ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Såvel vedtægtens artikel 72 som sygesikringsordningens artikel 3 er baseret på den opfattelse, at en tjenestemands ægtefælle, der udøver indtægtsgivende erhvervsmæssig beskæftigelse, så vidt muligt skal anmode om godtgørelse af sine lægeudgifter inden for rammerne af den sygesikringsordning, vedkommende er omfattet af i kraft af sin egen erhvervsmæssige beskæftigelse, idet dækningen i henhold til den fælles ordning alene er et supplement.

Hverken i vedtægtens artikel 72, stk. 1, eller i sygesikringsordningens artikel 3, stk. 1, stilles det som betingelse for, at ægtefællen, der udøver erhvervsmæssig beskæftigelse, er dækket af den fælles ordning, at ægtefællen i henhold til andre lovmæssige eller administrative bestemmelser er sikret mod de samme risici i kraft af sin beskæftigelse. Derimod skal sygesikringsordningens artikel 3, stk. 1, fortolkes således, at den omfatter såvel det tilfælde, hvor ægtefællens erhvervsmæssige beskæftigelse indebærer, at der i henhold til lovmæssige eller administrative bestemmelser opstår en forpligtelse for ægtefællen til at være forsikret mod sygdomsrisici, som det tilfælde, hvor ægtefællens erhvervsmæssige beskæftigelse giver vedkommende ret til i henhold til lovmæssige eller administrative bestemmelser at tegne en frivillig forsikring mod de samme risici.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Institutionernes retsakter - begrundelse - forpligtelse - raekkevidde

(EOEF-traktaten, art. 190)

2 Institutionernes retsakter - begrundelse - forpligtelse - raekkevidde - beslutning i henhold til konkurrencereglerne

(EOEF-traktaten, art. 190)

3 Institutionernes retsakter - begrundelse - forpligtelse - raekkevidde - beslutninger - afhjaelpning af en manglende begrundelse under sagens behandling ved Faellesskabets retsinstanser - ikke tilladt

(EOEF-traktaten, art. 190)

Sammendrag

4 Begrundelsen skal goere det muligt for Faellesskabets retsinstanser at udoeve deres legalitetskontrol og for den beroerte at goere sig bekendt med begrundelsen for den trufne foranstaltning med henblik paa at kunne varetage sine interesser og afgoere, om beslutningen er lovlig.

Det maa imidlertid kunne kraeves, at de af en beslutning omfattede personer goer sig visse anstrengelser for at fortolke begrundelsen, hvis meningen ikke umiddelbart kan udledes af ordlyden, og saafremt man ved en saadan fortolkning kan afklare uklarhederne i begrundelsen, foreligger der ikke en tilsidesaettelse af traktatens artikel 190.

5 Omfanget af begrundelsespligten i traktatens artikel 190 skal vurderes konkret i den enkelte sag paa grundlag af de foreliggende omstaendigheder. Med hensyn til en beslutning, hvori der fastslaas en overtraedelse af konkurrencereglerne og gives et paalaeg, og som samtidig indeholder et delvis afslag paa en klage, mens undersoegelsen af klagen udsaettes med hensyn til en anden del af klagepunkterne, er Kommissionen ikke forpligtet til at tage stilling til alle de faktiske og retlige omstaendigheder, de klagende virksomheder har fremfoert.

Begrundelsen for et saadant delvis afslag opfylder imidlertid ikke kravene i traktatens artikel 190, naar de grunde, der er anfoert i beslutningen til stoette for den trufne afgoerelse, kan begrunde den delvise udsaettelse af sagen, mens det ikke heraf kan udledes, hvorfor der er truffet en anden afgoerelse i form af et stiltiende afslag vedroerende en del af klagepunkterne.

6 En beslutning skal i sig selv vaere fyldestgoerende, og dens begrundelse kan ikke fremgaa af Kommissionens skriftlige eller mundtlige forklaringer under en sag til proevelse af den paagaeldende beslutning ved Faellesskabets retsinstanser.

