23

Det er i denne sammenhæng, at Administrativen sad – Varna har besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål: »1) Kan begrebet »ingen faktisk levering fundet sted« ved fortolkning udledes af artikel 178, litra a) og b), artikel 14, 62, 63, 167 og 168 i direktiv 2006/112, og, i bekræftende fald, falder begrebet »ingen faktisk levering fundet sted« definitionsmæssigt sammen med begrebet »skattesvig«, eller er det indeholdt i dette begreb? Hvad omfatter i direktivets forstand »skattesvig«? 2) Kræver [direktiv 2006/112] i lyset af definitionen af begrebet skattesvig og 26. og 59. betragtning til dette direktiv, jf. artikel 178, litra b), at reglerne udtrykkeligt skal være fastsat i en retsakt udstedt af medlemsstatens højeste lovgivende organ, eller tillader det, at disse regler ikke fastsættes ad lovgivningsvejen, men i forvaltnings- (og momskontrol)praksis og retspraksis? Kan disse regler fastsættes i generelle forvaltningsakter og/eller i cirkulærer fra forvaltningen? 3) Er begrebet »ingen faktisk levering fundet sted«, såfremt det adskiller sig fra begrebet »skattesvig« og ikke henhører under definitionen af skattesvig, en regel som omhandlet i artikel 178, litra b), [i direktiv 2006/112] eller en foranstaltning som omhandlet i 59. betragtning til direktivet, hvis indførelse medfører, at der ikke kan ske fradrag for indgående moms, og at der rejses tvivl om momsens neutralitet, som er et grundlæggende princip i det fælles merværdiafgiftssystem, der er indført ved fællesskabslovgivningen på dette område? 4) Kan der fastsættes regler for de afgiftspligtige, hvorefter de skal kunne dokumentere den faktiske gennemførelse af de leveringer, der i omsætningskæden ligger forud for leveringen til dem (den sidste modtager og dennes leverandør), for så vidt myndigheden ikke bestrider, at de pågældende (de sidste leverandører) efterfølgende har gennemført leveringer med de samme varer i samme mængder til efterfølgende modtagere? 5) Følger det af det fælles merværdiafgiftssystem og artikel 168 og 178 i direktiv 2006/112, at en handlendes ret til fradrag for indgående moms for en given afgiftspligtig transaktion, skal afgøres a) alene ud fra den konkrete transaktion, som den handlende deltager i, herunder også hans hensigt til at deltage heri, og/eller b) ud fra samtlige transaktioner, herunder forudgående og efterfølgende, der udgør en kæde i leveringerne, hvortil den pågældende transaktion hører, og med hensyntagen til hensigten hos de øvrige led i kæden, som den handlende ikke har kendskab til, og/eller hos hvem han ikke kan erhverve kendskab til fakturaudstederens handlinger og/eller undladelser og til de øvrige deltagere i kæden, nemlig dennes tidligere leverandører, som modtageren af leveringen ikke kan kontrollere, og af hvem han ikke kan forlange en bestemt adfærd, og/eller c) ud fra svigagtige handlinger eller hensigter – uafhængigt af det spørgsmål, om de vedrørte et tidspunkt før eller efter en given transaktion – hos andre deltagere i kæden, hvis deltagelse den handlende ikke havde kendskab til, idet nævnte handlinger eller hensigter ikke gør det muligt at fastslå, at den pågældende handlende kunne have kendskab hertil? 6) Afhængig af besvarelsen af spørgsmål 5: Er transaktioner som de i hovedsagen omhandlede leveringer mod vederlag som omhandlet i artikel 2 i direktiv 2006/112 eller en del af den afgiftspligtiges økonomiske virksomhed som omhandlet i dette direktivs artikel 9, stk. 1? 7) Kan leveringer som de i hovedsagen omhandlede, og som i momsmæssig henseende er korrekt dokumenteret og anmeldt af leverandøren, og hvor modtageren også opnår ejendomsretten til den i fakturaen angivne vare, og der intet holdepunkt er for, at han har erhvervet varen fra en anden person end den, der har udstedt fakturaen, betragtes som leveringer mod vederlag, jf. artikel 2 i direktiv 2006/112, blot fordi leverandøren ikke var til stede på den angivne adresse og ikke forelagde de krævede dokumenter under en momskontrol eller over for afgiftsmyndighederne ikke dokumenterede alle de omstændigheder, hvorunder leveringerne fandt sted, herunder den solgte vares oprindelse? 8) Er det en tilladt foranstaltning til at sikre opkrævning af afgiften og forhindre skattesvig, at retten til fradrag for faktureret moms gøres afhængig af den adfærd, leverandøren og/eller dennes leverandører har udvist? 9) Afhængig af besvarelsen af spørgsmål 2, 3 og 4: Er det i strid med fællesskabsrettens principper om proportionalitet, ligebehandling og retssikkerhed at træffe sådanne foranstaltninger, som afgiftsmyndighederne i hovedsagen har gjort det, og som fører til udelukkelse af merværdiafgiftsreglernes anvendelse på transaktioner, som en erhvervsdrivende har afsluttet i god tro? 10) Afhængig af besvarelsen af de foregående spørgsmål: Har modtageren af leveringerne under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende ret til fradrag for den moms, som leverandørerne har faktureret ham?«