DOMSTOLENS DOM (FEMTE AFDELING) AF 5. OKTOBER 1988. - TOKYO ELECTRIC CO. LTD. (TEC) M. FL. MOD RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER ANTIDUMPINGTOLD PAA ELEKTRONISKE SKRIVEMASKINER. - FORENEDE SAGER 260/85 OG 106/86.



Samling af Afgørelser 1988 side 05855



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlaeggelse af den normale vaerdi - fastlaeggelse i form af en beregnet vaerdi - inddragelse af en rimelig fortjenstmargen

(( Raadets forordning nr . 2176/84, art . 2, stk . 3, litra b ), ii ) ))

2 . Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlaeggelse af den normale vaerdi - fastlaeggelse i form af en beregnet vaerdi - produktionsomkostninger - salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger

(( Raadets forordning nr . 2176/84, art . 2, stk . 3, litra b ), ii ) ))

3 . Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlaeggelse af den normale vaerdi, fastlaeggelse af eksportprisen og sammenligning - saerskilte regler

( Raadets forordning nr . 2176/84, art . 2 )

4 . Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fejlagtig fastlaeggelse - betydning for antidumpingtoldens lovlighed - ingen i tilfaelde af fastsaettelse af toldsatsen paa et niveau svarende til skaden og lavere end den faktiske dumpingmargen

( Raadets forordning nr . 2176/84, art . 13 )

5 . Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - skade - opgoerelse paa grundlag af en sammenligning mellem paa den ene side importpriserne og paa den anden side priserne for produkter fremstillet i Faellesskabet fastlagt uden inddragelse af disses fald efter dumpingen - lovlighed - betingelse

( Raadets forordning nr . 2176/84, art . 4 )

Sammendrag

1 . Naar faellesskabsinstitutionerne under en procedure med henblik paa indfoerelse af antidumpingtold maa fastlaegge den normale vaerdi i form af en beregnet vaerdi, kan de lovligt som rimelig fortjenstmargen laegge den fortjenstmargen til grund, der paa produktionslandets hjemmemarked opnaas for tilsvarende produkter af konkurrenter til den producent, som udoever dumping . Denne kan herved ikke paaberaabe sig ikke at have haft kendskab til de paagaeldende oplysninger og mulighed for at undersoege deres rigtighed, naar dette skyldes den fortrolighed, som oplysninger med karakter af forretningshemmeligheder indhentet under undersoegelsen skal behandles med .

Naar der ikke kan tages udgangspunkt i faktiske priser, er det saaledes efter ordningen i henhold til forordning nr . 2176/84 ofte noedvendigt at inddrage forhold, som den paagaeldende producent ikke har kendskab til, og den grad af uforudsigelighed, som dette indebaerer, maa accepteres .

2 . Naar faellesskabsinstitutionerne under en procedure med henblik paa indfoerelse af antidumpingtold ved fastlaeggelsen af den normale vaerdi maa fastlaegge denne i form af en beregnet vaerdi, kan de, for saa vidt angaar fastsaettelsen af det rimelige beloeb til daekning af salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der indgaar i produktionsomkostningerne, som led i deres skoensmaessige befoejelser - idet der ikke foreligger dokumentation for, at en saadan metode savner hjemmel - lovligt tage udgangspunkt i omkostningerne hos et til den paagaeldende producent tilknyttet selskab, der saelger andre produkter end dem, dumpingen vedroerer, naar producenten afsaetter sine produkter paa hjemmemarkedet gennem det paagaeldende selskab, og producenten har en oekonomisk kontrol over dette og overdrager det de opgaver, der normalt varetages af en intern salgsafdeling .

Den omstaendighed, at der inden for en gruppe af virksomheder bestaaende af selskaber, som er selvstaendige juridiske personer, sker en arbejdsfordeling med hensyn til henholdsvis fremstilling og salg, er ikke til hinder for, at der er tale om en enkelt oekonomisk enhed, som paa denne maade udoever en samlet erhvervsmaessig virksomhed, der i andre tilfaelde udoeves af en enhed, som samtidig er en enkelt juridisk person . I tilfaelde, hvor en gruppe gennemfoerer sin produktions - og salgsvirksomhed paa den naevnte maade, er det saaledes kun, naar dette laegges til grund, at der kan tages udgangspunkt i det foerste salg til en uafhaengig koeber og dermed ske en fastlaeggelse af den normale vaerdi "ab fabrik ".