Naar der i den anfaegtede retsakt er en vis begrundelse, kan den uddybes eller praeciseres under sagens behandling, men dette gaelder ikke, naar den anfaegtede beslutning ikke er begrundet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Retspleje ° fremsaettelse af nye anbringender under sagens behandling ° de relevante bestemmelser i procesreglementet fastsaetter hverken frister eller saerlige formforskrifter ° intet retstab

(Rettens procesreglement, art. 48, stk. 2)

2. Annullationssoegsmaal ° anbringender ° tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter ° meddelelse i strid med Kommissionens forretningsorden af en beslutning, som ikke forud er blevet stadfaestet

(EOEF-traktaten, art. 173; Kommissionens forretningsorden, art. 12)

3. Annullationssoegsmaal ° anbringender ° tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter ° berigtigelse efter sagens anlaeg ° ulovligt

(EOEF-traktaten, art. 173)

Sammendrag

1. Artikel 48, stk. 2, i Rettens procesreglement foreskriver hverken en frist eller en saerlig formforskrift, naar der gives tilladelse til fremsaettelse af et nyt anbringende; denne bestemmelse foreskriver navnlig ikke, at en saadan fremsaettelse ° da der i modsat fald indtraeder praeklusion ° skal finde sted straks eller inden for en bestemt frist efter, at de deri omhandlede retlige og faktiske omstaendigheder er kommet frem. Naar det drejer sig om fremsaettelse af anbringender, kan praeklusion, for saa vidt som den begraenser en parts mulighed for at fremfoere de omstaendigheder, som er noedvendige for at vinde sagen, principielt kun tillades, saafremt der foreligger en udtrykkelig og utvetydig bestemmelse herom.

2. Den stadfaestelse af retsakter, som er foreskrevet i artikel 12, stk. 1, i Kommissionens forretningsorden, og som skal finde sted efter kommissaerkollegiets vedtagelse og foer meddelelsen eller offentliggoerelsen, har til formaal at sikre retssikkerheden ved paa originalsprogene at fastnagle den tekst, der er vedtaget af Kommissionen som kollegial enhed. Den goer det saaledes muligt i tilfaelde af tvist at undersoege, om de tekster, der er meddelt eller offentliggjort, er fuldt ud i overensstemmelse med den vedtagne tekst og saaledes med ophavsmandens vilje. Heraf foelger, at stadfaestelsen udgoer en vaesentlig formforskrift efter EOEF-traktatens artikel 173, og at en beslutning, som er blevet meddelt uden at vaere blevet stadfaestet, er behaeftet med en vaesentlig mangel, uafhaengig af spoergsmaalet om, hvorvidt de vedtagne, offentliggjorte eller meddelte tekster indeholder uoverensstemmelser.

3. Naar der er anlagt sag til proevelse af en retsakt, som er behaeftet med en mangel bestaaende i tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter, er det udelukket, at den institution, som har vedtaget retsakten, ved en simpel berigtigelse med tilbagevirkende kraft kan ophaeve denne mangel, f.eks. ved at stadfaeste en retsakt, som var blevet meddelt, uden at dette formkrav var blevet opfyldt.

Dette gaelder navnlig, naar det drejer sig om en beslutning, hvorved sagsoegeren paalaegges en boede, fordi en berigtigelse, der foretages efter sagens anlaeg, med tilbagevirkende kraft fratager anbringendet herom ethvert grundlag. Et saadant resultat ville stride mod retssikkerheden og hensynet til de retsundergivne, der ved beslutning paalaegges en sanktion.
48

