ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 21. marts 1997. - Camar SRL mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Fælles markedsordning - Bananer - Begæring om foreløbige forholdsregler - Begæring om udstedelse af importlicenser. - Sag T-79/96 R.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00403



Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - ansoegning om udstedelse af importlicenser for bananer som en fravigelse af det for det loebende produktionsaar fastsatte toldkontingent - noedvendigheden af at tage hensyn til de graenser, der er fastsat i forordning nr. 404/93 - afslag paa ansoegning fra en importoer af bananer fra Somalia, der anses for at vaere i stand til at genoptage sin traditionelle indfoersel

(Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2; Raadets forordning nr. 404/93, art. 30)

Sammendrag

Ved undersoegelsen af, om en begaering om foreloebige forholdsregler skal imoedekommes, som fremsaettes af en virksomhed, der er importoer af traditionelle AVS-bananer fra Somalia, og hvormed der oenskes opnaaet tildeling - ud over det toldkontingent, der er fastsat for det indevaerende produktionsaar - af importlicenser for tredjelandsbananer eller ikke-traditionelle AVS-bananer for en maengde, som er lig med forskellen mellem den maengde somaliske bananer, som virksomheden er i stand til at indfoere i det naevnte produktionsaar, og den maengde, som den har indfoert, foer borgerkrigen i Somalia broed ud, skal Retten ikke blot kontrollere, at betingelserne i artikel 104 i Rettens procesreglement er opfyldt, men skal tillige paase, at de graenser overholdes, der er sat for muligheden for at fravige den almindelige ordning for tildeling af bananer i forordning nr. 404/93 om den faelles markedsordning for bananer, navnlig i artikel 30, der omhandler overgangsforanstaltninger, der skoennes noedvendige for at lette overgangen fra de nationale ordninger til den faelles markedsordning.

Det er herved ikke noedvendigt at traeffe forholdsregler til korrektion af den nuvaerende fordeling af importlicenser, saafremt der under hensyn til prognosen om produktion af en maengde somaliske bananer, der er tilstraekkelig til at give den paagaeldende virksomhed mulighed for at genoptage sine traditionelle indfoersler, umiddelbart er grundlag for at konkludere, at den faelles markedsordning ikke synes at begraense den paagaeldende virksomheds mulighed for at indfoere bananer fra Somalia inden for rammerne af det toldkontingent, der er fastsat ved forordning nr. 404/93, og saafremt der for det indevaerende produktionsaar ikke ses at bestaa vanskeligheder - der skyldes overgangen fra de nationale ordninger, der bestod, foer forordning nr. 404/93 traadte i kraft, til den nuvaerende faelles markedsordning - af en saadan art, at de kan true virksomhedens eksistens.
Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 21. marts 1997. - J. Antonissen mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Rådet for Den Europæiske Union. - Mælkekvoter - Søgsmål vedrørende Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold - Særlige rettergangsformer - Foreløbig udbetaling af en del af den krævede erstatning - Betingelser - Ikke antaget. - Sag T-179/96 R.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00425



Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - ydelse af forskud - forholdsregel, der kan vaere uoprettelig - betingelser

(EF-traktaten, art. 186)

Sammendrag

En afgoerelse om som en foreloebig forholdsregel at yde et kraevet forskud kan, naar afgoerelsen henset til sagsoegerens oekonomiske situation kan vaere uoprettelig og saaledes kan foregribe Rettens afgoerelse i hovedsagen, kun traeffes, saafremt de anbringender og argumenter, sagsoegeren har fremfoert til stoette for begaeringen, umiddelbart forekommer saerligt holdbare og begrundede, og uopsaetteligheden er ubestridelig.

Der foreligger netop en saadan fare for uoprettelighed, naar sagsoegeren for at godtgoere, at begaeringen er uopsaettelig, henviser til den risiko for at gaa konkurs, som han loeber paa grund af sin vanskelige oekonomiske situation, som i sig selv i praksis udelukker, at udbetalingen af det kraevede forskud kan goeres betinget af, at der stilles en garanti for tilbagebetalingen, saafremt han ikke faar medhold i hovedsagen.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 18. marts 1997. - Union Européenne de l'Artisanat et des Petites et Moyennes Entreprises (UEAPME) mod Rådet for Den Europæiske Union. - Intervention. - Sag T-135/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00373



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - intervention - personer med berettiget interesse - tvist om gyldigheden af et direktiv paa det socialpolitiske omraade - sag anlagt af en arbejdsgiversammenslutning, der er repraesentativ paa faellesskabsplan, men som ikke har kunnet deltage i samraadet forud for direktivets vedtagelse - interventionsbegaering fremsat af nationale sammenslutninger, der er medlemmer af den sagsoegende sammenslutning, og som goer gaeldende, at de har en saerlig interesse i forbindelse med deres medvirken ved vedtagelsen af nationale foranstaltninger til gennemfoerelse af direktivet - formaliteten

(EF-statutten for Domstolen, art. 37, stk. 2; Raadets direktiv 96/34)

Sammendrag

I henhold til artikel 37, stk. 2, i EF-statutten for Domstolen forudsaetter adgangen til at intervenere alene, at det godtgoeres, at intervenienten har en berettiget interesse i afgoerelsen af den retstvist, der er indbragt for Retten.

