Det skal tilføjes, at en ny retsregel finder anvendelse fra det tidspunkt, hvor den retsakt, hvori den er indeholdt, træder i kraft, og at den, selv om den ikke finder anvendelse på retlige situationer, der er opstået og endeligt fastlagt før denne ikrafttræden, skal anvendes øjeblikkeligt på de fremtidige virkninger af en situation, der er opstået, mens den tidligere lovgivning var gældende, og på nye retlige situationer. Noget andet gælder kun – og med forbehold af det principielle forbud mod retsakters tilbagevirkende kraft – såfremt den nye retsregel er ledsaget af særbestemmelser, som specielt regulerer dens tidsmæssige anvendelse (jf. i denne retning dom af 26.3.2015, Kommissionen mod Moravia Gas Storage, C-596/13 P , EU:C:2015:203 , præmis 32 og den deri nævnte retspraksis).

Det bemærkes, at proceduremæssige regler i henhold til fast retspraksis almindeligvis antages at finde anvendelse fra deres ikrafttrædelsestidspunkt (dom af 11.12.2012, Kommissionen mod Spanien, C-610/10 , EU:C:2012:781 , præmis 45 ), mens materielle regler normalt fortolkes således, at de kun omfatter forhold, som ligger forud for ikrafttrædelsen, såfremt det af ordlyden, bestemmelsernes formål eller opbygning klart fremgår, at dette har været meningen (jf. i denne retning dom af 12.11.1981, Meridionale Industria Salumi m.fl., 212/80-217/80 , EU:C:1981:270 , præmis 9 , og af 23.2.2006, Molenbergnatie, C-201/04 , EU:C:2006:136 , præmis 31 ).

Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, som ændret ved Rådets direktiv 98/23/EF af 7. april 1998, skal fortolkes således, at tjenesteperioder, der ligger forud for fristen for gennemførelse af dette direktiv, i en sag som den i hovedsagen omhandlede skal tages i betragtning ved beregningen af størrelsen af en alderspension.

Det må i den foreliggende sag konstateres, at Det Forenede Kongeriges regering ikke på noget tidspunkt har anmodet Domstolen om at begrænse de tidsmæssige virkninger af dom af 1. marts 2012, O’Brien (C-393/10, EU:C:2012:110). En sådan begrænsning kan kun antages at bestå på grundlag af selve den dom, der afgør fortolkningsspørgsmålet (jf. i denne retning dom af 17.5.1990, Barber,C-262/88, EU:C:1990:209, præmis 41).

Hvad for det andet angår Det Forenede Kongeriges regerings argument om, at der bør sondres mellem beregningen af den tjenestetid, der kræves for at være berettiget til en alderspension, og retten til pension, bemærkes det, at den omstændighed, at retten til pension endeligt erhverves ved slutningen af den tilsvarende tjenesteperiode, ikke giver anledning til at konkludere, at arbejdstagerens retlige situation skal anses for at være endeligt erhvervet. Det bemærkes i denne forbindelse, at arbejdstageren først efterfølgende, og idet der tages hensyn til de relevante tjenesteperioder, faktisk kan gøre denne ret gældende med henblik på at få udbetalt sin alderspension.

Som følge deraf må det fastslås, at i en situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor optjeningen af pensionsrettigheder sker i perioder såvel før som efter udløbet af fristen for gennemførelse af direktiv 97/81, er fastlæggelsen af disse rettigheder reguleret af bestemmelserne i dette direktiv, herunder for så vidt angår tjenesteperioder, der fandt sted, før direktivet trådte i kraft.

(jf. præmis 34-36 og 38 samt domskonkl.)