Resumé af personalesag



Resumé af personalesag

Sammendrag

1. Tjenestemandssag – søgsmål til prøvelse af en afgørelse om ikke at give adgang til prøverne i en udvælgelsesprøve – mulighed for at påberåbe sig meddelelsen om udvælgelsesprøvens ulovlighed – rækkevidde – berigtigelse til meddelelsen om udvælgelsesprøven, som ikke fastsætter vilkår, som kan udelukke sagsøgeren – ikke omfattet

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90, stk. 2, og art. 91)

2. Retslig procedure – sagsomkostninger – pålæg – inddragelse af billighedshensyn – den vindende part pålægges sagens omkostninger

(Personalerettens procesreglement, art. 87, stk. 1 og 2, og art. 88)

1. Såvel den forudgående administrative klage som søgsmålet skal, i overensstemmelse med vedtægtens artikel 90, stk. 2, rettes mod en akt, der indeholder et klagepunkt, og som har retligt bindende virkninger, der kan berøre sagsøgerens interesser direkte og umiddelbart gennem en væsentlig ændring af hans retsstilling.

Hvad angår meddelelser om udvælgelsesprøver kan en sagsøger, henset til den særlige karakter af ansættelsesproceduren, som er en kompliceret administrativ aktivitet bestående af en række af meget tæt forbundne afgørelser, med rette påberåbe sig uregelmæssigheder opstået i forbindelse med afviklingen af udvælgelsesprøven, herunder de uregelmæssigheder, som kan findes i selve teksten til meddelelsen om udvælgelsesprøven, i forbindelse med et søgsmål til prøvelse af en senere individuel afgørelse, såsom en afgørelse om ikke at give adgang til prøverne. En meddelelse om udvælgelsesprøven kan ligeledes undtagelsesvis være genstand for et annullationssøgsmål, når den ved at opstille betingelser, som udelukker sagsøgerens ansøgning, udgør en afgørelse, der går ham imod som omhandlet i vedtægtens artikel 90 og 91.

Dette er imidlertid ikke tilfældet med en meddelelse om udvælgelsesprøven, som ændrer de nærmere regler vedrørende bedømmelsen, der er fastsat i denne meddelelse med hensyn til adgangsprøverne, men ikke fastsætter nogen betingelse, som udelukker sagsøgerens ansøgning.

(jf. præmis 43-47)

Henvisning til:

Domstolen: 8. marts 1988, forenede sager 64/86, 71/86-73/86 og 78/86, Sergio m.fl. mod Kommissionen, præmis 15; 11. august 1995, sag C-448/93 P, Kommissionen mod Noonan, præmis 17-19

Retten i Første Instans: 16. september 1993, sag T-60/92, Noonan mod Kommissionen, præmis 21; 13. juli 2000, sag T-87/99, Hendrickx mod Cedefop, præmis 37

Personaleretten: 2. juli 2009, sag F-19/08, Bennett m.fl. mod KHIM, præmis 65 og 66 og den deri nævnte retspraksis; 14. april 2011, sag F-82/08, Clarke m.fl. mod KHIM, præmis 79

2. I henhold til artikel 87, stk. 1, i Personalerettens procesreglement pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom, medmindre andet gælder i henhold til bestemmelserne i reglementets andet afsnit, kapitel 8. I henhold til nævnte procesreglements artikel 88 kan det imidlertid pålægges endog en vindende part at betale sagens omkostninger, såfremt det synes berettiget, henset til denne parts forhold.

Nævnte artikel 88 finder anvendelse i et tilfælde, hvor den vindende part, selv efter at have anerkendt, at den formalitetsindsigelse om, at søgsmålet var anlagt for sent, som denne gjorde gældende, var baseret på en forkert læsning af et dokument fremlagt til støtte herfor, og at denne ikke havde beviser til støtte herfor, ikke frafaldt nævnte formalitetsindsigelse. Et sådant forhold forpligtede Personaleretten til formelt at forkaste nævnte formalitetsindsigelse.

(jf. præmis 66, 68 og 69)