DOMSTOLENS DOM (FOERSTE AFDELING) AF 26 SEPTEMBER 1985. - ANGELO VALENTINI MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND : INDPLACERING - FOR SEN KLAGE. - SAG 231/84.



Samling af Afgørelser 1985 side 03027



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Tjenestemaend _ soegsmaal _ forudgaaende administrativ klage _ frister _ overskridelse _ nye omstaendigheder _ fornyet soegsmaalsadgang _ anvendelse _ ansoegning om aendret indplacering

( Tjenestemandsvedtaegten , art . 90 og 91 )

Sammendrag

I henhold til vedtaegtens artikel 90 , stk . 1 , kan enhver tjenestemand for ansaettelsesmyndigheden forelaegge en ansoegning om at traeffe en beslutning for sit vedkommende , men dette indebaerer imidlertid ikke , at tjenestemanden ikke skal overholde de i artiklerne 90 og 91 fastsatte frister for indbringelse af klager og anlaeg af sager ved Domstolen , saaledes at det indirekte skulle vaere muligt gennem forelaeggelse af en ansoegning at anfaegte en tidligere afgoerelse , hvis lovlighed ikke blevet bestridt inden for de fastsatte frister . Kun vaesentlige nye omstaendigheder kan begrunde , at der forelaegges en ansoegning , der har til formaal at opnaa en aendring af en saadan afgoerelse .

Dette kan vaere tilfaeldet for en afgoerelse om indplacering , men den tjenestemand , der indgiver en ansoegning om aendret indplacering , maa i tilfaelde af et afslag anfaegte dette ved klage og eventuelt soegsmaal for Domstolen inden for de i artiklerne 90 og 91 fastsatte frister , idet indgivelse af en ny ansoegning ikke kan bevirke , at disse frister paa ny begynder at loebe eller fortsaetter med at loebe .

Dommens præmisser

1 Ved staevning indgaaet til Domstolens justitskontor den 14 . september 1984 har Angelo Valentini , der er tjenestemand ved Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens beslutning af 21 . juni 1984 , hvormed man meddelte ham afslag paa at aendre hans oprindelige indplacering med tilbagevirkende gyldighed .

Tvistens baggrund

2 Efter at have bestaaet en almindelig udvaelgelsesproeve blev sagsoegeren med beslutning af 10 . marts 1975 og med virkning fra den 1 . marts 1975 udnaevnt til tjenestemand paa proeve i loenklasse L/A 8 , loentrin 2 ; sagsoegeren blev ansat i en stilling som assisterende oversaetter og blev den 1 . december 1975 fastansat i stillingen som tjenestemand . Han blev forfremmet til loenklasse L/A 7 i 1976 og blev efter deltagelse i en intern udvaelgelsesproeve overflyttet fra sprogtjenesten til en stilling i samme stillingsgruppe i den almindelige tjeneste ; med beslutning af 7 . februar 1978 blev han udnaevnt til fuldmaegtig i loenklasse A 7 , loentrin 1 , i generaldirektorat XX »finanskontrol.«

3 I marts 1981 gjorde generaldirektoeren for personale og administration ved et cirkulaere samtlige ansatte bekendte med den »beslutning vedroerende de i forbindelse med ansaettelse gaeldende kriterier for indplacering i loenklasse og paa loentrin« , der var vedtaget den 6 . juni 1973 .

4 Efter at have faaet kendskab til cirkulaeret indgav sagsoegeren den 4 . juni 1981 til generaldirektoeren for personale en anmodning om , at de indplaceringer , der var blevet foretaget henholdsvis ved ansaettelsen i 1975 og i 1978 ved udnaevnelsen til fuldmaegtig , blev taget op til fornyet overvejelse . En aendring var efter sagsoegerens opfattelse begrundet , da det fulgte af naevnte beslutning af 6 . juni 1973 , at Kommissionen i sin tid ikke havde taget behoerigt hensyn til sagsoegerens beskaeftigelse foer 1975 .

