RETTENS KENDELSE (Fjerde Afdeling)

6. juli 2001

Sag T-161/00

Vassilios Tsarnavas

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — annulations- og erstatningssøgsmål — tilbagekaldelse af den anfægtede afgørelse under retssagen — udstedelse af en ny afgørelse — afgørelse i sagen ufornøden — afvisning«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-721

Angående:

Påstand dels om annullation af afgørelsen af 13. august 1999 om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse A4 i forbindelse med forfremmelsesproceduren 1999 samt af Kommissionens afgørelse af 22. september 2000 med afslag på at forfremme sagsøgeren til lønklasse A4 i forbindelse med forfremmelsesproceduren 1999, og dels om erstatning for den angivelige ikke-økonomiske skade.

Udfald:

Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse vedrørende annullationspåstanden. Sagen afvises i øvrigt. Kommissionen pålægges at bære sine egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger indtil den 10. november 2000.

Sammendrag

Retspleje – stævning – sagens genstand – ændring under sagens behandling – lovligt under visse omstændigheder – faktiske og retlige omstændigheder kommet frem under retsforhandlingerne – pligt til at følge den administrative sagsbehandling i tjenestemandssager

(Rettens procesreglement, art. 48, stk. 2; vedtægten for tjenestemænd, art. 90 og 91)

Artikel 48, stk. 2, i Rettens procesreglement - hvorefter der lovligt kan fremsættes nye anbringender under sagen, når disse støttes på retlige eller faktiske omstændigheder, som er kommet frem under retsforhandlingerne - kan i visse tilfælde anvendes i forbindelse med ændring af påstande. Når en anfægtet retsakt under sagen erstattes med en retsakt med samme genstand, tilsiger procesøkonomiske hensyn nemlig at antage, at sidstnævnte udgør et nyt forhold med den virkning, at sagsøgere kan tilpasse deres påstande og anbringender.

Selv om det således ikke er udelukket, at nye påstande ganske undtagelsesvist kan fremmes til påkendelse i realiteten, når de tilsigter annullation af en afgørelse, som under sagen erstatter en afgørelse med samme genstand, kan denne løsning dog ikke desto mindre ikke tillade kontrol af lovligheden af en afgørelse, til hvis prøvelse et annullationssøgsmål ikke kan fremmes til realitetetspåkendelse som følge af, at det er rejst for tidligt.

Når ansættelsesmyndigheden som svar på en klage herved tilbagekalder en afgørelse om ikke at ville forfremme en tjenestemand, lader foretage en ny bedømmelse af hans sag ved de kompetente instanser i lyset af visse forhold, som ikke var kendt på tidspunktet for den første afgørelse, og derefter træffer en ny afgørelse, kan denne nye afgørelse ikke anfægtes retligt, før den er blevet gjort til genstand for en administrativ sagsbehandling.

(jf. præmis 26, 27, 30 og 32)

Henvisning til: Domstolen, 3. marts 1982, sag 14/81, Alpha Steel mod Kommissionen, Sml. s. 749, præmis 8; Domstolen, 14. juli 1988, sag 103/85, Peine-Salzgitter mod Kommissionen, Sml. s. 4131, præmis 11; Retten, 21. marts 1996, sag T-161-95, Lino Liao mod Rådet, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 30; Retten, 15. september 1998, sag T-23/96, De Persio mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 483, og II, s. 1413, præmis 31.