge baggrundsdokumentets punkt 1.3. I lyset af CTPHT’s lave vandopløselighed har Kommissionen ikke på nogen måde påvist, at den kunne basere den pågældende klassificering af dette stof på den antagelse, at alle PAH’er i stoffet opløses i vandfasen og derfor er tilgængelige for vandorganismer. Det fremgår af tabel 7.6.2 i baggrundsdokumentet, at de 16 PAH-bestanddele i CTPHT udgør 9,2% af dette stof. Ved at antage, at alle disse PAH’er opløses i vand, baserede Kommissionen derfor i det væsentlige den pågældende klassificering på den antagelse, at 9,2% af CTPHT-stoffet kunne opløses i vand. Som det fremgår af baggrundsdokumentets punkt 1.3, er en sådan værdi imidlertid ikke realistisk, eftersom den maksimale værdi er 0,0014%.«