Forslag til afgørelse fra generaladvokat Elmer fremsat den 15. oktober 1996. - Kongeriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Bananer - Fælles markedsordning - Naturkatastrofe - Indførselskontingent - Tilpasning og fordeling. - Forenede sager C-9/95, C-23/95 og C-156/95.



Samling af Afgørelser 1997 side I-00645



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 Ved artikel 1, stk. 2, henholdsvis artikel 2 i Kommissionens forordninger (EF) nr. 2791/94 (1) og (EF) nr. 510/95 (2) (herefter »Debbie-forordningerne«) er der tildelt de erhvervsdrivende, der omfatter eller direkte repraesenterer de EF- og AVS-producenter (3), hvis bananproduktion i september 1994 blev ramt af den tropiske storm Debbie, licenser til at importere i alt 98 900 tons tredjelands- og ikke-traditionelle AVS-bananer.

2 Under denne sag har Kongeriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland paastaaet disse bestemmelser annulleret navnlig under anbringende af, at Kommissionen ikke har haft tilstraekkelig hjemmel i Raadets forordning (EOEF) nr. 404/93 af 13. februar 1993 om den faelles markedsordning for bananer (herefter »grundforordningen«) (4) til at udfaerdige disse bestemmelser i Debbie-forordningerne.

De relevante retsregler og faktiske omstaendigheder

3 Forud for ikrafttraedelsen af grundforordningen den 1. juli 1993 gjaldt der i medlemsstaterne forskellige nationale ordninger. Disse ordninger kan opdeles i to grupper. I den ene gruppe, der bl.a. omfattede Frankrig, Spanien og Det Forenede Kongerige, havde egenproduktion og AVS-produktion en fortrinsstilling, mens ordningerne i den anden gruppe, der bl.a. omfattede Tyskland, Belgien og Nederlandene, var aabne i den forstand, at import af latinamerikanske bananer kunne ske uden maengdemaessig begraensning (5).

4 Grundforordningen er udfaerdiget under henvisning til traktaten, saerlig dennes artikler 42 og 43 om gennemfoerelse af retningslinjer for den faelles landbrugspolitik, der efter artikel 39, stk. 1, bl.a. har til formaal

»...

b) ... at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, isaer ved en forhoejelse af de individuelle indkomster for de i landbruget beskaeftigede personer

c) at stabilisere markederne

d) at sikre forsyningerne

e) at sikre forbrugerne rimelige priser paa landbrugsvarer.«

5 Grundforordningen indeholder i praeamblen bl.a. foelgende betragtninger:

»Samtidig med at Faellesskabet overholder faellesskabspraeferencen samt sine forskellige internationale forpligtelser, boer den faelles markedsordning skabe mulighed for, at bananer, der er produceret i Faellesskabet og i AVS-staterne, som er de traditionelle leverandoerer, kan afsaettes paa EF-markedet til priser, der er rimelige for baade producenter og forbrugere, dog uden at indfoerslen af bananer med oprindelse i andre tredjelande derved skades, og paa en saadan maade, at der sikres producenterne tilstraekkelige indkomster; (tredje betragtning)

der boer for hvert aar udarbejdes en prognose for EF-produktionen og -forbruget; prognosen boer kunne revideres i loebet af aaret under hensyn til f.eks. saerlige vejrforhold; (niende betragtning)

for at muliggoere en tilfredsstillende afsaetning af de bananer, der hoestes i Faellesskabet, samt af produkter med oprindelse i AVS-staterne inden for rammerne af aftalerne under Lomé-konventionen, saa vidt muligt under opretholdelse af de traditionelle handelsstroemme, boer der hvert aar aabnes et toldkontingent; inden for dette kontingent opkraeves der for importen af bananer fra tredjelande en toldafgift paa 100 ECU pr. ton (6), hvilket svarer til den toldafgift i den faelles toldtarif, der opkraeves for oejeblikket, hvorimod den ikke-traditionelle indfoersel af bananer fra AVS-staterne er omfattet af en nultold i overensstemmelse med ovennaevnte aftaler; kontingentmaengden boer kunne aendres for at tage hensyn til udviklingen i Faellesskabets efterspoergsel, som konstateret i prognosen; (tiende betragtning)

indfoersel uden for toldkontingentet skal vaere belagt med en afgift, der er tilstraekkelig hoej til, at afsaetningen kan foregaa under vilkaar, der er acceptable for EF-produktionen og for de traditionelle AVS-maengder (7); (ellevte betragtning)

for ikke at bringe forstyrrelser i de nuvaerende handelsforbindelser og samtidig give mulighed for en vis udvikling i handelsstrukturerne, boer der udstedes importlicenser til den enkelte erhvervsdrivende i hver af ovennaevnte kategorier paa grundlag af den gennemsnitlige aarlige maengde bananer, som han har markedsfoert i de tre foregaaende aar, for hvilke der foreligger statistikker;« (fjortende betragtning).

6 Afsnit III i grundforordningen indeholder bestemmelser om en udligningsstoette til fordel for faellesskabsproduktionen. Efter artikel 12, stk. 2, kan der hoejst ydes udligningsstoette til markedsfoering af 854 000 tons (nettovaegt) EF-bananer, der fordeles mellem Faellesskabets produktionsomraader saaledes:

1) 420 000 tons til De Kanariske OEer 2) 150 000 tons til Guadeloupe 3) 219 000 tons til Martinique 4) 50 000 tons til Madeira, Azorerne og Algarve 5) 15 000 tons til Kreta og Lakonien.

Udligningsstoetten beregnes paa grundlag af forskellen mellem en fast referenceindtaegt og den faktiske gennemsnitlige produktionsindtaegt i det paagaeldende aar.

7 Afsnit IV indeholder ordningen for samhandelen med tredjelande. I artikel 15 (artikel 15a efter den aendring, der er sket ved forordning nr. 3290/94) defineres »traditionelle AVS-bananer« under henvisning til de maengder opdelt paa bestemte AVS-lande, der er fastsat i bilaget til forordningen. Det fremgaar heraf, at den samlede maengde udgoer 857 700 tons, og at Saint Lucia og Dominica er tildelt 127 000 tons henholdsvis 71 000 tons. »Ikke-traditionelle AVS-bananer« er herefter indfoersler fra et AVS-land ud over de maengder, der er fastsat i bilaget for det paagaeldende land, eller fra AVS-lande, der ikke er omfattet af bilaget. »Tredjelandsbananer« defineres som indfoersler fra andre tredjelande end AVS-stater, hvilket i praksis vil sige de latinamerikanske producentlande.

8 Grundforordningen indeholder endvidere foelgende relevante bestemmelser:

»Artikel 16

1. Hvert aar udarbejdes der en prognose for produktionen og forbruget i Faellesskabet samt for ind- og udfoersel.

2. Prognosen udarbejdes paa grundlag af:

- de disponible oplysninger om den maengde bananer, der er markedsfoert i Faellesskabet i det foregaaende aar, opdelt efter oprindelsessted

- overslag over produktion og markedsfoering af EF-bananer - overslag over indfoerslen af traditionelle AVS-bananer

- overslag over forbruget, der isaer er baseret paa den seneste forbrugsudvikling og udviklingen i markedspriserne.

