Forslag til afgørelse fra generaladvokat Darmon fremsat den 21. april 1994. - FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND MOD DEUTSCHES MILCH-KONTOR GMBH. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: BUNDESVERWALTUNGSGERICHT - TYSKLAND. - STOETTE TIL SKUMMETMAELKSPULVER - SYSTEMATISK KONTROL VED GRAENSEN - FORANSTALTNING MED TILSVARENDE VIRKNING - KONTROLOMKOSTNINGER - AFGIFT MED TILSVARENDE VIRKNING. - SAG C-426/92.



Samling af Afgørelser 1994 side I-02757



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hr. afdelingsformand,

De herrer dommere,

1. Ved kendelse af 27. august 1992 har Bundesverwaltungsgericht forelagt tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af forskellige EF-forordninger, der regulerer betingelserne for at yde EF-stoette til skummetmaelkspulver fremstillet i en medlemsstat med henblik paa forarbejdning i en anden medlemsstat. Domstolen spoerges for det foerste, om det er muligt at foretage systematisk kontrol ved graensen, og for det andet, om kontrollen er forenelig med EOEF-traktatens artikel 9, 12, 16 og 95, for saa vidt som den skal sikre overholdelse af kravene til sammensaetningen af skummetmaelkspulveret.

2. Foer jeg naermere fastlaegger indholdet af de forelagte spoergsmaal, skal jeg kort minde om, hvad der er de relevante elementer i de omtvistede bestemmelser, ligesom jeg kort skal sammenfatte de faktiske omstaendigheder, som ligger til grund for hovedsagen mellem selskabet Deutsches Milch-Kontor og Forbundsrepublikken Tyskland, repraesenteret ved Bundesamt fuer Ernaehrung und Forstwirtschaft (herefter benaevnt "BEF").

I ° De gaeldende bestemmelser

3. Raadets forordning (EOEF) nr. 804/68 af 27. juni 1968 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter (1) indfoerte en raekke regler med henblik paa at stoette afsaetningen paa markedet af de produkter, som falder ind under forordningens anvendelsesomraade. Det hedder saaledes i artikel 7, stk. 2, andet afsnit:

"For det skummetmaelkspulver, der i loebet af et mejeriaar ikke kan afsaettes paa normale betingelser, kan der traeffes saerlige foranstaltninger."

4. Saerligt fastsaetter artikel 10, stk. 1, at der ydes stoette til skummetmaelkspulver, der anvendes til foder, saafremt visse betingelser er opfyldt.

5. Med hjemmel i denne forordning udstedte Raadet den 15. juli 1968 forordning (EOEF) nr. 986/68 om fastsaettelse af almindelige regler for ydelse af stoette til skummetmaelk og skummetmaelkspulver til foderbrug (2), hvilken stoette skulle udbetales af den medlemsstat, hvori pulveret forarbejdes eller denatureres. Imidlertid tillod artikel 3, stk. 1, at fastsaette undtagelser fra dette system i en begraenset periode, idet man tillod, at fremstillingsstaten, og ikke forarbejdningsstaten, udbetalte stoetten.

6. Efter at medlemsstaterne ° med henblik paa Italien ° havde underrettet Kommissionen om deres oenske om at faa den sidstnaevnte ordning fornyet, udstedte Kommissionen forordning (EOEF) nr. 1624/76 af 2. juli 1976 (3), der tillod afsendelsesmedlemsstaten at betale stoetten til skummetmaelkspulver, der fremstilles paa statens omraade, men skal denatureres eller forarbejdes i Italien.

7. Denne forordning blev aendret ved forordning (EOEF) nr. 1726/79 (4), som undergiver afsendelsesmedlemsstatens betaling af stoetten visse betingelser.

8. Artikel 2, stk. 1, er nu saalydende:

"Afsendelsesmedlemsstaten udbetaler kun stoetten:

a) saafremt det uforarbejdede eller iblandede skummetmaelkspulver opfylder betingelserne i artikel 1, stk. 2, 3 og 4, i forordning (EOEF) nr. 1725/79 i afsendelsesmedlemsstaten og har vaeret genstand for en kontrol heraf som anfoert i artikel 10 i samme forordning

b) ifoelge bestemmelserne om vandindhold i artikel 1, stk. 4, og i artikel 10, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 1725/79

..."

