ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 15. december 1999. - Cho Yang Shipping Co. Ltd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Konkurrence - Betaling af en bøde - Bankgaranti - Sag om foreløbige forholdsregler - Uopsættelighed - Foreløbige forholdsregler. - Sag T-191/98 R II.



Samling af Afgørelser 1999 side II-03909



Sammendrag



Nøgleord

1 Særlige rettergangsformer - udsættelse af gennemførelsen - foreløbige forholdsregler - betingelser - uopsættelighed - umiddelbar risiko for alvorligt og uopretteligt tab - begreb

(Art. 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

2 Særlige rettergangsformer - udsættelse af gennemførelsen - udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde, der er blevet pålagt for overtrædelse af konkurrencereglerne, ikke straks inddrives - afvejning af de involverede interesser

(Art. 242 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

1 For at betingelsen for at udsætte gennemførelsen og foreskrive foreløbige forholdsregler på grund af eksistensen af risikoen for et alvorligt og uopretteligt tab for sagsøgeren er opfyldt, er det ikke nødvendigt, at tabets truende nærhed er godtgjort med absolut vished. Det er tilstrækkeligt, navnlig når tabets indtræden afhænger af, at der foreligger en flerhed af faktorer, at det er forudseeligt med en tilstrækkelig grad af sandsynlighed.

2 Med henblik på at fastlægge de nærmere vilkår for udsættelsen af gennemførelsen af en forpligtelse for en virksomhed til at stille en bankgaranti over for Kommissionen som betingelse for, at en bøde, der er pålagt for overtrædelse af konkurrencereglerne, ikke straks inddrives, skal den retsinstans, der behandler sagen om foreløbige forholdsregler, foretage en afvejning af de involverede interesser, navnlig Fællesskabets interesse i at kunne inddrive bøden, såfremt sagsøgeren ikke måtte få medhold i hovedsagen, og, mere generelt, den offentlige interesse, der er forbundet med opretholdelsen af den præventive virkning af de bøder, Kommissionen idømmer.
61998B0081

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 6. december 1999. - Patricia Boyes mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Sagsøgerens død - Boet ikke indtrådt i sagen - Ufornødent at træffe afgørelse. - Sag T-81/98.



Samling af Afgørelser 1999 side II-03501
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 24. november 1999. - André Van Meuter mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Tjenestemænd - Søgsmålsfrister - Virkningen af en ansøgning om fri proces - Afvisning. - Sag T-109/98.



Samling af Afgørelser 1999 side II-03383

side IA-00229

side II-01167



Sammendrag



Nøgleord

1 Tjenestemænd - søgsmål - frister - ufravigelige procesforudsætninger - Fællesskabets retsinstanser undersøger af egen drift

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

2 Retspleje - søgsmålsfrister - præklusion - indgivelse af en ansøgning om fri proces - uden betydning

(EF-statutten for Domstolen, art. 42, stk. 2)

Sammendrag

1 De i vedtægtens artikel 90 og 91 fastsatte betingelser for realitetsbehandling af et søgsmål, navnlig bestemmelserne vedrørende søgsmålsfristen, er ufravigelige procesforskrifter, hvorfor Fællesskabets retsinstanser kan undersøge dem af egen drift.

2 En strikte overholdelse af fællesskabsbestemmelserne vedrørende procesfrister er i overensstemmelse med hensynet til retssikkerheden og nødvendigheden af at undgå enhver forskelsbehandling eller vilkårlighed i retsplejen, hvorfor disse bestemmelser kun kan fraviges, hvis der foreligger ganske særlige omstændigheder, som ikke kunne forudses, eller force majeure som omhandlet i artikel 42, stk. 2, i Domstolens statut.

Indgivelse af en ansøgning om fri proces kan således ikke, uanset sagens omstændigheder, bevirke, at fristen for indgivelse af hovedsagen forlænges eller suspenderes.
61998B0044(02)

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 29. september 1999. - Emesa Sugar (Free Zone) NV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Associeringsordningen for de oversøiske lande og territorier - Afgørelse 91/482/EØF og 97/803/EF - Forordning (EF) nr. 2553/97 - Sag om foreløbige forholdsregler - Forlængelse af foreløbige forholdsregler. - Sag T-44/98 R II.