Der kan ikke laegges nogen betydelig vaegt paa, at eneforhandleren ikke saelger de produkter, som dumpingen vedroerer, idet der for disse produkter skal beregnes en normal vaerdi, saaledes som den ville have vaeret, saafremt produkterne solgtes paa hjemmemarkedet .

3 . I henhold til proceduren vedroerende indfoerelse af antidumpingtold gaelder der, for saa vidt angaar fastlaeggelsen af dumpingmargenen, tre saerskilte regelsaet, som hver isaer skal overholdes, for henholdsvis fastlaeggelsen af den normale vaerdi, fastlaeggelsen af eksportprisen og sammenligningen mellem disse to stoerrelser .

4 . En producent, for hvis vedkommende der er indfoert antidumpingtold, kan ikke anfaegte dette under henvisning til, at tolden er blevet fastlagt paa grundlag af en for hoejt ansat dumpingmargen, naar toldsatsen er blevet fastsat paa et niveau svarende til skaden, og dette repraesenterer mindre end saavel den fejlagtigt fastlagte dumpingmargen som den faktiske dumpingmargen .

5 . Under en procedure med henblik paa indfoerelse af antidumpingtold kan institutionerne lovligt foretage en opgoerelse af den skade, som er blevet paafoert industrien i Faellesskabet, paa grundlag af en sammenligning mellem paa den ene side priserne for de importerede produkter og paa den anden side priserne for tilsvarende produkter fremstillet i Faellesskabet, saaledes at der ikke laegges vaegt paa disses faktiske niveau, men paa det niveau, der ville have vaeret gaeldende, saafremt der ikke var sket dumping, naar priserne for produkter fremstillet i Faellesskabet paa tidspunktet for sammenligningen allerede gennem en lang periode som foelge af dumpingen har vaeret udsat for et pres i nedadgaaende retning, som har bevirket et fald .

Dommens præmisser

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 20 . august 1985 ( sag 260/85 ), har Tokyo Electric Company Ltd ( herefter benaevnt "TEC "), Tokyo, Japan, og dets datterselskaber i Faellesskabet, TEC Belgium SA, TEC Elektronik GmbH, TEC Europe Company Ltd og TEC France SA, i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af Raadets forordning nr . 1698/85 af 19 . juni 1985 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af elektroniske skrivemaskiner med oprindelse i Japan ( EFT L 163, s . 1 ), for saa vidt angaar sagsoegerne .

2 TEC er et selskab, der fremstiller og saelger blandt andet elektroniske skrivemaskiner . Denne produktion er udelukkende bestemt til eksport og afsaettes i Faellesskabets medlemsstater, dels gennem 100%-ejede datterselskaber, dels gennem selvstaendige forhandlere . En betydelig del af TEC' s eksport til Faellesskabet har endvidere haft form af "OEM ( Original Equipment Manufacturers ) Imports", dvs . salg til producenter i Faellesskabet som f.eks . UTAX GmbH i Tyskland, der herefter saelger de elektroniske skrivemaskiner under eget navn . I 1984 indgav en sammenslutning af europaeiske producenter, Committee of European Typewriter Manufacturers ( herefter benaevnt "Cetma "), en klage til Kommissionen over TEC og andre japanske producenter, idet Cetma gjorde gaeldende, at TEC solgte sine produkter i Faellesskabet til dumpingpriser .

3 Den antidumpingprocedure, som Kommissionen indledte paa grundlag af Raadets forordning nr . 2176/84 af 23 . juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab ( EFT L 201, s . 1 ), foerte i foerste omgang til, at der blev indfoert en midlertidig antidumpingtold paa 6,9% paa importen af elektroniske skrivemaskiner fremstillet af TEC . Senere, nemlig ved forordning nr . 1698/85, som TEC og dets datterselskaber i Faellesskabet anfaegter i naervaerende sag, fastsatte Raadet paa forslag af Kommissionen den endelige antidumpingtold til 21 %.

4 Ved saerskilt processkrift, indgivet den 22 . august 1985, fremsatte sagsoegerne en begaering om, at der som en foreloebig forholdsregel blev truffet bestemmelse om en udsaettelse af gennemfoerelsen af forordning nr . 1698/85, for saa vidt angaar sagsoegerne, indtil Domstolen har truffet afgoerelse om sagen . Ved kendelse, afsagt af Domstolens praesident den 18 . oktober 1985, blev denne begaering ikke taget til foelge, og afgoerelsen om sagens omkostninger blev udsat .