9. Stk. 4 blev ligeledes affattet paa ny med nedenstaaende ordlyd:

"Kontroleksemplaret udstedes kun mod forelaeggelse af en erklaering fra den kompetente myndighed om, at den har sikret sig, at stk. 1, litra a), og b), er overholdt.

..."

10. Artikel 1 i forordning (EOEF) nr. 1725/79 (5), som ovennaevnte forordning nr. 1726/79 henviser til, kraever, at kvaliteten og sammensaetningen af skummetmaelkspulveret opfylder de fastsatte krav. Artikel 10 ° der bestemmer foelgende:

"For at sikre, at bestemmelserne i denne forordning overholdes, traeffer medlemsstaterne foelgende kontrolforanstaltninger"

° indfoerer i det vaesentlige dels en kvalitetskontrol for skummetmaelkspulveret, dels kontrol med forarbejdningen til foderblandinger.

11. Hvad angaar kvaliteten udfoeres kontrollen normalt ved pulverets denaturering eller forarbejdning; herved bemaerkes, at foelgende fremgaar af artikel 10, nr. 1, andet afsnit:

"Saafremt det uforarbejdede eller iblandede skummetmaelkspulver imidlertid kommer direkte fra den virksomhed, hvor det er fremstillet, kan ... kontrol foretages, inden skummetmaelkspulveret forlader den paagaeldende fremstillingsvirksomhed."

12. I saa fald skal visse betingelser vaere overholdt, for at den saaledes kontrollerede fremstilling er netop den, som senere forarbejdes.

13. Om kontrollen med denatureringen fastsaetter forordningen blot: "[kontrolbesoeg] skal vaere hyppige og uanmeldte ... mindst én gang for hver fjorten fremstillingsdage ..." (6).

II ° De faktiske omstaendigheder i hovedsagen

14. Deutsches Milch-Kontor koeber i Forbundsrepublikken Tyskland skummetmaelkspulver med henblik paa udfoersel til Italien, for at det dér forarbejdes til foderblandinger. Transporten sker med lastbiler, som hver transporterer ca. 25 tons, og naar lastbilerne krydser graensen, foretager BEF en systematisk kontrol; kontrollen sker ved udtagning af proever af visse dele af den enkelte lastbils ladning, saaledes at det sikres, at varen er i overensstemmelse med betingelserne ifoelge EF-forordningerne. Analyseudgifterne i forbindelse med kontrollen paalaegges eksportoeren med et beloeb paa 112 DM pr. proeve. Saaledes blev der mellem den 29. april og den 8. september 1980 udsendt opkraevning for et beloeb paa 17 081,28 DM, som udgjorde omkostningen ved analyserne. Deutsches Milch-Kontor anlagde sag til proevelse af forholdet og gjorde herved gaeldende, at en saadan paaligning svarede til en afgift med tilsvarende virkning som en kvantitativ udfoerselsrestriktion.

15. Sagsoegeren fik ikke medhold ved foersteinstansen, Verwaltungsgericht Frankfurt, hvorimod ankeinstansen ophaevede betalingspaalaeggene med den begrundelse, at faellesskabsbestemmelserne kun tillod stikproevevis kontrol.

16. BEF indgav revisionsanke til Bundesverwaltungsgericht, som ved Domstolen soeger afklaret dels, hvor ofte der ifoelge faellesskabsbestemmelserne kan foretages kontrol (7), dels, om paaligningen af omkostningerne er forenelig med EOEF-traktatens artikel 9, 12, 16 og 95 (8).

17. Den forelaeggende rets to foerste spoergsmaal, som jeg skal behandle samlet, er i det vaesentlige, om artikel 2, stk. 4, foerste afsnit, i forordning (EOEF) nr. 1624/76 af 2. juli 1976, som aendret ved artikel 1 i forordning nr. 1726/79 af 26. juli 1979, kraever, at der foretages kontrol af hver enkelt lastbilladning, hvis skummetmaelkspulver skal forarbejdes i Italien; i tilfaelde af, at svaret herpaa er benaegtende, spoerger retten, hvor intensiv kontrollen kan vaere.