Samling af Afgørelser 1999 side II-02815
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 29. september 1999. - J.G. Evans m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Annullationssøgsmål - Forsinkelse - Afvisning. - Forenede sager T-148/98 og T-162/98.



Samling af Afgørelser 1999 side II-02837



Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - søgsmålsfrister - ufravigelig karakter - udløb - undskyldelig fejltagelse - begreb

(EKSF-traktaten, art. 33)

2 Retspleje - krav med hensyn til argumentationen - pligt til kun at henvise til forhold, der har en konkret og udførlig karakter

Sammendrag

1 Søgsmålsfristen i annullationssøgsmål er præceptiv og ikke undergivet parternes eller retsinstansernes rådighed, da dens formål er at tilvejebringe klarhed og retssikkerhed og undgå enhver forskelsbehandling og vilkårlighed i retsplejen. En undskyldelig fejltagelse, der kan begrunde en forlængelse af den, omfatter begrebsmæssigt kun situationer, hvor der er tale om usædvanlige omstændigheder, og navnlig tilfælde, hvor den pågældende institution har udvist en adfærd, der enten i sig selv eller i afgørende omfang må antages at kunne fremkalde en vildfarelse hos en borger.

2 En part kan til støtte for sine påstande kun påberåbe sig forhold, der har en så konkret og udførlig karakter, at Retten i al fald kan anse dem for troværdige, og modparten hensigtsmæssigt bestride dem og eventuelt modbevise dem. Med dette krav til argumentationen, der vedrører faktiske oplysninger, som alene er tilgængelige for sagsøgerne, skal det undgås, at Retten træffer afgørelse vedrørende rent teoretiske forhold eller forhold, der er konstrueret alene af hensyn til den konkrete sag.
61998B0145

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 14. september 1999. - ADT Projekt Gesellschaft der Arbeitsgemeinschaft Deutscher Tierzüchter mbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Foranstaltninger med henblik på bevisoptagelse - Fremlæggelse af dokumenter. - Sag T-145/98.



Samling af Afgørelser 1999 side II-02627
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssøgsmål - akter, der kan være genstand for søgsmål - begreb - akter, der fremkalder bindende retsvirkninger - skrivelse fra Kommissionen om afvisning af en anmodning om oplysninger vedrørende visse rentesatser - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 173 (efter ændring nu art. 230 EF))

2 Kommissionen - aktindsigt i Kommissionens dokumenter - afgørelse 94/90 - sondring mellem dokumenter og oplysninger - Kommissionens forpligtelse til at besvare enhver anmodning om oplysninger fra en borger - foreligger ikke

(Kommissionens afgørelse 94/90)

Sammendrag

1 Der foreligger kun retsakter eller beslutninger, der kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål i medfør af traktatens artikel 173 (efter ændring nu artikel 230 EF), når disse retsakter eller beslutninger har retligt bindende virkninger, som kan berøre sagsøgerens interesser gennem en væsentlig ændring af dennes retsstilling. Dette er ikke tilfældet med en skrivelse fra Kommissionen, hvori det afvises at besvare en anmodning om oplysninger vedrørende de rentesatser, som Den Europæiske Investeringsbank har anvendt på lån til finansiering af projekter til økonomisk udvikling af Fransk Polynesien, når de ønskede oplysninger findes i retsakter, som er vedtaget af Rådet og offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Der findes i denne henseende ingen bestemmelser i fællesskabsretten, som forpligter Kommissionen til at besvare en anmodning, som en person i en medlemsstat eller i de oversøiske lande og territorier har fremsat, om identificering af de relevante afsnit i fællesskabslovgivningen.