5 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 5 . maj 1986 ( sag 106/86 ), har TEC i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af Raadets forordning nr . 113/86 af 20 . januar 1986 om aendring af Raadets forordning nr . 1698/85 af 19 . juni 1985 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af elektroniske skrivemaskiner med oprindelse i Japan ( EFT L 17, s . 2 ), for saa vidt forordningen finder anvendelse paa sagsoegeren .

6 Ved kendelse af 11 . marts 1987 er sagerne 260/85 og 106/86 blevet forenet under retsforhandlingerne og domsafsigelsen .

7 Kommissionen og Cetma har efter begaering faaet tilladelse til at intervenere i de to sager til stoette for sagsoegtes paastande . En begaering fra UTAX GmbH om at maatte intervenere til stoette for sagsoegernes paastande er ligeledes blevet taget til foelge .

8 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

9 Det bemaerkes indledningsvis, at saaledes som TEC selv har praeciseret, er der i den den 5 . maj 1986 indgivne staevning ikke fremsat nogen nye anbringender, idet sagsoegerens formaal med den herved anlagte sag udelukkende er, at Domstolens efterproevelse skal omfatte saavel forordning nr . 1698/85 om indfoerelse af den endelige antidumpingtold som forordning nr . 113/86, hvorved der skete en aendring af den i forordning nr . 1698/85 fastsatte toldsats for at rette op paa en fejl, som bestod i, at man ved opgoerelsen af den skade, der blev paafoert industrien i Faellesskabet, havde medtaget elektroniske skrivemaskiner fremstillet i Singapore, der saaledes med urette var blevet anset som produkter fremstillet i Faellesskabet .

10 Til stoette for deres paastande har sagsoegerne ( der i det foelgende vil blive omtalt kollektivt som TEC ) fremsat foelgende fire anbringender :

- inddragelse af en for hoej fortjenstmargen ved fastlaeggelsen af den normale vaerdi i form af en beregnet vaerdi;

- inddragelse af salgsomkostninger i den beregnede normale vaerdi;

- fejlagtig beregning af TEC Frances omkostninger;

- fejl ved opgoerelsen af den skade, der blev paafoert industrien i Faellesskabet .

Inddragelse af en for hoej fortjenstmargen ved fastlaeggelsen af den normale vaerdi i form af en beregnet vaerdi

11 I artikel 2, stk . 3, litra b ), ii ), i forordning nr . 2176/84 fastsaettes det, at naar samme vare som den omhandlede ikke saelges i normal handel paa eksportlandets eller oprindelseslandets hjemmemarked, eller naar et saadant salg ikke muliggoer en passende sammenligning, forstaas ved den normale vaerdi, "den beregnede vaerdi, fastsat ved sammenlaegning af produktionsomkostningerne og en rimelig fortjenstmargen ". I bestemmelsen fastsaettes det endvidere, at "som hovedregel og under forudsaetning af, at der normalt opnaas fortjeneste ved salg af varer inden for samme generelle kategori paa oprindelseslandets hjemmemarked, maa tillaegget for fortjenesten ikke overstige denne normale fortjeneste . I andre tilfaelde fastsaettes tillaegget paa et rimeligt grundlag under anvendelse af tilgaengelige oplysninger ".

12 TEC har gjort gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne ikke har anvendt forordning nr . 2176/84 korrekt ved fastlaeggelsen af den "rimelige fortjenstmargen", der indgik i beregningen af den normale vaerdi for TEC-elektroniske skrivemaskiner .

Til stoette herfor anfoerer TEC :

- den fortjenstmargen, som faellesskabsinstitutionerne har lagt til grund, er for hoej, saaledes at der ikke er tale om en "rimelig fortjenstmargen" eller "rimelig fortjeneste";

- den margen, der er blevet lagt til grund, svarer ikke til den "normalt (( opnaaede )) fortjeneste ved salg af varer inden for samme generelle kategori paa oprindelseslandets hjemmemarked", jfr . artikel 2, stk . 3, litra b ), ii ), i forordning nr . 2176/84, idet der herved ifoelge TEC maa vaere tale om produkter inden for kontorudstyrssektoren som helhed i Japan;

- ved den metode, som er blevet anvendt ved beregningen af fortjenstmargenen, er der sket en tilsidesaettelse af retssikkerhedsprincippet;

- anvendelsen af denne margen er udtryk for forskelsbehandling, idet et andet selskab, hvis forhold var de samme, har faaet en anden behandling;

- fortjenstmargenen er blevet fastlagt paa grundlag af oplysninger, der ikke lovligt har kunnet laegges til grund, idet de ikke blev meddelt de beroerte parter .