5 Anmodningen blev afvist i en skrivelse af 3 . november 1981 fra indplaceringsudvalget , som henviste til , at udvalget »ikke ser sig i stand til at aendre den tidligere afgivne udtalelse om indplaceringen« . Sagsoegeren anmodede udvalget om at begrunde afgoerelsen og om at angive de indplaceringskriterier , der var lagt til grund , hvilken anmodning blev besvaret i en meddelelse af 12 . maj 1982 fra generaldirektoeren for personale . Denne redegjorde for udvalgets overvejelser og tilfoejede , at de paagaeldende to indplaceringsbeslutninger var truffet i overensstemmelse med de gaeldende regler , og at der ikke var grundlag for at aendre beslutningerne .

6 Den 22 . marts 1983 indgav sagsoegeren _ der i mellemtiden var blevet forfremmet til loenklasse A 6 _ til indplaceringsudvalget en anmodning om aendring af de naevnte indplaceringsbeslutninger , idet sagsoegeren paany redegjorde for sin opfattelse herom . I en svarskrivelse af 28 . april 1983 meddelte generaldirektoeren for personale , at han saa sig noedsaget til »som ansaettelsesmyndighed« at fastholde de paagaeldende indplaceringer .

7 I skrivelse af 25 . november 1983 rettede sagsoegeren paany henvendelse til indplaceringsudvalget og gentog sin anmodning om aendring af sin indplacering . I skrivelsen gjorde sagsoegeren gaeldende , at hverken generaldirektoeren for personale eller udvalget paa udtoemmende maade havde taget stilling til det , han havde anfoert i de tidligere anmodninger . Den 6 . december 1983 fremsendte sagsoegeren et tillaeg til naevnte skrivelse . I besvarelse af henvendelser meddelte generaldirektoeren for personale den 6 . januar 1983 sagsoegeren , at han ikke kunne imoedekomme anmodningen om en aendret indplacering .

8 Efter sidstnaevnte skrivelse indgav sagsoegeren den 5 . april 1984 klage i henhold til vedtaegtens artikel 90 , stk . 2 , med krav om , at den i 1975 skete indplacering i loenklasse L/A 8 , loentrin 2 , henset til foernaevnte beslutning af 6 . juni 1973 , med tilbagevirkende kraft blev aendret til en udnaevnelse i loenklasse L/A 7 . Til stoette for klagen , der var stilet til formanden for Kommissionen , paaberaabte sagsoegeren sig bestemmelserne i en ny »beslutning vedroerende de i forbindelse med ansaettelse gaeldende kriterier for indplacering i loenklasse og paa loentrin« , der var traadt i stedet for foernaevnte beslutning af 6 . juni 1973 , og som var blevet offentliggjort i meddelelser fra administrationen af 21 . oktober 1983 .

9 Med notat af 21 . juni 1983 afviste generaldirektoeren for personale klagen med henvisning til , at sagsoegerens indplacering var blevet foretaget behoerigt paa grundlag af beslutningen af 6 . juni 1973 , samt endvidere til at offentliggoerelsen i 1983 af en ny beslutning om spoergsmaalet ikke kunne faa de frister , vedtaegtens artikler 90 og 91 fastsatte , til at loebe paa ny , da disse frister var praeceptive .

10 Med naervaerende soegsmaal soeger sagsoegeren anerkendelse af sit krav om aendring som anfoert af den oprindelige indplacering . Kommissionen har paastaaet sagen afvist og har i medfoer af procesreglementets artikel 91 begaeret sagens formalitet afgjort uden at indlede forhandlinger vedroerende realiteten .

Formaliteten

11 Kommissionen har gjort gaeldende , at soegsmaalet boer afvises , fordi der ikke forud er blevet indbragt nogen klage som foreskrevet i vedtaegtens artikel 90 , stk . 2 . Den henvendelse , sagsoegeren betegner som klage , nemlig dennes skrivelse af 5 . april 1984 , udgoer ret beset kun en meningstilkendegivelse , der er aabenbar for sen , da sagsoegeren ikke i sin har indgivet klager vedroerende de paagaeldende oprindelige indplaceringsbeslutninger . Da disse saaledes maa anses som endelige , kan sagsoegeren ikke paa ny faa de frister , der er sprunget , til at loebe paany ved at indgive »en klage« vedroerende de spoergsmaal , naevnte beslutninger har afgjort .

