Kendelse afsagt af Domstolens Femte Afdeling den 27. marts 2003. - Antippas mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Begæring om bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg i fordringer mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Sag C-1/02 SA.



Samling af Afgørelser 2003 side I-02893



Sammendrag

Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter - begæring om bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg i fordringer mod en institution - bemyndigelse fra Domstolen fornøden - omfanget af Domstolens kompetence - tvangsforanstaltninger, som påvirker finansieringen af en fælles politik eller iværksættelsen af handlingsprogrammer, der er opstillet af Fællesskaberne - mulig hindring for Fællesskabernes funktion

(Protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter, art. 1)

Sammendrag

$$Artikel 1 i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter - hvorefter Fællesskabernes ejendom og aktiver ikke uden bemyndigelse fra Domstolen kan gøres til genstand for tvangsforanstaltninger, hvad enten disse er af administrativ eller judiciel art - har til formål at undgå, at der opstilles hindringer for Fællesskabernes funktion og uafhængighed. Bestemmelsen har derimod ikke til formål eller følge at erstatte Domstolens kontrol med den kontrol, der foretages af de nationale retter, som er kompetente til at vurdere, om alle betingelserne i forbindelse med en arrest eller et udlæg faktisk er opfyldt. Vurderingen af, om en debitors krav mod en tredjemand faktisk består, henhører således ikke under Domstolens, men under den nationale rets kompetence.

Domstolens kompetence i forbindelse med en begæring om bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg er følgelig begrænset til en efterprøvelse af, om et sådant indgreb, med hensyn til dets retsvirkninger efter den pågældende nationale retsorden, vil kunne opstille hindringer for De Europæiske Fællesskabers uforstyrrede funktion og uafhængighed. I den forbindelse kan Fællesskabernes funktion hindres af tvangsforanstaltninger, som påvirker finansieringen af en fælles politik eller iværksættelsen af handlingsprogrammer, der er opstillet af Fællesskaberne.

( jf. præmis 12-15 )

Parter

I sag C-1/02 SA,

Antippas, congolesisk selskab, Kinshasa (Den Demokratiske Republik Congo), ved avocat M. Spandre, og med valgt adresse i Luxembourg,

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. De Pauw og B. Martenczuk, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg,

angående en begæring om bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg i fordringer mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,

har

DOMSTOLEN (Femte Afdeling)

sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne C.W.A. Timmermans, P. Jann, S. von Bahr (refererende dommer) og A. Rosas,

generaladvokat: L.A. Geelhoed

justitssekretær: R. Grass,

efter at have hørt generaladvokaten,

afsagt følgende

Kendelse

Dommens præmisser

1 Ved processkrift indleveret til Domstolens Justitskontor den 22. august 2002 har det congolesiske selskab Antippas, Kinshasa (Den Demokratiske Republik Congo), i medfør af artikel 1, tredje punktum, i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter (herefter »protokollen«) fremsat begæring om bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg hos Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i bestemte fordringer, som Den Demokratiske Republik Congo og Congos nationalbank hævdes at have mod Det Europæiske Fællesskab.

Sagens faktiske omstændigheder

2 Sagens faktiske omstændigheder, som beskrevet i sagsakterne, kan sammenfattes således.

3 Ved en dom afsagt af Tribunal de grande instance de Kinshasa den 18. oktober 1996 blev Den Demokratiske Republik Congo og Congos nationalbank dømt til in solidum at betale Antippas 549 750 USD, med tillæg af renter 12% p.a. at regne fra tilkendelsen heraf til betaling sker. Ved en anden dom afsagt af den samme ret den 22. april 1997 blev Den Demokratiske Republik Congo dømt til at betale Antippas 2 080 302 USD, med tillæg af renter 8% p.a. at regne fra tilkendelsen heraf til betaling sker.

4 Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgien) har ved to domme afsagt den 8. april 1998 anerkendt de to ovennævnte domme.

5 Den 10. juni 2002 foretog Antippas arrest eller udlæg hos Kommissionen i de beløb, som Kommissionen hævdedes at skylde Den Demokratiske Republik Congo og Congos nationalbank.

6 Ved skrivelse af 2. juli 2002 meddelte Kommissionen, at den ikke havde nogen gæld - aktuel eller betinget - over for hverken Den Demokratiske Republik Congo eller Congos nationalbank.

Parternes påstande

7 Antippas har i processkriftet nedlagt påstand om dels bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg hos Kommissionen, dels om, at det fastslås, at Kommissionen med urette erklærede, at den ikke havde nogen gæld - aktuel eller betinget - over for hverken Den Demokratiske Republik Congo eller Congos nationalbank.

8 Antippas har anført, at formålet med begæringen er at foretage arrest eller udlæg i de midler, som Kommissionen har bevilget Den Demokratiske Republik Congo under Den Sjette og Syvende Europæiske Udviklingsfond.

9 Kommissionen har nedlagt påstand om, at det fastslås, at det ikke længere er fornødent at træffe afgørelse vedrørende Antippas' begæring, og subsidiært om, at begæringen ikke tages til følge. Kommissionen har endvidere nedlagt påstand om, at Antippas tilpligtes at betale sagens omkostninger.