III ° Diskussion

18. For nu skematisk at resumere de for Domstolen afgivne indlaeg vil jeg naevne, at saavel Kommissionen som den tyske regering finder, at udstedelse af attestation kraever, at kontrollen foretages ved passage af graensen for at sikre overholdelse af de faellesskabsretlige forskrifter. Attestationen vil imidlertid kun kunne udstedes efter foregaaende undersoegelse af partierne, og undersoegelsen skal ske ved graensen for at imoedegaa enhver risiko for svig i forbindelse med EF-stoetten.

19. Heroverfor haevder Deutsches Milch-Kontor, at artikel 10, nr. 2, i forordning nr. 1725/79 kun tillader "hyppig og uanmeldt" kontrol, altsaa kun stikproevevis.

20. Lad dette vaere sagt straks: Ingen af EF-forordningerne afgiver hjemmel for en form for kontrol af sammensaetningen af skummetmaelkspulveret ved graensen, hvad enten den foretages systematisk eller stikproevevis, men udelukkende enten i den virksomhed, som fremstiller skummetmaelkspulveret (artikel 10, nr. 1), eller ved pulverets denaturering eller forarbejdning til foderblandinger (artikel 10, nr. 2).

21. Ligeledes er der heller ikke indfoert systematisk kontrol i fremstillingsvirksomheden, for saa vidt som foelgende gaelder: "Beviset for, at varen er blevet underkastet kontrol i bestemmelsesmedlemsstaten og for, at den i stk. 1 omhandlede sikkerhed er blevet stillet, kan kun foeres ved fremlaeggelse af [et kontroleksemplar] ..." (9); men hertil kommer, at eksemplaret kun udstedes, saafremt medlemsstatens kompetente myndighed erklaerer, at den har "sikret sig, at stk. 1, litra a) og b), er overholdt" (10), dvs. vedroerende skummetmaelkspulverets kvalitet og sammensaetning samt kontrollen heraf. At sikre overholdelse betyder imidlertid ikke uden videre, at der paa fremstillingsstedet forudgaaende skal foretages en kontrol af samtlige partier, der skal udfoeres.

22. Jeg skal minde om, at artikel 10 i forordning nr. 1725/79 paalaegger medlemsstaterne pligt til at kontrollere, at forordningens bestemmelser overholdes, og at "hyppig og uanmeldt kontrol" anses for at opfylde dette krav.

23. Hermed ser det ikke ud til, at faellesskabsreglerne stiller krav om en systematisk kontrol.

24. Desuden mener artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 1624/76, som aendret, naar den generelt vedroerende den kontrol, der skal gennemfoeres, henviser til artikel 10 i forordning nr. 1725/79, bestemt artikel 10, nr. 2, vedroerende kontrollens hyppighed, selv om denne bestemmelse angaar forarbejdning eller denaturering af skummetmaelkspulver.

25. Domstolen har tidligere faaet forelagt artikel 10 til fortolkning, og det udtales i Denkavit Futtermittel-dommen (11), at den

"... fastsaetter de kontrolforanstaltninger, som medlemsstaterne skal traeffe, navnlig med hensyn til det maksimale vandindhold i skummetmaelkspulveret og dette produkts anvendelse, uforarbejdet eller iblandet, ved fremstillingen af foderblandinger, saaledes som de defineres i forordningen. I sidstnaevnte henseende bestemmer artikel 10, nr. 2, at de kontrolforanstaltninger, som fastsaettes af den paagaeldende medlemsstat, mindst skal opfylde de i bestemmelsen angivne betingelser" (12).

26. Denne artikel kraever "hyppig og uanmeldt kontrol". Det er imidlertid klart, at medlemsstaterne, da der er tale om mindstegarantier, bestemt har lov til i fremstillingsvirksomhederne at indfoere systematisk kontrol af skummetmaelkspulverets kvalitet og sammensaetning for at sikre, at produktet opfylder betingelserne for, at der kan ydes EF-stoette.

