PERSONALERETTENS KENDELSE (Første Afdeling)

6. oktober 2010

Sag F-2/10

Luigi Marcuccio

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag — tjenestemænd — social sikring — sygeforsikring — anmodning om godtgørelse af udgifter til lægebehandling — ingen bebyrdende retsakt — åbenbart, at søgsmålet delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet — procesreglementets artikel 94«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF, som finder anvendelse på Euratom-traktaten i henhold til denne traktats artikel 106A, hvorunder Luigi Marcuccio bl.a. har nedlagt påstand om, for det første, annullation af Kommissionens afgørelse om afslag på hans ansøgning af 17. marts 2009 om godtgørelse på 100% af samtlige de udgifter til lægebehandling, han har afholdt som følge af den ulykke, han var udsat for den 29. oktober 2001, for det andet, annullation af Kommissionens afgørelse af 22. september 2009 om afslag på den klage, som han indgav over afgørelsen om afslag på hans ansøgning af 17. marts 2009, for det tredje, at Kommissionen tilpligtes at betale ham et beløb svarende til forskellen mellem de udgifter til lægebehandling, som han har afholdt mellem den 1. december 2000 og den 17. marts 2009, og de i denne anledning modtagne godtgørelser, eller et andet beløb, som Retten i det foreliggende tilfælde finder rimeligt og passende, med tillæg af morarenter på 10% p.a. med renters rente.

Udfald: Europa-Kommissionen frifindes, da søgsmålet delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet. Luigi Marcuccio betaler sagens omkostninger. Luigi Marcuccio godtgør Personaleretten 1 500 EUR.

Sammendrag

1. Tjenestemænd — søgsmål — søgsmål rettet mod afvisningen af klagen — formaliteten

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

2. Tjenestemænd — søgsmål — akt, der indeholder et klagepunkt — begreb — administrationens foreløbige svar på en tjenestemands ansøgning — ikke omfattet

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

1. Hvis en tjenestemand ud over annullation af en anfægtet afgørelse ligeledes, om fornødent, har nedlagt påstand om annullation af afgørelsen om afslag på hans klage, er sidstnævnte påstand som sådan uden selvstændigt indhold og er reelt sammenfaldende med påstanden om prøvelse af den anfægtede afgørelse.

(jf. præmis 26)

Henvisning til:

Domstolen: 17. januar 1989, sag 293/87, Vainker mod Parlamentet, Sml. s. 23, præmis 8.

Retten: 10. juni 2004, sag T-330/03, Liakoura mod Rådet, Sml. Pers. I-A-1, s. 191, og II, s. 859, præmis 13.

Personaleretten: 15. december 2008, sag F-34/07, Skareby mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 477, og II-A-1, s. 2637, præmis 27.

2. En akt, der indeholder et klagepunkt, er en akt, der fremkalder bindende retsvirkninger, som kan berøre sagsøgerens interesser direkte og umiddelbart gennem en væsentlig ændring af hans retsstilling, idet en sådan akt skal hidrøre fra den kompetente myndighed og indeholde en endelig stillingtagen fra administrationens side.

Dette er ikke tilfældet med en skrivelse fra administrationen, hvorved sidstnævnte imødekommer en del af tjenestemandens ansøgning, over for denne præciserer visse punkter som svar på hans ansøgning og meddeler ham, at hans ansøgning er under behandling.

(jf. præmis 29 og 32-34)

Henvisning til:

Personaleretten, 28. juni 2006, sag F-101/05, Grünheid mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 55, og II-A-1, s. 199, præmis 33 og den deri nævnte retspraksis.