ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Artikel 23, stk. 1, andet punktum i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1008/2008 af 24. september 2008 om fælles regler for driften af lufttrafiktjenester i Fællesskabet skal fortolkes således, at i forbindelse med et elektronisk reservationssystem som det i hovedsagen omhandlede skal den endelige pris, der skal betales, angives ved enhver angivelse af priser for trafikflyvninger, herunder når de angives første gang.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/12

Domstolens dom (Store Afdeling) af 18. december 2014 — Mohamed M’Bodj mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour constitutionnelle — Belgien)

(Sag C-542/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 19, stk. 2 - direktiv 2004/83/EF - minimumsstandarder for anerkendelse af flygtningestatus eller subsidiær beskyttelsesstatus - person, der er berettiget til subsidiær beskyttelse - artikel 15, litra b) - tortur, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, som en ansøger udsættes for i dennes hjemland - artikel 3 - gunstigere standarder - ansøger, der lider af en alvorlig sygdom - ingen passende behandling tilgængelig i hjemlandet - artikel 28 - social bistand - artikel 29 - lægehjælp))

(2015/C 065/16)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour constitutionnelle

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Mohamed M’Bodj

Sagsøgt: État belge

Konklusion

Artikel 28 og 29 i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse, sammenholdt med direktivets artikel 2, litra e), og artikel 3, 15 og 18, skal fortolkes således, at en medlemsstat ikke er forpligtet til at indrømme den ret til social bistand og lægehjælp, som disse artikler foreskriver, for en tredjelandsstatsborger, der har tilladelse til at opholde sig på denne medlemsstats område på grundlag af en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter der i nævnte medlemsstat gives opholdstilladelse til en udlænding, som lider af en sygdom, der indebærer en reel risiko for udlændingens liv eller fysiske integritet eller en reel risiko for umenneskelig eller vanærende behandling, idet der ikke findes passende behandling i udlændingens hjemland eller i det tredjeland, hvor udlændingen tidligere opholdt sig, forudsat at nævnte udlænding ikke forsætligt nægtes plejeydelser i dette land.

(1) EUT C 367 af 14.12.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/5

Domstolens dom (Store Afdeling) af 18. december 2014 — The Queen, på vegne af: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez og Natasha Caley McCarthy Rodriguez mod Secretary of State for the Home Department (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-202/13) (1)

((Unionsborgerskab - direktiv 2004/38/EF - unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på en medlemsstats område - ret til indrejse - tredjelandsstatsborger, som er familiemedlem til en unionsborger, og som er i besiddelse af et opholdskort udstedt af en medlemsstat - national lovgivning, hvorefter indrejsen på det nationale område er betinget af forudgående opnåelse af en indrejsetilladelse - artikel 35 i direktiv 2004/38/EF - artikel 1 i protokol (nr. 20) om anvendelse af visse aspekter af artikel 26 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på Det Forenede Kongerige og på Irland))

(2015/C 065/07)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: The Queen, på vegne af: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez og Natasha Caley McCarthy Rodriguez

Sagsøgt: Secretary of State for the Home Department

Konklusion

Såvel artikel 35 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF som artikel 1 i protokol (nr. 20) om anvendelse af visse aspekter af artikel 26 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på Det Forenede Kongerige og på Irland skal fortolkes således, at de ikke tillader en medlemsstat i forfølgelsen af generalpræventive formål at pålægge en unionsborgers familiemedlemmer, der ikke er statsborgere i en medlemsstat, og som er indehavere af et gyldigt opholdskort udstedt i medfør af artikel 10 i direktiv 2004/38 af myndighederne i en anden medlemsstat, en pligt til i henhold til national ret at være i besiddelse af en indrejsetilladelse, såsom EØS-familietilladelsen, for at kunne indrejse på dens område.

(1) EUT C 189 af 29.6.2013.
—

som ikke fastsætter opsættende virkning for et retsmiddel, der er bragt i anvendelse til prøvelse af en afgørelse, som pålægger en tredjelandsstatsborger, der lider af en alvorlig sygdom, at forlade en medlemsstats område, såfremt fuldbyrdelsen af denne afgørelse kan udsætte denne tredjelandsstatsborger for en alvorlig risiko for alvorlig og uafvendelig forværring af den pågældendes helbred, og
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/15

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 18. december 2014 — Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao) mod Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene)

(Sag C-599/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser - forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 - artikel 4 - Unionens almindelige budget - forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 - artikel 53b, stk. 2 - beslutning 2004/904/EF - Den Europæiske Flygtningefond for perioden 2005-2010 - artikel 25, stk. 2 - retsgrundlag for forpligtelsen til at inddrive et tilskud i tilfælde af uregelmæssigheder))

(2015/C 065/20)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao)

Sagsøgt: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Konklusion

Artikel 53b, stk. 2 , litra c), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, som ændret ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 af 13. december 2006, skal fortolkes således, at denne bestemmelse — i tilfælde af manglende retsgrundlag i henhold til national ret — udgør et retsgrundlag for, at de nationale myndigheder til ugunst for modtageren kan ændre et tilskudsbeløb ydet af Den Europæiske Flygtningefond inden for rammerne af delt forvaltning mellem Kommissionen og medlemsstaterne og inddrive dette tilskudsbeløb hos modtageren. Det tilkommer den forelæggende ret under hensyn til støttemodtagerens og den nationale myndigheds handlinger at vurdere, om retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, således som disse principper fortolkes i EU-retten, er blevet iagttaget i forbindelse med kravet om tilbagebetaling.

(1) EUT C 24 af 25.1.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/10

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 18. december 2014 — Generali-Providencia Biztosító Zrt mod Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungarn))

(Sag C-470/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - offentlige kontrakter - kontrakter, som ikke overskrider den tærskelværdi, der er fastsat i direktiv 2004/18/EF - artikel 49 TEUF og 56 TEUF - anvendelighed - klar grænseoverskridende interesse - grunde til udelukkelse fra en udbudsprocedure - udelukkelse af en økonomisk aktør, der har begået en overtrædelse af de nationale konkurrenceregler, som er blevet fastslået ved en dom, der går mindre end fem år tilbage - lovlig - proportionalitet))

(2015/C 065/14)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Generali-Providencia Biztosító Zrt

Sagsøgt: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

Konklusion

Artikel 49 TEUF og 56 TEUF er ikke til hinder for anvendelsen af en national lovgivning, der udelukker en økonomisk aktør, som har begået en overtrædelse af konkurrenceretten, der er blevet fastslået ved en retskraftig dom, og for hvilken aktøren er blevet pålagt en bøde, fra at deltage i en udbudsprocedure.

(1) EUT C 367 af 14.12.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/5

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 18. december 2014 — Staatssecretaris van Economische Zaken og Staatssecretaris van Financiën mod Q (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene)

(Sag C-133/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - frie kapitalbevægelser - skattelovgivning - gaveafgifter - fritagelse vedrørende »landejendomme« - manglende fritagelse for landejendomme, der er beliggende på en anden medlemsstats område))

(2015/C 065/06)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Staatssecretaris van Economische Zaken og Staatssecretaris van Financiën

Sagsøgt: Q

Konklusion

Artikel 63 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en fritagelse for gaveafgift vedrørende visse ejendomme, der er beskyttede, på grund af at de er en del af den nationale kulturelle og historiske arv, er begrænset til de af disse ejendomme, der er beliggende på den pågældende medlemsstats område, for så vidt som denne fritagelse ikke er udelukket for så vidt angår ejendomme, der ville kunne indgå i den pågældende medlemsstats nationale kulturelle og historiske arv på trods af deres beliggenhed på en anden medlemsstats område.

(1) EUT C 171 af 15.6.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/12

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 18. december 2014 — Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale (SETAR) mod Comune di Quartu S. Elena (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari — Italien)

(Sag C-551/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2008/98/EF - artikel 15 - håndtering af affald - affaldsproducentens mulighed for selv at udføre affaldsbehandlingen - national gennemførelseslov, der er vedtaget, men endnu ikke trådt i kraft - udløb af gennemførelsesfristen - direkte virkning))

(2015/C 065/17)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale (SETAR)

Sagsøgt: Comune di Quartu S. Elena

Konklusion

EU-retten og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der gennemfører en af dette direktivs bestemmelser, men hvis ikrafttrædelse er undergivet vedtagelsen af en senere national retsakt, hvis denne ikrafttrædelse ligger efter udløbet af den gennemførelsesfrist, der er fastsat i direktivet.

Artikel 15, stk. 1, i direktiv 2008/98, sammenholdt med dette direktivs artikel 4 og 13, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning, der ikke fastsætter nogen mulighed for, at affaldsproducenter eller andre affaldsindehavere selv udfører affaldsbortskaffelsen og herved fritages for betaling af en kommunal afgift for affaldsbortskaffelse, for så vidt som denne lovgivning opfylder kravene i proportionalitetsprincippet.