27. En saadan yderligere kontrol maa i denne forbindelse vaere forenelig med faellesskabsretten, hvilket kan begrundes med, at den alt for hyppige svig i forbindelse med stoetten boer undgaas; forholdet har i oevrigt givet regelmaessig anledning til paatale fra Revisionsretten (13).

28. Saaledes formulerede generaladvokat Capotorti sig i sit forslag til afgoerelse i sagen BayWa m.fl. (14):

"Der er tvaertimod gode grunde til at antage, at enhver anden kontrol ° som naturligvis skal supplere og ikke traede i stedet for den samtidige kontrol ° vil vaere helt i overensstemmelse med faellesskabsretten. Man maa huske, at formaalet med kontrolforanstaltningerne er at undgaa misbrug fra de berettigedes side og at sikre en effektiv gennemfoerelse af den politik, der gaar ud paa at fremme denaturering i alle medlemsstaterne. Indfoerelse af yderligere kontrolforanstaltninger i forhold til den kontrol, der gaelder direkte ifoelge faellesskabsreglerne, er i overensstemmelse med og ikke i strid med disse regler ..." (15)

29. Men Domstolen skal udtale sig vedroerende spoergsmaalet, om faellesskabsretten tillader, ikke supplerende kontrol, som Forbundsrepublikken Tyskland angiveligt har indfoert i fremstillingsvirksomhederne, men en kontrol til erstatning heraf, som foretages systematisk ved passage af graensen.

30. Det synes nu, som om kontrol ved fremstillingen er sjaelden, for ganske vist har den tyske regerings sagkyndige henvist hertil under den mundtlige forhandling, men hverken den forelaeggende ret eller hovedsagens parter har omtalt den. Forudsat at den forekommer, kan supplerende kontrol gennemfoeres af medlemsstaterne, men om de er EF-konforme, skal derimod maales med faellesskabsrettens alen.

31. Generaladvokat Capotorti udtalte sig i oevrigt i sit forslag til afgoerelse i den ovennaevnte Denkavit Futtermittel-sag meget klart herom med disse ord:

"Da kontrolforanstaltningerne forudsaetter en vis virksomhed fra de nationale forvaltningsmyndigheders side, er det aabenbart, at hver enkelt medlemsstat maa have befoejelse til at gennemfoere de fornoedne bestemmelser for at regulere de formelle og proceduremaessige sider af forvaltningens virksomhed (naturligvis uden at disse bestemmelser er i strid med nogen EF-regel)" (16).

32. Det er grunden til, at Domstolen i en dom i sagen Hessische Mehlindustrie Karl Schoettler (17), der skulle udtale sig om spoergsmaalet, om nationale foranstaltninger var lovlige efter faellesskabsreglerne, udtalte:

"[Forskellige] kontrolmetoder saasom stikproever, bogfoeringsmaessig kontrol eller godkendelse af denatureringsvirksomheder kan, hver for sig eller i forening, vaere lige saa effektive, selv om ingen af dem frembyder en absolut sikkerhed." (18)

33. En systematisk kontrol ved graensen af samtlige lastbiler, som transporterer skummetmaelkspulver, der skal forarbejdes i Italien, kan derimod ikke betragtes som forenelig med faellesskabsretten, og isaer ikke med proportionalitetsprincippet.

34. I dommen i sagen Kommissionen mod Italien (19) om toldklarerere fremhaevede Domstolen:

"Vedroerende samhandelen inden for Faellesskabet maa det fremhaeves, at da alle former for told ved indfoersel og udfoersel og alle afgifter med tilsvarende virkning, saavel som alle kvantitative indfoersels- og udfoerselsrestriktioner samt foranstaltninger med tilsvarende virkning, i medfoer af bestemmelserne i traktatens afsnit I skulle vaere ophaevet senest ved overgangsperiodens udloeb, har den egentlige toldkontrol med hensyn til denne samhandel i virkeligheden mistet sin eksistensberettigelse. Graensekontrol er derfor kun berettiget i det omfang, den er noedvendig for gennemfoerelsen af de i traktatens artikel 36 omhandlede undtagelser fra princippet om frie varebevaegelser, for opkraevning af interne afgifter, som omhandlet i traktatens artikel 95, naar graenseoverskridelsen med rette kan sidestilles med den situation, som for indenlandske varer giver anledning til afgiftens opkraevning, samt for kontrol med transitvarer, og endelig for indsamling af rimeligt fuldstaendige og korrekte oplysninger om varebevaegelser inden for Faellesskabet. Den omhandlede resterende kontrol skal imidlertid lettes i videst muligt omfang, saaledes at samhandelen mellem medlemsstaterne sker paa betingelser, der ligger saa naer op ad forholdene paa et internt marked som muligt." (20)

