ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend - ansaettelse - proevetid - afgoerelse om ikke at fastansaette en tjenestemand paa proeve - meddelelse til den paagaeldende af Bedoemmelsesudvalgets udtalelse - sikring af retten til kontradiktion

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 34, stk. 2)

2. Tjenestemaend - ansaettelse - proevetid - formaal - betingelser for proevetidens gennemfoerelse

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 34)

3. Tjenestemaend - ansaettelse - proevetid - bedoemmelse af proevetiden - vurdering af proevetidsansat tjenestemands egnethed - judiciel kontrol - graenser

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 34)

Sammendrag

1. Saafremt det besluttes ikke at fastansaette en tjenestemand paa proeve, er meddelelse til tjenestemanden paa proeve af Bedoemmelsesudvalgets udtalelse en tilstraekkelig garanti for vedkommendes ret til at varetage sine interesser. Saavel tjenestemanden som Retten kan foretage deres bedoemmelse af lovligheden af Bedoemmelsesudvalgets arbejde paa grundlag af selve udtalelsen, og det er herved ikke fornoedent at raade over referater fra udvalgets moeder.

2. Til forskel fra udvaelgelsesproeven, der giver adgang til ansaettelse ved EF, og som er udformet saaledes, at den goer det muligt at udvaelge ansoegerne paa grundlag af generelle og forudsigende kriterier, har proevetiden ifoelge vedtaegtens artikel 34 til formaal at goere det muligt for administrationen at foretage en mere konkret bedoemmelse af en ansoegers evne til at udfoere bestemte opgaver, hans indstilling til arbejdet samt hans tjenstlige indsats.

Selv om proevetiden ikke kan sidestilles med en uddannelsesperiode, er det dog ikke desto mindre noedvendigt, at den paagaeldende saettes i stand til i denne periode at vise sine egenskaber. Denne betingelse kan ikke adskilles fra begrebet proevetid og svarer desuden til de krav, som er forbundet med overholdelsen af de almindelige principper for god administration og ligebehandling samt omsorgspligten. Foelgelig skal tjenestemanden paa proeve ikke blot have passende fysiske betingelser, men tillige hensigtsmaessige instrukser og raad under hensyntagen til beskaffenheden af det arbejde, han varetager, saaledes at han saettes i stand til at tilpasse sig de saerlige krav, som dette stiller.

Derimod kan omsorgspligten ikke indebaere et krav til administrationen om, at tjenestemanden paa proeve overdrages opgaver, hvorved der i stoerre grad tages hensyn til hans saerlige kvalifikationer og i mindre grad til kravene i den tjenestegren, han er knyttet til.

3. I henhold til de i vedtaegten nedfaeldede principper om ansaettelse og proevetid har administrationen et vidt skoen for, med hensyn til tjenestens interesser, at vurdere den proeveansatte tjenestemands egnethed og praestationer. Det tilkommer saaledes ikke Retten at gribe ind over for institutionernes afgoerelse for saa vidt angaar deres bedoemmelse af proevetiden og deres vurdering af en ansoegers egnethed til endelig ansaettelse som tjenestemand i Faellesskabet, medmindre bedoemmelsen er behaeftet med aabenbare vildfarelser eller der foreligger magtfordrejning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend - forfremmelse - sammenligning af fortjenester - A2-stillinger - sammenligning foretaget af en ikke i vedtaegten kraevet raadgivende instans - administrationen frit stillet vedroerende dennes sammensaetning og kompetence

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 45)

2. Tjenestemaend - forfremmelse - administrationens skoen - Rettens proevelse - graenser

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 45)

3. Tjenestemaend - forfremmelse - klage fra en forbigaaet ansoeger - afvisning - begrundelse - omfang

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 45 og art. 90, stk. 2)

Sammendrag

1. Selv om beslutninger om forfremmelse og sammenligning af fortjenester som fastsat i vedtaegtens artikel 45 alene er ansaettelsesmyndighedens ansvar, er denne dog befoejet til ved forberedelsen af disse beslutninger at oprette en raadgivende instans som f.eks. et udvalg, der har til opgave at behandle ansoegninger til stillinger i loenklasse A2, og hvis sammensaetning og kompetence ansaettelsesmyndigheden frit kan fastsaette.