2 Med henblik på anvendelsen af afgørelse 94/90 om aktindsigt i Kommissionens dokumenter er det nødvendigt at opretholde en sondring mellem begrebet dokument og oplysning. I afgørelsen eller adfærdskodeksen, som er knyttet som bilag hertil, er der ingen bestemmelser, som vedrører retten til adgang til oplysninger, idet aktindsigten alene omfatter dokumenter. Der er dog en enkelt betragtning til afgørelse 94/90, hvori der henvises til den erklæring om retten til adgang til oplysninger, der er indeholdt i slutakten til traktaten om Den Europæiske Union. Denne passus, som ikke forklares yderligere, kan ikke tillægge begrebet »dokument«, som benyttes adskillige gange i afgørelse 94/90, en ny betydning. Det kan derfor ikke udledes af afgørelse 94/90, at retten til aktindsigt i Kommissionens dokumenter indebærer, at Kommissionen skal besvare enhver anmodning om oplysninger fra en borger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssøgsmål - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der berører dem umiddelbart og individuelt - forordning om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 404/93 for så vidt angår ordningen for indførsel af bananer til Fællesskabet - ordning, der gælder for såvel traditionelle erhvervsdrivende som for nye erhvervsdrivende - sag anlagt af traditionelle erhvervsdrivende, der varetager en betydelig del af indførslerne fra samme tredjestat - afvisning

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4 (efter ændring nu art. 230, stk. 4, EF); Rådets forordning nr. 404/93; Kommissionens forordning nr. 2362/98)

Sammendrag

$$Et annullationssøgsmål anlagt af traditionelle importører af bananer, som hører til en koncern i en tredjestat, hvor en væsentlig del af de bananer, der indføres til Fællesskabet, kommer fra, til prøvelse af forordning nr. 2362/98 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 404/93 for så vidt angår ordningen for indførsel til bananer til Fællesskabet, må afvises.

En retsakt mister nemlig ikke sin almengyldighed og dermed sin karakter af forordning, fordi det er muligt mere eller mindre præcist at fastlægge antallet eller endog identiteten af de retssubjekter, som retsakten på et givet tidspunkt finder anvendelse på, når det er ubestridt, at den anvendes på grundlag af objektive, faktiske og retlige omstændigheder, som er fastlagt i retsakten, og som er relevante i forhold til dens formål. Samtlige traditionelle erhvervsdrivende samt de nye erhvervsdrivende, som opfylder de betingelser, der stilles i forordning nr. 2362/98, har ret til at ansøge om licenser til import af bananer med oprindelse i lande, som har fået tildelt en del af toldkontingentet, således at sagsøgerne, der er traditionelle erhvervsdrivende, er berørt af de pågældende bestemmelser på grundlag af objektive omstændigheder, som er fastlagt i forordningen, og som er relevante i forhold til dennes formål.

I øvrigt kan det ikke antages, at sagsøgerne er individuelt berørt af denne forordning, fordi de berøres økonomisk i højere grad af denne retsakt end deres konkurrenter, når den pågældende retsakt ikke rammer dem på grund af visse egenskaber, som er særlige for dem, eller en faktisk situation, som adskiller dem fra enhver anden person.
Artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement bestemmer, at begæringer vedrørende foreløbige forholdsregler skal angive de omstændigheder, der medfører uopsættelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at de begærede forholdsregler umiddelbart forekommer berettigede (fumus boni juris). Disse betingelser er kumulative, således at en begæring om udsættelse af gennemførelsen ikke kan tages til følge, når en af dem ikke er opfyldt. Fællesskabets retsinstanser skal i givet fald ligeledes foretage en afvejning af de omhandlede interesser.

Formålet med en sag om foreløbige forholdsregler er at sikre, at dommen i hovedsagen kan få virkning efter sit indhold. For at denne målsætning kan opfyldes, skal de begærede forholdsregler være uopsættelige, dvs. at det for at undgå et alvorligt og uopretteligt tab for sagsøgeren er nødvendigt at foreskrive dem og tillægge dem retsvirkninger før afgørelsen i hovedsagen.

