ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rettens kendelse (Anden Afdeling) af 21. juni 2012 – Hamas mod Rådet

(Sag T-531/11)

»Annullationssøgsmål — restriktive foranstaltninger med henblik på at bekæmpe terrorisme — litispendens«

1. Retslig procedure — litispendensindsigelse — samme parter, sagsgenstand og anbringender i to sager — afvisning af sidst anlagte sag (jf. præmis 15)

2. Retslig procedure — påstande i stævningen — ændring under sagen — svarer til at anlægge sag ved indlevering af stævning (jf. præmis 16)

Angående

Oprindeligt søgsmål med påstand om annullation af dels Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 687/2011 af 18. juli 2011 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 610/2010 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 83/2011 (EUT L 188, s. 2), dels Rådets afgørelse 2011/430/FUSP af 18. juli 2011 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme (EUT L 188, s. 47), for så vidt som navnet på den sagsøgende organisation er bibeholdt på listen over de personer, grupper og enheder, der er omfattet af den i forbindelse med bekæmpelsen af terrorisme foreskrevne indefrysning af midler og økonomiske ressourcer.

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Det er ufornødent at træffe afgørelse om Europa-Kommissionens begæring om intervention.
4.

Ansvar uden for kontraktforhold — betingelser — generel retsakt, der indebærer beslutninger vedrørende økonomisk politik — tilstrækkeligt kvalificeret krænkelse af en højere retsregel, der tillægger borgerne rettigheder — krav om, at EU-lovgiver åbenbart og groft har overskredet grænserne for sin vide skønsbeføjelse — Kommissionens lovforslag på det pågældende område fremlagt for sent — ansvar ikke ifaldet (art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 41 og 42)
2.

Annullationssøgsmål — akter, der kan være genstand for søgsmål — retsakter, der tilsigter at skabe retsvirkninger — begreb — midlertidigt instrument til finansiering af aktioner ved Unionens nye ydre grænser med henblik på gennemførelse af Schengenreglerne og kontrollen ved grænserne (Schengenfaciliteten) — Kommissionens debetnota til inddrivelse af uretmæssigt anvendte midler efter Kommissionens endelige rapport vedrørende afslutningen af regnskaberne for Schengenfaciliteten vedrørende den støtte, der var blevet udbetalt til Ungarn for perioden fra 2004 til 2006 — debetnota er blot en retsakt, der gennemfører en tidligere afgørelse, eftersom tilbagebetalingsforpligtelsen ikke opstod på tidspunktet for udstedelsen af debetnotaen, men på tidspunktet for vedtagelsen af den endelige rapport — anfægtelig retsakt — foreligger ikke — afvisning (tiltrædelsesakten af 2003, art. 35) (jf. præmis 33, 34, 40-42 og 60)
Rettens kendelse (Første Afdeling) af 14. juni 2012 – Technion og Technion Research & Development Foundation mod Kommissionen

(Sag T-546/11)

»Annullationssøgsmål — sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration — skrivelse, der bekræfter konklusionerne i en revisionsrapport, og som informerer om procedurens videre forløb — akter, som ikke kan adskilles fra kontrakten — afvisning«

1. Retslig procedure — hjemmelen for et søgsmål — valg, der tilkommer sagsøgeren og ikke Unionens retsinstanser (jf. præmis 30)

2. Annullationssøgsmål — søgsmål, som reelt vedrører en tvist af kontraktmæssig karakter — søgsmål rettet mod en institutions skrivelse, der ikke kan adskilles fra kontraktforholdet mellem institutionen og sagsøgeren — Unionens retsinstanser ikke kompetent — afvisning (art. 263 TEUF) (jf. præmis 32-34 og 50)

3. Annullationssøgsmål — søgsmål, som reelt vedrører en tvist af kontraktmæssig karakter — omkvalificering af søgsmålet — betingelser — sagsøgeren ikke udtrykkeligt anmodet om kvalificering af søgsmålet — søgsmålet ikke støttet på noget anbringende, som vedrører tilsidesættelse af de bestemmelser, der finder anvendelse på det omhandlede kontaktindhold — forbud mod konvertering (art. 263 TEUF og 272 TEUF) (jf. præmis 58 og 59)

Angående

Påstand om annullation af den afgørelse, der angiveligt er indeholdt i Kommissionens afgørelse af 2. august 2011, der bekræfter konklusionerne i en revisionsrapport vedrørende de omkostningsregnskaber, som Technion – Israel Institute of Technology, har indberettet for så vidt angår fire kontrakter, der er indgået inden for rammerne af EU’s sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum og til innovation (2002-2006), og som informerer om procedurens videre forløb.

