Formålet med artikel 2, stk. 5, første og andet afsnit, i antidumpinggrundforordning nr. 1225/2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, er at sikre, at de omkostninger forbundet med produktion og salg af samme vare, der er anvendt ved beregningen af denne vares normale værdi, afspejler de omkostninger, en producent ville have haft på eksportlandets hjemmemarked.

Det følger i øvrigt af ordlyden af antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 5, første afsnit, at de optegnelser, der føres af den part, der er omfattet af undersøgelsen, udgør den foretrukne kilde til oplysninger ved fastlæggelsen af produktionsomkostningerne for den samme vare, og at anvendelsen af oplysninger fra disse optegnelser udgør hovedreglen, og at en tilpasning deraf eller erstatning af disse oplysninger med et andet rimeligt grundlag udgør undtagelsen. Denne undtagelsesordning skal fortolkes indskrænkende.

Fjerde betragtning til forordning nr. 1972/2002 om ændring af den tidligere antidumpingforordning nr. 384/96, som indførte den bestemmelse, der svarer til grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, foreskriver en mulighed for at anvende grundforordningens artikel 2, stk. 5, bl.a. i tilfælde, hvor salg af den samme vare ikke muliggør en behørig sammenligning på grund af en forvridning. Det fremgår ligeledes af betragtningen, at en sådan situation bl.a. kan opstå, når der foreligger en særlig markedssituation, såsom den i antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 3, andet afsnit, nævnte, som vedrører kunstigt lave priser for den pågældende vare, uden at denne type af situationer i øvrigt begrænses til tilfælde, hvor eksportlandet direkte regulerer prisen på den samme vare eller de vigtigste råmaterialer, som denne består af.

En foranstaltning, der er truffet af eksportlandets offentlige myndigheder, kan derimod kun foranledige institutionerne til i forbindelse med beregningen af den normale værdi af den samme vare at lade de priser på de vigtigste råmaterialer, som fremgår af de optegnelser, der føres af den part, som er omfattet af undersøgelsen, ude af betragtning, når foranstaltningen forårsager en mærkbar fordrejning af priserne på disse råmaterialer. Med en anden fortolkning af den undtagelsesordning, der er foreskrevet i antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 5, ville der være risiko for et uforholdsmæssigt indgreb i princippet om, at disse optegnelser udgør den foretrukne kilde til oplysninger ved fastlæggelsen af denne vares produktionsomkostninger.

Derudover gælder det for så vidt angår bevisbyrden for eksistensen af forhold, der begrunder anvendelsen af antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 5, første afsnit, at det påhviler institutionerne, når de finder det påkrævet at lade de produktionsomkostninger, der er anført i de optegnelser, der føres af den part, der er omfattet af undersøgelsen, ude af betragtning og erstatte dem med en anden pris, der anses for at være rimelig, at henvise til beviser for, eller i det mindste indicier, der peger i retning af, at der foreligger en faktor, som kan give anledning til en justering Når den fordrejning, som institutionerne har påberåbt sig, ikke er en umiddelbar følge af den statslige foranstaltning, der ligger til grund derfor, men er virkninger, som denne foranstaltning menes at have på markedet, skal institutionerne derfor – henset til den omstændighed, at foranstaltningen med henblik på at lade de produktionsomkostninger for den samme vare, som er anført i de optegnelser, der føres af den part, der er omfattet af undersøgelsen, ude af betragtning ved beregningen af den normale værdi af samme vare, henhører under en undtagelsesordning – gengive det omhandlede markeds funktionsmåde og godtgøre denne foranstaltnings konkrete virkninger på dette marked uden i denne forbindelse at lægge blotte formodninger til grund.

En af Retten udøvet kontrol, der begrænser sig til at undersøge, om de elementer, EU-institutionerne har lagt til grund for deres konstateringer, er af en sådan art, at de understøtter de konklusioner, institutionerne har udledt deraf, gør i denne forbindelse ikke indgreb i institutionernes brede skønsmargen inden for området for handelspolitik

(jf. præmis 47-49, 59, 61-63 og 76)