3. Hvis det viser sig noedvendigt, f.eks. for at tage hoejde for ekstraordinaere omstaendigheder, som beroerer produktions- og indfoerselsforholdene, kan prognosen revideres i loebet af produktionsaaret. I saa fald tilpasses det toldkontingent, der er fastsat i artikel 18, efter proceduren i artikel 27.

...

Artikel 18

1. Der aabnes hvert aar et toldkontingent paa 2,2 mio. (8) tons nettovaegt for indfoersel af tredjelandsbananer og ikke-traditionelle AVS-bananer.

...

Naar Faellesskabets efterspoergsel som fastsat paa grundlag af prognosen i artikel 16 stiger, forhoejes kontingentmaengden tilsvarende efter proceduren i artikel 27. I givet fald foretages denne forhoejelse inden den 30. november forud for det paagaeldende produktionsaar.

...

Artikel 19

1. Toldkontingentet aabnes fra 1. juli 1993 med foelgende procentsatser:

a) 66,5% til erhvervsdrivende, der har markedsfoert tredjelandsbananer og/eller ikke-traditionelle AVS-bananer

b) 30% til erhvervsdrivende, der har markedsfoert EF-bananer og/eller traditionelle AVS-bananer

c) 3,5% til erhvervsdrivende, der er etableret i Faellesskabet, og som siden 1992 er begyndt at markedsfoere andre bananer end EF- og/eller traditionelle AVS-bananer.

...

2. Paa baggrund af beregninger, der foretages saerskilt for hver af de kategorier af erhvervsdrivende, som er naevnt i stk. 1, litra a) og b), vil hver enkelt erhvervsdrivende faa udstedt importlicenser paa grundlag af de gennemsnitlige maengder bananer, som han har solgt i de seneste tre aar, for hvilke der foreligger oplysninger. De maengder, der skal tages hensyn til for saa vidt angaar erhvervsdrivende i stk. 1, litra a), er salget af tredjelands- og/eller ikke-traditionelle AVS-bananer. Hvad angaar erhvervsdrivende i stk. 1, litra b), er det salget af traditionelle AVS- og/eller EF-bananer. ...

....

4. Hvis toldkontingentet forhoejes, tildeles den disponible maengde til de erhvervsdrivende i de i stk. 1 omhandlede kategorier i henhold til stk. 2 og 3.

Artikel 20

Kommissionen vedtager og aendrer prognosen i artikel 16 i henhold til fremgangsmaaden i artikel 27.

I henhold til samme fremgangsmaade vedtager Kommissionen gennemfoerelsesbestemmelserne for dette afsnit. Disse bestemmelser omfatter navnlig foelgende:

- de supplerende foranstaltninger vedroerende udstedelse af licenser, disses gyldighedsperiode, betingelserne for overdragelse, samt en ordning for den noedvendige sikkerhedsstillelse; bestemmelserne kan ligeledes omfatte fastsaettelse af en betaenkningstid

- hyppigheden af licensudstedelsen

- den minimumsmaengde af markedsfoerte bananer, der omhandles i artikel 19, stk. 1, andet afsnit

- foranstaltninger, der giver sikkerhed for afsendelsessted og oprindelse, for saa vidt angaar de bananer, der indfoeres inden for det toldkontingent, der er fastsat i artikel 18, stk. 1

- foranstaltninger, der sikrer opfyldelsen af de forpligtelser, der foelger af de aftaler, som Faellesskabet har indgaaet i overensstemmelse med traktatens artikel 228.

AFSNIT V Almindelige bestemmelser

... Artikel 26

1. Der nedsaettes en forvaltningskomité for bananer, i det foelgende benaevnt 'komitéen', som bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne og har en repraesentant for Kommissionen som formand.

...

Artikel 27

1. Naar der henvises til proceduren i denne artikel, indbringer formanden sagen for komitéen, enten paa eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repraesentant.

2. Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komitéen afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget spoergsmaalet haster. Udtalelsen vedtages med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2.

3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks finder anvendelse. Saafremt disse foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, meddeles de omgaaende Raadet af Kommissionen. Kommissionen kan da i hoejst en maaned fra denne meddelelse udsaette anvendelsen af de foranstaltninger, den har vedtaget.

Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden afgoerelse inden for en frist paa en maaned.

...

Artikel 30

Hvis saerlige foranstaltninger er noedvendige fra juli 1993 for at lette overgangen fra de ordninger, der eksisterede foer denne forordnings ikrafttraeden, til den ordning, der indfoeres med denne forordning, traeffer Kommissionen, for at afhjaelpe vaesentlige vanskeligheder, de fornoedne overgangsforanstaltninger efter proceduren i artikel 27.«

9 Ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1442/93 af 10. juni 1993 om gennemfoerelsesbestemmelser for EF's importordning for bananer (9) er der fastsat naermere bestemmelser for importen inden for toldkontingentet og for importen af traditionelle AVS-bananer.

10 Af Kommissionens beslutning 94/654/EF af 29. september 1994 om prognosen for produktionen og forbruget af bananer i Faellesskabet samt for ind- og udfoersel for 1994 (10) fremgaar, at der efter artikel 16 i grundforordningen hvert aar skal udarbejdes en prognose, hvis hovedformaal er at foretage et skoen over produktionen og forbruget i EF samt importen af traditionelle AVS-bananer, for dermed at faa et overslag over EF-markedets forsyningsbehov og den passende stoerrelse af toldkontingentet. Det fremgaar endvidere, at prognosen som foelge af stormen Debbie snarest skal tages op til fornyet behandling i overensstemmelse med artikel 16, stk. 3, i grundforordningen, idet den nye behandling kun kan finde sted paa grundlag af en definitiv situationsopgoerelse, som endnu ikke foreligger. Efter bilaget til beslutningen er EF-produktionen anslaaet til 643 000 tons, de traditionelle AVS-indfoersler til 666 000 tons og toldkontingentet til 2 118 000 tons.