Konklusion

1) Sagen afvises.
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 13. juni 2012 – Morison Menon Chartered Accountants m.fl. mod Rådet

(Sag T-656/11 R II)

»Særlige rettergangsformer — ufornødent at træffe afgørelse«

Særlige rettergangsformer — udsættelse af gennemførelse — begæring, der vedrører en afgørelse, der er blevet ændret under sagen — begæringen har mistet sin genstand — ufornødent at træffe afgørelse (art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 7 og 8)

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af dels Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1245/2011 af 1. december 2011 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 319, s. 11) og Rådets afgørelse 2011/783/FUSP af 1. december 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 319, s. 71), for så vidt som en enhed benævnt »Morison Menon Chartered Accountant« er opført på listen over personer og enheder, hvis midler og økonomiske ressourcer indefryses.

Konklusion

1) Det er ufornødent at træffe afgørelse om begæringen om foreløbige forholdsregler.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse

Nøgleord Annullationssøgsmål – retlig interesse – nødvendigheden af en eksisterende og faktisk interesse – sag til prøvelse af forordninger om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien – sagsøger, der hverken er adressat for de anfægtede retsakter eller individuelt og/eller umiddelbart berørt heraf – afvisning (art. 263, stk. 4, TEUF) (jf. præmis 14-18) Sagens genstand Angående Påstand om annullation af Rådets afgørelse 2011/273/FUSP af 9. maj 2011 om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT L 121, s. 11), af Rådets forordning (EU) nr. 442/2011 af 9. maj 2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT L 121, s. 1), af Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/515/FUSP af 23. august 2011 om gennemførelse af afgørelse 2011/273 og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 843/2011 af 23. august 2011 om gennemførelse af forordning nr. 442/2011 (EUT L 218, s. 1). Afgørelse Konklusion 1) Sagen afvises. 2) Nizar Assaad bærer sine egne omkostninger og betaler Rådets omkostninger.

Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 24. maj 2012 – Assaad mod Rådet

(Sag T-550/11)

»Annullationssøgsmål — fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Syrien — liste over de personer og enheder, hvorpå indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer finder anvendelse — manglende søgsmålsinteresse«

Annullationssøgsmål — retlig interesse — nødvendigheden af en eksisterende og faktisk interesse — sag til prøvelse af forordninger om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien — sagsøger, der hverken er adressat for de anfægtede retsakter eller individuelt og/eller umiddelbart berørt heraf — afvisning (art. 263, stk. 4, TEUF) (jf. præmis 14-18)

Angående

Påstand om annullation af Rådets afgørelse 2011/273/FUSP af 9. maj 2011 om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT L 121, s. 11), af Rådets forordning (EU) nr. 442/2011 af 9. maj 2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT L 121, s. 1), af Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/515/FUSP af 23. august 2011 om gennemførelse af afgørelse 2011/273 og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 843/2011 af 23. august 2011 om gennemførelse af forordning nr. 442/2011 (EUT L 218, s. 1).

Konklusion

1) Sagen afvises.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – afslag på ansøgningen – mulighed for at fremsætte en ny begæring – betingelse – nye faktiske omstændigheder – foreligger ikke – afvisning (art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 109) (jf. præmis 9, 10, 12, 14 og 15)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – fumus boni juris – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – kumulativ karakter – konsekvenser i forbindelse med behandlingen af en ny begæring om foreløbige forholdsregler (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2, og art. 109) (jf. præmis 14)

Sagens genstand

Angående

Begæring om foreløbige forholdsregler, i det væsentlige begæring om udsættelse af gennemførelsen af de restriktive foranstaltninger, som Rådet har indført over for Syrien, for så vidt som disse foranstaltninger omhandler sagsøgeren.

Afgørelse

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
I henhold til artikel 40, stk. 3, i statutten for Domstolen kan de stater, som er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), bortset fra medlemsstaterne og Den Europæiske Frihandelssammenslutnings tilsynsmyndighed (EFTA-Tilsynsmyndigheden), med forbehold af bestemmelsens stk. 2 indtræde i retstvister, der er indbragt for Retten, når disse tvister vedrører et af aftalens anvendelsesområder. I overensstemmelse med bestemmelsens stk. 2 kan fysiske eller juridiske personer, herunder EFTA-Tilsynsmyndigheden, indtræde i retstvister, der er indbragt for Retten, hvis de kan godtgøre, at de har en berettiget interesse i retstvistens afgørelse, bortset fra sager mellem medlemsstater, mellem Den Europæiske Unions institutioner eller mellem sidstnævnte og medlemsstaterne.