(1) EUT C 377 af 21.12.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/3

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 18. december 2014 — Staatssecretaris van Financiën mod X (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-87/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - etableringsfrihed - skattelovgivning - indkomstskat - ikke-hjemmehørende skattepligtige person - fradragsret for udgifter til et fredet bygningsværk, der anvendes som privatbolig - manglende fradragsret for et bygningsværk alene med henvisning til, at det ikke er fredet i beskatningsstaten, uanset om det er fredet i bopælslandet))

(2015/C 065/04)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Staatssecretaris van Financiën

Sagsøgt: X

Konklusion

Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter — henset til beskyttelsen af den nationale kulturelle og historiske arv — adgangen til fradrag for udgifter vedrørende fredede bygningsværker alene er forbeholdt ejere af bygningsværker, som er beliggende på dens område, for så vidt som dette også er muligt for ejere af bygningsværker, som kan udgøre en del af denne medlemsstats kulturelle og historiske arv, selv om de er beliggende i en anden medlemsstat.

(1) EUT C 141 af 18.5.2013.
2)

Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 95/7/EF af 10. april 1995, skal fortolkes således, at det påhviler de nationale myndigheder og domstole at nægte en afgiftspligtig person ret til fradrag eller fritagelse for merværdiafgift eller tilbagebetaling heraf i forbindelse med en levering inden for Fællesskabet, også selv om der ikke findes bestemmelser i national ret, som foreskriver, at sådanne rettigheder skal nægtes, hvis det på grundlag af objektive forhold fastslås, at denne afgiftspligtige person vidste eller burde have vidst, at vedkommende ved den transaktion, der påberåbes som grundlag for den omhandlede rettighed, medvirkede til svig vedrørende merværdiafgift begået inden for rammerne af en leveringskæde.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/7

Domstolens dom (Store Afdeling) af 18. december 2014 — International Stem Cell Corporation mod Comptroller General of Patents og Designs and Trade Marks (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (Chancery Division) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-364/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 98/44/EF - artikel 6, stk. 2, litra c) - retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser - partenogenetisk aktivering af ægceller - produktionen af menneskelige embryonale stamceller - patenterbarhed - udelukkelse af »anvendelse af menneskelige embryoner til industrielle eller kommercielle formål« - begreberne »menneskeligt embryon« og »organisme, der kan udløse en proces for udvikling af et menneske«))

(2015/C 065/10)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (Chancery Division)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: International Stem Cell Corporation

Sagsøgte: Comptroller General of Patents og Designs and Trade Marks

Konklusion

Artikel 6, stk. 2, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser skal fortolkes således, at en ubefrugtet menneskelig ægcelle, der er stimuleret til deling og videreudvikling gennem partenogenese, ikke udgør et »menneskeligt embryon« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i denne bestemmelse, hvis den i lyset af den aktuelle videnskabelige viden ikke som sådan har en iboende evne til at udvikle sig til et menneske, hvilket det tilkommer den nationale ret at undersøge.

(1) EUT C 260 af 7.9.2013.
2)

Bestemmelserne i direktiv 92/50, og navnlig de generelle principper om fri konkurrence, om forbud mod forskelsbehandling og om proportionalitet, som ligger til grund for dette direktiv, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, der tillader et offentligt hospital såsom det i hovedsagen omhandlede, der deltager i et udbud, at afgive et bud, der ikke kan imødegås af nogen konkurrence som følge af den offentlige finansiering, som dette hospital modtager. I forbindelse med kontrollen på grundlag af dette direktivs artikel 37 af, om et bud er unormalt lavt, kan den ordregivende myndighed dog tage hensyn til, om et sådant foretagende modtager en offentlig finansiering, i forhold til muligheden for at afvise dette bud.
2)

Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at en arbejdstagers fedme udgør et »handicap« som omhandlet i direktivet, når denne tilstand indebærer en begrænsning som følge af bl.a. fysiske, mentale eller psykiske skader, som i samspil med forskellige barrierer kan hindre den berørte person i fuldt og effektivt at deltage i arbejdslivet på lige fod med andre arbejdstagere. Det tilkommer den nationale ret at efterprøve, om disse betingelser er opfyldt i hovedsagen.
2)

Princippet om ligebehandling, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved forordning nr. 118/97, som ændret ved forordning nr. 1992/2006, skal fortolkes således, at der med henblik på anerkendelsen i en medlemsstat af en aldersbetinget deltidsbeskæftigelse, der er udøvet i overensstemmelse med en anden medlemsstats lovgivning, skal foretages en sammenlignende undersøgelse af disse to medlemsstaters betingelser for anvendelse af ordningerne for aldersbetinget deltidsbeskæftigelse med henblik på i hvert enkelt tilfælde at afgøre, om de identificerede forskelle kan hindre virkeliggørelsen af de legitime formål, der forfølges med denne første medlemsstats lovgivning.
3)

Artikel 5, stk. 6, i direktiv 2008/48 skal fortolkes således, at mens den ikke er til hinder for, at kreditgiveren giver fyldestgørende forklaringer til forbrugeren, inden denne har vurderet sidstnævntes finansielle situation og behov, kan det forekomme, at efterprøvelsen af forbrugerens kreditværdighed gør det nødvendigt at tilpasse de fyldestgørende forklaringer, der er givet, hvilke skal gives til forbrugeren i rette tid, forud for underskrivelsen af kreditaftalen, idet dette dog ikke giver anledning til udarbejdelsen af et specifikt dokument.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 118/4