11 Den 16. november 1994 udstedte Kommissionen under henvisning til grundforordningen, saerlig dennes artikler 16, stk. 3, 20 og 30, den foerste Debbie-forordning, der bl.a. indeholder de foelgende betragtninger:

»Den tropiske storm Debbie foraarsagede den 10. september 1994 meget betydelige skader paa bananplantagerne i EF-regionerne Martinique og Guadeloupe samt i AVS-staterne Saint Lucia og Dominica; de virkninger, som disse ekstraordinaere omstaendigheder vil have for produktionen i de skaderamte regioner, vil vaere maerkbare frem til juli 1995 og i vaesentlig grad paavirke EF-markedets indfoersler og forsyninger i fjerde kvartal 1994; der er en risiko for, at dette kan medfoere en betydelig stigning i markedspriserne i visse regioner i Faellesskabet; (anden betragtning)

i artikel 16, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 404/93 er det fastsat, at prognosen kan revideres i loebet af produktionsaaret, hvis det viser sig noedvendigt, f.eks. for at tage hoejde for ekstraordinaere omstaendigheder, som beroerer produktions- og indfoerselsforholdene, og at toldkontingentet i saa fald tilpasses; (tredje betragtning)

en saadan tilpasning af toldkontingentet boer aabne mulighed dels for tilstraekkelige forsyninger til Faellesskabets marked indtil udgangen af 1994, dels for at yde en kompensation til de erhvervsdrivende, der omfatter eller direkte repraesenterer skadelidte bananproducenter, og som desuden risikerer for stedse at miste deres saedvanlige afsaetning paa Faellesskabets marked, hvis der ikke traeffes passende foranstaltninger; (fjerde betragtning)

de foranstaltninger, der traeffes, boer have karakter af saerlige overgangsforanstaltninger som omhandlet i artikel 30 i forordning (EOEF) nr. 404/93; inden ikrafttraedelsen af den nye faelles markedsordning den 1. juli 1993 omfattede de davaerende nationale markedsordninger bestemmelser, som i noedstilfaelde eller under ekstraordinaere omstaendigheder saasom stormen Debbie kunne sikre forsyningen af markedet fra andre leverandoerer og samtidig varetage interesserne for de erhvervsdrivende, der var ofre for saadanne ekstraordinaere omstaendigheder; (femte betragtning)

... foranstaltningerne boer bl.a. bestaa i, at de erhvervsdrivende, som direkte har lidt skade, fordi det er umuligt at forsyne Faellesskabets marked med bananer med oprindelse i de skaderamte produktionsomraader, faar ret til i stedet at indfoere tredjelandsbananer og ikke-traditionelle AVS-bananer; det boer desuden fastsaettes, at de maengder, der i medfoer af denne foranstaltning markedsfoeres paa Faellesskabets marked, til sin tid tages i betragtning ved fastlaeggelsen af de paagaeldende importoerers referencemaengder for toldkontingenterne for de kommende aar; det boer sikres, at fordelen ved foranstaltningerne faktisk tilfalder de erhvervsdrivende, der direkte har lidt en faktisk skade uden mulighed for erstatning, og at dette sker i forhold til skadens stoerrelse.« (syvende betragtning).

Efter forordningens artikel 1, stk. 1, forhoejes toldkontingentet for 1994 med 53 400 tons fra 2 118 000 tons til 2 171 400 tons. Disse yderligere maengder tildeles efter artikel 1, stk. 2, erhvervsdrivende, der forsyner Faellesskabet med bananer fra Martinique (30 000 tons), fra Guadeloupe (5 900 tons), fra Saint Lucia (14 800 tons) og fra Dominica (2 700 tons).

Ifoelge artikel 2, stk. 1, tildeles de i artikel 1 omhandlede maengder erhvervsdrivende, der

»- omfatter eller direkte repraesenterer bananproducenter, som er ramt af stormen Debbie

- og som i sidste kvartal 1994 ikke for egen regning kan forsyne Faellesskabets marked med bananer af ovennaevnte oprindelse paa grund af de skader, der foraarsagedes af stormen Debbie«.

12 Den 18. november 1994 justerede Kommissionen prognosen for 1994 i overensstemmelse med det i den foerste Debbie-forordning fastsatte (11). Prognosen for EF-produktionen og indfoerslen af traditionelle AVS-bananer blev saaledes fastsat til henholdsvis 607 100 tons og 648 500 tons.

13 Ved Raadets forordning (EF) nr. 3290/94 af 22. december 1994 (12) blev der som foelge af de forpligtelser, Faellesskabet havde paataget sig i forbindelse med afslutningen af Uruguay-runden, foretaget visse aendringer i grundforordningen.

14 I forlaengelse af forordning nr. 3290/94 udstedte Kommissionen ved forordning (EF) nr. 478/95 (herefter »forordning 478/95«) visse supplerende og aendrede gennemfoerelsesregler (13). Efter artikel 1, stk. 1, tildeles visse i bilag I opregnede producentlande en saerkvote, der udgoer en andel af toldkontingentet (14). Den Dominikanske Republik, Belize, Côte d'Ivoire, Cameroun og andre AVS-lande er tilsammen tildelt en samlet kvote paa 90 000 tons ikke-traditionelle AVS-bananer. Af artikel 1, stk. 2, fremgaar, at: »Hvis toldkontingentet forhoejes, jf. artikel 18, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 404/93, forhoejes de maengder, som er tildelt de [af forordning 478/95 omfattede] lande ...«

Af artikel 2, stk. 1, fremgaar, at hvis et leverandoerland som foelge af force majeure ikke kan udfoere den samlede eller en del af den maengde, det har faaet tildelt, til EF-markedet, kan det forsyne EF-markedet med varer med oprindelse i et af de lande, der ogsaa har faaet tildelt en saerkvote.

15 Ved forordning nr. 510/95 (15), den anden Debbie-forordning, foroegedes toldkontingentet for 1995 med 45 500 tons fra 2 200 000 tons til 2 245 500 tons. Disse yderligere maengder tildeltes erhvervsdrivende, der forsyner Faellesskabet med bananer fra Martinique (28 000 tons), fra Guadeloupe (3 600 tons), fra Saint Lucia og Dominica (13 900 tons). Forordningen, der var gaeldende for 1. kvartal 1995, er i oevrigt identisk med den foerste Debbie-forordning.

16 Den 6. april 1995 har Kommissionen fremsat forslag om aendring af grundforordningen, hvorefter der indsaettes en udtrykkelig adgang til at fravige fordelingsnoeglen i artikel 19 og til at afhjaelpe force majeure-situationer (16). Kommissionens forslag er endnu ikke vedtaget.

De nedlagte paastande

17 Ved staevning indleveret henholdsvis den 16. januar 1995 (sag C-9/95) og den 2. februar 1995 (sag C-23/95) har Kongeriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland paastaaet artikel 1, stk. 2, og artikel 2 i den foerste Debbie-forordning annulleret. Ved staevning indleveret den 17. maj 1995 (sag C-156/95) har Kongeriget Belgien tillige anlagt sag med paastand om annullation af artikel 1, stk. 2, og artikel 2 i den anden Debbie-forordning.

18 Kongeriget Belgiens og Forbundsrepublikken Tysklands regeringer har gjort gaeldende, at hverken grundforordningens artikel 16, stk. 3, artikel 20 eller artikel 30, hvorpaa Debbie-forordningerne efter deres indhold er baseret, giver den noedvendige hjemmel. Den tyske regering har endvidere gjort gaeldende, at Debbie-forordningerne ikke indeholder en tilstraekkelig begrundelse.

