DOM AFSAGT AF RETTEN I FOERSTE INSTANS (FOERSTE AFDELING) DEN 14. JULI 1994. - PARKER PEN LTD MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - KONKURRENCE - EKSPORTFORBUDSKLAUSUL - PAAVIRKNING AF HANDLEN MELLEM MEDLEMSSTATER - BOEDE. - SAG T-77/92.



Samling af Afgørelser 1994 side II-00549



Sammendrag

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1. Konkurrence ° karteller ° konkurrencebegraensning ° forbud mod videresalg og eksport

(EOEF-traktaten, art. 85, stk. 1)

2. Konkurrence ° karteller ° aftaler mellem virksomheder ° paavirkning af handelen mellem medlemsstater ° kriterier ° ubetydelig paavirkning af markedet ° ikke-ulovlig aftale

(EOEF-traktaten, art. 85, stk. 1)

3. Konkurrence ° karteller ° konkurrencebegraensning ° kriterier ved vurderingen heraf ° konkurrencebegraensende formaal ° tilstraekkeligt

(EOEF-traktaten, art. 85, stk. 1)

4. Konkurrence ° administrativ procedure ° undersoegelse af klager ° hensyntagen til Faellesskabets interesse i, at en sag forfoelges ° kriterier ved vurderingen heraf

(EOEF-traktaten, art. 89, stk. 1, og art. 155)

5. Konkurrence ° administrativ procedure ° hoering ° referat ° fremsendelse til parterne ° genstand ° det anvendte sprog

(Kommissionens forordning nr. 99/63, art. 9, stk. 4)

6. Konkurrence ° faellesskabsbestemmelser ° tilsidesaettelse ° forsaet ° begreb

(Raadets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2)

7. Konkurrence ° boeder ° vurdering paa grundlag af den enkelte virksomheds adfaerd ° en anden virksomhed ikke paalagt en sanktion ° uden betydning

(Raadets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2)

8. Konkurrence ° boeder ° stoerrelse ° udmaaling ° kriterier ° den paagaeldende virksomheds samlede omsaetning ° omsaetning vedroerende de af overtraedelsen omfattede varer ° hensyntagen til begge ° graenser

(Raadets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2)

Sammendrag

1. En klausul om eksportforbud er i sig selv en konkurrencebegraensning, uanset om den er optaget paa leverandoerens eller kundens initiativ, idet det maal, som kontrahenterne er blevet enige om, er et forsoeg paa at isolere en del af markedet.

2. En vedtagelse, en aftale eller en praksis kan kun paavirke handelen mellem medlemsstater i den i traktatens artikel 85, stk. 1, forudsatte betydning, saafremt det paa grundlag af alle faktiske og retlige omstaendigheder kan forudsiges med en tilstraekkelig grad af sandsynlighed, at de vil kunne oeve en direkte eller indirekte, aktuel eller potentiel indflydelse paa handelen mellem medlemsstater, saaledes at de vil kunne hindre, at der skabes et indre marked mellem medlemsstater. Denne indflydelse maa endvidere ikke vaere ubetydelig, hvilket indebaerer, at selv en aftale, som indeholder en absolut territorial beskyttelse, kan falde uden for forbuddet i traktatens artikel 85, naar de paagaeldende virksomheder kun har en svag stilling paa det relevante produktmarked.

3. Det forhold, at en klausul, som har til formaal at begraense konkurrencen, ikke er bragt i anvendelse af parterne, er ikke tilstraekkeligt til, at den falder uden for forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1.

4. Omfanget af Kommissionens forpligtelser paa konkurrencerettens omraade maa vurderes paa grundlag af traktatens artikel 89, stk. 1, der specifikt for dette omraade fastslaar den overvaagningsfunktion, som i henhold til EOEF-traktatens artikel 155 generelt er tillagt Kommissionen. Kommissionen skal ved vurderingen af, om Faellesskabet har interesse i at fortsaette undersoegelsen af en sag, tage hensyn til de foreliggende omstaendigheder, herunder de faktiske og retlige omstaendigheder, der naevnes i den modtagne klage.

5. I henhold til artikel 9, stk. 4, i forordning nr. 99/63 skal det vaesentlige indhold af de af hver enkelt person fremsatte udtalelser foeres til protokols, og protokollatet oplaeses for og godkendes af den paagaeldende. Dette indebaerer, at Kommissionen er forpligtet til at fremsende en kopi af referatet til parterne med henblik paa, at de kan kontrollere, at deres egne udtalelser er rigtigt gengivet, men i tilfaelde, hvor de involverede parter har udtalt sig paa forskellige sprog, og referatet derfor er affattet paa flere sprog, er Kommissionen ikke forpligtet til at oversaette de oevrige parters udtalelser.

6. Det er ikke en betingelse for, at en overtraedelse af traktatens konkurrenceregler kan anses for forsaetlig, at den paagaeldende virksomhed vidste, at den overtraadte et forbud efter disse regler, men det er tilstraekkeligt, at den var klar over, at den anfaegtede handlemaade havde til formaal at begraense konkurrencen.

7. Naar en virksomhed ved sin adfaerd har overtraadt traktatens artikel 85, stk. 1, kan den ikke undgaa en sanktion med henvisning til, at en anden virksomhed ikke er blevet paalagt en boede, ogsaa selv om det sidstnaevnte forhold ikke er blevet forelagt Faellesskabets retsinstanser.

8. Boeden skal fastsaettes paa grundlag af omstaendighederne i forbindelse med overtraedelsen og dennes grovhed. Ved vurderingen af overtraedelsens grovhed skal der bl.a. tages hensyn til konkurrencebegraensningernes art. Hvad angaar den paagaeldende virksomheds omsaetning, kan der ved fastsaettelsen af boeden tages hensyn saavel til virksomhedens samlede omsaetning, der giver et ° om end omtrentligt og ufuldstaendigt ° indtryk af dens stoerrelse og oekonomiske styrke, som til omsaetningen vedroerende de produkter, som er omfattet af overtraedelsen, hvilket kan give et billede af dennes omfang. Det foelger heraf, at der ikke maa tillaegges nogen af de to omsaetningstal en betydning, der ikke staar i rimeligt forhold til de oevrige forhold, der indgaar i vurderingen, og at der derfor ikke kan fastsaettes en passende boede alene paa grundlag af en beregning ud fra den samlede omsaetning.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

102 Ifoelge procesreglementets artikel 87, stk. 3, foerste afsnit, kan Retten fordele sagens omkostninger eller bestemme, at hver part skal baere sine egne omkostninger, hvis hver af parterne henholdsvis taber eller vinder paa et eller flere punkter. Da begge parter til dels har tabt, finder Retten, at hver part boer baere sine egne omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

RETTEN (Foerste Afdeling)

1) Den boede, der ved artikel 2 i Kommissionens beslutning 92/426/EOEF af 15. juli 1992 om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85 (IV/32.725 ° Viho/Parker Pen) er paalagt sagsoegeren, nedsaettes til 400 000 ECU.

2) I oevrigt frifindes sagsoegte.

3) Hver part baerer sine omkostninger.