RETTENS KENDELSE (Appelafdelingen)

12. maj 2014

Luigi Marcuccio

mod

Europa-Kommissionen

»Appel — personalesag — tjenestemænd — akt, som fremkommer efter en ansøgning om, at et dokument tilføjes den sag, der er oprettet med henblik på at behandle ansøgningen om at anerkende en begivenhed, som sagsøgeren var udsat for, som værende en ulykke — ingen bebyrdende retsakt — forberedende akt — informerende akt — artikel 94, litra a), i Personalerettens procesreglement — åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«

Angående:

Appel af kendelse afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 29. februar 2012 i sag F-3/11, Marcuccio mod Kommissionen, med påstand om ophævelse af denne kendelse.

Udfald:

Appellen forkastes. Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med denne sag.

Sammendrag

Tjenestemænd – social sikring – forsikring mod ulykker og erhvervssygdomme – sag vedrørende ulykken – begreb

(Tjenestemandsvedtægten, art. 26, 26a og 73)

I forbindelse med en lægelig procedure vedrørende anerkendelse af en ulykke, som er behørigt anmeldt af den pågældende tjenestemand, og dernæst vedrørende fastsættelse af invaliditetsgraden efter konsolidering af de læsioner, der fulgte af ulykken, er antagelsen af, at den sag, der er oprettet med henblik på en behandling af denne ansøgning om anerkendelse, hverken er akter vedrørende den enkelte tjenestemand som omhandlet i nævnte vedtægts artikel 26, eller hans lægejournal som omhandlet i vedtægtens artikel 26a, ikke en fejl hvad angår fortolkningen af vedtægten og den fælles ordning vedrørende risikodækning for ulykker og erhvervssygdomme for tjenestemænd.

Hverken vedtægten eller ordningen vedrørende risikodækning fastsætter formelt, at der skal oprettes en sag, når en tjenestemand i overensstemmelse med denne ordnings artikel 15, stk. 1, har indgivet en anmeldelse af ulykke. Imidlertid er det åbenbart, at indgivelsen af en sådan anmeldelse i praksis pålægger ansættelsesmyndigheden fysisk at oprette en sag med henblik på vedtagelse, i overensstemmelse med samme ordnings artikel 18, af en afgørelse vedrørende anerkendelse af, at en begivenhed skyldes en ulykke, og af en afgørelse i tilknytning hertil vedrørende fastsættelse af graden af varig invaliditet. Denne sag eksisterer imidlertid kun af hensyn til den procedure, som fører til vedtagelsen af disse afgørelser. Blandt de akter, som udgør den sag, der oprettes efter indgivelsen af en anmeldelse af ulykke, kan, ud over denne anmeldelse af ulykke, findes bemærkninger fra tjenestemanden, som angår omstændighederne omkring indtræffelsen af en begivenhed, der af ham anses for en ulykke som omhandlet i ordningen vedrørende risikodækning. Imidlertid berører sådanne bemærkninger ikke i sig selv hverken den berørtes administrative situation eller karriere. Desuden har de ikke karakter af konstateringer fra tredjemand, der er bemyndigede hvad angår hans helbredstilstand. Følgelig kan de ikke ved deres art tilføjes akterne vedrørende den enkelte tjenestemand eller hans lægejournal.

(jf. præmis 40, 41 og 43)

RETTENS KENDELSE (Appelafdelingen)

12. maj 2014

Luigi Marcuccio

mod

Europa-Kommissionen

»Appel — personalesag — tjenestemænd — akt, som fremkommer efter en ansøgning om, at et dokument tilføjes den sag, der er oprettet med henblik på at behandle ansøgningen om at anerkende en begivenhed, som sagsøgeren var udsat for, som værende en ulykke — ingen bebyrdende retsakt — forberedende akt — informerende akt — artikel 94, litra a), i Personalerettens procesreglement — åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«

Angående:

Appel af kendelse afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 29. februar 2012 i sag F-3/11, Marcuccio mod Kommissionen, med påstand om ophævelse af denne kendelse.

Udfald:

Appellen forkastes. Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med denne sag.

Sammendrag

Tjenestemænd – social sikring – forsikring mod ulykker og erhvervssygdomme – sag vedrørende ulykken – begreb

(Tjenestemandsvedtægten, art. 26, 26a og 73)

I forbindelse med en lægelig procedure vedrørende anerkendelse af en ulykke, som er behørigt anmeldt af den pågældende tjenestemand, og dernæst vedrørende fastsættelse af invaliditetsgraden efter konsolidering af de læsioner, der fulgte af ulykken, er antagelsen af, at den sag, der er oprettet med henblik på en behandling af denne ansøgning om anerkendelse, hverken er akter vedrørende den enkelte tjenestemand som omhandlet i nævnte vedtægts artikel 26, eller hans lægejournal som omhandlet i vedtægtens artikel 26a, ikke en fejl hvad angår fortolkningen af vedtægten og den fælles ordning vedrørende risikodækning for ulykker og erhvervssygdomme for tjenestemænd.

Hverken vedtægten eller ordningen vedrørende risikodækning fastsætter formelt, at der skal oprettes en sag, når en tjenestemand i overensstemmelse med denne ordnings artikel 15, stk. 1, har indgivet en anmeldelse af ulykke. Imidlertid er det åbenbart, at indgivelsen af en sådan anmeldelse i praksis pålægger ansættelsesmyndigheden fysisk at oprette en sag med henblik på vedtagelse, i overensstemmelse med samme ordnings artikel 18, af en afgørelse vedrørende anerkendelse af, at en begivenhed skyldes en ulykke, og af en afgørelse i tilknytning hertil vedrørende fastsættelse af graden af varig invaliditet. Denne sag eksisterer imidlertid kun af hensyn til den procedure, som fører til vedtagelsen af disse afgørelser. Blandt de akter, som udgør den sag, der oprettes efter indgivelsen af en anmeldelse af ulykke, kan, ud over denne anmeldelse af ulykke, findes bemærkninger fra tjenestemanden, som angår omstændighederne omkring indtræffelsen af en begivenhed, der af ham anses for en ulykke som omhandlet i ordningen vedrørende risikodækning. Imidlertid berører sådanne bemærkninger ikke i sig selv hverken den berørtes administrative situation eller karriere. Desuden har de ikke karakter af konstateringer fra tredjemand, der er bemyndigede hvad angår hans helbredstilstand. Følgelig kan de ikke ved deres art tilføjes akterne vedrørende den enkelte tjenestemand eller hans lægejournal.

(jf. præmis 40, 41 og 43)