Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Retspleje - foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse - begæring om fremlæggelse af dokumenter - forpligtelser, der påhviler den, der fremsætter begæringen

[Rettens procesreglement, art. 64, stk. 3, litra d), og stk. 4]

2. Retspleje - EKSF - sagsakter oversendt til Fællesskabets retsinstanser af en institution i medfør af artikel 23 i statutten for Domstolen - ret til aktindsigt - aktindsigt i interne dokumenter - betingelser

(EKSF-statutten for Domstolen, art. 23)

3. EKSF - beslutning, hvorved der pålægges en bøde eller fastsættes tvangsbøder - administrativ procedure - aktindsigt - formål - grænser - fortrolige dokumenter

(EKSF-traktaten, art. 36, stk. 1)

4. EKSF - beslutning, hvorved der pålægges en bøde eller fastsættes tvangsbøder - administrativ procedure - aktindsigt - principper, der gælder for retssagen, uanvendelige - følge

(EKSF-traktaten, art. 36, stk. 1)

5. EKSF - Fællesskabets konkurrenceregler - overtrædelser - ansvar - den fysiske eller juridiske person, der var ansvarlig for virksomhedens drift på tidspunktet for overtrædelsen - undtagelse - streng fortolkning - følge

(EKSF-traktaten, art. 36, stk. 1, og art. 65)

6. EKSF - beslutning, hvorved der pålægges en bøde eller fastsættes tvangsbøder - administrativ procedure - beslutningens konklusion og begrundelse - ændring efter at beslutningen er meddelt adressaten - ikke tilladt

(EKSF-traktaten, art. 15, stk. 2)

7. EKSF - priser - prislister - obligatorisk offentliggørelse - formål - sammenhæng med princippet om forbud mod konkurrencebegrænsende aftaler

(EKSF-traktaten, art. 60, og art. 65, stk. 1)

8. Annullationssøgsmål - sag anlagt af en virksomhed inden for rammerne af EKSF-traktaten - søgsmålsgrunde - anbringender, der angår grundlæggende retsprincipper - manglende eller utilstrækkelig begrundelse - følger

(EKSF-traktaten, art. 33, stk. 2)

9. Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - bedømmelse - formål - EKSF-beslutning

(EKSF-traktaten, art. 15)

10. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - konkurrencebegrænsning - konkurrencebegrænsende formål - konstatering heraf tilstrækkelig

(EKSF-traktaten, art. 65, stk. 1)

11. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - forbud - anvendelsesområde - aftaler om fastsættelse af en del af den endelige pris - omfattet

(EKSF-traktaten, art. 65, stk. 1)

12. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - forbud - aftaler, der har virkninger efter deres formelle ophør - anvendelse af EKSF-traktatens artikel 65

(EKSF-traktaten, art. 65; EF-traktaten, art. 85 (nu art. 81 EF))

13. EKSF - Fællesskabets konkurrenceregler - overtrædelser - grovhed - bedømmelse - adfærdens forsætlige karakter kan have større betydning end dens virkninger - forsætlig gennemførelse - begreb

(EKSF-traktaten, art. 65)

14. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - bøder - størrelse - fastsættelse - kriterier - virksomhedens adfærd under den administrative procedure - vurdering af, i hvilket omfang de virksomheder, der deltager i aftalen, har samarbejdet - iagttagelse af princippet om ligebehandling - forskellig behandling, alt efter hvilken rækkefølge virksomhederne har anerkendt de omstændigheder, der lægges dem til last - ikke tilladt

(EKSF-traktaten, art. 65, stk. 5)

15. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - samordnet praksis - begreb - kriterier for koordination og samarbejde - fortolkning

(EKSF-traktaten, art. 65, stk. 1)

16. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - bøder - størrelse - fastsættelse - kriterier - virksomhedens adfærd under den administrative procedure - manglende udtrykkelig erklæring om, at virksomheden ikke bestrider Kommissionens påstand om eksistensen af en samordnet praksis - lettelse af Kommissionens opgave med hensyn til konstatering af overtrædelse - foreligger ikke

(EKSF-traktaten, art. 65, stk. 5)

Sammendrag

1. Ifølge artikel 64, stk. 3, litra d), og artikel 64, stk. 4, i Rettens procesreglement kan parterne på et hvilket som helst trin i sagen foreslå foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse, og disse kan bestå i at anmode om fremlæggelse af dokumenter eller aktstykker vedrørende sagen. For at Retten kan tage stilling til, om det af hensyn til sagens fremme er hensigtsmæssigt at træffe bestemmelse om fremlæggelse af visse dokumenter, må den part, som fremsætter begæring herom, imidlertid angive de ønskede dokumenter og over for Retten i det mindste henvise til visse holdepunkter for, at disse dokumenter har betydning for sagens behandling.

( jf. præmis 30 og 31 )

2. Artikel 23 i EKSF-statutten for Domstolen om institutionernes forpligtelse til at oversende Fællesskabets retsinstanser akter vedrørende den sag, der er forelagt den pågældende retsinstans, har til formål at gøre det muligt for Fællesskabets retsinstanser at udøve deres kontrol med hensyn til den anfægtede beslutnings lovlighed, under overholdelse af kontradiktionsprincippet, men ikke at sikre en ubetinget og ubegrænset adgang for alle parterne til indsigt i den administrative sagsakt.

Kommissionens interne dokumenter bringes ikke til sagsøgernes kundskab under en retssag, medmindre sagens ganske særlige omstændigheder kræver det på grundlag af vægtige indicier, som det påhviler sagsøgerne at tilvejebringe.

( jf. præmis 33 og 34 )

3. I forbindelse med anvendelsen af EF-traktatens konkurrenceregler har aktindsigten navnlig til formål at give adressaterne for en meddelelse om klagepunkter mulighed for at gøre sig bekendt med bevismaterialet i Kommissionens sagsakter, således at de på et relevant grundlag kan udtale sig om de konklusioner, som Kommissionen på grundlag af dette materiale har anført i meddelelsen om klagepunkter. Det følger heraf, at Kommissionen har pligt til at give adressaterne for en meddelelse om klagepunkter aktindsigt i alle de dokumenter, der er indsamlet ved undersøgelsen, dog ikke fortrolige dokumenter såsom Kommissionens interne dokumenter.

Disse betragtninger gælder også for anvendelsen af EKSF-traktatens konkurrenceregler.

( jf. præmis 45 og 46 )

4. Eftersom de almindelige fællesskabsretlige principper i konkurrencesager om aktindsigt i Kommissionens dokumenter under den administrative procedure ikke som sådanne finder anvendelse under en retssag, finder de bestemmelser, som regulerer proceduren i forbindelse med retssager, ikke anvendelse på Kommissionens administrative procedure. Desuden er Kommissionen ikke forpligtet til at give aktindsigt i interne dokumenter under den administrative procedure.

( jf. præmis 47 og 48 )

5. Det er som udgangspunkt den fysiske eller juridiske person, der ledte den pågældende virksomhed på det tidspunkt, hvor overtrædelsen af Fællesskabets konkurrenceregler blev begået, der er ansvarlig for overtrædelsen, selv om det på tidspunktet for vedtagelsen af den beslutning, hvorved overtrædelsen blev fastslået, var en anden person, der havde ansvaret for virksomhedens drift.

Dette er imidlertid ikke tilfældet, såfremt den person, der fremover er ansvarlig for virksomhedens drift, har erklæret sig rede til at blive holdt ansvarlig for de omstændigheder, som dennes forgænger kritiseres for. En sådan erklæring, der bl.a. afhænger af særlige økonomiske hensyn, der er forbundet med fusioner mellem virksomheder, indebærer, at den juridiske person, som har fået overdraget ansvaret for en anden juridisk persons aktiviteter efter tidspunktet for overtrædelsen som følge af nævnte aktivitet, er ansvarlig for overtrædelsen, selv om det i princippet påhviler den fysiske eller juridiske person, som ledte den omhandlede virksomhed på tidspunktet for overtrædelsen, at stå til ansvar for overtrædelsen.