13 Hvad angaar det foerste argument, bemaerkes, at artikel 2, stk . 3, litra b ), ii ), i forordning nr . 2176/84 intet indeholder til stoette for, at den fortjenstmargen, som faellesskabsinstitutionerne har lagt til grund, ikke kan anses som en rimelig margen, naar henses til faellesskabsinstitutionernes skoensmaessige befoejelser . Det bemaerkes herved, at TEC ikke har godtgjort, at den paagaeldende fortjenstmargen ikke blev opnaaet i normal handel .

14 Om det andet argument bemaerkes, at det er ubestridt, at der ved udtrykket "samme vare" i artikel 2, stk . 2 og stk . 12, i forordning nr . 2176/84 skal forstaas en vare med samme kendetegn . Hvad angaar begrebet "varer inden for samme ... kategori" i artikel 2, stk . 3, maa det laegges til grund, at dette i sagen omfatter varer henhoerende under kategorien elektroniske skrivemaskiner, idet kun elektroniske skrivemaskiner udgoer en saa ensartet og sammenfaldende varegruppe, at dette giver grundlag for paalidelige oplysninger, hvorimod begrebet "kontorudstyr" omfatter meget forskelligartede varer, i henseende til hvilke fortjenesten kan vaere meget forskellig alt efter varernes saerlige anvendelsesformaal og den saerlige kundekreds, der kan vaere tale om . Faellesskabsinstitutionerne har derfor ikke handlet fejlagtigt ved at fastlaegge den normale fortjeneste paa grundlag af oplysninger om andre modeller af elektroniske skrivemaskiner, der saelges af andre japanske producenter .

15 Hvad angaar TEC' s tredje argument, hvorefter den af faelleskabsinstitutionerne anvendte metode foerer til uforudsigelige resultater, da det er umuligt for den paagaeldende producent at faa kendskab til sine konkurrenters fortjenstmargener, kan dette ikke laegges til grund, idet bemaerkes, at det efter ordningen i henhold til forordning nr . 2176/84 ofte er noedvendigt at inddrage forhold, som den paagaeldende producent ikke har kendskab til, eksempelvis naar der som her ikke kan tages udgangspunkt i faktiske priser, samt at en vis grad af uforudsigelighed maa accepteres inden for saadanne omraader .

16 Det bemaerkes endvidere, at saafremt den normale vaerdi, for saa vidt angaar producenter uden afsaetning paa hjemmemarkedet, maatte beregnes alene paa grundlag af en hypotetisk fortjeneste, ville dette indebaere en risiko for en forskelsbehandling af de andre producenter, hvis fortjenstmargen for de modeller, de saelger i Japan, anvendes ved beregningen af den normale vaerdi for andre modeller . Det maa herefter laegges til grund, at den af faellesskabsinstitutionerne anvendte fremgangsmaade, som goer det muligt i videst muligt omfang at overholde retssikkerhedsprincippet, samtidig med at ligebehandlingsprincippet ikke kraenkes, er i overensstemmelse med ordningen i henhold til forordning nr . 2176/84 som helhed .

17 TEC' s fjerde argument er, at den fortjenstmargen, der er blevet lagt til grund for TEC' s vedkommende, er udtryk for forskelsbehandling, idet den er meget hoejere end den margen, der ved afgoerelse 86/34 af 12 . februar 1986 ( EFT L 40, s . 29 ) blev lagt til grund, for saa vidt angaar selskabet Nakajima, hvis forhold - ifoelge TEC - ganske svarede til, hvad der gjaldt for TEC .

18 Det bemaerkes herved, at eftersom beslutningen om, at Nakajima ikke skulle vaere omfattet af den raekke af selskaber, for hvilke der gaelder en endelig antidumpingtold, udspringer af afgoerelse 86/34, ville en - selv dokumenteret - positiv saerbehandling af Nakajima ikke kunne skabe grundlag for en annullation af forordningen om indfoerelse af en endelig antidumpingtold for TEC' s vedkommende, idet denne forordning er blevet udstedt paa grundlag af omstaendigheder, der behoerigt og i overensstemmelse med reglerne i forordning nr . 2176/84 er blevet fastslaaet under antidumpingundersoegelsen .

19 Endelig goer TEC gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne savnede hjemmel til at fastlaegge fortjenstmargenen paa grundlag af oplysninger, som de delvis undlod at give sagsoegeren meddelelse om .

20 Det af TEC anfoerte kan ikke laegges til grund, da de oplysninger, som sagsoegeren angiver ikke at have faaet meddelelse om, er fortrolige oplysninger, som man ikke kunne give sagsoegeren meddelelse om uden at kraenke forpligtelsen til ikke at videregive oplysninger om forretningshemmeligheder .

21 TEC' s anbringende om, at der er blevet inddraget en for hoej fortjenstmargen, kan herefter ikke laegges til grund .

Inddragelse af salgsomkostninger i den beregnede normale vaerdi

22 TEC har gjort gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne ikke har anvendt forordning nr . 2176/84 korrekt, idet der i produktionsomkostningerne for TEC' s produkter er blevet inddraget et beloeb for salgsomkostninger i et senere handelsled end ab fabrik og med tilknytning til afsaetning af andre produkter end de relevante .

23 TEC anfoerer, at den af institutionerne anvendte fremgangsmaade er forkert, for det foerste fordi formaalet med den beregnede vaerdi i virkeligheden ikke er at fastlaegge en normal vaerdi, som denne ville have vaeret, saafremt der havde vaeret en afsaetning paa hjemmemarkedet .

24 Det bemaerkes herom, at formaalet med at fastlaegge den normale vaerdi i form af en beregnet vaerdi efter ordningen i henhold til forordning nr . 2176/84 er at afgoere, hvilken salgspris der ville gaelde for et produkt, saafremt dette solgtes i oprindelses - eller eksportlandet . Foelgelig er det omkostningerne ved salg paa hjemmemarkedet, der skal tages i betragtning .

25 TEC anfoerer for det andet, at faellesskabsinstitutionerne - i strid med artikel 2, stk . 9, stk . 10 og stk . 11, i forordning nr . 2176/84 - i produktionsomkostningerne har medregnet et beloeb for salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger hos TEC Electronics, et datterselskab, som i Japan saelger andre produkter end elektroniske skrivemaskiner .

26 Det bemaerkes herom, at TEC, saaledes som det fremgaar af sagens akter, afsaetter sine produkter paa hjemmemarkedet gennem et forhandlerselskab, som sagsoegeren har oekonomisk kontrol over, og til hvilket sagsoegeren overdrager de opgaver, der normalt varetages af en intern salgsafdeling hos producenten .

27 Selv om TEC ikke afsaetter elektroniske skrivemaskiner i Japan, og sagsoegerens eneforhandler i Japan udelukkende har til opgave at saelge andre produkter, har der som led i antidumpingundersoegelsen skullet ske en beregning af den normale vaerdi for elektroniske skrivemaskiner fremstillet af sagsoegeren, saaledes som denne ville have vaeret, saafremt disse skrivemaskiner solgtes paa hjemmemarkedet .

28 Den omstaendighed, at der inden for en gruppe af virksomheder bestaaende af selskaber, som er selvstaendige juridiske personer, sker en arbejdsfordeling med hensyn til henholdsvis fremstilling og salg, er saaledes ikke til hinder for, at der er tale om en enkelt oekonomisk enhed, som paa denne maade udoever en samlet erhvervsmaessig virksomhed, der i andre tilfaelde udoeves af en enhed, som samtidig er en enkelt juridisk person .

29 Der ville ske forskelsbehandling, saafremt de omkostninger, der noedvendigvis maa indgaa i salgsprisen for et produkt, naar dette saelges gennem en intern salgsafdeling hos producenten, ikke laengere inddrages, saafremt produktet saelges gennem et selskab, som er en selvstaendig juridisk person, men som producenten har oekonomisk kontrol over .

30 Hvad angaar det af TEC anfoerte om, at den af faellesskabsinstitutionerne anvendte fremgangsmaade strider mod artikel 2, stk . 9, i forordning nr . 2176/84, hvorefter den normale vaerdi og eksportprisen "normalt (( skal )) sammenlignes i samme handelsled, fortrinsvis ab fabrik", kan dette herefter heller ikke laegges til grund . Det er saaledes netop ved at tage udgangspunkt i det foerste salg til en uafhaengig koeber, at der kan ske en korrekt fastlaeggelse af den normale vaerdi "ab fabrik" i tilfaelde, hvor et selskab gennemfoerer sin produktions - og salgsvirksomhed paa den maade, som Tokyo Electric Company Ltd anvender for de produkter, som selskabet afsaetter paa det japanske marked .