35. Tilsvarende kan systematisk kontrol ved graensen ikke begrundes med henvisning til faellesskabsregler, da Domstolen, bl.a. i Denkavit Nederland-dommen (21), udtalte foelgende:

"Forbuddet mod kvantitative restriktioner samt foranstaltninger med tilsvarende virkning gaelder, som Domstolen gentagne gange har udtalt, ikke blot for nationale foranstaltninger, men ogsaa for foranstaltninger, der udgaar fra faellesskabsinstitutionerne ..." (22)

36. Jeg skal imidlertid bemaerke, at EF-institutionerne, som skal varetage den faelles interesse, af Domstolen, i forbindelse med faellesmarkedets funktion, er blevet indroemmet et videre skoen end det, medlemsstaterne raader over, idet medlemsstaternes interesser isoleret set ikke noedvendigvis falder sammen med den faelles interesse.

37. Herom antog Domstolen i Van Luipen-dommen (23), at nationale regler ikke kan paaberaabes som hjemmel for et krav om, at frugt- og groentsagsproducenter er tilsluttet et kontrolorgan, der som det eneste har kompetence til at bedoemme kvaliteten af landbrugsprodukterne og dermed til, om de opfylder faellesskabsreglernes krav; faellesskabsreglerne indeholdt ingen pligt om en saadan tilslutning. Domstolen udtalte, at

"... [en] effektiv kontrol [kan] organiseres uden en saadan medlemspligt, og det foelger af fast retspraksis, at forvaltningsmaessige hensyn ikke kan begrunde, at en medlemsstat fraviger faellesskabsrettens regler" (24).

38. Jeg skal bestemt ikke undervurdere, at der unaegteligt bestaar en risiko for svindel med EF-stoetten, men det er min opfattelse i denne sag, at effektiviteten af kontrolsystemet, ligesom i den sag, der laa til grund for Denkavit Nederland-dommen, kan begrunde en sondring alt efter, om det omtvistede produkt forarbejdes i fremstillingsmedlemsstaten eller i en anden medlemsstat; men svigsrisiko kan ikke betragtes som en objektiv begrundelse for den systematiske kontrol ved graensen.

39. Det fremgaar saaledes af den tyske regerings indlaeg, at kontrollen slet ikke er noedvendig for det formaal, der beskrives som undgaaelse af svigsrisiko, men paa dette stadium modsvarer oensker, som erklaeres at vaere af "oekonomisk" (25) og "praktisk" (26) art.

40. Jeg maa imidlertid hvad den foerste begrundelse angaar paapege, at alene foranstaltninger af ikke-oekonomisk art kan paaberaabes over for princippet om frie varebevaegelser (27), og hvad den anden begrundelse angaar vil jeg sige, at det af Domstolens praksis fremgaar, at forvaltningsmaessige hensyn ikke tages i betragtning (28).

41. Saaledes vil en kontrol i selve fremstillingsvirksomheden med bestemthed sikre opfyldelse af et saadant formaal uden hermed at komme i strid med faellesskabsretten, hvorved bemaerkes, at sporadisk kontrol ved graensen kan finde sted med henblik paa at sikre, at der, i tilfaelde af tvivl eller mistanke, ikke er begaaet noget svigagtigt forhold mellem fremstillingen af skummetmaelkspulveret og transporten af det med henblik paa udfoersel.

42. I oevrigt ville det faa alvorlige foelger, saafremt Domstolen skulle godkende Forbundsrepublikken Tysklands foranstaltninger, idet der findes andre sektorer, hvori kvalitetsnormerne er fastsat ved EF-forordninger. Men vil man i den offentlige sundheds navn kunne foretage systematisk kontrol ved fremstillingsmedlemsstatens graenser?

