DOMSTOLENS DOM AF 3 JULI 1985. - S A BINON & CIE MOD S A AGENCE ET MESSAGERIES DE LA PRESSE. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE, INDGIVET AF TRIBUNAL DE COMMERCE DE BRUXELLES. - KONKURRENCE : SELEKTIV DISTRIBUTION AF AVISER OG TIDSSKRIFTER. - SAG 243/83.



Samling af Afgørelser 1985 side 02015



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 . Konkurrence _ aftaler _ forbud _ aftaler med retsvirkning efter deres formelle gyldighedsperiode _ anvendelse af traktatens artikel 85

( EOEF-traktaten , art . 85 )

2 . Konkurrence _ aftaler _ aviser og tidsskrifter _ aftaler mellem et distributionsagentur og stoerstedelen af udgiverne _ aftaler som overlader godkendelsen af detailsalgssteder til agenturets skoen _ forbud

( EOEF-traktaten , art . 85 , stk . 1 )

3 . Konkurrence _ aftaler _ selektivt distributionssystem _ lovligt _ betingelser _ aviser og tidsskrifter _ kvantitative udvaelgelseskriterier _ forbud _ fritagelse _ Kommissionens kompetence _ diskriminerende anvendelse af systemet _ forbud

( EOEF-traktaten , art . 85 , stk . 1 og 3 )

4 . Konkurrence _ aftaler _ prisfastsaettelse _ forbud _ aviser og tidsskrifter _ selektivt distributionssystem _ fritagelse _ Kommissionens kompetence

( EOEF-traktaten , art . 85 , stk . 1 og 3 )

Sammendrag

1 . Traktatens artikel 85 finder anvendelse , naar visse virksomheder , hvis parallelle adfaerd oprindelig havde grundlag i en aftale , fortsat udviser samme adfaerd efter aftalens ophoer , selv om der ikke er indgaaet en ny aftale . Det er saaledes tilstraekkeligt for at anvende artikel 85 , at aftaler , selv om de ikke laengere er i kraft , stadig har virkninger ogsaa efter det tidspunkt , hvor de formelt er ophoert med at have gyldighed . Det afgoerende for , om der foreligger en konkurrencebegraensning efter traktatens artikler 85 ff ., er de oekonomiske virkninger af de paagaeldende aftaler eller af enhver anden tilsvarende form for samordning eller koordination , og ikke saa meget aftalernes juridiske form .

2 . Traktatens artikel 85 , stk . 1 , finder anvendelse paa en helhed af aftaler mellem et agentur , som er specialiseret i distribution af aviser og tidsskrifter i en medlemsstat , og stoerstedelen af udgiverne af disse varer , der er etableret paa medlemsstatens omraade , samt visse andre udgivere etableret i andre medlemsstater , hvis varer distribueres i foerstnaevnte medlemsstat , saafremt godkendelsen af de salgssteder , hvorfra detailsalget sker , i kraft af denne helhed af aftaler i praksis overlades til naevnte agenturs skoen eller til et af agenturet i henhold til aftalerne oprettet organ .

3 . De selektive distributionssystemer udgoer en konkurrenceform , som er forenelig med traktatens artikel 85 , stk . 1 , forudsat udvaelgelsen af forhandlerne sker efter objektive , kvalitative kriterier for forhandlerens og hans personales faglige dygtighed og salgslokalernes beskaffenhed , samt ud fra en bedoemmelse af , hvad forhandlingen af den paagaeldende vare kraever , og saafremt disse kriterier fastsaettes ensartet over for alle videreforhandlere og anvendes uden forskelsbehandling . Der kan indfoeres saadanne distributionssystemer for aviser og tidsskrifter , uden at det kommer i strid med forbudet i artikel 85 , stk . 1 , idet aviser og tidsskrifter har en saerlig karakter hvad distributionen angaar .

Et selektivt distributionssystem for aviser og tidsskrifter , som paavirker handelen mellem medlemsstaterne , er forbudt efter traktatens artikel 85 , stk . 1 , saafremt udvaelgelsen af videreforhandlerne sker i henhold til kvantitative kriterier . Kommissionen kan dog , paa grundlag af en ansoegning om fritagelse i henhold til artikel 85 , stk . 3 , undersoege , om saadanne kriterier er berettigede i et konkret tilfaelde .

Et saadant system er under alle omstaendigheder forbudt efter artikel 85 , stk . 1 , saafremt kriterierne for udvaelgelsen af videreforhandlerne anvendes mindre strengt over for virksomheder , som tilhoerer en bestemt gruppe af virksomheder , end over for andre detailhandlere .

4 . De prisfastsaettelser , som gennemfoeres i kontrakter med tredjemaend , udgoer i sig selv en konkurrencebegraensning i traktatens artikel 85 , stk . 1 ' s forstand . Naar der ved en aftale er skabt et selektivt distributionssystem , som beroerer samhandelen mellem medlemsstaterne , og aftalen indeholder en prisfastsaettelsesklausul , er der kun mulighed for at fravige forbudet i traktatens artikel 85 , stk . 1 , saafremt Kommissionen traeffer en beslutning herom efter de betingelser , som er fastsat i samme bestemmelses stk . 3 .

