For det første fremgår det af artikel 108, stk. 2, litra c), stk. 4, litra c), og stk. 5, samt artiklerne 111, 112 og 113, at projekterne (idet der må sondres skarpt mellem selve projekterne og gennemførelsesforanstaltninger til disse) forberedes af AVS-staterne. Endvidere fremgår det, at forundersøgelsen sker i snævert samarbejde mellem den pågældende AVS-stat og Fællesskabet. Endelig fremgår det, at det er Fællesskabet alene, der har ansvaret for at forberede og træffe finansieringsafgørelser om projekter og programmer (artiklerne 108, stk. 5, og 113). Den finansieringsaftale, jfr. Lomé-konventionens artikel 115, der er af betydning for denne sag, er vedlagt som bilag I til Kommissionens begæring. Det fremgår af aftalens bilag I blandt andet, at udbudene skal ske i overensstemmelse med de almindelige betingelser, der er indeholdt i aftalens bilag III. Blandt disse almindelige betingelser optræder blandt andet et forbud mod forskelsbehandling i forbindelse med udbudene (artikel VI) og nogle regler om bilæggelse af tvister (artikel XV). Det fremgår for det første af disse regler om bilæggelse af tvister, at den pågældende AVS-stat i tilfælde af et kompensationskrav fra en virksomhed kun kan lade EUF hæfte for betalingen i forbindelse med løsningen af en eventuel tvist herom, såfremt Kommissionen har givet forhåndsgodkendelse af en sådan løsning. Om denne problematik henviser jeg til det lignende spørgsmål, som jeg undersøgte i mit forslag til afgørelse af 10. april 1984 i Murri-sagen (sag 33/82). Den omhandlede bestemmelse har ikke desto mindre en indirekte betydning for den foreliggende sag, for så vidt der her udtrykkeligt er tale om en forhåndsgodkendelse fra Kommissionen. Med hensyn til spørgsmålet om, hvilke andre retsmidler sagsøgeren i det foreliggende tilfælde måtte have med henblik på løsningen af tvisten, har følgende bestemmelse i artikel XV i de almindelige betingelser en mere direkte betydning: »Med henblik på en gennemførelse af artikel 132 i den anden Lomé-konvention og bilag XIII til denne indføjer AVS-staten i kontrakter, der finansieres af fonden, en bestemmelse med følgende ordlyd: ’som en midlertidig foranstaltning, indtil ikrafttrædelsen af de særlige voldgiftsregler vedrørende offentlige kontrakter finansieret af Den europæiske Udviklingsfond, afgøres alle tvister definitivt i henhold til Det internationale Handelskammers regler for forlig og voldgift’«

Som det i det følgende vil fremgå, indeholder konventionens artikel 132 en lignende uklarhed med hensyn til, om den også vedrører tvister, der opstår under proceduren i forbindelse med indgåelsen af kontrakten, eller om den kun vedrører tvister i forbindelse med gennemførelsen af en senere indgået aftale om kontraktens udførelse. Derimod er de almindelige kontraktsbetingelser i forbindelse med det omhandlede projekt helt entydige på dette punkt (stævningens bilag 4). Af en henvisning til artikel 24 i de nævnte betingelser fremgår det utvetydigt af artikel XXIV, at voldgiftsproceduren kun kan finde anvendelse på tvister, der opstår i forbindelse med udførelsen af kontrakten (»where disagreement arises in the course of performance of the contract«), og således ikke på tvister, der opstår i forbindelse med den procedure, der går forud for indgåelsen af kontrakten. Det fremgår således allerede af denne artikel klart, at den alternative klageadgang i form af voldgift, der består ifølge Kommissionen, i virkeligheden ikke står åben for sagsøgeren.