10 Kommissionen har anført, at det ikke længere er fornødent at træffe afgørelse vedrørende Antippas' begæring, da Kommissionen ikke har nogen gæld - aktuel eller betinget - over for hverken Den Demokratiske Republik Congo eller Congos nationalbank. De beløb, som Kommissionen har afsat ifølge de finansieringsoverenskomster, der er indgået under Den Sjette, Syvende, og Ottende Europæiske Udviklingsfond, vil ikke under nogen omstændigheder blive overført til Den Demokratiske Republik Congo, eftersom Kommissionen på grund af den vanskelige situation i landet selv vil sikre gennemførelsen af de projekter, der er finansieret af Fællesskabet. Derudover har det vejledende nationale program under Den Ottende Europæiske Udviklingsfond endnu ikke ført til indgåelse af nogen finansieringsoverenskomst.

11 Kommissionen har under alle omstændigheder gjort gældende, at en arrest i midler, som i forbindelse med Fællesskabets udviklingssamarbejdspolitik er blevet afsat til at gennemføre konkrete projekter og programmer til fordel for Den Demokratiske Republik Congo, vil betyde, at finansieringen og dermed gennemførelsen af disse EF-projekter og -programmer derved hindres. Det vil følge heraf, at en sådan arrest, hvis den blev bemyndiget, vil hindre Fællesskabets funktion.

Domstolens bemærkninger

12 Indledningsvis bemærkes, at det af protokollens artikel 1 fremgår, at »Fællesskabernes ejendom og aktiver ikke uden bemyndigelse fra Domstolen kan gøres til genstand for tvangsforanstaltninger, hvad enten disse er af administrativ eller judiciel art«. Formålet med bestemmelsen er at undgå, at der opstilles hindringer for Fællesskabernes funktion og uafhængighed (kendelse af 11.4.1989, sag 1/88 SA, Générale de Banque mod Kommissionen, Sml. s. 857, præmis 2, og af 29.5.2001, sag C-1/00 SA, Cotecna Inspection mod Kommissionen, Sml. I, s. 4219, præmis 9).

13 Protokollens artikel 1 har derimod ikke til formål eller følge at erstatte Domstolens kontrol med den kontrol, der foretages af de nationale retter, som er kompetente til at vurdere, om alle betingelserne i forbindelse med en arrest eller et udlæg faktisk er opfyldt. Vurderingen af, om en debitors krav mod en tredjemand faktisk består, henhører således ikke under Domstolens, men under de nationale retters kompetence.

14 Domstolens kompetence i forbindelse med en begæring om bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg er følgelig begrænset til en efterprøvelse af, om et sådant indgreb, med hensyn til dets retsvirkninger efter den pågældende nationale retsorden, vil kunne opstille hindringer for De Europæiske Fællesskabers uforstyrrede funktion og uafhængighed (kendelsen i sagen Cotecna Inspection mod Kommissionen, præmis 10).

15 Hertil skal bemærkes, at Fællesskabernes funktion kan hindres af tvangsforanstaltninger, som påvirker finansieringen af en fælles politik eller iværksættelsen af handlingsprogrammer, der er opstillet af Fællesskaberne (kendelsen i sagen Cotecna Inspection mod Kommissionen, præmis 12).

16 Ifølge artikel 177, stk. 1, EF skal Fællesskabets politik med hensyn til udviklingssamarbejde bl.a. fremme en bæredygtig økonomisk og social udvikling i udviklingslandene.

17 Fællesskabet har tilrettelagt sit udviklingssamarbejde med lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet i en række aftaler, der er indgået successivt med disse lande. Det er i denne sammenhæng, at Fællesskabets økonomiske udviklingssamarbejde med Den Demokratiske Republik Congo skal ses. Den specifikke ramme for dette samarbejde er opstillet i de vejledende nationale programmer for Den Sjette, Syvende og Ottende Europæiske Udviklingsfond. Disse programmer fastlægger det samlede beløb, der er til rådighed for udviklingssamarbejdet med Den Demokratiske Republik Congo, og definerer områderne og retningslinjerne for samt målene med Fællesskabets indsats (jf. for så vidt angår udviklingssamarbejdet med Republikken Djibouti kendelsen i sagen Cotecna Inspection mod Kommissionen, præmis 14).

18 Det fremgår af det oplyste, at Antippas' begæring omhandler de midler, som Kommissionen besluttede at hæve fra Den Europæiske Udviklingsfond og under Fællesskabets udviklingssamarbejdspolitik afsætte til gennemførelsen af konkrete programmer til fordel for Den Demokratiske Republik Congo.

19 En bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg ville i den konkrete sag betyde, at midler, som udtrykkeligt af Fællesskabet er målrettet mod denne politik, ville blive anvendt til særlige interesser, som ikke har noget med udviklingssamarbejdspolitikken at gøre.

20 Henset hertil skal det fastslås, at Antippas' begæring ikke kan tages til følge.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

21 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen har nedlagt påstand om, at Antippas tilpligtes at betale sagens omkostninger, og Antippas har tabt sagen, bør det pålægges selskabet at betale sagens omkostninger.

Afgørelse

På grundlag af disse præmisser

bestemmer

DOMSTOLEN (Femte Afdeling)

1) Begæringen tages ikke til følge.

2) Antippas betaler sagens omkostninger.