2. Ansaettelsesmyndigheden har et vidt skoen ved afgoerelser om forfremmelse, og Retten kan udelukkende efterproeve, om ansaettelsesmyndigheden har begaaet en aabenbar fejl ved skoensudoevelsen eller har benyttet befoejelsen til et andet formaal end det, hvortil befoejelsen er overladt den.

3. Selv om ansaettelsesmyndigheden i medfoer af vedtaegtens artikel 90, stk. 2, er forpligtet til at begrunde en afvisning af en klage over en forfremmelse, er den ikke forpligtet til at give forbigaaede ansoegere nogen redegoerelse for den sammenlignende vurdering, den har anlagt af dem og den til forfremmelse udvalgte ansoeger. Ansaettelsesmyndigheden kan begraense sig til at give en kortfattet begrundelse vedroerende spoergsmaalet, om de retlige betingelser, vedtaegten stiller for en forfremmelses lovlighed, er opfyldt.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tjenestemaend - soegsmaal - akt der indeholder klagepunkt - begreb - afslag paa ansoegning om fremrykket fastsaettelse af bestemte beregningsmetoder mht. pensionsrettigheder, saasom justeringskoefficienten - ikke omfattet

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91)

Sammendrag

Begrebet akt, der indeholder klagepunkt, daekker baade afgoerelser om og undladelser af at traeffe foranstaltninger, som det paahviler administrationen at traeffe efter vedtaegten. En undladelse af at traeffe en afgoerelse kan saaledes vaere bebyrdende i forhold til den paagaeldende tjenestemand, naar den institution, hvortil han hoerer, har undladt at traeffe enten en afgoerelse, der udtrykkeligt er omhandlet i en bestemt bestemmelse i vedtaegten, eller en afgoerelse, som stiltiende er foreskrevet i vedtaegten med henblik paa at sikre tjenestemaendenes rettigheder.

En stiltiende afvisning af en tjenestemands ansoegning om, at den institution, hvortil han hoerer, forudfastsaetter - dvs. foer hans pensionering - bestemte metoder for beregningen af hans pensionsrettigheder, udgoer ikke en akt, der indeholder et klagepunkt, og som kan goeres til genstand for soegsmaal. Der findes ikke nogen bestemmelse i vedtaegten, der udtrykkeligt paalaegger administrationen en saadan forpligtelse. Det fremgaar derimod af artikel 10 og 40 i bilag VIII til vedtaegten, at institutionen kun kan fastsaette en tjenestemands pensionsrettigheder paa tidspunktet for hans fratraeden, idet beregningsgrundlaget for disse rettigheder i princippet ikke er endeligt og kan undergaa forandringer.

Det er kun undtagelsesvis, naar en bestanddel af denne beregning allerede er endeligt fastsat, at administrationen er forpligtet til at traeffe en afgoerelse, der foerst senere skal gennemfoeres, men som umiddelbart og direkte griber ind i den paagaeldende tjenestemands retsstilling og saaledes i forhold til vedkommende udgoer en akt, der indeholder et klagepunkt. I dette tilfaelde har den paagaeldende tjenestemand en eksisterende og aktuel retlig interesse i forud at faa afklaret en uvis faktor i sin retsstilling.

Derimod kan en tjenestemand, der endnu er i tjenesten, ikke bevise en bestaaende og aktuel interesse i at opnaa en afgoerelse vedroerende den justeringskoefficient, der skal finde anvendelse paa hans fremtidige alderspension. Fastsaettelsen af denne koefficient, som dels er betinget af tjenestemandens valg af bopaelssted efter fratraeden, dels af den paa tidspunktet for fastsaettelsen af pensionsrettighederne gaeldende lovgivning, kan ikke goeres til genstand for en fremrykket afgoerelse, der umiddelbart og direkte vedroerer den paagaeldendes retsstilling.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tjenestemaend ° vederlag ° betaling i tjenestestedets valuta ° justeringskoefficient ° saerlige undtagelsesbestemmelser for tjenestemaend, der goer tjeneste i et tredjeland ° gennemfoerelse af interne direktiver ° lovligt ° tilsidesaettelse af principperne om koebekraftsaekvivalens og ligebehandling ° foreligger ikke