12 Kommissionen har endvidere gjort gaeldende , at den blotte oplysning om indplaceringskriterierne , som sker med offentliggoerelsen i meddelelser fra administrationen af 21 . oktober 1983 , ikke giver noget holdepunkt for at fravige vedtaegtens fristregler . Offentliggoerelsen skete i oevrigt udelukkende med det formaal at give tjenestemaend , hvis indplacering var sket paa grundlag af beslutning af 6 . juni 1973 , mulighed for at opnaa en rent administrativ aendring af deres indplacering . Offentliggoerelsen kan saaledes ikke paaberaabes til stoette for naervaerende sags antagelse til realitetsbehandling .

13 Sagsoegeren har heroverfor gjort gaeldende , at den naevnte meddelelse af 21 . oktober 1983 boer betragtes som en vaesentlig ny omstaendighed , der kan begrunde anmodningen af 25 . november 1983 om en aendret indplacering . Det af sagsoegte anfoerte vil nemlig indskraenke en tjenestemands ret til at benytte de i vedtaegtens artikler 90 og 91 hjemlede procedurer over for en retsakt , der indeholder et klagepunkt i forhold til ham .

14 Det bemaerkes , at enhver tjenestemand i henhold til vedtaegtens artikel 90 , stk . 1 , kan forelaegge en ansoegning for ansaettelsesmyndigheden om at traeffe en beslutning for sit vedkommende . Ifoelge Domstolens faste praksis indebaerer dette imidlertid ikke , at tjenestemanden ikke skal overholde de i artiklerne 90 og 91 fastsatte frister for indbringelser af klager og anlaeg af sager ved Domstolen , saaledes at det indirekte skulle vaere muligt gennem forelaeggelse af en ansoegning at anfaegte en tidligere afgoerelse , hvis lovlighed ikke er blevet bestridt inden for de fastsatte frister . Kun vaesentlige nye omstaendigheder kan begrunde , at der forelaegges en ansoegning , der har til formaal at opnaa en aendring af en saadan afgoerelse .

15 Endvidere bemaerkes , at Domstolen af 1 . december 1983 ( Blomefield , 190/82 , Sml . s . 3981 ) har anset Kommissionens meddelelse i marts 1981 af beslutningen af 6 . juni 1983 som en ny omstaendighed , der kan begrunde , at enkelte tjenestemaend forlaegger ansoegninger om aendring af deres oprindelige indplacering . Tvistens baggrund taget i betragtning synes sagsoegeren herefter retmaessigt i juni 1981 at have fremsat anmodning om aendret indplaceret til sagsoegte , der i oevrigt udtrykkeligt afviste denne . Imidlertid angaar den forud for naervaerende soegsmaal indgivne klage ikke dette afslag .

16 Foelgelig boer der gives Kommissionen medhold i afvisningspaastanden . Selv om en tjenestemand saaledes under visse omstaendigheder kan forelaegge ansaettelsesmyndigheden en ansoegning om aendring af en indplaceringsbeslutning , som ikke er anfaegtet inden for fristerne , og selv om en saadan ansoegning , i tilfaelde af et afslag , kan give anledning til klage og eventuelt soegsmaal for Domstolen efter vedtaegtens artikler 90 og 91 , kan den paagaeldende tjenestemand imidlertid ikke ved at indgive en anden eller tredje ansoegning udvirke , at fristen for indgivelse af klage paany begynder at loebe eller fortsaetter med at loebe .

17 I oevrigt ville resultatet ikke vaere anderledes om det lagdes til grund , at sagsoegerens skrivelse af 23 . november 1983 udgjorde en ansoegning til ansaettelsesmyndigheden som foelge af Kommissionens offentliggoerelse i oktober 1983 af oplysninger vedroerende spoergsmaalet om indplacering . I det foreliggende tilfaelde har offentliggoerelsen i marts 1981 allerede medfoert , at sagsoegeren var i stand til at forelaegge en ansoegning som omhandlet i vedtaegtens artikel 90 , stk . 1 , om aendring af den tidligere indplacering ; offentliggoerelsen i 1983 kan under disse omstaendigheder ikke igen have samme virkning i sagsoegerens tilfaelde .

18 Herefter boer sagen afvises .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostningerne

19 I henhold til procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den tabende part til afholde sagens omkostninger . I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne imidlertid selv de udgifter , de har afholdt i sager anlagt af de ansatte ved Faellesskaberne .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser ,

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( foerste afdeling )

1 ) Sagen afvises .

2)Hver part baerer sine omkostninger .