19 Kommissionen har, stoettet af Frankrig og Det Forenede Kongerige, nedlagt paastand om frifindelse.

Grundforordningens artikel 20, jf. artikel 16, stk. 3

20 Den belgiske og den tyske regering har anfoert, at artikel 16, stk. 3, i grundforordningen ikke giver hjemmel til at fravige fordelingsnoeglen i grundforordningens artikel 19, stk. 4, jf. stk. 1, hvorefter en forhoejelse af toldkontingentet skal fordeles med 66,5% til erhvervsdrivende i kategori A, med 30% til erhvervsdrivende i kategori B, og med 3,5% til erhvervsdrivende i kategori C. Naar artikel 16, stk. 3, anvender udtrykket »tilpasses« og ikke »forhoejes« som i artikel 18 og 19, skyldes det, at der baade kan ske forhoejelser og nedsaettelser. Nedsaettes toldkontingentet, er fordelingen allerede sket. Der er derfor ikke grund til i artikel 19, stk. 4, at henvise til nedsaettelser. Der er derfor ikke tale om at praecisere eller supplere grundforordningens bestemmelser som anfoert i grundforordningens artikel 20. Ordningen i forordning 478/95 med omfordeling mellem producentlande er irrelevant, idet denne ordning ikke medfoerer nogen fravigelse af fordelingsnoeglen i grundforordningen.

21 Kommissionen og Det Forenede Kongerige har gjort gaeldende, at Debbie-forordningerne har hjemmel i artikel 16, stk. 3, og artikel 20 i grundforordningen. Artikel 19, stk. 4, i grundforordningen vedroerer alene forhoejelser af toldkontingentet efter artikel 18, stk. 1, der omhandler stigende efterspoergsel. Artikel 16, stk. 3, vedroerer en anden situation, nemlig tilpasning af kontingentet som foelge af ekstraordinaere omstaendigheder. Denne bestemmelse overlader det til Kommissionen at foretage en fordeling i lyset af de konkrete omstaendigheder i overensstemmelse med den i artikel 27 fastsatte komitéprocedure. En fordeling af de i Debbie-forordningerne fastsatte maengder efter fordelingsnoeglen i artikel 19, stk. 1, i grundforordningen ville foere til urimelige resultater. De ramte producenter og de hermed forbundne importoerer har ikke mulighed for at opretholde deres forsyninger og dermed deres saedvanlige handelsforbindelser paa anden maade end ved at faa tildelt en maengde oeremaerkede tredjelands- og ikke-traditionelle AVS-bananer. Endvidere ville importoerer, der ikke er ramt af den tropiske storm Debbie, opnaa en uberettiget begunstigelse. En reduceret import eller afsaetning ville paavirke de beroerte erhvervsdrivendes referencemaengder negativt, og de ville i de foelgende tre aar faa tildelt faerre licenser til import af tredjelandsbananer.

22 Jeg skal indlede min stillingtagen med at henvise til, at Domstolen senest i dom af 17. oktober 1995 i sag C-478/93, Nederlandene mod Kommissionen (17), har fastslaaet, at »... Kommissionen er den eneste, der er i stand til stadigt og opmaerksomt at foelge udviklingen paa landbrugsmarkederne og til at handle med den fornoedne hurtighed, [hvorfor Raadet kan] se sig foranlediget til paa dette omraade at tildele Kommissionen vide befoejelser. Derfor maa graenserne for denne kompetence hovedsageligt bedoemmes paa grundlag af de vigtigste generelle maal bag markedsordningen ... Domstolen har saaledes fastslaaet, at Kommissionen paa landbrugsomraadet er befoejet til at traeffe samtlige de foranstaltninger, der er noedvendige eller hensigtsmaessige med henblik paa at gennemfoere grundforordningen, forudsat at de ikke strider mod grundforordningen eller de af Raadet fastsatte gennemfoerelsesbestemmelser ...«

23 Efter artikel 20 i grundforordningen er Kommissionen befoejet til at udstede gennemfoerelsesbestemmelser, navnlig vedroerende licensordningen. Som det fremgaar af udtrykket »navnlig«, er Kommissionens befoejelser imidlertid ikke begraenset hertil. Det maa derfor undersoeges, om det af grundforordningens ordlyd og formaal foelger, at enhver foroegelse af det i artikel 18, stk. 1, fastsatte toldkontingent skal fordeles efter fordelingsnoeglen i artikel 19, stk. 1, eller om udtrykket »tilpasses« i artikel 16, stk. 3, giver Kommissionen hjemmel til at fordele den yderligere kontingentmaengde til bestemte erhvervsdrivende som sket.

24 En ubegraenset adgang til at importere tredjelandsbananer, som er de mest konkurrencedygtige, ville goere det vanskeligt at saelge EF-produktionen og de traditionelle AVS-bananer. Grundforordningen er derfor baseret paa et kvotesystem, idet der sondres mellem tre forsyningskilder:

1) EF-bananer 2) traditionelle AVS-bananer og 3) tredjelandsbananer og ikke-traditionelle AVS-bananer.

25 Inden for naermere fastsatte maengder er de foerste to kategorier tildelt en fortrinsstilling. Dels tildeles der udligningsstoette til markedsfoering af op til 854 000 tons EF-bananer, dels kan der toldfrit og uden, at der er mulighed for at anvende licenserne til import af tredjelandsbananer, indfoeres op til 857 700 tons AVS-bananer (saakaldt traditionelle AVS-bananer). Herudover aabnes der hvert aar et toldkontingent for indfoersel af tredjelands- og ikke-traditionelle AVS-bananer. Indfoersler ud over dette kontingent paalaegges en importafgift, der udgoer 750 ECU pr. ton for ikke-traditionelle AVS-bananer og 850 ECU pr. ton for tredjelandsbananer. Afgiftens stoerrelse sikrer, at EF-bananerne og de traditionelle AVS-bananer er konkurrencedygtige og saaledes kan afsaettes.

26 For at sikre balance mellem det samlede udbud og forbruget, skal der efter artikel 16, stk. 1, hvert aar udarbejdes en prognose. Denne prognose udgoer grundlaget for vurderingen efter artikel 18, stk. 1, af, om toldkontingentet for tredjelands- og ikke-traditionelle AVS-bananer i det foelgende aar skal foroeges fra den almindelige maengde paa 2 mio. tons. Som det fremgaar af beslutning 94/654, er hovedformaalet med prognosen at foretage et skoen over produktionen og forbruget i EF samt importen af traditionelle AVS-bananer for dermed at faa et overslag over EF-markedets behov for forsyning med tredjelands- og ikke-traditionelle AVS-bananer og for den passende stoerrelse af toldkontingentet.