31 Hvad angaar det af TEC anfoerte, hvorefter salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger skal medtages paa samme vis saavel ved fastlaeggelsen af den normale vaerdi i form af en beregnet vaerdi som ved fastlaeggelsen af eksportprisen i form af en beregnet pris, bemaerkes blot, at denne opfattelse klart er blevet afvist i Domstolens domme af 7 . maj 1987 ( 240, 255, 256, 258 og 260/84, om antidumpingtold paa importen af kuglelejer, Sml . s . 1809, 1861, 1899, 1923 og 1975 ), hvori det blev fastslaaet, at der gaelder tre saerskilte regelsaet, som hver isaer skal overholdes, for henholdsvis fastlaeggelsen af den normale vaerdi, fastlaeggelsen af eksportprisen og sammenligningen mellem disse to stoerrelser .

32 TEC goer endvidere gaeldende, at TEC Electronics' salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ikke lovligt kunne anvendes ved fastlaeggelsen af den beregnede vaerdi for elektroniske skrivemaskiner fremstillet af TEC, da disse omkostninger havde tilknytning til andre produkter end elektroniske skrivemaskiner .

33 Det bemaerkes, at faellesskabsinstitutionerne i henhold til artikel 2, stk . 3, litra b ), ii ), hvorefter der i den beregnede normale vaerdi skal indgaa en "rimelig margen" til daekning af salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, har en skoensmaessig befoejelse ved ansaettelsen af det paagaeldende beloeb . Saafremt man anlagde den fortolkning, at beloebet for salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ikke kan fastsaettes paa grundlag af omkostningerne hos et tilknyttet selskab, der saelger andre produkter end elektroniske skrivemaskiner, ville faellesskabsinstitutionerne ikke raade over nogen angivelser om stoerrelsen af disse omkostninger . TEC har ikke godtgjort, at der foreligger noget til stoette for at antage, at de med salg af andre elektroniske produkter forbundne salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ikke kan udgoere et rimeligt grundlag for fastsaettelsen af de salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der er forbundet med salg af elektroniske skrivemaskiner .

34 Der kan heller ikke gives TEC medhold i det anfoerte om, at da alle beregningerne i henhold til artikel 2, stk . 11, skal baseres paa tilgaengelige regnskabsmaessige oplysninger, almindeligvis og om noedvendigt fordelt proportionalt med omsaetningen for hver vare og hvert marked, der tages i betragtning, maa salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ansaettes til nul, for saa vidt angaar elektroniske skrivemaskiner, der ikke saelges paa hjemmemarkedet . I saa fald ville artikel 2, stk . 3, litra b ), ii ), der netop finder anvendelse i tilfaelde, hvor der ikke afsaettes tilstraekkeligt store maengder paa hjemmemarkedet, fuldstaendigt miste sin betydning .

35 Anbringendet vedroerende inddragelsen af salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ved fastlaeggelsen af den normale vaerdi i form af en beregnet vaerdi kan herefter ikke laegges til grund .

Fejlagtig beregning af TEC Frances omkostninger

36 TEC har gjort gaeldende, at eksportpriserne er blevet fejlagtigt fastlagt . Det anfoeres herved, at datterselskabet TEC Frances salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger med urette blev forhoejet i form af en inddragelse af loenninger til personale, som ikke var beskaeftiget med salg af elektroniske skrivemaskiner, og at disse omkostninger dernaest uretmaessigt blev lagt til grund, for saa vidt angaar datterselskaberne i Forbundsrepublikken Tyskland og Det Forenede Kongerige .

37 Hvad angaar det af TEC anfoerte, hvorefter det var med urette, at faellesskabsinstitutionerne lagde de for TEC France angiveligt fejlagtigt fastlagte salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger til grund, for saa vidt angaar det britiske og det tyske datterselskab, bemaerkes, at sagsoegeren selv foreslog faellesskabsinstitutionerne, at der skulle tages udgangspunkt i TEC Frances salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, idet disse maatte antages ogsaa at vaere repraesentative for omkostningerne hos de andre datterselskaber i Faellesskabet, hvis stoerrelse ikke var blevet naermere undersoegt . Det kan paa denne baggrund ikke bebrejdes faellesskabsinstitutionerne, at de fulgte sagsoegerens forslag, uanset at det senere viste sig, at TEC Frances salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger var hoejere, end sagsoegeren havde ment .