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 12. februar 2015 — Minister Finansów mod Oil Trading Poland sp. z o.o. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen)

(Sag C-349/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - punktafgifter - direktiv 92/12/EØF og 2008/118/EF - anvendelsesområde - mineralolier og energiprodukter - smøreolier, der anvendes til andet end motorbrændstof eller brændsel til opvarmning - ikke omfattet - punktafgift på forbrug af energiprodukter pålagt af en medlemsstat i overensstemmelse med specifikke regler vedrørende ordningen med den harmoniserede punktafgift - begrebet »formaliteter i forbindelse med grænsepassage« - artikel 110 TEUF - kortere betalingsfrist i visse tilfælde for erhvervelser i andre medlemsstater end for varer erhvervet på det nationale marked))

(2015/C 118/06)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Naczelny Sąd Administracyjny

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Minister Finansów

Sagsøgt: Oil Trading Poland sp. z o.o.

Konklusion

Artikel 3, stk. 3, i Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed og artikel 1, stk. 3, i Rådets direktiv 2008/118/EF af 16. december 2008 om den generelle ordning for punktafgifter og om ophævelse af direktiv 92/12 skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at varer, der ikke henhører under anvendelsesområdet for disse direktiver, såsom smøreolier, der anvendes til andet end motorbrændstof og brændsel til opvarmning, pålægges en afgift reguleret ved bestemmelser, som er identiske med bestemmelserne for ordningen med den harmoniserede punktafgift som omhandlet i de pågældende direktiver, når den omstændighed, at disse varer pålægges denne afgift, ikke medfører formaliteter i forbindelse med grænsepassage inden for rammerne af samhandelen mellem medlemsstater.

(1) EUT C 274 af 21.9.2013.
1)

Andet afsnit i den særlige ordning i kapitel 2 i bilag IV til akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, skal fortolkes således, at det ikke pålægger indehaveren af eller den adkomstberettigede til et patent eller et supplerende beskyttelsescertifikat at tilkendegive sin hensigt om at anfægte den påtænkte import, inden den pågældende påberåber sig sine rettigheder i henhold til den særlige ordnings første afsnit. Hvis indehaveren imidlertid ikke anfægter importen inden for den frist på en måned, som er foreskrevet i denne ordnings andet afsnit, kan den person, som påtænker at gennemføre importen, lovligt anmode de kompetente myndigheder om tilladelse til at importere dette produkt og i givet fald importere og markedsføre det. Den særlige ordning fratager således indehaveren muligheden for at påberåbe sig sine rettigheder i henhold til den særlige ordnings første afsnit over for den import og markedsføring af lægemidlet, som fandt sted, inden denne hensigt blev tilkendegivet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 118/9

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 12. februar 2015 — Surgicare — Unidades de Saúde mod Fazenda Pública (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal)

(Sag C-662/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - moms - direktiv 2006/112/EF - fradrag for indgående afgift - transaktioner, der udgør misbrug - national skatteret - særlig national procedure i tilfælde af mistanke om, at der foreligger misbrug på afgiftsområdet - principperne om effektivitet og ækvivalens))

(2015/C 118/12)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Surgicare — Unidades de Saúde SA

Sagsøgt: Fazenda Pública

Konklusion

Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en forudgående og obligatorisk anvendelse af en national, administrativ procedure som den, der er fastsat i artikel 63 i Código de Procedimento e de Processo Tributário (lov om proces og skattesager), i et tilfælde, hvor skattemyndigheden har mistanke om, at der foreligger misbrug.

(1) EUT C 78 af 15.3.2014.
2)

Artikel 4, stk. 2, i direktiv 85/337, som ændret ved direktiv 2009/31, sammenholdt med punkt 2, litra d), i bilag II til dette direktiv, skal fortolkes således, at pligten til at foretage en vurdering af indvirkningen på miljøet af en dybdeboring, såsom den efterforskningsboring, der er omhandlet i hovedsagen, kan følge af denne bestemmelse. De kompetente nationale myndigheder skal således foretage en særlig undersøgelse af, om der under hensyntagen til kriterierne i bilag III til direktiv 85/337, som ændret ved direktiv 2009/31, skal foretages en vurdering af indvirkningen på miljøet. I denne forbindelse skal det navnlig undersøges, om efterforskningsboringernes indvirkninger på miljøet som følge af indvirkningerne fra andre projekter kan være større, end hvis sådanne projekter ikke fandtes. Denne vurdering må ikke være afhængig af kommunegrænser.