2

De faktiske omstændigheder, som ligger til grund for tvisten, er i den appellerede doms præmis 4-19 beskrevet således: »4 Den 30. oktober 1996 ansatte EMA sagsøgeren som hjælpeansat med virkning fra den 16. november 1996 for en periode på et år med henblik på at varetage en stilling som [it]-koordinator i sektionen for informationsteknologi (herefter »[it]-sektionen«), hvor han blev tilknyttet enheden for »teknisk koordinering«. 5 Efter at have bestået en udvælgelsesprocedure for midlertidigt ansatte indgik han en kontrakt med EMA, hvorved han med virkning fra den 1. februar 1997 fik ansættelse som midlertidigt ansat i lønklasse A 5 i henhold til ansættelsesvilkårenes artikel 2, litra a), med henblik på at varetage en stilling som chefkonsulent i en periode på fem år med mulighed for fornyelse. Sagsøgeren fortsatte med at varetage sine opgaver i [it]-sektionen. 6 Den 15. november 1998 blev sagsøgeren udnævnt til vicechef for [it]-sektionen. Han varetog endvidere stillingen som fungerende chef for [it]-sektionen i perioden fra 2001 til 2003. 7 Sagsøgerens kontrakt som midlertidigt ansat udløb den 1. februar 2002, hvorefter den blev fornyet for en ny periode på fem år. 8 Sagsøgeren blev ved et tillæg af 6. august 2002 til sin kontrakt forfremmet til lønklasse A 4. 9 Efter at have bestået en ekstern udvælgelsesprocedure til stillingen som chef for [it]-sektionen indgik sagsøgeren med EMA den 15. april 2003 en kontrakt som midlertidigt ansat i lønklasse A 4 i henhold til ansættelsesvilkårenes artikel 2, litra a). Denne kontrakt, der var indgået for fem år med mulighed for fornyelse, trådte i kraft den 1. maj 2003. 10 Den 1. maj 2004 blev benævnelsen for sagsøgerens lønklasse som følge af vedtægtsreformen ændret til A*12. 11 Ved tillæg, som ansættelsesmyndigheden og sagsøgeren underskrev henholdsvis den 14. og den 15. august 2007, blev sagsøgerens kontrakt fornyet for en periode på fem år med virkning fra den 1. maj 2008. 12 Ved skrivelse af 5. juni 2009 modtog sagsøgeren underretning om, at han var blevet udnævnt til chef for sektionen for informations- og kommunikationsteknologi i enheden med samme navn (herefter »[ict]-enheden«) i forbindelse med en intern omstrukturering af agenturet. 13 Den 15. september 2011 meddelte chefen for sektionen for »Menneskelige Ressourcer« i enheden for »Administration« sagsøgeren, at han var blevet opført på listen over de ansøgere, der havde bestået udvælgelsesproceduren til stillingen som chef for »[ict]-enheden«, og at denne liste var gyldig til den 31. december 2012. 14 Den 30. juli 2012, dvs. ni måneder før sagsøgerens kontrakt udløb, sendte tjenestegrenen for EMA’s sektion for »Menneskelige Ressourcer« en formular til sagsøgerens enhedschef, der vedrørte spørgsmålet om en eventuel fornyelse af sagsøgerens kontrakt. Den 17. august 2012 afgav sagsøgerens enhedschef en udtalelse, hvoraf fremgik, at »det ikke var nødvendigt at foranstalte en fornyelse af [sagsøgerens] kontrakt«. 15 Den administrerende direktør fulgte, i sin egenskab af ansættelsesmyndighed, denne udtalelse og meddelte ved skrivelse af 30. august 2012 sagsøgeren, at hans kontrakt udløb den 30. april 2013 (herefter »afgørelsen af 30. august 2012«), og at »[han] af hensyn til agenturets interesse [ville blive] overført til ikke-aktiv tjeneste med virkning fra den 1. september 2012 og til det tidspunkt, hvor hans kontrakt ville udløbe«. 16 Ved skrivelse af 31. august 2012 anfægtede sagsøgeren, at han med øjeblikkelig virkning blev pålagt at holde orlov uden ansøgning, idet han anførte, at det fulgte af de gældende regler, at han efter næsten 16 års ansættelse ved EMA måtte anses for »fastansat«. Ansættelsesmyndigheden oplyste samme dag over for sagsøgeren, at hans kontrakt, der den 15. april 2003 var indgået for en periode på fem år med virkning fra den 1. maj 2003, var blevet fornyet den 1. maj 2008 for en periode på fem år. Ved skrivelse af 3. september 2012 modtog sagsøgeren underretning om de administrative forskrifter, der regulerede afslutningen af hans ansættelsesforhold hos EMA. 17 Den 12. september 2012 indgav sagsøgeren i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«) en klage til EMA over afgørelsen af 30. august 2012, idet han anførte, at han uden afbrydelse siden 1997 havde været ansat som midlertidigt ansat i henhold til fem kontrakter eller tillæg om fornyelse, og at hans ansættelsesforhold derfor på nuværende tidspunkt havde fået en tidsubegrænset karakter. Sagsøgeren anførte til støtte for en sådan ændring af sin stilling, at han i agenturets tjeneste havde udført et upåklageligt og væsentligt arbejde. Den 15. oktober 2012 indgav han en supplerende klage, der for det første indeholdt en anmodning om, at hans seneste kontrakt automatisk skulle ændres til en kontrakt om tidsubegrænset ansættelse i henhold til ansættelsesvilkårenes artikel 8 med virkning fra det tidspunkt, hvor hans anden femårige kontrakt som midlertidigt ansat blev erstattet af den nye kontrakt, der blev indgået den 15. april 2003, for det andet en anmodning om, at hans første kontrakt som hjælpeansat, der trådte i kraft den 16. november 1996, skulle ændres til en kontrakt som midlertidigt ansat, således at den anden fornyelse reelt fandt sted »den 9. maj 2001«, og, for det tredje, et krav om betaling af 10000 EUR i erstatning for den skade, som han havde lidt som følge af, at han var blevet pålagt orlov uden ansøgning, hvilket han hævdede var ulovligt. 18 Den 19. december 2012 afslog ansættelsesmyndigheden klagen af 12. september 2012, som suppleret ved skrivelse af 15. oktober 2012, med den begrundelse, at den tidsbegrænsede kontrakt, der var trådt i kraft den 1. maj 2003, kun var blevet fornyet en gang, og at det fulgte af ansættelsesvilkårenes artikel 8, at denne kontrakt ikke kunne anses for en tidsubegrænset kontrakt, da den ikke var blevet fornyet yderligere. 19 Den 24. december 2012 indgav sagsøgeren en ny klage i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, denne gang over afgørelsen af 19. december 2012, for så vidt som hans anmodninger om, at hans oprindelige kontrakt som hjælpeansat skulle ændres til en kontrakt som midlertidig ansat, og om, at hans igangværende tidsbegrænsede kontrakt som midlertidigt ansat skulle ændres til en tidsubegrænset kontrakt som midlertidigt ansat, derved blev afslået, idet han anmodede agenturet om at undersøge de konkrete muligheder for, at den sidstnævnte kontrakt kunne fornys. Denne nye klage, der indeholdt en anmodning om fornyelse af kontrakten, blev afslået af ansættelsesmyndigheden ved skrivelse af 26. februar 2013 (herefter »afgørelsen af 26. februar 2013«).«