I øvrigt præciseres det i statuttens artikel 40, stk. 3, under hvilke omstændigheder – bortset fra dem, der er udelukket efter bestemmelsens stk. 2 – de stater, som er parter i EØS-aftalen, bortset fra medlemsstaterne og EFTA-Tilsynsmyndigheden, kan forventes at have en interesse i sagens afgørelse, nemlig når tvisten vedrører et af aftalens anvendelsesområder. EFTA-Tilsynsmyndigheden har en interesse i at intervenere i en sag, som bl.a. vedrører fortolkning af forordning nr. 1/2003, af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.

(jf. præmis 6, 7 og 9-12)
2.

EU-ret — direkte virkning — nationale afgifter, der er uforenelige med EU-retten — tilbagebetaling — betingelser — anvendelse af national ret — forældelsesfrist — lovlig — betingelser — overholdelse af princippet om EU-rettens effektivitet — overholdelse af princippet om, at betingelserne for at anlægge sag med påstand om tilbagebetaling og de betingelser, der gælder for tilsvarende klager på grundlag af national ret, skal være ækvivalente (jf. præmis 32-36)
3.

Institutionernes retsakter — begrundelse — forpligtelse — rækkevidde — beslutning i forbindelse med proceduren for indgåelse af en offentlig kontrakt om ikke at antage et bud — øjeblikkelig meddelelse af grundene til, at den afviste bydendes bud er blevet afvist, og afgivelse efter anmodning af supplerende oplysninger om årsagen til afvisningen (art. 296 TEUF; Rådets forordning nr. 1605/2002, art. 100, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 2342/2002, art. 149, stk. 3) (jf. præmis 21-25)
Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 9. juli 2012 – Pigui mod Kommissionen

(Sag T-382/11)

»Passivitetssøgsmål — stillingtagen — anmodning om pålæg — åbenbart afvisningsgrundlag«

1. Passivitetssøgsmål — passivitetens ophør før sagens anlæg — afvisning — stillingtagen, der ikke tilfredsstiller sagsøgeren — ingen betydning (art. 265 TEUF) (jf. præmis 17)

2. Uddannelse, erhvervsuddannelse, ungdom og sport — handlingsprogram for livslang læring — Jean Monnet-underprogrammet — tildeling af driftstilskud til bestemte institutioner — Kommissionens forpligtelse til at sikre beskyttelsen af Unionens finansielle interesser — rækkevidde — grænser (Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1720/2006, art. 4, art. 6, stk. 1 og 3, og art. 15, stk. 1, samt bilaget, punkt 14, stk. 6 og 7) (jf. præmis 21-24)

3. Passivitetssøgsmål — Unionens retsinstansers kompetence — påbud rettet til en institution — ulovlighed (art. 265 TEUF) (jf. præmis 29)

Angående

Passivitetssøgsmål med påstand om at det fastslås, at Kommissionen uretmæssigt har undladt at tage stilling til sagsøgerens anmodning om i overensstemmelse med artikel 4 og 15 i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1720/2006/EF af 15. november 2006 om et handlingsprogram for livslang læring (EUT L 327, s. 45) dels at indlede en undersøgelse af online-masteruddannelsen organiseret af det Europæiske Online Akademi (EOA), stiftet af Det Internationale Center for Europæisk Uddannelse (CIFE) i samarbejde med Jean Monnet-professoratet ved Universitetet i Köln (Tyskland), dels at træffe alle de foranstaltninger, der er fastsat i ovennævnte afgørelses artikel 6, med henblik på at forhindre, at de begåede retsstridige handlinger gentager sig, dernæst at genoprette den situation, som de personer, eller i det mindste sagsøgeren, der har lidt et tab på grund af disse uretmæssigheder, oprindeligt befandt sig i, og endelig at standse finansieringen af denne masteruddannelse, såfremt de generelle principper vedrørende menneskerettighederne, som der er henvist til i afgørelsens artikel 1, stk. 3, litra i), såvel som de relevante principper i EU-retten ikke overholdes.

Konklusion

1) Sagen afvises.
1.