38 TEC har som naevnt endvidere gjort gaeldende, at faellesskabsinstitutionerne i TEC Frances omkostninger ogsaa medregnede loenninger til personale, der aldrig havde vaeret beskaeftiget med salg af elektroniske skrivemaskiner, og at denne fejl medfoerte en uretmaessig forhoejelse af stoerrelsen af de salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der blev lagt til grund for datterselskaberne i Faellesskabet .

39 Det bemaerkes herom, at selv om oplysningerne fra TEC - hvorefter TEC Frances salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger med tilknytning til afsaetningen af elektroniske skrivemaskiner ikke svarede til 27,7%, men til 16,97%, af omsaetningen af elektroniske skrivemaskiner og dermed var lavere end den andel paa 10,73%, som Kommissionen lagde til grund - maatte antages at vaere korrekte, ville dette ikke kunne faa nogen betydning for fastsaettelsen af stoerrelsen af den endelige antidumpingtold .

40 Det maa nemlig herved fremhaeves, at faellesskabsinstitutionerne for TEC' s vedkommende havde fastlagt en dumpingmargen paa 48,1% mod en skade paa 21% af cif-prisen, og at de fandt, at der burde fastsaettes en sats for antidumpingtolden svarende til den laveste af disse to stoerrelser, idet dette var tilstraekkeligt til at opveje skaden .

41 Det fremgaar herved af sagen, at eksportprisen blev fastlagt ved i salgsprisen for elektroniske skrivemaskiner i Frankrig at fratraekke et beloeb for fortjeneste paa 5% og i alt 27,7% for salgs - og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, saaledes at eksportprisen svarer til 67,3% af TEC Frances salgspris . Selv hvis eksportprisen var blevet forhoejet med et beloeb svarende til 10,73% af salgsprisen - i overensstemmelse med det af TEC anfoerte, hvorefter salgs - og administrationsomkostningerne og andre generalomkostninger burde have vaeret fastsat til 16,97% - ville dumpingmargenen fortsat vaere hoejere end 21 %. Der er derfor intet grundlag for at aendre den sats for antidumpingtolden, som blev fastsat i forordning nr . 1698/85 .

42 Anbringendet kan herefter ikke laegges til grund .

Fejl ved opgoerelsen af den skade, der blev paafoert industrien i Faellesskabet

43 TEC har i foerste raekke gjort gaeldende, at det savnede grundlag at indfoere antidumpingtold paa elektroniske skrivemaskiner henhoerende under Nimexe-nummer 84.51-14, idet de japanske producenters markedsandel for disse skrivemaskiners vedkommende var faldet i den af undersoegelsen omfattede periode, ligesom virksomhederne i Faellesskabet i oevrigt selv importerede disse maskiner .

44 Det foerste af disse argumenter hviler paa den opfattelse, at den skade, der blev paafoert industrien i Faellesskabet, burde have vaeret opgjort saerskilt, for saa vidt angaar henholdsvis elektroniske skrivemaskiner henhoerende under Nimexe-nummer 84.51-14, som TEC betegner som "kompakte" modeller, og elektroniske skrivemaskiner henhoerende under andre Nimexe-numre, som TEC betegner som "professionelle" modeller . Argumentet forudsaetter, at der bestaar to selvstaendige markeder .

45 Det fremgaar af sagen, at for saa vidt der faktisk maatte have bestaaet en sondring mellem "kompakte" elektroniske skrivemaskiner og "professionelle" elektroniske skrivemaskiner, var denne allerede bortfaldet paa tidspunktet for antidumpingundersoegelsen som foelge af udviklingen i retning af elektroniske skrivemaskiner, som i vidt omfang kan opfylde de samme brugerbehov . Faellesskabsinstitutionerne har derfor ikke handlet i vildfarelse ved ikke at laegge den opfattelse til grund, at der bestod saerskilte markeder, en opfattelse, som de ikke paa noget tidspunkt havde tilsluttet sig .

46 TEC' s andet argument tager udgangspunkt i den opfattelse, at de producenter i Faellesskabet, som havde importeret visse modeller af elektroniske skrivemaskiner fra Japan og solgt disse under eget navn, ikke burde have vaeret medregnet til de selskaber, som blev paafoert skade som foelge af importen fra Japan .