En eventuel ansættelse af personer, der har bestået en udvælgelsesprøve, kan ikke medføre et uopretteligt tab for personer, som ikke har fået adgang til prøven, og som bestrider udvælgelsesprøvens regelmæssighed. Når en prøve i forbindelse med en generel udvælgelsesprøve med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve annulleres, er de berørtes rettigheder tilstrækkeligt beskyttet, hvis udvælgelseskomiteen og ansættelsesmyndigheden tager deres beslutninger op til fornyet overvejelse og søger en rimelig løsning på sagen, uden at det er nødvendigt at omstøde resultatet af udvælgelsesprøven som helhed eller at annullere de udnævnelser, som er foretaget på grundlag heraf, med henblik på at afveje interesserne hos de ansøgere, der har lidt skade på grund af en ulovlighed i forbindelse med en udvælgelsesprøve, i forhold til de øvrige ansøgeres interesser.

(præmis 25 og 26)

Henvisning til: Domstolen, 25. marts 1999, sag C-65/99P(R), Willeme mod Kommissionen, Sml. I, s. 1857, præmis 62.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab - oekonomisk tab

(EF-traktaten, art. 185 (nu art. 242 EF); Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

$$Spoergsmaalet om, hvorvidt uopsaettelighedsbetingelsen i forbindelse med en begaering om foreloebige forholdsregler er opfyldt, skal vurderes paa baggrund af noedvendigheden af, at der traeffes en foreloebig afgoerelse for at undgaa, at den begaerende part udsaettes for et alvorligt og uopretteligt tab. Denne part skal dokumentere, at vedkommende ikke kan afvente afgoerelsen i hovedsagen uden at blive paafoert en saadan skade.

Et oekonomisk tab kan kun under ganske usaedvanlige omstaendigheder betragtes som en uoprettelig eller blot vanskeligt oprettelig skade, da der senere kan betales oekonomisk erstatning herfor.
Nøgleord



Nøgleord

1 Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - foreloebige forholdsregler - betingelser - »fumus boni juris« - uopsaettelighed - kumulativ karakter

(EF-traktaten, art. 185 og 186 (nu art. 242 EF og 243 EF); Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

2 Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - udsaettelse af gennemfoerelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at boeden ikke straks inddrives - betingelser - ganske saerlige omstaendigheder

(EF-traktaten, art. 185 og 186 (nu art. 242 EF og 243 EF); Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - foreloebige forholdsregler - betingelser - uopsaettelighed - alvorligt og uopretteligt tab, hvis indtraeden kan vaere truende naer - begreb - bevisbyrde

(EF-traktaten, art. 185 og 186 (nu art. 242 EF og 243 EF); Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

$$Spoergsmaalet om, hvorvidt uopsaettelighedsbetingelsen i forbindelse med en begaering om foreloebige forholdsregler er opfyldt, skal vurderes paa baggrund af noedvendigheden af, at der traeffes en foreloebig afgoerelse for at undgaa, at der paafoeres den begaerende part et alvorligt og uopretteligt tab. Det er denne part, som skal dokumentere ikke at kunne afvente afgoerelsen i hovedsagen uden at blive paafoert en saadan skade.

Ved vurderingen af, om det af sagsoegeren paaberaabte tab er alvorligt og uopretteligt og derfor begrunder, at gennemfoerelsen af en beslutning undtagelsesvis udsaettes, maa Faellesskabets retsinstanser have saadanne konkrete oplysninger, at de kan vurdere, hvilke praecise virkninger det formodes at ville have, saafremt de begaerede forholdsregler ikke anordnes. Det er dog ikke noedvendigt, at tabets truende naerhed skal vaere godtgjort med absolut vished; det er tilstraekkeligt, navnlig naar tabets indtraeden afhaenger af, at der foreligger en flerhed af faktorer, at det er forudseeligt med en tilstraekkelig grad af sandsynlighed.
I forbindelse med denne samlede vurdering råder Fællesskabets retsinstanser i sager om foreløbige forholdsregler over et vidt skøn ved afgørelsen af, hvorledes disse forskellige betingelser skal efterprøves. Dette skøn skal udøves under hensyn til den konkrete sags særegenheder.

I artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement bestemmes det, at en begæring om foreløbige forholdsregler skal angive de omstændigheder, der medfører uopsættelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at den begærede foreløbige forholdsregel umiddelbart (fumus boni juris) forekommer berettiget. Disse betingelser er kumulative, således at en begæring om udsættelse af gennemførelsen skal forkastes, når en af betingelserne ikke er opfyldt.

