Domstolens Dom (Anden Afdeling) af 9. marts 2000. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod den Italienske Republik. - Traktatbrud - Direktiv 93/104/EF - Tilrettelæggelse af arbejdstiden - Manglende gennemførelse. - Sag C-386/98.



Samling af Afgørelser 2000 side I-01277



Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Medlemsstater - forpligtelser - gennemførelse af direktiver - manglende gennemførelse ubestridt

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

Parter

I sag C-386/98,

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent P.J. Kuijper og A. Aresu, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos C. Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg,

sagsøger,

mod

Den Italienske Republik ved afdelingschef, professor U. Leanza, Juridisk Tjeneste, Udenrigsministeriet, som befuldmægtiget, bistået af statens advokat, D. Del Gaizo, og med valgt adresse i Luxembourg på Italiens Ambassade, 5, rue Marie-Adélaïde,

sagsøgt,

"angående en påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EFT L 307, s. 18), og/eller idet den har undladt at give Kommissionen underretning herom,

har

DOMSTOLEN

(Anden Afdeling)

sammensat af afdelingsformanden, R. Schintgen, og dommerne G. Hirsch og V. Skouris (refererende dommer),

generaladvokat: F.G. Jacobs

justitssekretær: R. Grass,

på grundlag af den refererende dommers rapport,

og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 16. november 1999,

afsagt følgende

Dom

Dommens præmisser

1 Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 26. oktober 1998 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af EF-traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EFT L 307, s. 18, herefter »direktivet«), og/eller idet den har undladt at give Kommissionen underretning herom.

2 Det bestemmes i direktivets artikel 18, stk. 1, litra a) og c), at medlemsstaterne skal sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet senest den 23. november 1996, eller senest denne dato sikre sig, at arbejdsmarkedets parter ved aftale iværksætter de nødvendige bestemmelser, idet medlemsstaterne skal træffe alle nødvendige foranstaltninger for til enhver tid at kunne garantere de ved direktivet krævede resultater, og straks underrette Kommissionen herom.

3 Det fremgår af sagen, at Den Italienske Republik ikke har givet Kommissionen underretning om de bestemmelser, den har vedtaget for at efterkomme direktivet.

4 Da Kommissionen ikke rådede over oplysninger, på grundlag af hvilke den kunne fastslå, at Den Italienske Republik havde truffet de hertil nødvendige foranstaltninger, indledte den proceduren ifølge traktatens artikel 169, idet den ved skrivelse af 30. maj 1997 opfordrede den italienske regering til inden to måneder at fremsætte sine bemærkninger vedrørende det påståede traktatbrud.

5 Ved skrivelse af 11. juli 1997 tilstillede de italienske myndigheder Kommissionen deres bemærkninger, hvoraf det fremgik, at de bestemmelser, der var nødvendige for at efterkomme direktivet, var under forberedelse.

6 Da Kommissionen ikke modtog nogen underretning om de foranstaltninger, der var blevet truffet, tilstillede den ved skrivelse af 24. juni 1998 Den Italienske Republik en begrundet udtalelse.

7 På et møde, som Kommissionens tjenestegrene havde organiseret i Rom den 15. og 16. oktober 1998, gav de italienske myndigheder forskellige oplysninger om det forberedende arbejde med henblik på direktivets gennemførelse.

8 Ifølge Kommissionen er artikel 46 i forslag til lov nr. 128 - der den 24. april 1998 blev vedtaget som lov om gennemførelse af fællesskabsbestemmelser 1995-1997 og offentliggjort i det almindelige tillæg til Gazzetta ufficiale della Repubblica italiana nr. 104 af 7. maj 1998, der henviste til direktivet - blevet trukket tilbage, således at direktivet ikke længere nævnes i lovens endelige ordlyd. De italienske myndigheder har foretrukket at indsætte en henvisning til direktivet i et andet lovforslag om tilrettelæggelse af arbejdstiden.

9 Senere har Kommissionen modtaget yderligere oplysninger om situationen i forbindelse med proceduren til gennemførelse af direktivet i den italienske retsorden. Den har imidlertid ikke modtaget teksten til love eller administrative bestemmelser, der er blevet vedtaget med henblik på at efterkomme direktivet.

10 Kommissionen har herefter anlagt nærværende sag.

11 Den Italienske Republik har anført, at den nationale lovgivning allerede er i overensstemmelse med visse af direktivets bestemmelser, og at arbejdsmarkedets parter den 11. november 1997 paraferede en fælles erklæring om dettes iværksættelse, hvorefter direktivet skal anvendes generelt i produktionssektoren, men har ikke bestridt, at der som påstået foreligger et traktatbrud, selv om de bestemmelser, hvorved direktivet skal gennemføres fuldt ud, er ved at blive vedtaget.

12 Herefter må der, da direktivets fuldstændige gennemførelse ikke er sket inden for den i direktivet fastsatte frist, gives Kommissionen medhold i dens påstande.

13 Følgelig må det fastslås, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde de forpligtelser, der påhviler den i henhold til direktivet, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

14 I medfør af procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen har nedlagt påstand om, at Den Italienske Republik bør betale sagens omkostninger, og da Den Italienske Republik har tabt sagen, pålægges det den at betale sagens omkostninger.

Afgørelse

På grundlag af disse præmisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

(Anden Afdeling)

1) Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.

2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.