47 Det bemaerkes herom, at det fremgaar af det af faellesskabsinstitutionerne anfoerte, som TEC ikke i tilstraekkeligt omfang har bestridt rigtigheden af, at det kun var faa modeller, alle af lavere kvalitet, som blev importeret af producenter i Faellesskabet, og kun for at afhjaelpe mangler, som dengang bestod i deres produktsortiment, og at denne import altid havde et forholdsvis ringe samlet omfang . Under disse omstaendigheder maa det antages, at den import, som producenter i Faellesskabet gennemfoerte, ikke bidrog til den skade, der blev paafoert industrien i Faellesskabet, hvorfor det savner grundlag ikke at inddrage disse producenter ved undersoegelsen af skadens omfang .

48 TEC goer endvidere gaeldende, at opgoerelsen af skadens omfang er behaeftet med fejl, idet graden af underbydning ikke i overensstemmelse med artikel 4, stk . 2, litra b ), i forordning nr . 2176/84 blev fastlagt paa grundlag af en sammenligning mellem importpriserne og priserne for samme varer i Faellesskabet, men paa grundlag af en sammenligning mellem henholdsvis importpriserne og "maalpriserne", dvs . priser beregnet paa kunstig og teoretisk maade .

49 Ved bedoemmelsen af dette argument maa det tages i betragtning, at faellesskabsinstitutionerne foerst kunne begynde undersoegelsen af skadens omfang efter indgivelsen af klagen fra producenterne i Faellesskabet den 15 . februar 1984, selv om industrien i Faellesskabet, saaledes som det fremgaar af sagen, allerede i nogen tid havde vaeret udsat for virkningerne af den import fra Japan, som senere blev genstand for antidumpingproceduren . De i 1984 anvendte priser for produkter fremstillet i Faellesskabet kunne derfor ikke laengere laegges til grund ved opgoerelsen af skadens omfang efter artikel 4, idet de allerede gennem nogen tid havde vaeret faldende, fordi det var noedvendigt at modstaa det stadigt stigende pres fra importen fra Japan .

50 Under disse omstaendigheder var den eneste fremgangsmaade, som ikke ville indebaere, at sammenligningen i henhold til artikel 4, stk . 2, litra b ), i forordning nr . 2176/84 blev uden betydning, at der blev fastlagt en beregnet pris inden for Faellesskabet, saaledes som denne ville have vaeret, saafremt prisniveauet ikke gennem en lang periode var faldet som foelge af importen fra Japan .

51 TEC har ud over det allerede anfoerte gjort gaeldende, at omfanget af den forskel i nedadgaaende retning, der var med hensyn til de priser, som de japanske produkter blev udbudt til i forhold til priserne for produkter fremstillet i Faellesskabet, blev fejlagtigt fastlagt af Kommissionen, idet visse TEC-modeller blev sammenlignet, enten med modeller, som ikke blev fremstillet i Faellesskabet i undersoegelsesperioden, eller med modeller, som blev fremstillet i Faellesskabet, men til hoejere omkostninger end dem, der senere blev anset for sammenlignelige med TEC-modellerne .

52 Der kan ikke gives TEC medhold heri . Der er nemlig blevet rettet op paa de fejl, som TEC henviser til, ved den sammenligning, der blev foretaget med henblik paa fastsaettelsen af den endelige antidumpingtold, og som sagsoegeren ikke anfaegtede .

53 Foelgelig kan det fjerde anbringende heller ikke laegges til grund .

54 Sagsoegte vil herefter i det hele vaere at frifinde .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagsomkostningerne

55 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger, saafremt der er nedlagt paastand herom . Sagsoegerne har tabt sagerne og boer derfor doemmes til, in solidum for saa vidt angaar sag 260/85, at betale deres egne omkostninger samt sagsoegtes og intervenienternes, idet der er nedlagt paastand herom, herunder omkostningerne i forbindelse med behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler . Selskabet UTAX, der har interveneret til stoette for sagsoegernes paastande, boer baere sine egne omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( Femte Afdeling )

1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Sagsoegerne betaler, in solidum for saa vidt angaar sag 260/85, sagsoegtes omkostninger samt intervenienternes i overensstemmelse med paastandene herom, herunder omkostningerne i forbindelse med behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler . UTAX baerer sine egne omkostninger .