43. Domstolen har tidligere faaet forelagt spoergsmaalet, om faellesskabsretten tillader kontrol udfoert af indfoerselsmedlemsstaten med henvisning til beskyttelsen af den offentlige sundhed, og Domstolen har antaget, at der fandtes foranstaltninger, som maatte vaere mindre restriktive for samhandelen. Lad mig her naevne Domstolens dom i sagen Kommissionen mod Det Forenede Kongerige (29) om UHT-maelken.

44. Generaladvokat VerLoren van Themaat antog i sagen Delhaize Frères "Le Lion" m.fl. (30), at:

"... EOEF-traktatens artikel 36 paa en maade giver basis for en ubegraenset systematisk national sundhedskontrol i importlandet, selv om der ingen harmoniseringsdirektiver findes paa omraadet. Ud over proportionalitetsprincippet og forpligtelsen til at tage hensyn til de kontrolforanstaltninger af lignende art, der udfoeres i eksportlandet, er det her navnlig forbuddet mod vilkaarlig forskelsbehandling og mod skjulte begraensninger af samhandelen, der spiller en rolle" (31).

45. Den kontrolform, der er af en art som den i hovedsagen foreliggende, vil kunne afholde visse erhvervsdrivende fra at eksportere paa grund af den strenge karakter af de fastsatte foranstaltninger, ligesom der kan opstaa ventetider paa grund af kontrollen dér, saaledes at der kan indtraede en aendring i samhandelen mellem medlemsstaterne.

46. For at afslutte gennemgangen af de to foerste spoergsmaal vil jeg sige, at forordning nr. 1726/79 er til hinder for, at nationale bestemmelser kan indeholde krav om, at der, ved udfoersel af skummetmaelkspulver med henblik paa forarbejdning i en anden medlemsstat, foretages systematisk kontrol ved graensen af samtlige lastbiler, der transporterer produktet, og kontrollen sker med henblik paa at sikre overholdelse af kravene i forordning nr. 1725/79.

47. Jeg skal nu se paa det tredje spoergsmaal, nemlig om faellesskabsretten tillader, at de erhvervsdrivende paalaegges omkostningerne ved de analyser, som foretages ved den systematiske kontrol ved graensen.

48. I Denkavit Futtermittel-sagen (32), som der henvises til i parternes indlaeg, fik Domstolen allerede forelagt dette spoergsmaal. Domstolen udtalte:

"... Artikel 10 i forordning nr. 1725/79 ... indeholder [ikke] naermere regler om omkostningerne ved den kontrol, der skal foretages. Naar det imidlertid i bestemmelsen hedder, at kontrolforanstaltningerne 'mindst' skal opfylde de i bestemmelsen anfoerte betingelser, og naar det siges, at det er medlemsstaterne, som fastsaetter kontrolforanstaltningerne, ligger det i naevnte artikel, at faellesskabsordningen om kontrollen ikke er udtoemmende" (33).

"Den paagaeldende forordnings ordlyd forbyder saaledes hverken, at medlemsstaterne foretager denne kontrol gebyrfrit eller, at de opkraever de beroerte virksomheder de omkostninger, der er forbundet med kontrollen." (34)

49. Domstolen antog imidlertid, at den saaledes indroemmede frihed ikke maatte udoeves paa en saadan maade, at ordningens formaal bringes i fare, hvorved det overlades den forelaeggende ret at sikre, at:

"... de beloeb, som den beroerte virksomhed skal betale, svarer til de normale omkostninger ved saadanne kontrolforanstaltninger, og ... de ikke er af en saadan stoerrelse, at de kan afholde virksomhederne fra at foretage de transaktioner, som stoetten netop skal soege fremmet" (35).

50. Den forklaring, der tager sigte paa retfaerdiggoerelsen, var imidlertid klart forskellig fra den i dag for Domstolen foreliggende situation, idet droeftelserne kun tog stilling til paaligning af omkostningerne og ikke til, om den kontrol, som foranlediger dem, er lovlig.