Saafremt udgiverne ikke har andre muligheder for at udligne deres oekonomiske byrde ved at skulle tage usolgte eksemplarer tilbage end ved at fastsaette detailpriser for distributionen af aviser og tidsskrifter , og saafremt tilbagetagelsen er den eneste metode til at sikre forbrugerne et bredt udvalg af aviser og tidsskrifter , boer Kommissionen tage hensyn hertil i forbindelse med sin undersoegelse af aftalen under en procedure i henhold til artikel 85 , stk . 3 .

Dommens præmisser

1 Ved dom af 21 . oktober 1983 , indgaaet til Domstolen den 25 . oktober s.aa ., har praesidenten for tribunal de commerce de Bruxelles i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af EOEF-traktatens artikler 85 og 86 .

2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag mellem firmaet Binon , som driver en forretning i Charleroi med boeger , papirvarer , kontorartikler og legetoej , og selskabet Agence et messageries de la presse , Anderlecht , som ligger i Bruxelles byomraade ( herefter benaevnt AMP ). Sagsoegeren har i hovedsagen nedlagt paastand om , at AMP kendes pligtig at ophoere med at modsaette sig , at der til sagsoegeren saelges eller leveres belgiske og udenlandske aviser og tidsskrifter , som distribueres af AMP i Belgien .

3 Sagsoegeren , Binon , var oprindelig ved en franchisingaftale tilsluttet aktieselskabet »Club« , som driver en butikskaede under dette navn . Efter den 29 . januar 1982 har Binon fortsat sin virksomhed i eget navn uden franchising . Siden den 8 . marts 1983 har Binon opfordret AMP til at levere firmaet aviser , tidsskrifter og andre af de publikationer , som AMP distribuerer . Da AMP naegtede at levere , henvendte Binon sig direkte til flere udgivere , men ogsaa her uden resultat .

4 Det er oplyst i forelaeggelsesdommen , at naar bortses fra distributionen af aviser og tidsskrifter pr . postabonnement , forestaar AMP i Belgien en vaesentlig del ( omkring 70% ) af distributionen til detailhandlerne af de belgiske aviser og tidsskrifter _ enten selv eller gennem sine datterselskaber _ og distributionen af naesten samtlige aviser og tidsskrifter , som udgives i udlandet . Retten tillaegger denne omstaendighed betydning , dels fordi AMP og udgiverne i forening i 1976 oprettede et selektivt distributionssystem , hvorved enhver godkendelse af et salgssted blev gjort betinget af en udtalelse fra et raadgivende regionalt udvalg , dels fordi AMP tilhoerer en gruppe af virksomheder , hvoraf nogle indtager en vaesentlig stilling paa markedet for distribution af aviser og tidsskrifter .

5 Om det selektive distributionssystem har den nationale ret anfoert , at efter den oprindelige aftale fra 1976 maatte enhver , der oenskede at handle med aviser og tidsskrifter , indgive ansoegning om godkendelse til et raadgivende regionalt udvalg , idet udgiverne ellers naegtede enhver form for levering . Udvalget afgav herefter en udtalelse om ansoegningen , som langt de fleste udgivere fulgte . Aftalen blev imidlertid ved to retsinstanser i 1982 kendt stridende dels mod belgisk lovgivning , dels mod EOEF-traktatens artikler 85 og 86 . Herudover afgav conseil du contentieux économique den 10 . maj 1983 , i medfoer af den belgiske lov om beskyttelse mod misbrug af oekonomisk indflydelse , en udtalelse , hvori naevnet fastslog , at AMP og medlemmerne af de raadgivende udvalg udoevede oekonomisk indflydelse paa markedet for detailhandel og distribution af aviser og tidsskrifter , og at de havde misbrugt deres indflydelse . Distributionssystemet blev siden aendret ved en aftale mellem AMP og udgiverne i 1983 , hvorved den kollektive procedure for godkendelse blev afskaffet . Herefter indfoerte AMP en ordning , som udgiverne enkeltvis enten har erklaeret sig indforstaaet med eller afvist . I henhold til denne ordnings artikel VI , stk . 3 , punkt 2 , afgiver AMP udtalelse om alle ansoegninger , der indgives om oprettelse af en ny detailforretning , hvilken udtalelse meddeles de belgiske udgivere . Udgiverne antages at foelge udtalelsen , hvis de ikke inden otte dage giver meddelelse paa en saerlig formular om en herfra forskellig beslutning .

6 Den nationale ret har endvidere fastslaaet forelaeggelsesdommen , at AMP er dominerende i firmaet »AMP Transports« og har en andel paa 9,35% i aktieselskabet »Lecture générale« , som driver virksomhed med detailsalg af aviser og tidsskrifter . Disse ejerforhold maa ifoelge retten bedoemmes paa baggrund af den omstaendighed , at det franske selskab Hachette , som er et forlag af anselig stoerrelse med saede i Paris , er indehaver af en andel paa 48,84% i AMP og en andel paa 24,55% i »Lecture générale« .

7 Af de naevnte omstaendigheder har den nationale ret konkluderet , at AMP kontrollerer godkendelsen af de forskellige salgssteder , samtidig med , at AMP sammen med Hachette har betydelige interesser i »Lecture générale ' s« virksomhed . Den af AMP indfoerte ordning for distribution af aviser og tidsskrifter indeholder saaledes meget strenge regler for oprettelse af salgsstederne , herunder en raekke geografiske minimumskriterier , som man imidlertid har undladt at bringe i anvendelse paa den virksomhed , der udoeves i centrum af Charleroi af de forskellige datterselskaber under »Lecture génèrale« , mens man imidlertid paa den anden side har paaberaabt sig disse regler og de naevnte kriterier som begrundelse for leveringsnaegtelsen over for Binon .

8 Den nationale ret har som foelge heraf fundet det noedvendigt at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

»1 ) Er det foreneligt med EOEF-traktatens artikler 85 og 86 , at en virksomheds koncern eller et vist antal virksomheder , som udviser samme adfaerd og som raader over en vaesentlig del af det relevante marked ( i den foreliggende sag markedet for dag- og ugeblade og tidsskrifter i Belgien ), opretholder en praksis , hvorefter virksomhederne _ bortset fra de situationer , hvor de selv foretager et indgreb eller paa egen haand tager et vist initiativ _ overlader det til en specialforhandler at distribuere deres varer , hvorved de stiltiende eller udtrykkeligt betror denne at foretage en selektiv distribution ved at paalaegge de detailhandlere , der oensker at saelge en bestemt vare , at ansoege om godkendelse som forhandler , og ved at traeffe beslutning om godkendelsen ikke blot paa grundlag af kvalitative , men ogsaa kvantitative kriterier , herunder et kriterium vedroerende afstanden fra det ene salgssted til det andet og et kriterium vedroerende et vist indbyggerminimum pr . salgssted , og derved begraenser konkurrencen paa det relevante marked?

2 ) Er det foreneligt med EOEF-traktatens artikler 85 og 86 , at distributionen af de udenlandske aviser og tidsskrifter i Belgien foretages af en juridisk person , som indtager en saadan stilling , at den afsaetter mere end 50% af de udenlandske blade i Belgien , og at de kontrakter , som denne virksomhed indgaar dels med de paagaeldende presseorganer ( udgiverne ), dels med detailhandlerne , er udformet paa en saadan maade , at virksomheden kan ophaeve kontrakten eller naegte at distribuere bladene , saafremt den udgiver , kontrakten er indgaaet med , leverer direkte til ikke-godkendte detailhandlere , eller at virksomheden kan tilbagekalde godkendelsen af detailhandlere , som tilbageleverer varerne eller saelger dem videre eller foretager enhver anden form for salg end detailsalg eller enhver anden form for leje eller udlaan?

3 ) Er det foreneligt med EOEF-traktatens artikler 85 og 86 , at naevnte distributionsvirksomhed forbeholder sig ret til at fastsaette priserne og paalaegger detailhandlerne at overholde de fastsatte priser?

4 ) Er det foreneligt med EOEF-traktatens artikler 85 og 86 , at naevnte distributionsvirksomhed er et belgisk kapitalselskab , som for en vaesentlig del ejes af en udenlandsk finanskoncern , der i Frankrig kontrollerer flere virksomheder , som udgiver aviser og tidsskrifter , samtidig med at finanskoncernen og den belgiske distributionsvirksomhed i forening er medejere af et andet belgisk kapitalselskab , hvis formaal er at distribuere aviser og tidsskrifter i Belgien i detailleddet , saafremt distributionsvirksomheden over for sidstnaevnte selskab anvender mindre strenge godkendelseskriterier end over for andre detailhandlere?«

9 Det fremgaar af det andet spoergsmaal , at den i forelaeggelsesdommen omhandlede distributionsordning finder anvendelse paa distributionen af udenlandske aviser og tidsskrifter paa belgisk omraade ; dog fastslaas det i dommens praemisser , at ordningen tillige omfatter langt hovedparten af de udenlandske aviser , som saelges i Belgien . Dette er tilstraekkeligt til at antage , at en saadan ordning kan paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne . Det er herefter unoedvendigt at tage stilling til dette saerlige problem ved at besvare de spoergsmaal , der generelt vedroerer anvendelsen af traktatens artikler 85 og 86 .

10 Den nationale ret oensker med det foerste og andet spoergsmaal oplyst , om den distributionsordning , der anvendes i Belgien af et agentur specialiseret i distribution af aviser og tidsskrifter , som udgives henholdsvis i Belgien og i udlandet , er forenelig med artiklerne 85 og 86 henset til foelgende tre punkter :

a ) udgivernes praksis ;

b ) distributionsagenturets adfaerd ;

c ) det selektive distributionssystem , agenturet anvender i forbindelse med detailsalget .

Det tredje spoergsmaal rejser et problem vedroerende et saerligt element i ordningen , nemlig kravet om overholdelse af bindende salgspriser , mens det fjerde spoergsmaal saerlig angaar distributionsagenturets eventuelle misbrug af sin dominerende stilling paa markedet eller af det selektive distributionssystem .

a ) Udgivernes praksis

11 I forelaeggelsesdommen er udgivernes praksis , og navnlig praksis hos de i Belgien etablerede udgivere , beskrevet saaledes , at udgiverne distribuerer deres aviser og tidsskrifter paa belgisk omraade via et distributionsagentur , hvilket er ensbetydende med en naegtelse af at levere de paagaeldende varer direkte til detailhandlerne . Desuden fremgaar det , at udgiverne stedse har reageret paa samme maade over for detailhandlernes anmodninger om godkendelse .

12 AMP har gjort gaeldende , at den blotte omstaendighed , at udgiverne , eller at nogle af udgiverne , overlader distributionen af deres aviser og tidsskrifter til et specialiseret agentur med henblik paa , at distributionen tilrettelaegges efter visse faelles retningslinjer , ikke udgoer en samordnet praksis efter betydningen i traktatens artikel 85 . Efter Domstolens praksis er det ifoelge AMP ikke en ulovlig samordning , saafremt de erhvervsdrivendes parallelle handlemaade skyldes en hensigtssmaessig afstemning med konkurrenternes adfaerd . I det foreliggende tilfaelde er den parallelle adfaerd begrundet i et faelles og legitimt oenske om at nedsaette distributionsomkostningerne , navnlig omkostningerne ved at skulle tage usolgte eksemplarer tilbage .

13 Binon har anfoert , at de belgiske udgivere er tvunget til at samordne deres praksis paa grund af den monopolstilling , som AMP sammen med Hachette og de oevrige virksomheder , som er knyttet til disse to selskaber , indtager paa markedet for distribution af aviser og tidsskrifter .

14 Kommissionens har gjort gaeldende , at virksomhedernes parallelle adfaerd , bestaaende i , at de anvender samme mellemled for levering til detailhandlerne , kan udgoere en samordnet praksis i artikel 85 ' s forstand . Konkret udgoer den procedure , som foelges ved godkendelse af nye salgssteder i henhold til AMP ' s ordning , rammen for en samordning af udgivernes adfaerd via naevnte agentur som mellemled .

15 Det bemaerkes , at det foerste problem i denne sammenhaeng er , om flere forskellige udgiveres parallelle adfaerd med hensyn til godkendelse af salgssteder i detail leddet , boer betegnes som en »samordnet praksis« efter traktatens artikel 85 , naar den parallelle adfaerd hviler paa en kontrakt , saaledes som det er tilfaeldet i den foreliggende sag . Efter det i sagen oplyste udspringer udgivernes adfaerd nemlig i den helhed af aftaler , som nu gennemfoeres , og som bestaar af en raekke individuelle eneforhandlingsaftaler mellem udgiverne og distributionsagenturet og en raekke aftaler mellem agenturet og detailhandlerne .

16 Der foreligger navnlig en parallel adfaerd paa kontraktmaessigt grundlag i tilfaelde som i den foreliggende sag , hvor udgivernes ensartede standpunkt med hensyn til detailhandlernes ansoegninger om godkendelse oprindelig , efter aftale , blev fastlagt paa grundlag af en udtalelse fra en raekke raadgivende udvalg , hvilken praksis de belgiske domstole kendte stridende mod traktatens artikel 85 , og hvor udgiverne _ efter at denne aftale var ophoert og erstattet af en ny aftale _ udviser samme parallelle adfaerd ved at foelge udtalelserne fra et distributionsagentur frem for udtalelser afgivet af et raadgivende udvalg . I saa fald er ogsaa den nye aftale , ligesom den tidligere , konkurrencebegraensende .

17 Artikel 85 ville imidlertid ogsaa finde anvendelse , saafremt udgiverne havde udvist samme parallelle adfaerd ogsaa efter ophoer af den tidligere aftale , selv om der ikke var nogen ny aftale . Som Domstolen fremhaevede i dommen af 15 . juni 1976 ( EMI mod CBS , sagerne 51 , 86 og 96/75 , Sml . s . 811 ), er det tilstraekkeligt for at anvende artikel 85 , at aftaler , selv om de ikke laengere er i kraft , stadig har virkninger ogsaa efter det tidspunkt , hvor de formelt er ophoert med at have gyldighed . Det afgoerende for , om der foreligger en konkurrencebegraensning efter traktatens artikler 85 ff ., er de oekonomiske virkninger af de paagaeldende aftaler eller af enhver anden tilsvarende form for samordning eller koordination , og ikke saa meget aftalernes juridiske form .

18 Foerste del af de to foerste spoergsmaal maa herefter besvares med , at traktatens artikel 85 , stk . 1 , skal fortolkes saaledes , at den finder anvendelse paa en helhed af aftaler mellem et agentur , som er specialiseret i distribution af aviser og tidsskrifter i en medlemsstat , og stoerstedelen af udgiverne af disse varer , der er etableret paa medlemsstatens omraade , samt visse andre udgivere etableret i andre medlemsstater , saafremt godkendelsen af de salgssteder , hvorfra detailsalget sker , ved denne helhed af aftaler i praksis overlades til naevnte agenturs skoen eller til et af agenturet i henhold til aftalerne oprettet organ .

b ) Distributionsagenturets adfaerd

19 Anden del af de to foerste spoergsmaal vedroerer distributionsagenturets stilling , idet agenturet i udgivernes interesse tilrettelaegger detailsalget selektivt , samtidig med at det selv tilhoerer en gruppe af virksomheder , der er impliceret i detailsalget . Den nationale ret oensker navnlig oplyst , under hvilke betingelser et saadant agentur kan antages at indtage en dominerende stilling paa markedet efter traktatens artikel 86 .

20 AMP har i den forbindelse rejst et problem , som der foerst maa tages stilling til . Agenturet har saaledes gjort gaeldende , at dets aktiviteter vedroerende detailsalg af aviser og tidsskrifter i udgivernes interesse under ingen omstaendigheder omfattes af forbudene i artiklerne 85 og 86 . AMP optraeder saaledes som kommissionaer for udgiverne ved distributionen af aviser og tidsskrifter og saelger dem for udgivernes regning . Ifoelge AMP fremgaar det imidlertid af retspraksis og af Kommissionens praksis , at en kommissionaer skal betragtes som et mellemog hjaelpeled i forhold til kommittenten , og at kommissionaerens virksomhed foelgelig ikke kan rammes af forbudene i artiklerne 85 og 86 .

21 Det bemaerkes , at det under en praejudiciel sag ikke tilkommer Domstolen , men de nationale retter naermere at fastslaa de kontraktslige forbindelser mellem udgiverne og distributionsagenturet . I sagen her synes de forelagte spoergsmaal at tage sigte paa en situation , hvor forbindelsen mellem udgiverne og agenturet naermer sig et forhold mellem udgivere og en uafhaengig distributionsvirksomhed . Dette er Domstolens udgangsspunkt for paadoemmelse af sagen .

22 Det fremgaar af de betragtninger , som er anfoert af den nationale ret , at vurderingen af , om artikel 86 skal bringes i anvendelse paa distributionsagenturet , skal foretages under hensyn til foelgende to klart adskilte forhold : for det foerste den dominerende stilling , som AMP skal indtage i kraft af , at agenturet er det eneste mellemled mellem udgiverne og detailhandlerne for saa vidt angaar distributionen af stoerstedelen af de belgiske publikationer og samtlige udenlandske publikationer , og for det andet den omstaendighed , at AMP selv opererer paa markedet for detailsalg af aviser og tidsskrifter , idet det er medejer af virksomheden »Lecture générale« sammen med en raekke andre medlemmer af Hachette-gruppen .

23 Vedroerende sidstnaevnte omstaendighed bemaerkes , at »Lecture générale« efter det i sagen oplyste raader over 190 salgssteder i Belgien ud af et samlet antal af ca . 5 500 . En virksomhed med en saadan markedsandel kan ikke antages at indtage en dominerende stilling paa detailsalgsmarkedet .

24 Vedroerende foerstnaevnte punkt , altsaa den omstaendighed , at AMP angiveligt indtager en dominerende stilling i sin egenskab af mellemhandler , har AMP bestridt oplysningerne i forelaeggelsesdommen og haevdet , at dets andel af markedet for levering af aviser og tidsskrifter ikke som paastaaet udgoer nogen stor andel af markedet og da slet ikke naesten hele markedet . AMP har i den forbindelse fremlagt en raekke tal , som adskiller sig vaesentligt fra dem , der er lagt til grund af den nationale ret . Det tilkommer imidlertid ikke Domstolen at efterproeve rigtigheden af de faktiske omstaendigheder , der fremgaar af en afgoerelse om en praejudiciel forelaeggelse .

25 Endvidere bemaerkes , at den nationale ret har rejst problemet om , hvorvidt distributionsagenturet indtager en dominerende stilling , for at retten herefter kan efterproeve , om det i givet fald misbruger sin dominerende stilling ved vilkaarligt at regulere adgangen til distributionsnettet for aviser og tidsskrifter . Det mulige misbrug og den eventuelt vilkaarlige regulering vedroerer adgangen til AMP ' s selektive distributionssystem . Under disse omstaendigheder maa det foretraekkes at behandle problemet om , hvorvidt der foreligger et saadant misbrug , i forbindelse med gennemgangen af det spoergsmaal , om det selektive distributionssystem er foreneligt med artikel 85 . Det er foelgelig ikke noedvendigt ogsaa at bedoemme forholdet efter artikel 86 .

26 Af de anfoerte betragtninger foelger , at det er ufornoedent at besvare anden del af det foerste og andet spoergsmaal .

c ) Det selektive distributionssystem

27 AMP har gjort gaeldende , at markedet for distribution af aviser og tidsskrifter er af en saa speciel karakter , at det er noedvendigt at indrette et stabilt og velafbalanceret distributionsnet , med en hensigtsmaessig geografisk fordeling . Til stoette herfor anfoerer AMP navnlig tre omstaendigheder . For det foerste , at det tidsrum , hvorunder aviserne eller tidsskrifterne kan saelges , varierer mellem en dag ( endda kun nogle faa timer for de dagblade , som udkommer i flere oplag hver dag ) og hoejst en maaned . Udgiverne er derfor noedsaget til at tage usolgte eksemplarer tilbage , hvilket paafoerer dem vaesentlige omkostninger . For det andet er der en meget ringe elasticitet i efterspoergslen efter de aviser og tidsskrifter , der saelges i detailhandelen , hvilket er endnu mere udpraeget for de udenlandske aviser . Endelig begrunder pressens sociale og kulturelle betydning , at der opretholdes et specialiseret distributionsnet , som goer det muligt at tilbyde forbrugerne et repraesentativt udvalg af de eksisterende aviser og tidsskrifter .

28 Binon har gjort gaeldende , at indfoerelsen af det selektive distributionssystem i Belgien fuldstaendigt har ophaevet konkurrencen efter at detailhandlerne har tilsluttet sig AMP ' s system , som fungerer paa grundlag af et administrativt udformet organigram og ikke indeholder noget incitament til konkurrence mellem detailhandlerne .

29 Kommissionen har henvist til Domstolens praksis vedroerende de selektive distributionssystemers lovlighed efter artikel 85 . For at falde uden for forbudet i artikel 85 skal de omhandlede distributionssystemer ifoelge Kommissionen vaere baseret paa en raekke legitime krav , saasom opretholdelsen af en specialiseret handel , der er i stand til at praestere en raekke specifikke ydelser i forbindelse med leveringen af visse varer . Endvidere skal kriterierne for adgangen til distributionssystemerne vaere objektivt og kvalitativt formuleret , idet anvendelsen af kvantitative kriterier pr . definition maa antages at udgoere en konkurrencebegraensning i artikel 85 ' s forstand ; om kvantitative kriterier er lovlige , kan kun vurderes i forbindelse med gennemgangen af en ansoegning om fritagelse i henhold til artikel 85 , stk . 3 , som Kommissionen er enekompetent til at foretage .

30 Vedroerende sidstnaevnte spoergsmaal skal det foerst bemaerkes , at aftalen mellem distributionsagenturet og detailhandlerne/videreforhandlerne ikke er blevet anmeldt til Kommissionen , hvilket fremgaar af oplysningerne saavel fra Kommissionen som fra AMP . Under disse forhold er det ikke noedvendigt at tage stilling til , om artikel 85 , stk . 3 , kan bringes i anvendelse paa en aftale af den foreliggende art .

31 Dernaest henvises til retspraksis , navnlig til dommen af 25 . oktober 1977 ( Metro , sag 26/76 , Sml . s . 1875 ), hvorefter de selektive distributionssystemer udgoer en konkurrenceform , som er forenelig med artikel 85 , stk . 1 , forudsat udvaelgelsen af forhandlerne sker efter objektive , kvalitative kriterier for forhandlerens og hans personales faglige dygtighed og salgslokalernes beskaffenhed , samt ud fra en bedoemmelse af , hvad forhandlingen af den paagaeldende vare kraever , og saafremt disse kriterier fastsaettes ensartet over for alle videreforhandlere og anvendes uden forskelsbehandling .

32 Da aviser og tidsskrifter har en saerlig karakter hvad deres distribution angaar , kan der indfoeres distributionssystemer af den naevnte art , uden at de kommer i strid med forbudet i artikel 85 , stk . 1 . Som af AMP med rette fremhaevet er den periode , i hvilken aviser og tidsskrifter kan saelges en detail , normalt meget kort , hvorved gaelder , at publikum forventer , at enhver detailhandler tilbyder et repraesentativt udvalg af de paa markedet eksisterende aviser og tidsskrifter , navnlig de indenlandske . Udgiverne forpligter sig paa deres side til at tage de usolgte eksem plarer tilbage , hvilket giver anledning til en stadig vareudveksling mellem udgivere og detailhandlere .

33 Spoergsmaalet om , hvorvidt et selektivt distributionssystem inden for dette omraade er lovligt efter artikel 85 , stk . 1 , afhaenger navnlig af , hvilke kriterier der anvendes for udvaelgelsen af detailforhandlerne . Kriterierne skal dels vaere objektive dels vaere kvalitativt udformet . En begraensning af antallet af salgssteder ud fra et kriterium om et vist lokalt indbyggerminimum pr . salgssted opfylder f.eks . ikke disse betingelser .

34 Det maa herved bemaerkes , at anvendelsen af et kvantitativt kriterium foelgelig indebaerer , at et selektivt distributionssystem kommer i strid med forbudet i artikel 85 , stk . 1 . Det tilfoejes , at Kommissionen er enekompetent til , naar den behandler en ansoegning om fritagelse i henhold til artikel 85 , stk . 3 , at undersoege , om et saadant kriterium er berettiget efter de betingelser , der er opstillet i naevnte bestemmelse .

35 Tredje del af det foerste og andet spoergsmaal maa herefter besvares med , at et selektivt distributionssystem for aviser og tidsskrifter , som paavirker handelen mellem medlemsstaterne , er forbudt efter traktatens artikel 85 , stk . 1 , saafremt udvaelgelsen af videreforhandlerne sker i henhold til kvantitative kriterier . Kommissionen kan dog , paa grundlag af en ansoegning om fritagelse i henhold til artikel 85 , stk . 3 , undersoege , om saadanne kriterier er berettigede i et konkret tilfaelde .

d ) Anvendelsen af distributionssystemet i praksis

36 Det fjerde spoergsmaal , som herefter skal gennemgaas , rejser problemet om , hvorvidt den omstaendighed , at et distributionsagentur tilhoererende en bestemt gruppe virksomheder , i forbindelse med et selektivt distributionssystem , der principielt er foreneligt med artikel 85 , anvender mindre strenge kriterier over for detailhandlere tilhoerende samme gruppe virksomheder end over for andre detailhandlere , er en adfaerd , som goer systemet uforeneligt med artikel 85 .

37 Det fremgaar af de ovenfor anfoerte betragtninger og i oevrigt af fast retspraksis , at et selektivt distributionssystem kun kan betragtes som foreneligt med traktatens artikel 85 , stk . 1 , saafremt kriterierne for udvaelgelsen af forhandlerne er objektive og ensartede og anvendes uden forskelsbehandling . Det maa saaledes anses for diskriminerende at anvende saadanne kriterier mindre strengt over for virksomheder , der tilhoerer samme gruppe som distributionsagenturet selv .

38 Foelgelig maa det fjerde spoergsmaal besvares med , at et selektivt distributionssystem for aviser og tidsskrifter , som paavirker samhandelen mellem medlemsstaterne , er forbudt efter traktatens artikel 85 , stk . 1 , saafremt kriterierne for udvaelgelsen af videreforhandlerne anvendes mindre strengt over for virksomheder , som tilhoerer en bestemt gruppe af virksomheder , end over for andre detailhandlere .

e ) De bindende priser

39 Endelig drejer det tredje spoergsmaal sig om , hvorvidt et krav om overholdelse af bindende salgsspriser i forbindelse med et selektivt distributionssystem for aviser og tidsskrifter , er i strid med forbudene i traktatens artikel 85 .

40 AMP har herom gjort gaeldende , at priserne paa aviser og tidsskrifter fastsaettes af udgiverne og ikke af distributionsagenturet , saaledes som det synes at vaere den nationale rets opfattelse . Kravet om , at detailhandlerne skal overholde de af udgiverne fastsatte priser , skyldes ifoelge AMP de saerlige forhold i forbindelse med distributionen af aviser og tidsskrifter , som er naevnt ovenfor .

41 Forbundsrepublikken Tysklands regering , som alene har interveneret i sagen for at afgive indlaeg om det tredje spoergsmaal , har anfoert , at pressefriheden , der er beskyttet som en grundlaeggende rettighed i medlemsstaternes forfatninger og i Domstolens praksis , indebaerer friheden til at bidrage til den offentlige meningsdannelse . Af denne grund er aviser og tidsskrifter samt distributionen heraf karakteriseret ved en raekke specielle forhold . Efter den tyske regerings opfattelse foelger det af disse varers natur , at de maa distribueres meget hurtigt , fordi de hurtigt foraeldes , og den periode , hvori de kan saelges , foelgelig er meget kort ; efter udloebet af denne periode , hvis laengde afhaenger af , hvilket specifikt produkt der er tale om , har aviser og tidsskrifter praktisk talt ikke laengere nogen vaerdi . Hertil kommer deres uensartethed og den uelastiske efterspoergsel , idet den enkelte avis eller det enkelte tidsskrift i det store og hele har hver sin laeserkreds .

42 Heraf konkluderer den tyske regering , at ud fra et konkurrencemaessigt synspunkt er situationen paa markedet for aviser og tidsskrifter saa speciel , at man ikke her kan anvende de principper , der er udviklet inden for andre omraader . Anerkendte man nemlig ikke muligheden for at fastsaette bindende priser for aviser og tidsskrifter , ville enhvert distributionssystem paa dette omraade , som er hensigtsmaessigt udformet , vaere uforenelig med konkurrencereglerne og have katastrofale foelger for pressefriheden og pressens alsidighed . Ifoelge den tyske regering er det i den forbindelse ikke uden betydning at konstatere at lovgivningerne i de fleste medlemsstater anerkender ordninger med bindende priser for distribution af aviser og tidsskrifter , eller at saadanne ordninger praktiseres uden at stoede paa vanskeligheder .

43 Efter Kommissionens opfattelse er enhver prisfastsaettelsesklausul i sig selv konkurrencebegraensende og som saadan omfattet af forbudet i artikel 85 , stk . 1 . Kommissionen underkender ikke avisers og tidsskrifters saerlige karakter , og herunder den maade , hvorpaa de distribueres , men den finder , at denne omstaendighed ikke kan undtage dem fra traktatens artikel 85 , stk . 1 . Derimod maa de virksomheder , der oensker at paaberaabe sig avisers og tidsskrifters saerlige karakter , goere dette gaeldende under en procedure om fritagelse i henhold til artikel 85 , stk . 3 .

44 Herom bemaerkes for det foerste , at de prisfastsaettelser , som gennemfoeres i kontrakter med tredjemaend , i sig selv udgoer en konkurrencebegraensning i artikel 85 , stk . 1 ' s forstand . Bestemmelsen naevner selv aftaler vedroerende fastsaettelse af salgspriser som et eksempel paa en ifoelge traktaten forbudt adfaerd .

45 Naar der ved en aftale er skabt et selektivt distributionssystem , som beroerer samhandelen mellem medlemsstaterne , og aftalen indeholder en prisfastsaettelsesklausul , er der under disse omstaendigheder kun mulighed for at fravige forbudet i traktatens artikel 85 , stk . 1 , saafremt Kommissionen traeffer en beslutning herom efter de betingelser , som er fastsat i samme bestemmelses stk . 3 .

46 Saafremt udgiverne ikke har andre muligheder for at udligne deres oekonomiske byrde ved at skulle tage usolgte eksemplarer tilbage end ved at fastsaette detailpriser for distributionen af aviser og tidsskrifter , og saafremt tilbagetagelsen er den eneste metode til at sikre forbrugerne et bredt udvalg af aviser og tidsskrifter , boer Kommissionen tage hensyn hertil i forbindelse med sin undersoegelse af aftalen under en procedure i henhold til artikel 85 , stk . 3 .

47 Det tredje spoergsmaal maa herefter besvares med , at et selektivt distributionssystem for aviser og tidsskrifter , som indeholder et krav om overholdelse af bindende salgspriser , er i strid med artikel 85 , stk . 1 . Kommissionen kan dog ved gennemgangen af en ansoegning om fritagelse i henhold til artikel 85 , stk . 3 , undersoege , om kravet som et led i distributionssystemet er berettiget i et konkret tilfaelde .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

48 De udgifter , der er afholdt af Forbundsrepublikken Tysklands regering og af Kommissionen , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN

vedroerende de spoergsmaal , som er forelagt af praesidenten for tribunal de commerce de Bruxelles ved dom af 21 . oktober 1983 , for ret :

1 ) EOEF-traktatens artikel 85 , stk . 1 , skal fortolkes saaledes , at den finder anvendelse paa en helhed af aftaler mellem et agentur , som er specialiseret i distribution af aviser og tidssskrifter i en medlemsstat , og stoerstedelen af udgiverne af disse varer , der er etableret paa medlemsstatens omraade , samt visse andre udgivere , der er etableret i andre medlemsstater , og hvis produkter distribueres i foerstnaevnte medlemsstat , saafremt godkendelsen af de salgssteder , hvorfra detailsalget sker , ved denne helhed af aftaler i praksis overlades til naevnte agenturs skoen eller til et af agenturet i henhold til aftalerne oprettet organ .

2)Et selektivt distributionssystem for aviser og tidsskrifter , som paavirker handelen mellem medlemsstaterne , er forbudt efter traktatens artikel 85 , stk . 1 , saafremt udvaelgelsen af videreforhandlerne sker i henhold til kvantitative kriterier . Kommissionen kan dog , paa grundlag af en ansoegning om fritagelse i henhold til artikel 85 , stk . 3 , undersoege , om saadanne kriterier er berettigede i et konkret tilfaelde .

3)Et system som det naevnte er forbudt efter artikel 85 , stk . 1 , saafremt kriterierne for udvaelgelsen af videreforhandlerne anvendes mindre strengt over for virksomheder , som tilhoerer en bestemt gruppe af virksomheder , end over for andre detailhandlere .

4)Et selektivt distributionssystem for aviser og tidsskrifter , som indeholder et krav om overholdelse af bindende salgspriser , er i strid med artikel 85 , stk . 1 . Kommissionen kan dog ved gennemgangen af en ansoegning om fritagelse i henhold til artikel 85 , stk . 3 , undersoege , om kravet som et led i distributionssystemet er berettiget i et konkret tilfaelde .