27 Af artikel 18, stk. 1, sidste afsnit, fremgaar, at naar Faellesskabets efterspoergsel som fastsat paa grundlag af prognosen i artikel 16 stiger, forhoejes kontingentmaengden tilsvarende efter proceduren i artikel 27. I givet fald foretages denne forhoejelse inden den 30. november forud for det paagaeldende produktionsaar. Artikel 19, stk. 4, bestemmer endvidere, at hvis toldkontingentet forhoejes, tildeles den disponible maengde til de erhvervsdrivende i de i stk. 1 omhandlede kategorier i henhold til stk. 2 og 3.

28 Efter artikel 16, stk. 3, kan prognosen revideres i loebet af produktionsaaret, hvis det viser sig noedvendigt, f.eks. for at tage hoejde for ekstraordinaere omstaendigheder, som beroerer produktions- og indfoerselsforholdene. I saa fald tilpasses det toldkontingent, der er fastsat i artikel 18, efter forvaltningskomitéproceduren i artikel 27.

29 Spoergsmaalet er saaledes, om det af ordet »tilpasses« kan udledes, at de yderligere maengder af tredjelands- og ikke-traditionelle AVS-bananer, der maa indfoeres i Faellesskabet inden for toldkontingentet paa grund af ekstraordinaere omstaendigheder, ikke skal betragtes som forhoejelser, der skal fordeles efter reglen i artikel 19, stk. 4.

30 Grundforordningens artikler 16, stk. 3, 18 og 19 er paa flere punkter uklart formuleret, hvilket vanskeliggoer en praecis fortolkning af ordlyden. Er f.eks. produktionsaaret i artikel 18, stk. 1, det samme som eller noget andet end kalenderaaret, naar det tages i betragtning, at bananer hoestes hele aaret, dog saerlig intensivt i perioden oktober - december og februar - marts (18)? Er udtrykket »toldkontingent« i artikel 16, stk. 3, det samme som det i artikel 18, stk. 1, sidste afsnit, naevnte udtryk »kontingentmaengden«, og henviser artikel 19, stk. 1 og 4, der vedroerer fordelingen af »toldkontingentet«, til en af eller begge disse bestemmelser eller til ingen af disse? Hvilken realitet er der i det hele taget i, at grundforordningen taler om en forudgaaende prognose og en revision af prognosen, naar det fremgaar af Kommissionens beslutning 94/654 og beslutning 95/407 (19), at det tilsyneladende er accepteret praksis, at prognosen ikke udarbejdes forud for, men derimod i slutningen af kalenderaaret? Endelig kan man rejse det spoergsmaal, om artikel 16, stk. 3, giver hjemmel for tilpasning i nedadgaaende retning, saaledes at toldkontingentet reduceres til under 2 mio. tons, eller om det foelger af artikel 18, stk. 1, at denne maengde er et fast minimum, og at de udsving, prognosen i artikel 16 kan foere til, altid er forhoejelser. Artikel 18, stk. 1, taler jo i hvert fald ikke om at nedsaette toldkontingentet i forbindelse med udarbejdelsen af prognosen.

31 Den omstaendighed, at artikel 16, stk. 3, anvender ordet »tilpasses« og ikke ordet »forhoejes« som artiklerne 18, stk. 1, og 19, stk. 4, maa dog efter min opfattelse med en vis rimelighed kunne tages som udtryk for, at artikel 16, stk. 3, er en selvstaendig bestemmelse, der ikke har en noedvendig forbindelse med artiklerne 18, stk. 1, og 19. Sidstnaevnte bestemmelser passer efter min opfattelse bedst paa det, der kan betegnes som normalsituationen, hvor det ved den aarlige fastsaettelse af kontingentet som foelge af kendte og ordinaere markedsforhold maa forventes, at et toldkontingent paa 2 mio. tons ikke er tilstraekkeligt til at tilfredsstille Faellesskabets efterspoergsel efter tredjelands- og ikke-traditionelle AVS-bananer. En saadan forhoejelse skal efter artikel 19, stk. 4, fordeles efter fordelingsnoeglen i artikel 19. I denne retning taler ogsaa, at det ikke som i artikel 18, stk. 1, er »kontingentmaengden«, der forhoejes, men derimod i artikel 16, stk. 3, »kontingentet«, der tilpasses, og at artikel 18, hvortil artikel 19 slutter sig, definerer dette »kontingent«, saaledes at det maa vaere hele indholdet af artiklerne 18 og 19, der kan »tilpasses« efter artikel 16, stk. 3.

32 Artikel 16, stk. 3, omfatter derimod efter sin ordlyd enhver noedvendig revision af prognosen og tilpasning af toldkontingentet. Bestemmelsen er ikke begraenset til ekstraordinaere omstaendigheder, men vil ogsaa kunne omfatte almindelige aendringer i forbruget og aendringer i det forventede hoestudbytte, der kan tilskrives almindelige vejrforhold. Efterspoergslen og det samlede udbud skal efter grundforordningens system passe bedst muligt sammen. Bestemmelsen omfatter saaledes efter sin ordlyd en raekke forskelligartede situationer, der saavel paa efterspoergsels- som paa udbudssiden kan taenkes at vaere ordinaere eller ekstraordinaere. En ting ligger dog fast. Forordningens system med faste landekvoter for produktionsstoette til EF-bananer og indfoersel af traditionelle AVS-bananer medfoerer, at en reduktion i udbuddet af EF- og traditionelle AVS-bananer noedvendigvis maa udfyldes ved at foroege maengden af tredjelands- og ikke-traditionelle AVS-bananer.

33 Naar artikel 16, stk. 3, saaledes vil kunne omfatte en raekke forskelligartede situationer, giver det efter min opfattelse god mening at antage, at faellesskabslovgiver har oensket at overlade det til Kommissionen i en forvaltningskomitéprocedure at foretage den noedvendige tilpasning i lyset af de konkrete omstaendigheder. Som det vil fremgaa af det foelgende, stemmer en saadan fortolkning overens saavel med forordningens formaal som med det faellesskabsretlige ligebehandlingsprincip, hvorefter lige forhold skal behandles lige og ulige forhold skal behandles forskelligt (20).

34 En fordeling efter artikel 19 giver god mening, hvis forbruget i Faellesskabet stiger. En saadan gevinst boer komme alle erhvervsdrivende til gode, hvilket sikres gennem anvendelsen af fordelingsnoeglen i artikel 19.

35 Er der derimod tale om, at bestemte erhvervsdrivende rammes af ekstraordinaere omstaendigheder, vil situationen kunne taenkes at vaere en ganske anden. Hvert af de traditionelle AVS-producentlande er tildelt en fast kvote. Kan et land ikke udfylde sin kvote, kan det ikke supplere med tredjelands- eller ikke-traditionelle AVS-bananer fra et andet producentland. Det kan endvidere vise sig vanskeligt for en erhvervsdrivende, der mister sine saedvanlige leverancer af EF- eller traditionelle AVS-bananer, at erstatte disse med andre leverancer af EF- og traditionelle AVS-bananer. Den samlede maengde EF- og traditionelle AVS-bananer kan jo afsaettes uden begraensninger, og en producent af saadanne bananer vil antagelig foretraekke sine traditionelle afsaetningskanaler, frem for at foretage éngangsleverancer til en med en konkurrerende producent forbundet erhvervsdrivende, som er ramt af ekstraordinaere omstaendigheder. I realiteten er de ramte erhvervsdrivende derfor henvist til at forsyne sig med tredjelandsbananer og ikke-traditionelle AVS-bananer. Det kan de imidlertid i realiteten kun, hvis de kan faa de til deres tab svarende importlicenser.