Annullationssøgsmål — frister — begyndelsestidspunkt — dato for offentliggørelse eller forkyndelse — dato for erhvervelse af kendskab til retsakten — søgsmålet anlagt for sent — tidspunktet for fristens påbegyndelse bestridt — bevisbyrden påhvilende sagsøgeren (art. 263, stk. 6, TEUF; Rettens procesreglement, art. 101 og art. 102, stk. 2) (jf. præmis 13, 14, 19, 49, 51 og 52)
Rettens kendelse (Ottende Afdeling) af 18. december 2012 – Ungarn mod Kommissionen

(Sag T-320/11)

»Annullationssøgsmål — søgsmålsfrist — begyndelsestidspunkt — for sent anlagt søgsmål — afvisning«

Annullationssøgsmål — frister — præceptiv karakter — begyndelsestidspunkt — anmeldelse — retsakt offentliggjort og meddelt samme dag — ingen betydning (art. 263, stk. 6, TEUF) (jf. præmis 15-19, 21, 23 og 24)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2011/192/EU af 28. marts 2011 om udelukkelse af visse udgifter afholdt af Ungarn under programmet for støtte til førtiltrædelsesforanstaltninger for landbruget og udvikling af landdistrikterne (Sapard) i 2004 fra EU-finansiering (EUT L 81, s. 14)

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Ungarn betaler sagens omkostninger.

Rettens kendelse (Ottende Afdeling) af 18. december 2012 – Ungarn mod Kommissionen

(Sag T-320/11)

»Annullationssøgsmål — søgsmålsfrist — begyndelsestidspunkt — for sent anlagt søgsmål — afvisning«

Annullationssøgsmål — frister — præceptiv karakter — begyndelsestidspunkt — anmeldelse — retsakt offentliggjort og meddelt samme dag — ingen betydning (art. 263, stk. 6, TEUF) (jf. præmis 15-19, 21, 23 og 24)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2011/192/EU af 28. marts 2011 om udelukkelse af visse udgifter afholdt af Ungarn under programmet for støtte til førtiltrædelsesforanstaltninger for landbruget og udvikling af landdistrikterne (Sapard) i 2004 fra EU-finansiering (EUT L 81, s. 14)

Konklusion

1) Sagen afvises.
Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 27. november 2012 – H-Holding mod Parlamentet

(Sag T-672/11)

»Passivitetssøgsmål — erstatningssøgsmål — åbenbart, at sagen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ubegrundet«

1. Passivitetssøgsmål — opfordring til institutionen — foreligger ikke — afvisning (art. 265 TEUF) (jf. præmis 12-14)

2. Traktatbrudssøgsmål — søgsmålsret forbeholdt Kommissionen og medlemsstaterne (art. 258 TEUF og 259 TEUF) (jf. præmis 15)

3. Passivitetssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — betingelser for antagelse til realitetsbehandling (art. 265, stk. 3, TEUF) (jf. præmis 16-18)

4. Ansvar uden for kontraktforhold — betingelser — ulovlighed — foreligger ikke — afvisning (jf. præmis 19)

Angående

Påstand om, at det fastslås, at Parlamentet uretmæssigt har undladt at indlede en traktatbrudsprocedure mod Den Tjekkiske Republik og at anmode Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) om at indlede en undersøgelse af et tjekkisk politisk parti som følge af dets andragende af 24. august 2011, dels påstand om erstatning for den skade, sagsøgeren har lidt som følge af Parlamentets angivelige passivitet.

Konklusion

1) Europa-Parlamentet frifindes.

2) H-Holding AG betaler sagens omkostninger.

Rettens kendelse (Sjette Afdeling) af 27. november 2012 – H-Holding mod Parlamentet

(Sag T-672/11)

»Passivitetssøgsmål — erstatningssøgsmål — åbenbart, at sagen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ubegrundet«

1. Passivitetssøgsmål — opfordring til institutionen — foreligger ikke — afvisning (art. 265 TEUF) (jf. præmis 12-14)

2. Traktatbrudssøgsmål — søgsmålsret forbeholdt Kommissionen og medlemsstaterne (art. 258 TEUF og 259 TEUF) (jf. præmis 15)

3. Passivitetssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — betingelser for antagelse til realitetsbehandling (art. 265, stk. 3, TEUF) (jf. præmis 16-18)

4. Ansvar uden for kontraktforhold — betingelser — ulovlighed — foreligger ikke — afvisning (jf. præmis 19)

Angående

Påstand om, at det fastslås, at Parlamentet uretmæssigt har undladt at indlede en traktatbrudsprocedure mod Den Tjekkiske Republik og at anmode Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) om at indlede en undersøgelse af et tjekkisk politisk parti som følge af dets andragende af 24. august 2011, dels påstand om erstatning for den skade, sagsøgeren har lidt som følge af Parlamentets angivelige passivitet.

Konklusion

1) Europa-Parlamentet frifindes.
2.