Sagsøgeren har for det første anført, at administrationen, indtil den afslog at yde den godtgørelse, som er genstand for den foreliggende sag, havde godtgjort samtlige hustruens lægeudgifter, vel vidende at hun udøvede en indtægtsgivende erhvervsmæssig beskæftigelse, hvilket fremgik af de årlige erklæringer, han havde afgivet herom over for administrationen. Denne holdning fra administrationens side havde bestyrket ham i hans overbevisning om, at hans hustru var omfattet af den fælles ordning, ikke mindst da alle de tidligere godtgørelser var blevet ydet inden for rammerne af en primær forsikring og ikke en supplerende forsikring. Under disse omstændigheder var han berettiget til at antage, at administrationen, når den befandt sig over for det grænsetilfælde, hustruen repræsenterede, havde ønsket at henholde sig til vedtægtens artikel 72, som efter hans opfattelse bestemmer, at en ægtefælle, der ikke kan være dækket af en anden lovpligtig ordning, er dækket af den fælles ordning. Sagsøgeren har fremhævet, at administrationen under alle omstændigheder burde have meddelt ham sin ændrede holdning, således at han havde haft mulighed for at tegne en privat forsikring og undgå det tab, der er en følge af nævnte afslag.
250

Sagsøgeren har på den ene side hævdet, at Kommissionen nægtede at tage hensyn til relevante og afgørende beviser, som sagsøgeren havde fremlagt, og har på den anden side erklæret ikke at have mulighed for at fremlægge troværdige oplysninger om driftsomkostningerne for miner, der drives i henhold til licens, enten individuelt eller generelt. Det af sagsøgeren anførte findes herefter — i betragtning af at sagsøgeren selv anser sådanne oplysninger for afgørende — at måtte føre til, at anbringendet må anses for indholdsløst.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend ° administrationens bistandspligt ° raekkevidde

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 24)

2. Tjenestemaend ° bebyrdende afgoerelse ° begrundelsespligt ° genstand

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 25, stk. 2)

Sammendrag

1. Selv om vedtaegtens artikel 24 foerst og fremmest er udformet med henblik paa at beskytte Faellesskabernes tjenestemaend mod angreb mv. fra tredjemands side, gaelder bistandspligten ifoelge denne bestemmelse ogsaa i tilfaelde, hvor ophavsmanden til de af bestemmelsen omfattede forhold er en anden tjenestemand i Faellesskaberne.

Administrationen skal, naar der er indtraadt en episode, som er uforenelig med en ordentlig og rolig afvikling af tjenesten, skride ind med den noedvendige fasthed og saa hurtigt og hensynsfuldt, som forholdene tillader det, konstatere, hvad der er sket, for paa baggrund heraf at kunne afgoere hvilke konsekvenser der vil vaere passende.

2. Pligten til at begrunde en akt, der indeholder et klagepunkt, har til formaal at goere det muligt for Faellesskabets doemmende instanser at udoeve deres kontrol med hensyn til den anfaegtede afgoerelses lovlighed, og at give afgoerelsens adressat oplysninger, der er tilstraekkelige til at fastslaa, hvorvidt afgoerelsen er korrekt eller behaeftet med en mangel, hvorefter dens lovlighed kan anfaegtes.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tjenestemaend ° ansaettelse ° udnaevnelse i loenklasse ° udnaevnelse i den hoejeste loenklasse i stillingsgruppen ° lovlighed ° betingelse ° saerlige tjenstlige behov

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 31, stk. 2)

Sammendrag

En tjenestemand kan kun undtagelsesvis ansaettes i den hoejeste loenklasse i en stillingsgruppe i medfoer af vedtaegtens artikel 31, stk. 2, naar saerlige tjenstlige behov kraever ansaettelse af en saerlig kvalificeret tjenestemand.

Modsat vedtaegtens artikel 32, stk. 2, hvorefter ansaettelsesmyndigheden under hensyn til den udvalgte ansoegers uddannelse og saerlige faglige erfaring kan give en anciennitetsforbedring, er formaalet med artikel 31, stk. 2, nemlig at give ansaettelsesmyndigheden mulighed for at tage hensyn til en bestemt tjenestegrens saerlige behov ved at tilbyde attraktive vilkaar med henblik paa at tiltraekke saerlig kvalificerede ansoegere.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tjenestemaend ° personlig aktsamling ° bedoemmelse for sent indsat ° tjenstlig fejl, der medfoerer ikke-oekonomisk skade