36 Hvis en yderligere kontingentmaengde som foelge af ekstraordinaere omstaendigheder skulle fordeles efter fordelingsnoeglen i artikel 19, ville de ramte erhvervsdrivende kun faa tildelt en lille andel af den samlede yderligere maengde, saaledes at de ville blive presset ud af markedet af andre ikke-ramte erhvervsdrivende, der i givet fald og alene paa grund af dem uvedkommende ekstraordinaere omstaendigheder ville faa stoerre kontingentmaengder. Skaden for de ramte erhvervsdrivende ville endog ikke vaere begraenset til det ene aar, hvor der havde vaeret naturkatastrofe. De paagaeldende ville ogsaa i de foelgende tre aar faa tildelt faerre importlicenser, idet fordelingen af licenser til import af tredjelands- og ikke-traditionelle AVS-bananer efter grundforordningens artikel 19, stk. 2, sker paa grundlag af den gennemsnitlige markedsfoering af EF- og traditionelle AVS-bananer i en rullende 3-aars periode.

37 Omvendt ville anvendelsen af fordelingsnoeglen i grundforordningens artikel 19 paa tilfaelde med ekstraordinaere omstaendigheder foere til, at importoerer af tredjelandsbananer og importoerer af ikke-traditionelle AVS-bananer, der ikke selv var ramt af disse ekstraordinaere omstaendigheder, ville blive tildelt en helt upaaregnelig fordel paa bekostning af de EF- og AVS-producenter, der helt tilfaeldigt har lidt tab som foelge af en naturkatastrofe, som de ikke har nogen som helst mulighed for at sikre sig imod.

38 At en saadan konsekvens er uantagelig, saettes i relief af, at der ved raadsforordning nr. 3290/94 og kommissionsforordning nr. 478/95 er indfoert hjemmel til, at tredjelandsproducentlande med en saerlig landekvote, der er ramt af force majeure, kan opfylde deres kvote med bananer produceret i et af de andre tredjelande, der ligeledes er tildelt en landekvote. EF-producenter og AVS-producenter, der er ramt af force majeure, og som ikke har andre muligheder end at substituere den tabte hoest med tredjelands- og ikke-traditionelle AVS-bananer, ville derimod med den af Kongeriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland haevdede fortolkning ikke have mulighed herfor. Lige situationer, nemlig manglende evne til som foelge af ekstraordinaere omstaendigheder at opfylde en kvote med egenproduktion, ville med en saadan fortolkning blive behandlet forskelligt.

39 Det anfoerte kan anskueliggoeres mere konkret med et eksempel baseret paa omstaendighederne i den foreliggende sag. Havde Kommissionen i Debbie-forordningerne anvendt fordelingsnoeglen i grundforordningens artikel 19, stk. 1, ville det have medfoert, at de 98 900 tons tredjelands- og ikke-traditionelle AVS-bananer, der skulle bringe det samlede udbud i overensstemmelse med efterspoergslen, blev fordelt saaledes, at der alene var 29 670 tons til fordeling mellem alle de erhvervsdrivende, der traditionelt har markedsfoert EF- og traditionelle AVS-bananer. De erhvervsdrivende blandt disse, der rent faktisk var ramt af de ekstraordinaere omstaendigheder, ville saaledes kun opnaa en ganske ubetydelig kompensation for de mistede maengder uden reelt at have nogen mulighed for at erstatte disse med andre bananer, og de andre erhvervsdrivende, navnlig importoerer af tredjelandsbananer, ville opnaa en upaaregnelig fordel paa deres bekostning i form af yderligere importlicenser til hovedparten af de naevnte 98 900 tons.

40 For at imoedegaa denne situation og for at forhindre, at de ramte erhvervsdrivende i den foelgende periode paa 3 aar fik reduceret deres referencemaengder, tildelte Kommissionen som bekendt de yderligere maengder til de erhvervsdrivende, der var ramt af stormen Debbie. Debbie-forordningerne er udformet saaledes, at de yderligere maengder direkte kommer producenterne til gode, idet maengderne tildeles producentorganisationerne eller erhvervsdrivende, der direkte repraesenterer producenterne. Herved sikres, at det oekonomiske udbytte faktisk tilfalder producenterne, saaledes som det ogsaa er tilfaeldet i forordning 478/95.

41 Som det fremgaar af tredje betragtning til grundforordningen, er det vaesentligste formaal med den faelles markedsordning, ud over at realisere det indre marked, at skabe mulighed for, at de bananer, der er produceret i Faellesskabet og i AVS-staterne, som er de traditionelle leverandoerer, kan afsaettes paa markedet til priser, der er rimelige for baade producenter og forbrugere, dog uden at indfoerslen af bananer med oprindelse i andre tredjelande derved skades, og paa en saadan maade, at der sikres producenterne tilstraekkelige indkomster. Grundforordningens system skal sikre disse producenters forbliven paa markedet efter ophaevelsen af de nationale markedsordninger. Dette soeges opnaaet gennem tildeling af udligningsstoette og toldfritagelse samt begraensning af tredjelandsimporten. Disse formaal afspejler traktatens artikel 39, stk. 1, litra b)-e), hvorefter producenterne skal sikres en rimelig levestandard, forbrugerne skal sikres rimelige priser, og markederne skal stabiliseres.

42 I lyset heraf kan det ikke antages at have vaeret faellesskabslovgivers hensigt at indfoere en ordning, hvorefter producenter af EF- og traditionelle AVS-bananer, der blev ramt af ekstraordinaere omstaendigheder, som foelge af forordningens system befandt sig i en situation, hvor de ikke kunne skaffe sig de noedvendige maengder til forsyning af deres traditionelle aftagere. Som det fremgaar af fjortende betragtning til grundforordningen, oenskede faellesskabslovgiver tvaertimod at gennemfoere et system, der ikke bragte forstyrrelse i de eksisterende handelsforbindelser.

43 Lad mig endelig slaa fast, at der efter min opfattelse hverken kan eller boer udledes noget om fortolkningen af artikel 16, stk. 3, og artikel 20 af den omstaendighed, at Kommissionen den 6. april 1995 har fremsat forslag om, at der i grundforordningen indsaettes en udtrykkelig adgang til at fravige fordelingsnoeglen i artikel 19. Kommissionens oenske om at skabe klarhed og dermed undgaa retsusikkerhed til skade for borgerne boer ikke foere til, at der drages slutninger om fortolkningen af grundforordningen. Kommissionen har jo med Debbie-forordningerne fastslaaet, hvordan den selv fortolker de paagaeldende bestemmelser.