Formålet med en sag om foreløbige forholdsregler er at sikre virkningen af dommen vedrørende sagens realitet. For at denne målsætning kan opfyldes, skal de begærede forholdsregler være uopsættelige, dvs. at det for at undgå et alvorligt og uopretteligt tab for sagsøgeren er nødvendigt at foreskrive dem og tillægge dem retsvirkninger før afgørelsen i hovedsagen.

En ansøger, der har lidt skade på grund af en ulovlighed i forbindelse med en udvælgelsesprøve, kan ikke påføres et uopretteligt tab som følge af, at prøverne i forbindelse med en almindelig udvælgelsesprøve fortsættes. Når en prøve annulleres i forbindelse med en almindelig udvælgelsesprøve med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve, er en sagsøgers rettigheder nemlig tilstrækkeligt beskyttet, hvis udvælgelseskomiteen og ansættelsesmyndigheden tager deres beslutninger op til fornyet overvejelse og søger en rimelig løsning på sagen, uden at det er nødvendigt at omstøde resultatet af udvælgelsesprøven som helhed eller at annullere de udnævnelser, som er foretaget på grundlag heraf, for at tage hensyn til nødvendigheden af at forene interesserne hos de ansøgere, der har lidt skade, og de øvrige ansøgeres interesser.

(præmis 29 og 30)

Henvisning til: Domstolen, 6. juli 1993, sag C-242/90P, Kommissionen mod Albani m.fl., Sml. I, s. 3839, præmis 13 og 14; Domstolen, 25. marts 1999, sag C-65/99 P(R), Willeme mod Kommissionen, Sml. I, s. 1857, præmis 62.
Det bestemmes i artikel Ļ04, stk. 1, i Rettens procesreglementet, at en begæring om udsættelse af gennemførelsen kun kan antages til realitetsbehandling, hvis den, der fremsætter begæringen, har anlagt sag til prøvelse af den anfægtede retsakt ved Retten. I artikel 104, stk. 2, er det fastsat, at en sådan begæring skal angive de omstændigheder, der medfører uopsættelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at den begærede foreløbige forholdsregel umiddelbart forekommer berettiget (fumus boni juris). Den begærede foranstaltning skal endvidere være foreløbig, dvs. ikke foregribe retlige eller faktiske tvistepunkter og ikke på forhånd ophæve virkningerne af den afgørelse, der senere skal træffes i hovedsagen. Disse betingelser er kumulative, således at en begæring om udsættelse af gennemførelsen skal afvises, når en af dem ikke er opfyldt.

(præmis Ì6 og 17)

Henvisning til: Domstolen, 19. juli 1995, sag C-149/95 P(R), Kommissionen mod Atlantic Container Line m.fl., Sml. I, s. 2165, præmis 22; Retten, 10. februar 1999, sag T-211/98 R, Willeme mod Kommissionen, Sml. Pers. II, s. 57, præmis 18.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Saerlige rettergangsformer - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - hovedsagen kan antages til realitetsbehandling - ingen betydning - graenser

(EF-traktaten, art. 185 og 186 (nu art. 242 EF og 243 EF); Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

2 Tjenestemaend - klage og soegsmaal - klage- og soegsmaalsadgang - personer, der goer krav paa status som tjenestemaend eller midlertidigt ansatte, og som ikke er lokalt ansatte - person, der ikke udtrykkeligt er omfattet af en beslutning, der goer det muligt at udnaevne tjenestemaend ved en fravigelse af vedtaegten

(EF-traktaten, art. 179 (nu art. 236 EF); tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91)

3 Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - foreloebige forholdsregler - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab

(EF-traktaten, art, 185 og 186 (nu art. 242 EF og 243 EF); Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1 og 2)

Sammendrag

1 Spoergsmaalet om, hvorvidt hovedsagen kan antages til realitetsbehandling, maa i princippet ikke behandles under behandlingen af en sag om foreloebige forholdsregler, men skal udskydes til behandlingen af hovedsagen, undtagen hvis det er aabenbart, at denne maa afvises. Saafremt der under behandlingen af sagen om foreloebige forholdsregler tages stilling til, om hovedsagen kan antages til realitetsbehandling - hvor dette ikke umiddelbart er helt udelukket - vil det vaere ensbetydende med at foregribe afgoerelsen vedroerende sagens realitet.