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 63 og 64; bilag X, art. 11 og 12, stk. 1)

Sammendrag

Selv om ansaettelsesmyndigheden med henblik paa anvendelsen af artikel 12, stk. 1, i bilag X til vedtaegten har vedtaget et internt direktiv, hvorefter tjenestemaend, der goer tjeneste i et tredjeland, efter anmodning alene udbetales indtil 80% af deres nettovederlag i det lands valuta, hvor de goer tjeneste, med den herfor gaeldende justeringskoefficient, og kun i behoerig dokumenteret tilfaelde kan faa udbetalt en stoerre del, har indfoert en anden ordning for disse tjenestemaend, end den der gaelder for tjenestemaend, der goer tjeneste i Faellesskabet, hvis vederlag i henhold til vedtaegtens artikel 63 og 64 automatisk og fuldstaendigt betales i tjenestelandets valuta med den herfor gaeldende justeringskoefficient, er ligebehandlingsprincippet ikke herved blevet tilsidesat. Ligebehandlingsprincippet indebaerer nemlig, at samme situationer behandles ens, men ogsaa, at forskellige situationer behandles forskelligt under hensyntagen til den konstaterede forskel.

Situationen for tjenestemaend, der goer tjeneste i et tredjeland, adskiller sig nemlig fra situationen for tjenestemaend, der goer tjeneste i Faellesskabet, bl.a. med hensyn til de udgifter, der skal afholdes i tjenestelandet. For at sikre opretholdelse af samme koebekraft for alle tjenestemaend, uanset deres tjenestested, maa der i reglerne for udbetaling af vederlag tages hensyn til forskellen mellem de paagaeldende tjenestemaends situation. At anvende en formodning om, at tjenestemaend, der goer tjeneste i et tredjeland, kun kan antages at bruge 80% af deres vederlag i tjenestelandet, mens tjenestemaend i Faellesskabet formodes at anvende hele deres vederlag i det land, hvor de goer tjeneste, er en forskelsbehandling, der, henset til forskellen mellem de to tjenestemandsgruppers situation, maa anses for rimelig. De tjenestemaend, der goer tjeneste i et tredjeland, skal nemlig hverken i henhold til vedtaegtens bilag X udrede deres boligudgifter eller deres sundhedsudgifter.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tjenestemaend ° vederlag ° betaling i tjenestestedets valuta ° justeringskoefficient ° saerlige undtagelsesbestemmelser for tjenestemaend, der goer tjeneste i et tredjeland ° gennemfoerelse af interne direktiver ° lovligt ° tilsidesaettelse af principperne om koebekraftsaekvivalens og ligebehandling ° foreligger ikke

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 63 og 64; bilag X, art. 11 og art. 12, stk. 1)

Sammendrag

Ansaettelsesmyndigheden har ikke overskredet graenserne for det skoen, som artikel 12, stk. 1, i vedtaegtens bilag X indroemmer den med hensyn til fastsaettelse af regler for udbetaling af vederlag til tjenestemaend, der goer tjeneste i et tredjeland, ved at have vedtaget et internt direktiv, hvorefter saadanne tjenestemaend efter anmodning alene udbetales indtil 80% af deres nettovederlag i det lands valuta, hvor de goer tjeneste, med den herfor gaeldende justeringskoefficient, og kun i behoerigt dokumenteret tilfaelde kan faa udbetalt en stoerre del. Selv om der herved er indfoert en anden ordning end den, der gaelder for tjenestemaend, der goer tjeneste i Faellesskabet, hvis vederlag i henhold til vedtaegtens artikel 63 og 64 automatisk og fuldstaendigt udbetales i tjenestelandets valuta med den herfor gaeldende justeringskoefficient, er ligebehandlingsprincippet ikke herved blevet tilsidesat. Ligebehandlingsprincippet indebaerer nemlig, at samme situationer behandles ens, men ogsaa, at forskellige situationer behandles forskelligt under hensyntagen til den konstaterede forskel.