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 26)

Sammendrag

Den forsinkede indsaettelse af en bedoemmelse i en tjenestemands personlige aktsamling udgoer en tjenstlig fejl, saafremt tjenestemanden selv ikke paa nogen maade har bidraget til denne forsinkelse. Naar en udfaerdiget bedoemmelse i strid med tjenestemandsvedtaegtens artikel 26 ikke er blevet indsat i den personlige aktsamling, er det ikke muligt for de personer, der skal give anbefalinger eller traeffe afgoerelser om tjenestemandens karriere, at tage dette vigtige element i betragtning, navnlig i forbindelse med en forfremmelsesprocedure.

En saadan forsinkelse giver ret til erstatning for den ikke-oekonomiske skade, som er lidt af en tjenestemand, hvis chancer for forfremmelse eller forflyttelse til forskellige ledige stillinger er blevet forringet paa grund af fravaeret af bedoemmelsen i hans personlige aktsamling paa tidspunktet for gennemgangen af hans ansoegning, naar det ikke er blevet godtgjort, at dette fravaer er blevet afhjulpet af eksistensen af tilsvarende oplysninger om vedkommendes fortjenester, og ingen saerlig omstaendighed kan begrunde den af administrationen udviste forsinkelse.

Ved vurderingen af den lidte ikke-oekonomiske skade efter ret og billighed skal der tages hensyn til den omstaendighed, at vedkommende tjenestemands fremtidige muligheder for at blive forfremmet eller forflyttet er begraenset paa grund af hans alder.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend ° udvaelgelsesproeve ° udvaelgelsesproeve paa grundlag af proever ° adgang til den mundtlige proeve betinget af opnaaelse af et vist resultat i de skriftlige proever ° udvaelgelseskomitéens forpligtelser ° overholdelse af ordlyden af meddelelsen om udvaelgelsesproeven

(Tjenestemandsvedtaegten, bilag III)

2. Tjenestemaend ° udvaelgelsesproeve ° udvaelgelseskomité ° uafhaengighed ° graenser ° vedtagelse af retsstridige afgoerelser ° ansaettelsesmyndighedens forpligtelser

3. Tjenestemaend ° udvaelgelsesproeve ° udvaelgelsesproeve paa grundlag af proever ° uklarhed i meddelelsen om udvaelgelsesproeven med hensyn til, hvilke resultater der kraeves ved de skriftlige proever for adgang til den mundtlige proeve ° formfejl uden betydning for den liste, som udvaelgelseskomitéen ved en korrekt fortolkning af meddelelsen om udvaelgelsesproeven udfaerdigede over de ansoegere, som fik adgang til den mundtlige proeve

Sammendrag

1. Selv om ansaettelsesmyndigheden raader over vide skoensbefoejelser ved fastlaeggelse af adgangsbetingelserne, er en udvaelgelseskomité bundet af ordene i en bekendtgjort meddelelse om udvaelgelsesproeve. En udvaelgelseskomité kan ikke fravige den korrekte fortolkning af denne meddelelse med henblik paa at give saadanne ansoegere adgang til den mundtlige proeve, som ikke efter de skriftlige proever har opnaaet de herfor i meddelelsen kraevede points, idet udvaelgelseskomitéen herved ville aendre udvaelgelsesproevens betingelser vaesentligt.

2. Henset til udvaelgelseskomitéers selvstaendighed er administrationen ikke befoejet til at aendre eller annullere deres afgoerelser. Saafremt ansaettelsesmyndigheden skoenner, at udvaelgelseskomitéen retsstridigt har udelukket visse ansoegere fra deltagelse i en proeve, skal ansaettelsesmyndigheden fastslaa dette ved en begrundet afgoerelse og gennemfoere hele udvaelgelsesproceduren paa ny paa grundlag af en ny offentlig meddelelse. Ansaettelsesmyndigheden kan i intet tilfaelde give de paagaeldende medhold i deres klage og give dem adgang til at deltage i naevnte proeve.