En sådan erklæring skal imidlertid fortolkes strengt, for så vidt som den fraviger princippet om, at en fysisk eller juridisk person kun bør forfølges for omstændigheder, som den pågældende individuelt kritiseres for. I mangel af oplysninger om det modsatte kan erklæringens ophavsmand ikke anses for at have givet afkald på udøvelsen af retten til kontradiktion, herunder på retten til at blive hørt vedrørende de omstændigheder, som dennes forgænger blev kritiseret for i klagepunktsmeddelelsen, der blev meddelt denne.

( jf. præmis 57, 62, 63 og 64 )

6. Konklusionen og begrundelsen for beslutningen, hvorved der pålægges bøder for overtrædelse af konkurrencereglerne, således som den er meddelt adressaten eller adressaterne, skal stemme overens med konklusionen og begrundelsen for beslutningen, således som den er vedtaget af Kommissionens medlemmer som kollegial enhed, når bortses fra rent ortografiske eller grammatiske ændringer i ordlyden af en retsakt, efter at Kommissionen endeligt har vedtaget den som kollegial enhed.

( jf. præmis 73 )

7. Den obligatoriske offentliggørelse af prislister og salgsvilkår, som foreskrives i EKSF-traktatens artikel 60, stk. 2, har til formål for det første så vidt muligt at hindre forbudt adfærd, for det andet at give køberne mulighed for at skaffe sig nøjagtige prisoplysninger og for at deltage i kontrollen med, at der ikke sker forskelsbehandling, og for det tredje at give virksomhederne adgang til præcise oplysninger om konkurrenternes priser, således at de får mulighed for at gennemføre en tilpasning. De priser, der fremgår af prislisterne, skal imidlertid fastsættes uafhængigt af den enkelte virksomhed og uden enhver, også stiltiende, aftale mellem dem. Navnlig bemærkes, at den omstændighed, at bestemmelserne i artikel 60 virker som en begrænsning af konkurrencen, ikke udelukker anvendelsen af forbuddet mod konkurrencebegrænsende aftaler i EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1.

( jf. præmis 116 og 117 )

8. Inden for rammerne af et annullationssøgsmål er et anbringende om manglende eller utilstrækkelig begrundelse af en EF-retsakt et anbringende, der angår grundlæggende retsprincipper, som Fællesskabets retsinstanser skal tage under påkendelse ex officio, og som derfor kan påberåbes af parterne på et hvilket som helst trin af sagen.

( jf. præmis 125 )

9. Den begrundelse, der kræves i henhold til EKSF-traktatens artikel 15, skal dels gøre det muligt for den berørte at gøre sig bekendt med begrundelserne for den trufne foranstaltning med henblik på i givet fald at kunne varetage sine interesser og efterprøve, om beslutningen er velbegrundet, dels gøre det muligt for Fællesskabets retsinstanser at udøve deres legalitetskontrol. Kravet om begrundelse skal vurderes på grundlag af omstændighederne i det konkrete tilfælde, bl.a. retsaktens indhold, arten af de anførte grunde og den sammenhæng, hvori den er vedtaget.

( jf. præmis 129 )

10. Kommissionen er ikke forpligtet til at påvise en skadelig virkning for konkurrencen for at kunne bevise en overtrædelse af EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, eftersom den har godtgjort, at der foreligger en aftale eller en samordnet praksis, som har til formål af begrænse konkurrencen.

( jf. præmis 154 )

11. Forbuddet mod aftaler, som direkte eller indirekte indeholder en prisfastsættelse, omfatter også aftaler om fastsættelse af en del af den endelige pris.