Situationen for tjenestemaend, der goer tjeneste i et tredjeland, adskiller sig fra situationen for tjenestemaend, der goer tjeneste i Faellesskabet, bl.a. med hensyn til de udgifter, der skal afholdes i tjenestelandet. For at sikre opretholdelsen af samme koebekraft for alle tjenestemaend, uanset deres tjenestested, maa der i reglerne for udbetaling af vederlag tages hensyn til forskellene mellem de paagaeldende tjenestemaends situation. At anvende en formodning om, at tjenestemaend, der goer tjeneste i et tredjeland, kun kan antages at bruge 80% af deres vederlag i tjenestelandet, mens tjenestemaend, der goer tjeneste i Faellesskabet, formodes at anvende hele deres vederlag i det land, hvor de goer tjeneste, er en forskelsbehandling, der, henset til forskellene mellem de to tjenestemandsgruppers situation, maa anses for rimelig. De tjenestemaend, der goer tjeneste i et tredjeland, skal nemlig i henhold til vedtaegtens bilag X hverken udrede deres boligudgifter eller deres sundhedsudgifter.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend ° karriereforloeb ° vedtaegtens artikel 45, stk. 2 ° systematisk sondring mellem begreberne kategori og tjenestegruppe ° overgang fra sprogtjenesten til kategori A ° udvaelgelsesproeve en betingelse ° forskelsbehandling af tjenestemaend i sprogtjenesten ° foreligger ikke

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 45, stk. 2)

2. Tjenestemaend ° soegsmaal ° retlig interesse ° anbringende om vaesentlige formelle mangler ° administrationens kompetence bundet ° afvisning af et saadant anbringende

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 91)

Sammendrag

1. Vedtaegtens artikel 45, stk. 2, indeholder en grundlaeggende regel, som modsvarer opdelingen af Faellesskabets ansatte i forskellige kategorier, som kraever saerlige kvalifikationer. Det fremgaar klart af forskellige bestemmelser i vedtaegten om tjenestemaendenes karriereforloeb og retsstilling, at disse er baseret paa en systematisk sondring mellem kategori og tjenestegruppe, idet en tjenestegruppe omfatter tjenestemaend, der udfoerer specielle hverv, som kraever saerlige kvalifikationer, hvilket goer det muligt at sikre dem et saerligt karriereforloeb under hensyn til disse saeregenheder. Denne sondring optraeder i artikel 45, stk. 2, hvoraf fremgaar, at overgang fra sprogtjenesten til kategori A kun kan finde sted, saafremt den paagaeldende tjenestemand har bestaaet en udvaelgelsesproeve. Denne bestemmelse levner ikke administrationen nogen skoensmaessig befoejelse til at anvende nogen anden fremgangsmaade.

Det foelger heraf, at den omstaendighed, at det er umuligt for en tjenestemand i sprogtjenesten at blive forflyttet uden udvaelgelsesproeve til en stilling i kategori A, ikke udgoer forskelsbehandling af tjenestemaendene i sprogtjenesten.

2. En tjenestemand har ikke retlig interesse i annullation paa grund af formmangler ved en afgoerelse i et tilfaelde, hvor administrationen ikke kan udoeve et skoen og er forpligtet til at handle som gjort.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tjenestemaend ° pensioner ° pensionsrettigheder optjent inden indtraeden i Faellesskabernes tjeneste ° overfoersel til faellesskabsordningen ° fastsaettelse af en frist i de almindelige gennemfoerelsesbestemmelser for indgivelse af anmodning ° tilladt ° administrativ praksis, som aendrer fristen til en praeklusiv frist ° ulovligt

(Tjenestemandsvedtaegten, bilag VIII, art. 11, stk. 2)

