Når en ansøger til en udvælgelsesprøve anmoder om en fornyet vurdering af en afgørelse truffet af udvælgelseskomiteen, er det den afgørelse, udvælgelseskomiteen har truffet efter en fornyet vurdering af ansøgerens situation, som er den akt, der indeholder et klagepunkt. Det er ligeledes denne afgørelse, der er truffet efter en fornyet vurdering, der får klage- og søgsmålsfristen til at løbe, uden at det er nødvendigt at vurdere, om afgørelsen i et sådant tilfælde muligvis kan anses for en rent bekræftende akt.

Når Retten i form af foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse begærer fremlæggelse af et dokument vedrørende betingelserne for sagens antagelse til realitetsbehandling, kan en parts forsinkede fremlæggelse af dokumentet ikke medføre, at dokumentet må afvises fra realitetsbehandling. Dels skal Fællesskabets retsinstanser nemlig på ethvert tidspunkt, eventuelt af egen drift, efterprøve betingelserne for søgsmålets antagelse til realitetsbehandling. Dels kan Retten i tilfælde af, at den berørte part ikke opfylder sin forpligtelse, begære fremlæggelse af det anmodede dokument i henhold til artikel 65 i Rettens procesreglement. Herefter kan fristerne for fremlæggelse af dokumentet ikke være forældelsesfrister.

I forbindelse med et annullationssøgsmål vedrørende den af en udvælgelseskomite trufne afgørelse om at tildele sagsøgeren en karakter, der er lavere end mindstekravet, og et antal points, der er utilstrækkeligt til at fortsætte udvælgelsesprøven, har sagsøgeren ikke søgsmålskompetence, såfremt det viser sig, at han ikke ville have kunnet fortsætte sin deltagelse i udvælgelsesprøven, selv om det forudsættes, at han havde svaret rigtigt på de omtvistede spørgsmål.

Udvælgelseskomiteen råder over et vidt skøn med hensyn til det detaljerede indhold af de opgaver, der stilles under en udvælgelsesprøve. Det tilkommer alene Fællesskabets retsinstanser at efterprøve dette indhold, såfremt det går ud over de rammer, der er angivet i meddelelsen om udvælgelsesprøven, eller det ikke er i overensstemmelse med formålene med udvælgelsesprøven.

I forbindelse med prøver bestående af multiple choice-spørgsmål tilkommer det ikke Retten at sætte sin egen rettelse i stedet for udvælgelseskomiteens. Et spørgsmål kan kun efterprøves, eventuelt med hensyn til de svar, som foreslås heri, såfremt det fremgik, at spørgsmålet var åbenbart uforholdsmæssigt, henset til den pågældende udvælgelsesprøves formål. Dette ville navnlig være tilfældet, såfremt det fremgik af udvælgelseskomiteens redegørelse, at de forskellige svar, som blev foreslået med hensyn til et spørgsmål, ikke gjorde det muligt at fastlægge det eneste korrekte svar, i modsætning til de særlige instrukser herom til ansøgerne. Den omstændighed, at et spørgsmål er meget svært, kan i denne forbindelse ikke udgøre et indicium for, at et spørgsmål er uforholdsmæssigt. Udvælgelseskomiteen har nemlig beføjelse til at vælge spørgsmål af meget forskellig sværhedsgrad for at sikre det primære formål med en udvælgelsesprøve, nemlig at sikre ansættelse af tjenestemænd, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer.

(jf. præmis 35 og 36)

Henvisning til: Domstolen. 8. marts 1988. forenede sager 64/86. 71/86-73/86 og 76/86. Sergio m.fl. mod Kommissionen, Sml. s. 1399, præmis 22; Retten, 21. maj 1996. sag T-153/95, Kaps mod Domstolen. Sml. Pers. IA, s. 233, og II. s. 663. præmis 37.