Erstatningssøgsmål — forældelsesfrist — begyndelsestidspunkt — ansvar for en individuel retsakt — tidspunkt, hvor retsaktens skadevirkninger indtræder — tidspunktet for kendskab til at den adfærd, der lægges til last, er ulovlig — ikke relevant — sammenhængen mellem erstatningssøgsmålet og annullationssøgsmålet (art. 263 TEUF og 340, stk. 2, TEUF; statutten for Domstolen, art. 46 og art. 53, stk. 1)
Rettens kendelse (Tredje Afdeling) af 24. oktober 2012 – Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen

(Sag T-442/11)

»Annullationssøgsmål — retsakt, der ikke kan gøres til genstand for søgsmål — delvis bekræftende, delvis oplysende retsakt — afvisning — erstatningssøgsmål — manglende identifikation af den kritiserede adfærd eller opgørelse af det påståede tab — afvisning — erstatningssøgsmål — manglende bevis for tabet — sagen åbenbart ugrundet«

1. Annullationssøgsmål — akter, der kan være genstand for søgsmål — begreb — akter, der fremkalder bindende retsvirkninger — retsakt, der har rent oplysende karakter — ikke omfattet (art. 263 TEUF) (jf. præmis 60-64)

2. Annullationssøgsmål — søgsmål anlagt til prøvelse af en afgørelse, der bekræfter en ikke rettidigt anfægtet afgørelse — afvisning — begrebet bekræftende afgørelse — beslutning vedtaget efter afslutningen af en fornyet undersøgelse af den tidligere beslutning og på grundlag af nye omstændigheder — ikke omfattet — klage til Den Europæiske Ombudsmand — der foreligger ikke væsentlige nye omstændigheder og fornyet undersøgelse af beslutningen (art. 263 TEUF) (jf. præmis 66-68, 85, 87, 89 og 90)

3. Annullationssøgsmål — frister — begyndelsestidspunkt — retsakt, der hverken er offentliggjort eller meddelt sagsøgeren — præcist kendskab til indholdet og begrundelsen — pligt til at anmode om oplysning om retsaktens fulde ordlyd inden for en rimelig frist efter opnåelse af kendskab til dens eksistens (art. 263 TEUF) (jf. præmis 79)

4. Retslig procedure — stævning — formkrav — fastlæggelse af søgsmålets genstand — kort fremstilling af søgsmålsgrundene — stævningen ikke tilstrækkelig klar og præcis — afvisning [Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c), og art. 48, stk. 2] (præmis 92, 96 og 99-101)

5. Ansvar uden for kontraktforhold — betingelser — skade — årsagsforbindelse — bevisbyrde — påstand om erstatning uden præcisering af det tab, der hævdes at være lidt, og årsagsforbindelsen mellem dette tab og den adfærd, som fællesskabsinstitutionen hævdes at have udvist — betingelserne herfor ikke opfyldt (art. 340 TEUF) (jf. præmis 102-104, 107, 108, 111, 119, 120, 123 og 125)

6. Annullationssøgsmål — Unionens retsinstansers kompetence — påstand om, at en institution meddeles et påbud — afvisning (art. 263 TEUF) (jf. præmis 146)

Angående

For det første påstand om annullation af Kommissionens skrivelse af 27. maj 2011, for det andet påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale erstatning, og for det tredje påstand om, at samme institution tilpligtes at offentliggøre en meddelelse.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 11. maj 2011 – Cahier m.fl. mod Rådet og Kommissionen

(Sag T-195/11 R)

»Særlige rettergangsformer – ansvar uden for kontrakt – begæring om foreløbige forholdsregler – delvis afvisning – manglende uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – anlæggelse af søgsmål til prøvelse af den retsakt, der er genstand for begæringen om udsættelse af gennemførelse – begæring om udsættelse af gennemførelsen af en bestemmelse i en forordning – hovedsøgsmål begrænset til et erstatningssøgsmål – afvisning (art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1) (jf. præmis 13)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – økonomisk tab – begæring om foreløbige forholdsregler fremsat af flere sagsøgere – bevisbyrde (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 15-20)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – alvorlig og uoprettelig skade – påstået skade, som skyldes retsakter, der pålægger økonomiske forpligtelser på nationalt plan – nationale retsmidler – indvirkning (art. 278 TEUF og 279 TEUF) (jf. præmis 21 og 22)

Angående

Begæring om foreløbige forholdsregler og om udsættelse af gennemførelsen af artikel 28 i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin (EFT L 179, s. 1), som fortsat er gældende i medfør af artikel 128, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 af 29. april 2008 om den fælles markedsordning for vin, om ændring af forordning (EF) nr. 1493/1999, (EF) nr. 1782/2003, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 3/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2392/86 og (EF) nr. 1493/1999 (EUT L 148, s. 1).

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.