Sammendrag

Administrationen er ikke berettiget til ved anvendelsen af den i artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtaegten hjemlede mulighed for overfoersel af de ved en national organisation optjente pensionsrettigheder til faellesskabsordningen at indfoere strengere betingelser end dem, der er fastsat i de til bestemmelsen vedtagne almindelige gennemfoerelsesbestemmelser. Administrationen er derfor ikke berettiget til at afslaa en anmodning om overfoersel udelukkende under henvisning til en praeklusionsfrist for indgivelse af anmodningen, naar de almindelige gennemfoerelsesbestemmelser kun fastsaetter en almindelig frist herfor, og uden at undersoege, hvorvidt der forelaa aarsager, som var uafhaengige af ansoegerens vilje, og som kunne tjene som undskyldning for den forsinkede indgivelse af anmodningen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend ° placering ° forflyttelse ° overholdelse af stillingernes aekvivalens ° raekkevidde

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 7, stk. 1)

2. Tjenestemaend ° placering ° forflyttelse ° administrationens omsorgspligt ° forening med tjenestens interesse

3. Tjenestemaend ° ansaettelse ° ledig stilling ° besaettelse ved forfremmelse eller forflyttelse ° sammenligning af ansoegernes fortjenester ° seneste bedoemmelse foreligger ikke

Sammendrag

1. Ifoelge vedtaegtens artikel 7, stk. 1, skal ansaettelsesmyndigheden ved udnaevnelse eller forflyttelse ansaette den enkelte tjenestemand i en stilling i hans kategori eller tjenestegruppe, som svarer til hans loenklasse.

I tilfaelde af en aendring af tjenestemandens arbejdsomraader indebaerer reglen om overensstemmelse mellem loenklasse og stilling ikke en sammenligning mellem den paagaeldendes nuvaerende og tidligere arbejdsomraader, men mellem hans nuvaerende arbejdsomraader og den loenklasse, han hierarkisk er indplaceret i.

Foelgelig er vedtaegtens artikel 7, stk. 1, ikke til hinder for en afgoerelse om forflyttelse, der medfoerer tildeling af nye arbejdsomraader, der, selv om de adskiller sig fra dem, som tidligere blev varetaget og af den paagaeldende selv opfattes som en formindskning af kompetence, ikke desto er i overensstemmelse med den stilling, der svarer til hans loenklasse.

2. En aendret placering af en tjenestemand, som i foerste raekke skal vaere begrundet i tjenestens interesse, er ikke et udtryk for, at administrationen har undladt at opfylde sin omsorgspligt over for sine ansatte, naar administrationen inden for graenser, der ikke kan kritiseres, udoever sit vide skoen til at bedoemme de hensyn, som skal tages i henholdsvis tjenestens og den beroerte tjenestemands interesse.

3. At aktmappen for en ansoeger til en ledig stilling ikke indeholder ansoegerens seneste bedoemmelse, kan ikke ulovliggoere afgoerelsen om at afslaa ansoegningen, saafremt administrationen ved sammenligningen af ansoegernes fortjenester havde et tilstraekkeligt grundlag til med rimelighed at kunne traeffe sin afgoerelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tjenestemaend ° ferie ° aarlig ferie ° endelig fratraeden af tjenesten ° kompensation for ikke brugt ferie ° betingelser ° ferie ikke brugt af tjenstlige grunde

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 57; bilag V, art. 4, stk. 1 og 2)

Sammendrag

Det fremgaar klart af artikel 4, stk. 1 og 2, i vedtaegtens bilag V, at en tjenestemand, som ved fratraeden af tjenesten ikke har brugt sin aarlige ferie, uden begraensning har ret til at faa udbetalt en kompensation for hver af de feriedage, han ikke har brugt af tjenstlige grunde. Den eneste betingelse for, at der i henhold til ovennaevnte bestemmelser, sammenholdt med vedtaegtens artikel 57, kan indroemmes en oekonomisk kompensation, der gaar ud over 12 ikke brugte feriedage, er, at kumuleringen af ikke brugte feriedage beror paa tjenstlige grunde.

