Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug ° monetaere udligningsbeloeb ° fastsaettelse ° afledte produkter ° summen af monetaere udligningsbeloeb for afledte produkter overstiger monetaert udligningsbeloeb for basisproduktet ° inadaekvat valg af den pris som skal tages i betragtning ° ugyldighed

(EOEF-traktaten, art. 43, stk. 3; Raadets forordning nr. 974/71; Kommissionens forordning nr. 2719/75)

2. Praejudicielle spoergsmaal ° bedoemmelse af gyldighed ° en forordnings ugyldighed fastslaaet ° virkninger ° analog anvendelse af traktatens artikel 174, stk. 2 ° den af Domstolen fastsatte tidsmaessige begraensning af retsvirkningerne ° undtagelse til fordel for erhvervsdrivende som har anlagt sag eller indgivet administrativ klage til de nationale myndigheder

(EOEF-traktaten, art. 174, stk. 2, og art. 177)

Sammendrag

1. Forordning nr. 2719/75 om fastsaettelse af de monetaere udligningsbeloeb samt af visse satser, der er noedvendige for deres anvendelse, er ugyldig, for saa vidt den fastsaetter de monetaere udligningsbeloeb for hvert af de afledte produkter, som fremstilles i en bestemt produktionskaede ved forarbejdning af majs, paa en saadan maade, at summen af disse monetaere udligningsbeloeb er vaesentligt hoejere end det monetaere udligningsbeloeb, som ellers skulle betales for den anvendte maengde majs, og for saa vidt forordningen fastsaetter de monetaere udligningsbeloeb for majsstivelse og de heraf afledte produkter paa et andet grundlag end interventionsprisen for majs, nedsat med produktionsrestitutionen for stivelse. Endvidere er de forordninger, som aendrede eller afloeste forordning nr. 2719/75, og som er behaeftet med den samme aabenbare fejl ved beregningen af de monetaere udligningsbeloeb for de paagaeldende afledte produkter, ugyldige.

2. Selv om en dom, hvorved Domstolen praejudicielt fastslaar, at en EF-regel er ugyldig, principielt har tilbagevirkende kraft i lighed med, hvad der gaelder for en annullationsdom, har Domstolen dog mulighed for at begraense de tidsmaessige retsvirkninger heraf. Denne mulighed hviler paa en fortolkning af traktatens artikel 174, som tager hensyn til den noedvendige overensstemmelse mellem en praejudiciel sag og et annullationssoegsmaal, som er de to former for legalitetskontrol, der er indfoert ved traktaten. Med det formaal at sikre en ensartet anvendelse af faellesskabsretten i hele Faellesskabet har Domstolen ifoelge traktaten kompetence til i forbindelse med saavel artikel 173-sager som artikel 177-sager tidsmaessigt at begraense retsvirkninger af en EF-forordnings ugyldighed.

Det tilkommer Domstolen, saafremt den af hensyn til retssikkerheden anvender muligheden for at begraense retsvirkningerne i fortiden af en praejudiciel gyldighedserklaering vedroerende en EF-forordning, at fastslaa, om den i dommen fastsatte tidsmaessige begraensning af ugyldighedens retsvirkninger kan fraviges til fordel for den part, som har anlagt sagen for den nationale ret til proevelse af den nationale retsakt til gennemfoerelse af forordningen. Domstolen kan dog ogsaa fastslaa, at en ugyldighedserklaering, som kun har retsvirkninger for fremtiden, udgoer et passende retsmiddel, selv i forhold til erhvervsdrivende, som rettidigt har truffet forholdsregler til beskyttelse af deres rettigheder. I forhold til en part i hovedsagen, der ved den nationale ret har anfaegtet en afgoerelse om opkraevning af monetaere udligningsbeloeb, som er truffet paa grundlag af en ugyldig EF-forordning, vil en begraensning af retsvirkningerne af den praejudicielle ugyldighedserklaering til fremtiden medfoere, at den paagaeldende ikke vil have mulighed for at faa omstoedt den anfaegtede opkraevningsafgoerelse under sagen ved den nationale ret, selv om Domstolen under samme sag har kendt den forordning ugyldig, som afgoerelsen er truffet paa grundlag af. Hermed vil den erhvervsdrivende ikke vaere sikret en effektiv retsbeskyttelse i tilfaelde, hvor institutionerne tilsidesaetter Faellesskabets retsregler, hvilket vil forskertse den ved traktatens artikel 177 tilsigtede virkning. Foelgelig kan en erhvervsdrivende, som har anlagt sag ved en national ret foer afsigelsen af Domstolens dom med henblik paa at faa omstoedt den paagaeldende afgoerelse, under hovedsagen paaberaabe sig forordningens ugyldighed.

Samme ret tilkommer de erhvervsdrivende, som inden samme dato har indgivet en administrativ klage om tilbagesoegning af de monetaere udligningsbeloeb, de har indbetalt i henhold til en saadan forordning.