Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - familieydelser - arbejdstager, der holder ferie uden loen og er omfattet af den tyske lovgivning - boern bosat i en anden medlemsstat - begrebet arbejdstager med henblik paa udbetalingen af familieydelser - anvendelse af kriterierne i artikel 1, litra a), i forordning nr. 1408/71 og i forordningens bilag I - retsvirkninger - afslag paa tildeling af ydelser efter de nationale bestemmelser - lovligt - bilag I - tilsidesaettelse af traktaten - foreligger ikke

[EF-traktaten; Raadets forordning nr. 1408/71, art. 1, litra a), nr. i) og ii), art. 73 og bilag I, afsnit I, afdeling C]

2 Fri bevaegelighed for personer - arbejdstagere - ligebehandling - sociale fordele - boernetilskud - bopaelsbetingelser for boern der forsoerges - ulovligt

(EF-traktaten, art. 48, stk. 2)

Sammendrag

3 En person, der bor og arbejder i Tyskland, men hvis boern bor i en anden medlemsstat, og som efter aftale med sin arbejdsgiver har taget ferie uden loen, er omfattet af begrebet »arbejdstager« i artikel 1, litra a), nr. i) i forordning nr. 1408/71, saafremt han er forsikret i henhold til en tvungen forsikring eller en frivillig fortsat forsikring mod én eller flere risici, der svarer til de sikringsgrene, som indgaar i en social sikringsordning for arbejdstagere eller selvstaendige erhvervsdrivende.

I forbindelse med familieydelser, som med hjemmel i forordningens artikel 73 udbetales efter tysk lovgivning, omfatter begrebet arbejdstager imidlertid alene arbejdstagere, som omfattes af den definition, der fremgaar af bestemmelserne i forordningens artikel 1, litra a), nr. ii), og afsnit I, afdeling C, i bilag I til forordningen, dvs. arbejdstagere, der er tvungent forsikret inden for rammerne af en af de i bilaget naevnte ordninger. Hvis en arbejdstager, der befinder sig i den ovenfor beskrevne situation, kunne paaberaabe sig en af de andre definitioner af udtrykket »arbejdstager« i forordningens artikel 1, litra a), med henblik paa at opnaa familieydelser i Tyskland, ville denne bestemmelse i bilaget miste sin effektive virkning.

Forordningens bilag I, afsnit I, afdeling C, er efter denne fortolkning ikke i strid med nogen bestemmelse i traktaten. Saafremt en arbejdstager, der befinder sig i den beskrevne situation, ikke omfattes af den definition, der fremgaar af de ovennaevnte bestemmelser i forening, og han navnlig ikke er omfattet af bilaget, afhaenger det af anvendelsen af de nationale bestemmelser og ikke af bestemmelserne i bilaget, hvorvidt der skal tildeles familieydelser.

I oevrigt hjemler bestemmelsen i forordningens artikel 73 ikke selv ret til saadanne ydelser, men har bl.a. til formaal at hindre, at en medlemsstat kan goere udbetalingen af familieydelser og deres stoerrelse afhaengig af spoergsmaalet om, hvorvidt arbejdstagerens familiemedlemmer har bopael i den medlemsstat, der udbetaler ydelserne, hvilket vil kunne afholde arbejdstagere i Faellesskabet fra at udoeve deres ret til fri bevaegelighed.

4 Traktatens artikel 48, stk. 2, skal fortolkes saaledes, at den er til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser, der medfoerer, at en vandrende arbejdstager, hvis boern har bopael i en anden medlemsstat, ikke kan faa udbetalt familieydelser for de hele kalendermaaneder, der indgaar i en laengere ferie uden loen, hvorimod de arbejdstagere, hvis boern har bopael i den paagaeldende stat, er berettiget til ydelser.

Naar saadanne bestemmelser ikke kan stoettes paa objektive faktorer, der kan begrunde dem, er de diskriminerende over for vandrende arbejdstagere, for det er foerst og fremmest disses boern, der er bosat i udlandet.