Administrationen kan derfor ikke begraense antallet af feriedage, der kan ydes kompensation for. Den kan heller ikke stille yderligere betingelser, bl.a. af proceduremaessig art, der kan ophaeve den vedtaegtsmaessige ret til en godtgoerelse for den del af den aarlige ferie, som en tjenestemand af tjenstlige grunde ikke har brugt paa tidspunktet for sin fratraeden af tjenesten. Et ufravigeligt krav om, at der skal fremlaegges en skriftlig erklaering fra den paagaeldendes overordnede om de tjenstlige hensyn, der begrunder afvisningen af en af tjenestemanden indgivet ferieansoegning, kan navnlig ikke anerkendes, idet kravet automatisk forhindrer tjenestemanden i ved alle midler at bevise, at han har kumuleret ferie af tjenstlige grunde.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend ° godtgoerelse af udgifter ° dagpenge ° genstand

(Tjenestemandsvedtaegten, bilag VII, art. 10)

2. Tjenestemaend ° indkaldelsessted ° fastlaeggelse ° fast opholdssted ved indkaldelsen ° begreb ° det sted, til hvilket tjenestemanden har et naturligt tilhoersforhold

(Tjenestemandsvedtaegten, bilag VII, art. 7, stk. 3)

Sammendrag

1. De i artikel 10, stk. 1, i bilag VII til vedtaegten fastsatte dagpenge, som den nyansatte tjenestemand kun har ret til, inden han flytter til sin bopael paa tjenestestedet, har til formaal at kompensere for de omkostninger og ulemper, der er forbundet med at rejse og indrette sig midlertidigt paa tjenestestedet, under ligeledes midlertidig bevarelse af den tidligere bopael.

Dagpenge kan derfor ikke ydes til en tjenestemand, som ikke dokumenterer, at han har haft saadanne omkostninger eller ulemper.

2. Begrebet fast opholdssted ved indkaldelsen, hvortil de af en institution vedtagne almindelige bestemmelser til gennemfoerelse af artikel 7, stk. 3, i bilag VII til vedtaegten henviser med henblik paa fastlaeggelse af en tjenestemands indkaldelsessted, skal, da der ikke i vedtaegten er fastsat nogen definition, forstaas som det sted, hvor den paagaeldende har villet oprette og stabilisere det varige midtpunkt for sine interesser. Herved goer et ophold paa et sted med det ene formaal at studere ikke i sig selv og uden stoette i andre relevante oplysninger det muligt at antage, at vedkommende har haft til hensigt at flytte det varige midtpunkt for sine interesser til dette sted.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tjenestemaend ° forfremmelse ° sammenligning af fortjenester ° fremgangsmaaden ° hensyntagen til bedoemmelsesrapporter ° ufuldstaendig personlig aktmappe ° mangel, der kan medfoere annullation af stedfundne forfremmelser ° betingelser ° annullation som uforholdsmaessig sanktion ° godtgoerelse for den ikke-oekonomiske skade foraarsaget af den tjenstlige fejl

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 26, 43 og 45)

Sammendrag

Det forhold, at den personlige aktmappe for en tjenestemand, der kan komme i betragtning til forfremmelse, er foert fejlagtigt ° uden at tjenestemanden blev forfremmet ° kan kun sanktioneres ved en dom om annullation af de stedfundne forfremmelser, dersom de paagaeldende fejl kan have haft en afgoerende indflydelse paa den omtvistede forfremmelsesprocedure. Dette er tilfaeldet, naar en tjenestemands fortjenester i mangel af en bedoemmelsesrapport er blevet vurderet paa grundlag af et forfremmelsesforslag, der ikke fandtes i hans personlige aktmappe og indeholdt mindre gunstige vurderinger end dem, der fremgik af den bedoemmelse, som senere blev udarbejdet.

Hvis det imidlertid er klart, at annullation af de stedfundne forfremmelser vil vaere en uforholdsmaessig sanktion i forhold til den begaaede fejl, kan Retten dog frifinde sagsoegte for annullationspaastanden, men doemme den sagsoegte institution til at betale en godtgoerelse for den af den paagaeldende lidte ikke-oekonomiske skade som foelge af, at administrationen har begaaet en tjenstlig fejl.