51. Saafremt Domstolen antager, hvilket jeg vil foreslaa, at kontrollen in concreto er uforenelig med faellesskabsretten, betyder denne uforenelighed naturligvis, at det er ulovligt at paalaegge de erhvervsdrivende de udgifter, som staar i forbindelse hermed.

IV ° Forslag til afgoerelse

52. Jeg skal derfor foreslaa Domstolen at besvare spoergsmaalene saaledes:

"Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1624/76 af 2. juli 1976 om saerlige bestemmelser vedroerende udbetaling af stoette til skummetmaelkspulver, der denatureres eller forarbejdes til foderblandinger paa en anden medlemsstats omraade, som aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1726/79 af 26. juli 1979, er til hinder for, at det ved udfoersel af skummetmaelkspulver bestemt til forarbejdning i en anden medlemsstat bestemmes i national lovgivning, med henblik paa at sikre overholdelsen af reglerne om denne vares sammensaetning, at der foretages systematisk kontrol ved graenserne af ladningen paa alle de lastbiler, der transporterer den, og at de beroerte erhvervsdrivende dermed paalaegges omkostningerne ved saadanne kontrolforanstaltninger."

(*) Originalsprog: fransk.

(1) ° EFT L 1968 I, s. 169.

(2) ° EFT 1968 I, s. 250.

(3) ° Om saerlige bestemmelser vedroerende udbetaling af stoette til skummetmaelkspulver, der denatureres eller forarbejdes til foderblandinger paa en anden medlemsstats omraade (EFT L 180, s. 9).

(4) ° Kommissionens forordning nr. 1726/79 af 26.7.1979 om aendring af forordning (EOEF) nr. 1624/76, (EOEF) nr. 368/77, (EOEF) nr. 443/77 og (EOEF) nr. 1844/77 vedroerende stoette til og saerligt salg af skummetmaelkspulver bestemt til foderbrug (EFT L 199, s. 10).

(5) ° Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1725/79 af 26.7.1979 om naermere regler for stoette til skummetmaelk, der forarbejdes til foderblandinger, og til skummetmaelkspulver til kalvefoder (EFT L 199, s. 1).

(6) ° Artikel 10, nr. 2, litra c).

(7) ° Foerste og andet spoergsmaal.

(8) ° Tredje spoergsmaal.

(9) ° Artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 1624/76.

(10) ° Artikel 2, stk. 4, i samme forordning, som aendret.

(11) ° Dom af 15.9.1982, sag 233/81, Sml. s. 2933.

(12) ° Praemis 6.

(13) ° Jf. senest Saerberetning nr. 7/93 om kontrol vedroerende uregelmaessigheder og svig paa landbrugsomraadet (EFT 1994 C 53, s. 1).

(14) ° Dom af 6.5.1982, forenede sager 146/81, 192/81 og 193/81, Sml. s. 1503.

(15) ° Sammesteds, s. 1542.

(16) ° Paa s. 2947, min fremhaevelse.

(17) ° Dom af 11.7.1973, sag 3/73, Sml. s. 745.

(18) ° Praemis 5.

(19) ° Dom af 25.10.1979, sag 159/78, Sml. s. 3247.

(20) ° Praemis 7.

(21) ° Dom af 17.5.1984, sag 15/84, Sml. s. 2171.

(22) ° Praemis 15.

(23) ° Dom af 3.2.1983, sag 29/82, Sml. s. 151.

(24) ° Praemis 12.

(25) ° S. 3 i den franske oversaettelse.

(26) ° Sammesteds, s. 16.

(27) ° Dom af 7.2.1984, sag 238/82, Duphar m.fl., Sml. s. 523, praemis 23.

(28) ° Dom 29/82, naevnt ovenfor i note 23.

(29) ° Dom af 8.2.1983, sag 124/81, Sml. s. 203.

(30) ° Dom af 6.10.1983, forenede sager 2/82, 3/82 og 4/82, Sml. s. 2973.

(31) ° S. 2991 og 2992.

(32) ° Dom i sag 233/81, naevnt ovenfor i note 11.

(33) ° Praemis 7.

(34) ° Praemis 8.

(35) ° Praemis 10.