( jf. præmis 157 )

12. For at anvende EF-traktatens artikel 85 (nu artikel 81 EF), og for analogt at anvende EKSF-traktatens artikel 65, er det tilstrækkeligt, at aftaler, selv om de ikke længere er i kraft, stadig har virkninger også efter det tidspunkt, hvor de formelt er ophørt med at have gyldighed. Dette gælder så meget desto mere, når virkningerne af samordningen bestod indtil vedtagelsen af den beslutning, der fastslår overtrædelsen, uden at samordningen formelt er ophørt.

( jf. præmis 181 )

13. Grovheden af overtrædelserne af konkurrencereglerne skal fastslås på grundlag af en lang række forhold, herunder bl.a. sagens særlige omstændigheder, dens sammenhæng og bødernes afskrækkende virkning, uden at der er opstillet en bindende eller udtømmende liste over de kriterier, som obligatorisk skal tages i betragtning. I denne henseende kan forhold, der vedrører forsættet og dermed formålet med en adfærd, have større betydning end de omstændigheder, der vedrører adfærdens virkninger, navnlig når der er tale om overtrædelser, der efter deres karakter er alvorlige, såsom fastsættelse af priserne. En tilsidesættelse af traktatens konkurrenceregler kan navnlig anses for forsætlig, når virksomheden ikke kunne være uvidende om, at dens adfærd havde til formål at begrænse konkurrencen. Det er således ikke nødvendigt, at virksomheden har været vidende om, at den overtrådte disse bestemmelser.

( jf. præmis 198, 199 og 200 )

14. I forbindelse med bedømmelsen af virksomhedernes samarbejde under den administrative procedure, som indledes på grund af en forbudt aftale, må Kommissionen ikke se bort fra ligebehandlingsprincippet, som er blandt fællesskabsrettens grundlæggende principper, og som efter fast retspraksis kun kan antages at være tilsidesat, såfremt ensartede situationer behandles forskelligt, eller forskellige situationer behandles ens, medmindre en sådan behandling er objektivt begrundet.

I den forbindelse kan den omstændighed, at en af de virksomheder, der deltog i aftalen, var den første til at anerkende de forhold, som de blev kritiseret for, ved at besvare Kommissionens spørgsmål, ikke udgøre en saglig grund for at behandle virksomhederne forskelligt. Vurderingen af omfanget af virksomhedernes samarbejde må ikke afhænge af rent tilfældige faktorer, såsom den rækkefølge, hvori Kommissionen har stillet virksomhederne spørgsmål. Omfanget af de pågældende virksomheders samarbejde må betragtes som sammenlignelige, for så vidt som disse virksomheder, på samme trin af den administrative procedure og under lignende omstændigheder, forsynede Kommissionen med sammenlignelige oplysninger vedrørende de forhold, som de blev kritiseret for.

( jf. præmis 237, 245 og 246 )

15. De for begrebet samordnet praksis forudsatte kriterier koordination og samarbejde skal forstås ud fra den grundtanke, der ligger bag traktatens konkurrencebestemmelser, hvorefter enhver erhvervsdrivende uafhængigt skal tage stilling til den politik, han vil føre på det fælles marked, og de vilkår, han vil tilbyde sin kundekreds.

( jf. præmis 264 )

16. Der er kun grundlag for at nedsætte en bøde, hvis den pågældende virksomheds adfærd har gjort det lettere for Kommissionen at konstatere og i givet fald bringe overtrædelsen til ophør. Når en virksomhed ikke udtrykkeligt har erklæret, at den ikke bestrider Kommissionens påstand om eksistensen af en samordnet praksis, har den ikke bidraget til at lette Kommissionens opgave med hensyn til konstatering og bekæmpelse af overtrædelser af Fællesskabets konkurrenceregler.

( jf. præmis 270 )