3. Uklarheder i en meddelelse om udvaelgelsesproeve vedroerende de fastsatte betingelser for de points, der kraeves ved de skriftlige proever for adgang til den mundtlige proeve, kan ikke paavirke udvaelgelseskomitéens afgoerelse vedroerende denne adgang, naar afgoerelsen hviler paa en korrekt fortolkning af naevnte meddelelse, og naar der ikke bestaar noget holdepunkt for at fastslaa, at ansoegerne uden disse uklarheder ville have opnaaet et bedre resultat ved de skriftlige proever. En saadan formfejl kan kun paavirke en retsakt, saafremt det fastslaas, at afgoerelsen ville have vaeret en anden, saafremt formfejlen ikke havde foreligget.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Annullationssoegsmaal ° akter, der kan vaere genstand for soegsmaal ° begreb ° akter, der fremkalder bindende retsvirkninger ° administrativ procedure vedroerende anvendelse af konkurrencereglerne ° afslag paa at tilstille en anklaget virksomhed hele meddelelsen om klagepunkter og paa at give den aktindsigt i samtlige sagsakter ° forberedende akt ° ikke omfattet ° ret til kontradiktion ° muligt at goere en eventuel kraenkelse gaeldende til stoette for et soegsmaal til proevelse af Kommissionens endelige beslutning

(EOEF-traktaten, art. 173; Raadets forordning nr. 17; Kommissionens forordning nr. 99/63)

Sammendrag

De beslutninger, hvorved Kommissionen under en administrativ procedure om anvendelse af konkurrencereglerne har afslaaet dels at tilstille de anklagende virksomheder en del af meddelelsen om klagepunkter, dels at give dem aktindsigt i samtlige dokumenter i sagen, fremkalder ikke retsvirkninger, der beroerer disse virksomheders interesser, foer der eventuelt traeffes en beslutning, hvorved en tilsidesaettelse af traktatens bestemmelser fastslaas. Der er saaledes alene tale om akter, der er led i sagsbehandlingen og forberedende i forhold til den beslutning, som danner afslutningen paa den administrative procedure, der er reguleret ved forordning nr. 17 og nr. 99/63, og de kan som saadan ikke goeres til genstand for et annullationssoegsmaal i medfoer af traktatens artikel 173.

Selv om retten til kontradiktion er et grundlaeggende princip i faellesskabsretten i enhver procedure, som kan medfoere sanktioner, og skal overholdes under alle omstaendigheder, er den eventuelle kraenkelse af denne ret, som afslaget paa aktindsigt kan udgoere, begraenset til den forudgaaende administrative procedure, hvorunder det meddeles.

Saafremt Faellesskabets retsinstanser under en sag om anfaegtelse af en beslutning, som har afsluttet proceduren, anerkender, at der bestaar en ret til fuldstaendig aktindsigt, som er tilsidesat i den paagaeldende sag, og annullerer den naevnte beslutning paa grund af tilsidesaettelse af retten til kontradiktion, vil hele proceduren vaere ulovlig. I saa fald skal Kommissionen enten lade sagen falde eller genoptage proceduren under overholdelse af de rettigheder, som tidligere blev tilsidesat.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tjenestemaend ° stillingsgruppe ° aendring af kategori eller af tjenestegruppe efter deltagelse i en almindelig udvaelgelsesproeve ° indplacering paa loentrin ° anvendelse af reglerne vedroerende forfremmelse ° undtagelse for at sikre hensyntagen til faglig erfaring foer tiltraedelse af tjenesten ° raekkevidde

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 32, stk. 2, og art. 46)

Sammendrag

Naar henses til de respektive formaal med vedtaegtens artikel 32, stk. 2, og artikel 46, maa indplaceringen paa loentrin af den tjenestemand, som efter en almindelig udvaelgelsesproeve overgaar fra en kategori til en anden, bygge paa principperne i artikel 46 og ikke paa principperne i artikel 32, stk. 2. Sidstnaevnte bestemmelse giver bl.a. ° skoent inden for meget snaevre graenser ° ansaettelsesmyndigheden mulighed for at tage hensyn til uddannelse og faglig erfaring, som ansoegeren har erhvervet, foer han tiltraadte som faellesskabstjenestemand, mens artikel 46 bl.a. har til formaal at sikre den stoerst mulige kontinuitet i udviklingen i tjenestemandens anciennitet og vederlag under tjenestemandskarrieren, ogsaa i tilfaelde af aendring af kategori eller tjenestegruppe efter en udvaelgelsesproeve.

