Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. De Europæiske Fællesskabers offentlige kontrakter - indgåelse af en kontrakt efter udbud - institutionernes skøn - domstolskontrol - grænser

2. De Europæiske Fællesskabers offentlige kontrakter - kontrakt efter udbud - pligt til at afvise tvetydige bud - omfang - mulighed for bedømmelseskomitéen at tage kontakt med en bydende efter åbningen af buddene - udøvelse under overholdelse af princippet om god forvaltningsskik, lighedsprincippet og proportionalitetsprincippet

3. Annullationssøgsmål - dom om annullation - virkninger - annullation af en beslutning fra Kommissionen om afvisning af et bud fra en bydende under en procedure om indgåelse af offentlige kontrakter - pligt til at foretage en fornyet undersøgelse af beslutninger, der ligner den annullerede retsakt, men som ikke har været genstand for et søgsmål - foreligger ikke

(Art. 233 EF)

4. Annullationssøgsmål - tilbagekaldelse af den anfægtede retsakt under sagens forløb - sagsøgeren bevarer i helt særlige tilfælde en interesse i, at der afsiges dom om annullation - søgsmålet blevet uden genstand - ikke tilfældet

(Art. 230 EF)

Sammendrag

1. Kommissionen råder over et vidt skøn i relation til de faktorer, der skal tages i betragtning med henblik på vedtagelsen af en beslutning om at indgå en kontrakt på grundlag af et udbud. Fællesskabets retsinstansers kontrol skal derfor begrænse sig til en efterprøvelse af, at procedure- og begrundelsesreglerne er overholdt, at de faktiske omstændigheder er fastlagt korrekt, og at der ikke er tale om et åbenbart urigtigt skøn eller magtfordrejning.

( jf. præmis 33 )

2. Under hensyntagen til retssikkerhedsprincippet er det afgørende, at den ordregivende myndighed under udbudsprocedurerne med sikkerhed kan fastslå indholdet af buddene, og navnlig, at de er i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i udbuddet. Når et bud er tvetydigt, og det ikke hurtigt og effektivt kan fastslås, hvad buddets virkelige indhold er, har den ordregivende institution ikke andet valg end at afvise buddet.

Såfremt vejledningen imidlertid giver bedømmelseskomitéen beføjelse til at anmode om yderligere oplysninger om de indgivne bud, medfører det fællesskabsretlige princip om god forvaltningsskik en forpligtelse til at udøve denne beføjelse i de tilfælde, hvor det både er praktisk muligt og nødvendigt at få et bud præciseret. Selv om bedømmelseskomitéer ikke er forpligtet til at anmode om yderligere oplysninger, hver gang et bud er affattet på en tvetydig måde, har de pligt til at udvise omhu, når de undersøger indholdet af hvert bud. Når et buds formulering og omstændighederne i sagen viser, at tvetydigheden sandsynligvis kan forklares på en enkel måde og nemt kan fjernes, er det i princippet i strid med princippet om god forvaltningsskik, at bedømmelseskomitéer afviser buddet uden at gøre brug af deres beføjelse til at anmode om yderligere oplysninger. Beslutningen om at afvise et bud kan under sådanne omstændigheder være behæftet med et åbenbart urigtigt skøn fra institutionens side i forbindelse med udøvelse af denne beføjelse.

Hertil kommer, at det vil være i strid med lighedsprincippet at give en bedømmelseskomité et ubegrænset skøn, når det skal besluttes, om der skal anmodes om yderligere oplysninger vedrørende et givent bud, uden at tage hensyn til de objektive betragtninger og uden at være undergivet en domstolsprøvelse. I øvrigt hindrer lighedsprincippet ikke bedømmelseskomitéen i at give visse bydende mulighed for at fremkomme med yderligere oplysninger, der gør det muligt at fjerne den tvetydighed, deres bud indeholder, idet vejledningen til de bydende udtrykkeligt giver mulighed for at anmode om sådanne yderligere oplysninger, og bedømmelseskomitéen er forpligtet til at behandle alle de bydende på samme måde ved udøvelsen af denne beføjelse.

Endvidere indebærer proportionalitetsprincippet, at fællesskabsinstitutionernes retsakter ikke må gå videre end nødvendigt og passende for gennemførelsen af det lovligt tilsigtede formål med de pågældende bestemmelser, hvorved det forudsættes, at såfremt det er muligt at vælge mellem flere egnede foranstaltninger, skal den mindst bebyrdende foranstaltning vælges.

( jf. præmis 34-39 )

3. I henhold til artikel 233 EF er det den institution, fra hvilken retsakten hidrører, der er forpligtet til at gennemføre de nødvendige foranstaltninger til annullationsdommens opfyldelse. Disse foranstaltninger skal navnlig ophæve virkningerne af de ulovlige forhold, som er fastslået i annullationsdommen. Den pågældende institution vil derfor eventuelt skulle genoprette sagsøgerens situation. Annullationsdommen kan dog ikke medføre en annullation af andre retsakter, der ikke er indbragt for Fællesskabets retsinstanser til prøvelse, men i forhold til hvilke den samme ugyldighedsgrund kunne gøres gældende. Et argument om, at der er risiko for, at en annullation af beslutningen om at afvise et bud fra en bydende under en procedure om indgåelse af offentlige kontrakter vil berøre andre bydende, hvis bud også er blevet afvist, kan under ingen omstændigheder begrunde en frifindelse i den sag, der er anlagt af den førstnævnte bydende.

( jf. præmis 44 )

4. En sag, hvori der er nedlagt påstand om annullation, bliver i helt særlige tilfælde ikke uden genstand, selv om den retsakt, der blev påstået annulleret, er blevet trukket tilbage, når sagsøgeren ikke desto mindre bevarer en tilstrækkelig interesse i at modtage en dom, der formelt annullerer denne retsakt.

( jf. præmis 48 )