2 Traktatens artikel 179 (nu artikel 236 EF), som giver Faellesskabets retsinstanser kompetence til at afgoere alle tvister mellem Faellesskabet og dets ansatte med de begraensninger og paa de betingelser, der er fastsat i vedtaegten, eller som fremgaar af de ansaettelsesvilkaar, der gaelder for dets oevrige ansatte, skal forstaas saaledes, at denne bestemmelse alene finder anvendelse paa tjenestemaend og paa andre ansatte end lokalt ansatte, samt paa personer, der mener at have krav paa en saadan status. Vedtaegtens artikel 90 og 91 om klage- og soegsmaalsadgang omfatter ikke blot de tjenestemaend, der goer tjeneste, men ogsaa ansoegere til en stilling eller deltagere i en generel udvaelgelsesproeve.

Naar en raadsbeslutning ved fravigelse af vedtaegten giver ansaettelsesmyndigheden mulighed for at udnaevne en persongruppe, der udtrykkeligt er naevnt, til tjenestemaend paa proeve, kan en person, som ikke hoerer til denne gruppe, ikke anses for ansoeger til en stilling inden for Faellesskaberne.

3 Hvorvidt uopsaettelighedsbetingelsen i forbindelse med en begaering om foreloebige forholdsregler er opfyldt, skal vurderes ud fra noedvendigheden af at traeffe en foreloebig afgoerelse med henblik paa at undgaa en alvorlig og uoprettelig skade for den part, som begaerer den foreloebige forholdsregel.

Det paahviler den part, som begaerer den foreloebige forholdsregel, at bevise, at vedkommende ikke kan afvente afgoerelsen i hovedsagen uden at lide et tab, som har alvorlige og uoprettelige foelger.
KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT

1. juni 1999

Sag T-93/99 R

Beatrice Bonaiti Brighina

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Særlige rettergangsformer — uopsættelighed — foreligger ikke«

Fuldstændig gengivelse på italiensk II-569

Angående:

Påstand dels om udsættelse af gennemførelsen af de akter, der er til hinder for overførsel af en del af sagsøgerens vederlag til den boligopsparingskonto, som er åbnet i hendes navn i et pengeinstitut i Frankrig, dels om, at der samtidig meddeles tilladelse til øjeblikkelig overførsel af de beløb, der burde have været overført eller i nærmeste fremtid skulle overføres.

Udfald:

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

Sammendrag

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelsen – foreløbige forholdsregler – betingelser – alvorligt og uopretteligt tab – bevisbyrde – rent økonomisk tab

(Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1 og 2)

Spørgsmålet om, hvorvidt en foreløbig forholdsregel er uopsættelig, skal vurderes ud fra, om det er nødvendigt at træffe en foreløbig afgørelse for at undgå, at den part, der har indgivet begæringen, lider et alvorligt og uopretteligt tab. Det påhviler den, der indgiver begæringen om, at der anordnes en foreløbig forholdsregel, at godtgøre, at det vil påføre vedkommende et væsentligt og uopretteligt tab, såfremt man afventer afgørelsen i hovedsagen. Et rent økonomisk tab kan principielt ikke antages at være uopretteligt eller blot vanskeligt at oprette, såfremt tabet kan dækkes ved en senere økonomisk erstatning.

(præmis 16 og 17)

Henvisning til: Retten, 30. november 1993, sag T-549/93 R, D. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1347, præmis 45; Retten, 10. februar 1999, sag T-211/98 R, Willeme mod Kommissionen, Sml. Pers. II, s. 57, præmis 37; Retten, 26. februar 1999, sag T-203/98 R, Tzikis mod Kommissionen, Sml. Pers. II, s. 167, præmis 49 og 50.