17

I den appellerede doms præmis 1-15 er sagens baggrund og den omtvistede afgørelse gengivet således: »1 Den 27. oktober 2006 indgav [Bruichladdich Distillery Co. Ltd (herefter »Bruichladdich«)] en ansøgning om registrering af et [EU-]varemærke til [EUIPO] i henhold til forordning [nr. 207/2009]. 2 Det varemærke, der blev ansøgt registreret, var ordtegnet PORT CHARLOTTE (herefter »det omtvistede varemærke«). 3 De varer, som registreringsansøgningen vedrørte, henhører under klasse 33 i Nicearrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret, og svarer til følgende beskrivelse: »alkoholholdige drikke«. 4 Den 18. oktober 2007 blev det omtvistede varemærke registreret under nr. 5421474 og offentliggjort i EF-Varemærketidende nr. 60/2007 af 29. oktober 2007. 5 Den 7. april 2011 indgav [IVDP] til [EUIPO] en ugyldighedsbegæring vedrørende det omtvistede varemærke i medfør af artikel 53, stk. 1, litra c), sammenholdt med artikel 8, stk. 4, af artikel 53, stk. 2, litra d), og af artikel 52, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra c) og g), i forordning nr. 207/2009, for så vidt som det nævnte varemærke omfattede de varer, der er omhandlet i præmis 3 ovenfor. 6 Som svar på ugyldighedsbegæringen begrænsede [Bruichladdich] listen over de varer, for hvilke det omtvistede varemærke var registreret, til de varer, der svarer til følgende beskrivelse: »whisky«. 7 Til støtte for ugyldighedsbegæringen påberåbte [IVDP] sig oprindelsesbetegnelserne »[P]orto« og »[P]ort«, som er beskyttet i alle medlemsstater, ved flere bestemmelser i portugisisk lovgivning og ved artikel 118m, stk. 2, i forordning nr. [1234/2007] […]. 8 Ved afgørelse af 30. april 2013 afslog annullationsafdelingen ugyldighedsbegæringen. 9 Den 22. maj 2013 indbragte [IDVP] en klage for [EUIPO] i henhold til artikel 58-64 i forordning nr. 207/2009 til prøvelse af annullationsafdelingens afgørelse. 10 Ved [den omtvistede afgørelse] afslog Fjerde Appelkammer ved [EUIPO] klagen. 11 Appelkammeret forkastede for det første anbringendet om en tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med samme forordnings artikel 8, stk. 4, i det væsentlige med den begrundelse, at beskyttelsen af oprindelsesbetegnelserne for vin udelukkende var reguleret ved forordning nr. [1234/2007] og følgelig henhørte under Den Europæiske Unions enekompetence. […] 12 Disse geografiske betegnelser er desuden udelukkende beskyttet for vin og følgelig for varer, der hverken er identiske med eller ligner en vare benævnt »whisky«, dvs. en spiritus med et andet udseende og et andet alkoholindhold, som ikke kan være i overensstemmelse med produktspecifikationen for en vin som omhandlet i artikel 118m, stk. 2, litra a), nr. i), i forordning nr. [1234/2007]. For så vidt som [IVDP] havde påberåbt sig de nævnte oprindelsesbetegnelsers omdømme, jf. samme forordnings artikel 118m, stk. 2, litra a), nr. ii), fandt appelkammeret, at det omtvistede varemærke hverken »anvend[te]« eller »antyde[de]« de geografiske betegnelser »porto« eller »port«, således at det ikke var nødvendigt at undersøge, om de havde et omdømme. […] Den portugisiske forbruger vidste, at »det geografiske ord faktisk er »Oporto« eller »Porto«, og at »Port« blot er dets korte form, som bruges på etiketterne på vinflasker til at betegne den vintype, der er beskyttet ved denne geografiske betegnelse« (den [omtvistede] afgørelses punkt 19-26). 13 Appelkammeret forkastede i denne henseende [IVDP’s] argument, hvorefter beskyttelsen i henhold til artikel 118m, stk. 2, i forordning nr. [1234/2007] skulle udstrækkes til ethvert tegn »indeholdende« ordet »port«. Der forelå heller ikke en »antydning« af en portvin som omhandlet i samme forordnings artikel 118m, stk. 2, litra b), idet whisky er et andet produkt, og der ikke er nogen bestanddel i det omtvistede varemærke, der indeholder en potentielt vildledende eller fordrejet angivelse. Appelkammeret fandt derfor, uden at det var nødvendigt at vurdere, om det omtvistede varemærke havde et omdømme eller ej, at klagen ikke kunne tages til følge på grundlag af de EU-retlige bestemmelser, der beskytter de geografiske betegnelser for vin (den [omtvistede] afgørelses punkt 27-29). 14 Appelkammeret forkastede for det andet anbringende om en tilsidesættelse af artikel 53, stk. 2, litra d), i forordning nr. 207/2009, som var støttet på de hævdede oprindelsesbetegnelser »[P]orto« og »[P]ort« registreret hos Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO) den 18. marts 1983 under nr. 682, i overensstemmelse med Lissabonakten. […] 15 For det tredje forkastede appelkammeret anbringenderne om en tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med samme forordnings artikel 7, stk. 1, litra c) og g). […]«