Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Appel - appel af en kendelse, der ikke tager en begaering om ekstraordinaer genoptagelse til foelge - fortolkning af begrebet ny faktisk omstaendighed af afgoerende betydning i artikel 41 i statutten for Domstolen - retsspoergsmaal - formaliteten

(EF-statutten for Domstolen, art. 41, stk. 1, og art. 49, stk. 1)

2 Annullationssoegsmaal - Faellesskabets retsinstansers kompetence - fuld proevelsesret - paabud til en institution - udelukket

(EF-traktaten, art. 172 (nu art. 229 EF) og art. 173 (efter aendring nu art. 230 EF); Raadets forordning nr. 17, art. 17))

3 Retspleje - ekstraordinaer genoptagelse af en paadoemt sag - betingelser for at tage en begaering herom til foelge - faktisk omstaendighed indtruffet foer afsigelsen af den anfaegtede dom - omstaendigheden ukendt for den part, der begaerer sagen genoptaget

(EF-statutten for Domstolen, art. 41)

Sammendrag

1 Der kan ivaerksaettes appel til proevelse af de afgoerelser, ved hvilke Retten afviser sager med paastand om ekstraordinaer genoptagelse fra paakendelse. Et andet resultat ville aabenbart vaere i strid med artikel 49, stk. 1, i statutten for Domstolen, hvorefter der kan ivaerksaettes appel til Domstolen af afgoerelser fra Retten, hvorved den paagaeldende sagsbehandling ved Retten er blevet afsluttet.

Fortolkningen af begrebet »faktisk omstaendighed af afgoerende betydning, der inden dommens afsigelse var ukendt for Domstolen og for den part, der begaerer sagen genoptaget«, jf. artikel 41, stk. 1, i statutten for Domstolen, er et retsspoergsmaal, som der kan tages stilling til under en appelsag.

2 Inden for rammerne af den retlige kontrol, der bygger paa traktatens artikel 173 (efter aendring nu artikel 230 EF) har Faellesskabets retsinstanser ikke kompetence til at meddele paabud. Det samme gaelder, naar Faellesskabets retsinstanser i medfoer af artikel 17 i forordning nr. 17 har fuld proevelsesret efter traktatens artikel 172 (nu artikel 229 EF).

3 Det foelger af ordlyden af artikel 41 i statutten for Domstolen, at det for, at en begaering om ekstraordinaer genoptagelse kan tages til foelge, kraeves, at den paaberaabte faktiske omstaendighed paa tidspunktet for dommens afsigelse var ukendt for den begaerende part. Retten fastslog derfor korrekt, at det, da naevnte betingelse ikke var opfyldt, ikke var noedvendigt at bringe paa det rene, om de paaberaabte faktiske omstaendigheder var nye.

I henhold til dennes bestemmelses stk. 2 kan den doemmende instans i oevrigt kun realitetsbehandle sagen, saafremt der antages at foreligge en ny faktisk omstaendighed, som har den karakter, der tillader at indlede sagen om ekstraordinaer genoptagelse, og saafremt den doemmende instans paa dette grundlag tager begaeringen til foelge. Heraf foelger, at der, saa laenge der ikke er blevet fastslaaet at foreligge en ny faktisk omstaendighed, ikke kan goeres brug af proceduren om ekstraordinaer genoptagelse med henblik paa, at den doemmende instans anordner ny bevisoptagelse. Retten har foelgelig gjort korrekt brug af artikel 41 i statutten for Domstolen, da den afslog at anordne bevisoptagelse med det sigte at afdaekke fakta, hvis eksistens ikke var blevet godtgjort i begaeringen, og da den begraensede sin gennemgang af de faktiske omstaendigheder, der var blevet naevnt i denne begaering.