Naar anvendelsen af artikel 46 imidlertid paa ingen maade goer det muligt at tage hensyn til den uddannelse og faglige erfaring, der er erhvervet, foer tjenestemanden tiltraadte tjenesten, maa artikel 32, stk. 2, noedvendigvis finde anvendelse, og dette uanset den paagaeldendes anciennitet i tjenesten, da meddelelsen om den udvaelgelsesproeve, som han deltog i, blev offentliggjort, fordi en forskelsbehandling mellem de tjenestemaend, som har bestaaet udvaelgelsesproeven, ikke paa nogen maade kan begrundes saaledes.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend ° forfremmelse ° klage fra en ikke-forfremmet ansoeger ° klagen afvist ° begrundelse ° raekkevidde

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 45 og art. 90, stk. 2)

2. Tjenestemaend ° afgoerelse vedroerende en tjenestemands tjenesteretlige stilling ° hensyntagen til omstaendigheder, der ikke er anfoert i akterne vedroerende tjenestemanden ° ulovlighed ° graenser ° ved forfremmelsen taget hensyn til, blandt andre forhold, en sammenlignende vurdering af ansoegernes faerdigheder, foretaget af deres overordnede ° lovligt

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 26)

Sammendrag

1. Ansaettelsesmyndigheden er i henhold til vedtaegtens artikel 90, stk. 2, forpligtet til at begrunde sin afvisning af en klage over en forfremmelse, saaledes at Faellesskabets retsinstanser faar mulighed for at udoeve deres kontrol af lovligheden af afgoerelsen om forfremmelse og give klageren oplysninger, der er tilstraekkelige til at fastslaa, om afgoerelsen er korrekt eller derimod behaeftet med mangler, hvorefter dens lovlighed kan anfaegtes. Saafremt ansaettelsesmyndigheden har forfremmet en tjenestemand, der ikke figurerer blandt de tjenestemaend, som er optaget paa en liste udarbejdet af et paritetisk organ med befoejelse til at afgive en udtalelse, opfyldes pligten, naar myndigheden klart i skrivelsen om afvisning af klagen fremhaever, at den sammenligning af alle ansoegernes kvalifikationer, fortjenester og kundskaber, som er paakraevet for arbejdsopgaverne, blev foretaget paa grundlag af bedoemmelserne for samtlige de tjenestemaend, der kunne komme i betragtning ved en forfremmelse.

2. Formaalet med vedtaegtens artikel 26 er at sikre tjenestemaendenes ret til kontradiktion ved at forhindre, at afgoerelser fra ansaettelsesmyndigheden vedroerende deres tjenesteretlige stilling og karriere traeffes paa grundlag af omstaendigheder ved deres adfaerd, der ikke er omtalt i deres akter. En afgoerelse, som traeffes paa grundlag af saadanne omstaendigheder, er i strid med vedtaegtens garantier og maa annulleres paa grund af, at den fulgte procedure har vaeret retsstridig.

Dette er ikke tilfaeldet med en afgoerelse om at foretraekke en bestemt tjenestemand i stedet for andre, som ansaettelsesmyndigheden har truffet paa grundlag af saavel ansoegernes bedoemmelser som en sammenlignende vurdering af deres faerdigheder hidroerende fra deres overordnede, som ikke ° da den indeholder synspunkter, der kan medfoere skadevirkninger for de forbigaaede ansoegere ° boer meddeles disse og ikke maa findes i deres personlige aktmappe.