Rettens dom (Anden Afdeling) af 4. december 2015 – Emadi mod Rådet

(Sag T-274/13)

»Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger truffet over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Iran — indefrysning af midler — begrænsninger af indrejse i eller transit gennem EU’s område — retsgrundlag — begrundelsespligt — ret til kontradiktion — urigtigt skøn — ne bis in idem — ytringsfrihed — mediefrihed — erhvervsfrihed — fri bevægelighed — ejendomsret«

1. Retslig procedure — stævning — formkrav — fastlæggelse af søgsmålets genstand — kort fremstilling af søgsmålsgrundene — tilsvarende krav for argumenter, der fremføres til støtte for et anbringende [statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement (1991), art. 44, stk. 1, litra c) og d)] (jf. præmis 45, 46, 128 og 177)

2. Retslig procedure — stævning — påstande — ændring under sagens behandling — betingelse (Rettens procesreglement (1991), art. 48, stk. 2) (jf. præmis 53)

3. Annullationssøgsmål — frister — begyndelsestidspunkt — retsakt, der medfører restriktive foranstaltninger over for en person eller en enhed — retsakt, som er blevet offentliggjort og meddelt adressaterne — dato for meddelelse af retsakten — meddelelse til den berørte gennem en offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende — lovlig — betingelse — umuligt for Rådet at foretage en underretning (art. 263, stk. 4 og 6, TEUF og art. 275, stk. 2, TEUF; Rettens procesreglement (1991), art. 102, stk. 1; Rådets afgørelse 2014/205/FUSP; Rådets forordning nr. 371/2014) (jf. præmis 52, 54, -57, 60 og 61)

4. Annullationssøgsmål — frister — begyndelsestidspunkt — anmeldelse — begreb — meddelelse til en sagsøgers repræsentant — betingelse (art. 263, stk. 6, TEUF) (jf. præmis 63 og 64)

5. Institutionernes retsakter — begrundelse — forpligtelse — rækkevidde — restriktive foranstaltninger over for Iran — indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning — mindstekrav (art. 296 TEUF; Rådets afgørelse 2013/124/FUSP og 2014/205/FUSP; Rådets forordning nr. 206/2013 og nr. 371/2014) (jf. præmis 79-84)

6. Annullationssøgsmål — anbringender — manglende eller utilstrækkelig begrundelse — anbringende forskelligt fra anbringendet vedrørende retsaktens materielle lovlighed (art. 263 TEUF og 296 TEUF) (jf. præmis 85 og 86)

7. Den Europæiske Union — domstolskontrol af lovligheden af institutionernes retsakter — restriktive foranstaltninger over for Iran — foranstaltninger truffet inden for rammerne af kampen mod nuklear spredning — kontrollens rækkevidde (art. 275, stk. 2, TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2 og art. 47; Rådets afgørelse 2013/124/FUSP; Rådets forordning nr. 206/2013) (jf. præmis 99-102, 135-138 og 155)

8. EU-ret — principper — ret til forsvar — ret til en effektiv domstolsbeskyttelse — restriktive foranstaltninger over for Iran — indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning — retten til at blive hørt forud for vedtagelsen af sådanne foranstaltninger — fravær (art. 275, stk. 2, TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2 og art. 47; Rådets afgørelse 2013/124/FUSP; Rådets forordning nr. 206/2013) (jf. præmis 104)

9. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — hjemmel — restriktive foranstaltninger iværksat ved en afgørelse, der er truffet på grundlag af artikel 29 TEU, og ved en forordning, der støttes på artikel 215 TEUF (art. 21, stk. 2, TEU, art. 23 TEU og art. 29 TEU; art. 205 TEUF og art. 215, stk. 2, TEUF; Rådets afgørelse 2011/235/FUSP, 2013/124/FUSP og 2014/205/FUSP; Rådets forordning nr. 359/2011, nr. 206/2013 og nr. 371/2014) (jf. præmis 110-118 og 126)

10. Retslig procedure — fremsættelse af nye anbringender under sagens behandling — anbringende, der fremsættes for første gang i replikken — afvisning [Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c), og art. 48, stk. 2] (jf. præmis 129)

11. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — opførelse af en direktør for et selskab på listen over personer og enheder, der er genstand for indefrysning af midler og økonomiske ressourcer — opførelsen støttet på en tidligere afgørelse truffet af en uafhængig national tilsyns- og konkurrencemyndighed i telekommunikationssektoren, hvorved selskabet blev pålagt en bøde — den krænkende parts identitet ukendt — ikke samme retlige interesse — tilsidesættelse af princippet non bis in idem — foreligger ikke (Den Europæiske Unions charter, art. 50; Rådets afgørelse 2013/124/FUSP og 2014/205/FUSP; Rådets forordning nr. 206/2013 og nr. 371/2014) (jf. præmis 168-173)

12. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning — begrænsning af ytrings- og erhvervsfriheden — begrænsning af ejendomsretten — tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet — fravær (Den Europæiske Unions charter, art. 11, art. 17, stk. 1, og art. 52, stk. 1; Rådets afgørelse 2011/235/FUSP, 2013/124/FUSP og 2014/205/FUSP; Rådets forordning nr. 359/2011, nr. 206/2013 og nr. 371/2014) (jf. præmis 187-202 og 208-212)

13. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — forbud mod indrejse eller transit samt indefrysning af midler over for visse personer og enheder, der medvirker til eller støtter den nukleare spredning — begrænsning af den frie bevægelighed i Unionen — tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet — fravær (art. 29 TEU; art. 21, stk. 1, TEUF; Rådets afgørelse 2011/235/FUSP, 2013/124/FUSP og 2014/205/FUSP; Rådets forordning nr. 359/2011, nr. 206/2013 og nr. 371/2014) (jf. præmis 204-206)

Sagens genstand

Påstand om delvis annullation af for det første Rådets afgørelse 2013/124/FUSP af 11. marts 2013 om ændring af afgørelse 2011/235/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Iran (EUT L 68, s. 57), for det andet Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 206/2013 af 11. marts 2013 om gennemførelse af artikel 12, stk. 1, i forordning (EU) nr. 359/2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Iran (EUT L 68, s. 9), for det tredje Rådets afgørelse 2014/205/FUSP af 10. april 2014 om ændring af afgørelse 2011/235/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Iran (EUT L 109, s. 25), for det fjerde Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 371/2014 af 10. april 2014 om gennemførelse af artikel 12, stk. 1, i forordning (EU) nr. 359/2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Iran (EUT L 109, s. 9), for så vidt disse retsakter vedrører sagsøgeren.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Hamid Reza Emadi bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger.