DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2010 :165 1PERSONALERETTENS DOM
(Første Afdeling)
14. december 2010
Sag F-80/09
E rika Lenz
mod
Europa-Komm issionen
»Personalesag — tjenestemænd — social sikring — refusion a f udgifter til behandling hos en 
»Heilpraktiker« — princippet om forbud mod forskelsbehandling«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved Erika L enz har n edlagt 
påstand o m a nnullation a f den afgørelse, som a fregningskontoret ve d d en fælles 
sygesikringsordning for Den Europæiske U nions institutioner traf om at me ddele afslag 
på at refundere hendes udgifter til behandling hos en Heilpraktiker (alternativ behandler) i 
Tyskland, der ikke e r uddannet læge.
Udfald: Europa-Kommissionen frifindes. Erika L enz betaler sagens omkostninger.
Samm endrag
1. Tjenestemænd — afgørelse, der indeholder et klagepunkt — begrundelsespligt
(Tjenestemandsvedtægten, art. 25, stk. 2)
2. Tjenestemænd — social sikring — sygeforsikring — udgifter på grund af sygdom — refusion
(Tjenestemandsvedtægten, art. 72, stk. 1)
3. Tjenestemænd — ligebehandling — grænser — ulovligt tildelt fordel
1. Administrationen opfylder sin pligt til at begrunde en afgørelse om a t me ddele afslag på at 
refundere udgifter til lægebehandling ve d at begrunde afslaget på kl agen, idet begrundelsen for 
afslaget må antages at være samme nfaldende me d begrundelsen for den afgørelse, som var genstand for 
klagen.
(jf. præmis 29)
Henvisning til:
Retten, 9. december 2009 , sag T-377/08, Kommissionen m od Birkhoff, Sml. Pers. I-B-1, s. 133, og II-B-1, s. 807, 
præmis 55 o g 56
2 ECLI:EU:F:2010 :165SAMM ENDR AG—SAGF-80/09
LENZMODKOMM ISSIONEN
2. Definitionen af anvendelsesområdet for den fælles sygesikringsordning for Den Europæiske U nions 
institutioner henhører under unionslovgivers enekompe tence. Den omstændighed, at tjenestemænd og 
tidligere tjenestemænd i e n me dlemsstat i kra ft af deres sociale sikringsordning og private sygekasser 
har m ulighed for at få refunderet udgifter til behandlinger, der udføres af en »Heilpraktiker« 
(ikke-lægeuddannet alternativ behandler) kan på ingen m åde i s ig selv me dføre, at tjenestemænd og 
tidligere tjenestemænd i D en Europæiske U nion bø r tillægges samme m ulighed, hvilket gælder så 
meget desto me re, som d en m anglende ad gang til refusion a f udgifter af behandlinger udført af en 
»Heilpraktiker«, der ikke e r uddannet læge, ikke f orekomme r åbenbart uhensigtsmæssig, hverken 
principielt eller kon kret, henset til princippet om social sikring, der ligger til grund for vedtægtens 
artikel 72, stk. 1, første afsnit.
EU-tjenestemænd og tidligere EU-tjenestemænd bosat i den pågældende me dlemsstat og tjenestemænd 
og t idligere tjenestemænd i d en b erørte me dlemsstat h enhører u nder forskellige s ociale 
sikringsordninger og befinder sig derfor ikke i e n samme nlignelig situation.
(jf. præmis 44)
Henvisning til:
Retten, 16. april 1997 , sag T-66/95, Kuchlenz-Winter mod Kommissionen, Sml. II, s. 637, præmis 64
3. Overholdelsen af ligebehandlingsprincippet skal forenes me d overholdelsen af legalitetsprincippet, 
ifølge hvilket ingen til egen fordel kan påberåbe sig en ulovlighed, der er begået til fordel for andre, 
idet en sådan fremgangsmåde ville svare til at indføre et princip om »lighed i u lovligheden«. En 
eventuel ulovlighed, der begås til fordel for en a nden pe rson, der er tilsluttet den fælles 
sygesikringsordning for D en E uropæiske U nions institutioner, ka n n emlig ikke f å U nionens 
retsinstanser til at fastslå, at der er tale om forskelsbehandling, og følgelig at der er begået en 
ulovlighed over for en tjenestemand. Under disse omstændigheder kan den omstændighed alene, at en 
person h ar fået refunderet udgifter til behandling hos en »Heilpraktiker« (ikke-lægeuddannet alternativ 
behandler) af den nævnte sygesikringsordning på trods af forskrifterne i K ommissionens almindelige 
gennemførelsesbestemme lser til vedtægtens artikel 72, ikke me dføre, at den pågældende erhverver en 
lignende ret.
(jf. præmis 45)
Henvisning til:
Personaleretten, 21. februar 2008 , sag F-4/07, Skoulidi m od Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 47, og II-A-1, s. 229, 
præmis 81