KENDELSE AFSAGT AF RETTENS

17. maj 1995

Sag T-102/95 R

Jean-Pierre Aubineau

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Særlig rettergangsformer — foreløbige forholdsregler — ny placering«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-365

Angående:

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af afgørelsen fra generaldirektøren for Det Fælles Forskningscenter i Ispra om uden ansøgning fra sagsøgeren at forflytte denne til Ispra.

Udfald:

Begæringen ikke taget til følge.

Resumé af kendelse

Sagsøgeren blev i marts 1987 ansat ved Det Fælles Forskningscenter (DFF) som midlertidigt ansat i den videnskabelige og tekniske tjenestegruppe for at varetage stillingen som chef for DFF's edb-afdeling i Ispra.

Han blev i november 1992 placeret ved DFF's Generaldirektorat i Bruxelles og stillet til rådighed for Generaldirektoratet for Forbindelser med Tredjelande som konsulent for direktoratet for programmer. Ved et kontrakttillæg fra februar 1993 blev sagsøgerens kontrakt som midlertidigt ansat ændret til en kontrakt på ubestemt tid, og det blev i kontrakten præciseret, at han blev placeret i Bruxelles.

Efter at have været stillet til rådighed for Kommissionens Tjeneste for Humanitær Bistand fra oktober 1993 til januar 1995 genindtrådte sagsøgeren den 1. februar 1995 i tjenesten ved DFF's Generaldirektorat.

Den 27. februar 1995 meddelte DFF's generaldirektør sagsøgeren, at der ikke inden for centret fandtes nogen stilling i Bruxelles, som svarede til hans kvalifikationer. Generaldirektøren besluttede derfor med virkning fra den 1. april at placere sagsøgeren i Ispra som konsulent for direktøren for Institut d'ingénierie des systèmes et de l'informatique. Den 31. marts samme år blev datoen for hans tiltrædelse i Ispra udsat til den 1. maj.

Retlige bemærkninger

Retten bemærkede, at spørgsmålet om uopsætteligheden af de begærede forholdsregler skal vurderes på baggrund af, om gennemførelsen af de anfægtede retsakter, før den endelige afgørelse træffes, kan tænkes at påføre den part, der har begæret sådanne forholdsregler, en uoprettelig skade, som ikke kan afhjælpes, selv hvis den anfægtede afgørelse annulleres. De begærede forholdsregler må under ingen omstændigheder uanset deres foreløbige karakter stå i misforhold til den sagsøgte parts interesse i, at retsakterne gennemføres, selv om de er genstand for et søgsmål (præmis 22).

Henvisning til: Retten, 11. marts 1994, sag T-589/93 R, Ryan-Sheridan mod FEACTV, SmI. Pers. II, s. 257, præmis 19, jf. resumé i Smi. Pers. IA, s. 75.

Retten tilføjede, at institutionerne inden for de grænser, som er fastsat i vedtægten, har en vid skønsbeføjelse ved tilrettelæggelsen af deres tjenestegrene og placeringen af deres ansatte afhængig af de opgaver, som disse tildeles (præmis 23).

Henvisning til: Domstolen, 14. juli 1977, sag 61/76, Geist mod Kommissionen, Sml. s. 1419; Retten, 18. juni 1992, sag T-49/91, Turner mod Kommissionen, Sml. II, s. 1855.

En sådan beføjelse omfatter blandt andet adgangen for de institutioner, hvis arbejdssteder er fordelt mellem flere medlemsstater, til at placere tjenestemænd og ansatte på de forskellige arbejdssteder. Selv om en afgørelse om omplacering kan forvolde tjenestemænd og ansatte ulemper, kan den ikke i sig selv anses for en usædvanlig og uforudsigelig begivenhed i deres karriere (præmis 23).

Henvisning til: Geist mod Kommissionen, a.st.; Domstolen, 14. juli 1988, forenede sager 23/87 og 24/87, Aldinger og Virgili mod Parlamentet, Sml. s. 4395.

Udsættelsen af gennemførelsen af en afgørelse, hvorved en ansat omplaceres og tildeles en stilling, som er knyttet til et af institutionens andre arbejdssteder, kan derfor kun begrundes i tvingende og usædvanlige omstændigheder, som kan forvolde den pågældende et alvorligt og uopretteligt tab (præmis 23).

Retten konkluderede, at ingen af de omstændigheder, som sagsøgeren havde anført, kunne begrunde, at den sagsøgte institution tilpligtedes at udsætte gennemførelsen af den anfægtede afgørelse (præmis 24-27).

Konklusion:

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.