44 Det er paa denne baggrund min opfattelse, at Kommissionen har haft hjemmel i grundforordningens artikel 20, jf. artikel 16, stk. 3, til at udstede Debbie-forordningerne.

Artikel 30 i grundforordningen

45 Da Debbie-forordningerne efter min opfattelse har hjemmel i grundforordningens artikel 16, stk. 3, og artikel 20, er der i og for sig ikke anledning til at undersoege, om de ogsaa ville kunne hjemles ved reglen i artikel 30. Denne bestemmelse fastsaetter, at Kommissionen, hvis saerlige foranstaltninger er noedvendige fra juli 1993 for at lette overgangen fra de ordninger, der eksisterede foer grundforordningens ikrafttraeden, til den ordning, der indfoeres ved grundforordningen, traeffer de fornoedne overgangsforanstaltninger efter proceduren i artikel 27, for at afhjaelpe vaesentlige vanskeligheder. Da Kommissionen imidlertid har henvist ogsaa til denne bestemmelse i Debbie-forordningerne, skal jeg dog goere enkelte bemaerkninger om dette spoergsmaal.

46 Den tyske og den belgiske regering har gjort gaeldende, at artikel 30 i grundforordningen om overgangsforanstaltninger er uanvendelig. Det problem, Kommissionen har soegt at loese med Debbie-forordningerne, skyldtes en naturkatastrofe, der er uden forbindelse med overgangen fra nationale markedsordninger til den faelles markedsordning.

47 Kommissionen, Frankrig og Det Forenede Kongerige har heroverfor gjort gaeldende, at der er tale om en overgangsforanstaltning omfattet af artikel 30 i grundforordningen. De tidligere nationale markedsordninger i Frankrig og Det Forenede Kongerige indeholdt bestemmelser, der gjorde det muligt for importoerer, hvis normale forsyninger var ramt af ekstraordinaere omstaendigheder, at importere latinamerikanske bananer til erstatning for de mistede maengder. Debbie-forordningerne, der indeholder tilsvarende regler, letter saaledes overgangen fra de nationale ordninger. Kommissionen kan udstede overgangsregler i medfoer af artikel 30 i grundforordningen, indtil denne suppleres med saerlige bestemmelser vedroerende konsekvenserne af ekstraordinaere omstaendigheder.

48 Jeg har i mit forslag til afgoerelse af 9. juli 1996 i sag C-68/95, T. Port, foretaget en indgaaende analyse af artikel 30. Som anfoert i forslagets pkt. 27 maa det vaere naerliggende at antage, at foranstaltninger, der kan lette overgangen, f.eks. og maaske isaer vil kunne bestaa i regler om, hvordan man efter ikrafttraedelsen af grundforordningen skal behandle faenomener, der paa én eller anden maade har relation til tiden forud for de nye reglers ikrafttraeden. Det er saaledes naerliggende, at overgangsforanstaltninger i bestemmelsens forstand vil kunne vaere regler om saerlig hensyntagen til erhvervsdrivende, der inden de nye reglers vedtagelse har foretaget handlinger eller undladelser, uden at de kunne eller burde have forudset de konsekvenser, som saadanne handlinger eller undladelser ville faa efter ikrafttraedelsen af de nye regler.

49 Stormen Debbie ramte Martinique og Guadeloupe samt Saint Lucia og Dominica den 10. september 1994, det vil sige efter ikrafttraedelsen af den faelles markedsordning. Der er saaledes ikke tale om, at nogle faktiske forhold i tiden forud for ikrafttraedelsen af den faelles markedsordning ved markedsordningen blev underkastet en regulering, som ikke kunne forudses af de beroerte paa dette tidspunkt.

50 Tropiske storme kan endvidere i princippet indtraede paa et hvilket som helst tidspunkt. De vanskeligheder, som de ramte producenter paafoeres som foelge af en saadan storm, vil foelgelig kunne opstaa i hele grundforordningens levetid.

51 Jeg har endvidere vanskeligt ved at se, at det skulle vaere et overgangsproblem, at der forud for ikrafttraedelsen af grundforordningen i visse medlemsstater bestod nationale ordninger, som tilsigtede at afhjaelpe foelgerne af tropiske storme, mens saadanne ordninger ikke bestod efter ikrafttraedelsen af den nye markedsordning, allerede fordi der som paavist ovenfor var tilstraekkelig hjemmel i artiklerne 16, stk. 3, og 20 til at fastsaette saadanne bestemmelser. Tilbage bliver derfor det spoergsmaal, om artikel 30 giver Kommissionen hjemmel til i en vis periode efter ikrafttraedelsen af den nye markedsordning, f.eks. frem til det tidspunkt hvor Parlamentet og Raadet har behandlet den rapport og de forslag, som er naevnt i grundforordningens artikel 32, 1. og 2. afsnit, at fravige de almindelige bestemmelser i grundforordningen, jf. herved pkt. 28 i mit naevnte forslag til afgoerelse i T. Port-sagen.

52 Selv om en saadan hjemmel muligvis kunne vaere hensigtsmaessig, maa det dog fremhaeves, at antagelsen af, at der var en saadan hjemmel i artikel 30, ville have saerdeles vidtgaaende konsekvenser, ogsaa for fortolkningen af overgangsbestemmelser paa andre omraader. Naar de opstaaede omstaendigheder ikke har nogen som helst relation til selve overgangen fra de hidtidige nationale markedsordninger til den nye faelles markedsordning, ville antagelsen af en saadan hjemmel - uden udtrykkelige holdepunkter i grundforordningen - give Kommissionen mulighed for at fravige snart sagt en hvilken som helst bestemmelse i denne. Jeg finder derfor, at Kommissionens henvisning i Debbie-forordningerne til grundforordningens artikel 30 som hjemmelsgrundlag er uberettiget, men skal dog fremhaeve, at dette ikke kan foere til den paastaaede annullation af artiklerne 1, stk. 2, og 2 i Debbie-forordningerne, idet disse som naevnt ovenfor maa antages at have tilstraekkelig hjemmel i grundforordningens artikler 16, stk. 3, og 20.

Anbringendet om utilstraekkelig begrundelse

53 Den tyske regering har gjort gaeldende, at Debbie-forordningerne ikke indeholder en tilstraekkeligt udfoerlig begrundelse. Det fremgaar saaledes ikke, hvilke skader stormen rent faktisk har forvoldt, hvorfor det ikke er muligt at konstatere, om der sker overkompensation.

54 Kommissionen har gjort gaeldende, at alle relevante oplysninger fremgaar af Debbie-forordningerne, og at Kommissionen ikke har pligt til at anfoere alle de faktiske omstaendigheder, der ligger til grund for en retsakt.

55 Jeg skal indledningsvis henvise til, at den begrundelse, der kraeves i henhold til traktatens artikel 190, efter Domstolens praksis klart og utvetydigt skal angive de betragtninger, der ligger til grund for den paagaeldende retsakt, saaledes at de beroerte personer kan faa kendskab til grundlaget for denne og dermed saettes i stand til at forsvare deres rettigheder, og saaledes at Domstolen kan udoeve sin proevelsesret (21). Det kraeves dog ikke, at begrundelsen angiver alle de forskellige relevante faktiske og retlige momenter, idet vurderingen maa foretages i den sammenhaeng, hvori retsakten indgaar, ligesom begrundelsen maa afpasses efter de faktiske muligheder og de tekniske eller tidsmaessige betingelser, hvorunder retsakten er blevet til (22).

56 Baggrunden for Debbie-forordningerne er klart beskrevet i anden betragtning, hvoraf skadesaarsagen, -tidspunktet og -stederne fremgaar. Det fremgaar endvidere af fjerde betragtning, at foroegelsen af kontingentet skal sikre forsyningen af Faellesskabet med bananer. Toldkontingentet foroeges derfor i forordning nr. 2791/94 fra de 2 118 000 tons, der fremgaar af den i beslutning 94/654 indeholdte prognose, til 2 171 400 tons, og i forordning nr. 510/95 fra 2 200 000 tons til 2 245 000 tons. Den yderligere maengde paa 98 900 tons er fordelt paa de enkelte ramte producentlande. Det er efter min opfattelse vanskeligt at se, hvordan Kommissionen kunne have anfoert en mere udfoerlig begrundelse og samtidig have bevaret forordningernes karakter af retsakter. Maatte den tyske regering ikke have tiltro til de i forordningerne anfoerte maengder, kunne den have anmodet Kommissionen om at blive gjort bekendt med grundlaget for de beregninger, der er kommet til udtryk i forordningerne, og herefter saa at sige selv have talt efter. Paastanden om manglende begrundelse er derfor efter min opfattelse ubegrundet.

Sagsomkostninger

57 Efter procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom. Kommissionen har nedlagt en saadan paastand, hvorfor jeg skal foreslaa, at Kongeriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland paalaegges at betale sagens omkostninger.

58 Efter procesreglementets artikel 69, stk. 4, baerer medlemsstater og institutioner, der er indtraadt i en sag, egne omkostninger. Den Franske Republik og Det Forenede Kongerige boer derfor baere deres egne omkostninger.

Forslag til afgoerelse

59 Paa denne baggrund foreslaar jeg Domstolen at afsige foelgende dom:

1) Kommissionen frifindes.

2) Kongeriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.

Den Franske Republik og Det Forenede Kongerige baerer hver deres egne omkostninger.

(1) - Af 16.11.1994 om ekstraordinaer tildeling af en supplerende maengde til importtoldkontingentet for bananer for 1994 som foelge af stormen Debbie, EFT L 296, s. 33.

(2) - Af 7.3.1995 om ekstraordinaer tildeling af en supplerende maengde til importtoldkontingentet for bananer for foerste kvartal 1995 som foelge af stormen Debbie, EFT L 51, s. 8.

(3) - »AVS« er en forkortelse for de lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet, med hvilke Faellesskabet har indgaaet Lomé-konventionerne.

(4) - EFT L 47, s. 1, som senest aendret ved Raadets forordning (EF) nr. 3290/94 af 22.12.1994 om de tilpasninger og overgangsforanstaltninger, der er noedvendige i landbrugssektoren for gennemfoerelsen af de aftaler, som er indgaaet under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, EFT L 349, s. 105.

(5) - Jf. grundforordningens anden betragtning.

(6) - Toldafgiften er ved forordning nr. 3290/94, jf. note 4, nedsat til 75 ECU pr. ton.

(7) - Tolden ved import uden for kontingentet udgoer efter grundforordningens artikel 18, stk. 2, 750 ECU pr. ton for ikke-traditionelle AVS-bananer og 850 ECU pr. ton for tredjelandsbananer.

(8) - I grundforordningens oprindelige tekst af 13.2.1993 var tallet 2 mio. tons.

(9) - EFT L 142, s. 6, som senest aendret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1409/96 af 19.7.1996 om aendring af forordning (EOEF) nr. 1442/93 om gennemfoerelsesbestemmelser for EF's importordning for bananer, for saa vidt angaar adgangsbetingelser for erhvervsdrivende i kategori C og datoer i forbindelse med forvaltning af toldkontingentordningen, EFT L 181, s. 13.

(10) - EFT L 254, s. 90.

(11) - Jf. Kommissionens beslutning af 18.11.1994 om aendring af beslutning (94/654/EF) om prognosen for produktionen og forbruget af bananer i Faellesskabet samt for ind- og udfoersel for 1994, EFT L 298, s. 48.

(12) - Jf. note 4.

(13) - Jf. Kommissionens forordning (EF) nr. 478/95 af 1.3.1995 om supplerende bestemmelser for anvendelsen af Raadets forordning (EOEF) nr. 404/93, for saa vidt angaar ordningen vedroerende toldkontingentet for indfoersel af bananer til Faellesskabet og om aendring af forordning (EOEF) nr. 1442/93, EFT L 49, s. 13.

(14) - Columbia er tildelt 21% af toldkontingentet, Costa Rica 23,4%, Nicaragua 3% og Venezuela 2%.

(15) - Jf. note 2.

(16) - Forslag til Raadets forordning (EF) om aendring af forordning (EOEF) nr. 404/93 om den faelles markedsordning for bananer, om aendring af forordning nr. 1035/72 om den faelles markedsordning for frugt og groentsager og om aendring af forordning (EOEF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif, EFT C 136, s. 18.

(17) - Sml. I, s. 3081, praemis 30 og 31.

(18) - Jf. Meyers Enzyklopaedisches Lexikon, Bibliographisches Institut, Mannheim, 1971, bind 3, s. 441.

(19) - Kommissionens beslutning 95/407/EF af 6.10.1995 om prognosen for produktionen og forbruget af bananer i Faellesskabet samt for ind- og udfoersel for 1995, L 239, s. 32.

(20) - Jf. f.eks. dom af 14.2.1995, sag C-279/93, Schumacker, Sml. I, s. 225, praemis 30.

(21) - Jf. f.eks dom af 14.7.1994, sag C-353/92, Graekenland mod Raadet, Sml. I, s. 3411, praemis 19, og af 14.2.1990, sag C-350/88, Delacre, Sml. I, s. 395, praemis 15.

(22) - Jf. f.eks. den i note 21 naevnte Delacre-dom, praemis 16, dom af 25.10.1978, sag 125/77, Scholten-Honig, Sml. s. 1991, praemis 18-22, af 23.2.1978, sag 92/77, An Bord Bainne, Sml. s. 497, praemis 36 og 37, og af 1.12.1965, sag 16/65, Schwarze, Sml. 1965-1968, s. 131, org. ref. Rec. s. 1081.