Nationale sammenslutninger, der er medlemmer af en sammenslutning, der har anlagt sag med paastand om annullation af direktiv 96/34 om en rammeaftale vedroerende foraeldreorlov, og som paa faellesskabsplan repraesenterer haandvaerksvirksomheders og smaa og mellemstore virksomheders interesser uden at have kunnet deltage i samraadet forud for direktivets vedtagelse, har en saadan interesse, naar de paa nationalt plan repraesenterer de samme interesser som den sagsoegende sammenslutning, og kan godtgoere, at de har en interesse, der adskiller sig fra sagsoegerens, der skyldes den begraensning af deres forhandlingsfrihed, som direktivet medfoerer i forbindelse med vedtagelsen af nationale foranstaltninger til dets gennemfoerelse.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Udvidede Afdeling) den 14. marts 1997. - Arbeitsgemeinschaft Deutscher Luftfahrt-Unternehmen og Hapag-Lloyd Fluggesellschaft mbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Annullationssøgsmål - Omtvistet beslutning tilbagekaldt under sagen - Ufornødent at træffe afgørelse. - Sag T-25/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00363



Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - soegsmaal til proevelse af en beslutning - tilbagekaldelse af den anfaegtede beslutning under sagens behandling paa grund af skrivefejl og udstedelse af en ny, indholdsmaessigt identisk beslutning - sagen uden genstand - stillingtagen til sagen ufornoeden paa grund af sagsoegerens manglende interesse i, at beslutningen annulleres ved dom

Sammendrag

Naar en faellesskabsinstitution tilbagekalder en beslutning under behandlingen af et annullationssoegsmaal til proevelse af beslutningen, fordi den indeholder skrivefejl, og derefter udsteder en ny beslutning, der indholdsmaessigt er identisk med den foerste beslutning, har sagen ikke laengere nogen genstand, og det er ufornoedent at traeffe afgoerelse, for saa vidt sagsoegeren ikke kan paavise en interesse i, at beslutningen annulleres ved dom.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 19. februar 1997. - Intertronic F. Cornelis GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Klage - Anmodning om iværksættelse af en traktatbrudsprocedure - Passivitetssøgsmål - Afvisning. - Sag T-117/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00141



Sammendrag



Nøgleord

1 Konkurrence - administrativ procedure - undersoegelse af klager - klage i henhold til forordning nr. 17 - vurdering paa grundlag af klagens formaal - klage med det formaal at faa fastslaaet, at en medlemsstat har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten - afvisning

(EF-traktaten, art. 169; forordning nr. 17, art. 3)

2 Passivitetssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - passivitet, der kan goeres til genstand for et soegsmaal - passivitet i form af manglende ivaerksaettelse af en traktatbrudsprocedure - afvisning

(EF-traktaten, art. 169 og art. 175, stk. 3)

Sammendrag

3 Spoergsmaalet om beskaffenheden af en klage til Kommissionen skal vurderes paa grundlag af klagens formaal, og ikke alene paa grundlag af formelle kriterier. En henvisning uden anden praecisering til artikel 3 i forordning nr. 17 i en skrivelse til Kommissionen kan ikke bevirke, at skrivelsen har karakter af en klage i henhold til denne bestemmelse, naar det fremgaar, at formaalet med skrivelsen er at faa fastslaaet, at en medlemsstat har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten.

En klager kan ikke omgaa de regler, der rent faktisk finder anvendelse, i form af, at den procedure, der er reguleret ved traktatens artikel 169, unddrages fra denne bestemmelses anvendelsesomraade og paa kunstig maade inddrages under anvendelsesomraadet for reglerne i forordning nr. 17, som giver en klager en mere fordelagtig proceduremaessig stilling end den, der gaelder efter traktatens artikel 169.

4 Passivitetssoegsmaal anlagt af en fysisk eller juridisk person med paastand om, at det fastslaas, at Kommissionen - ved ikke at indlede en traktatbrudsprocedure mod en medlemsstat - i strid med traktaten har undladt at tage stilling, kan ikke antages til realitetsbehandling.

Fysiske eller juridiske personer kan saaledes kun paaberaabe sig traktatens artikel 175, stk. 3, med henblik paa konstatering af undladelse af - i strid med traktaten - at udstede retsakter, for hvilke de kan vaere adressater. I henhold til traktatbrudsproceduren efter traktatens artikel 169 kan Kommissionen imidlertid kun udstede retsakter rettet til medlemsstaterne.

Desuden fremgaar det af opbygningen af traktatens artikel 169, at Kommissionen ikke er forpligtet til at indlede en procedure i henhold til denne bestemmelse, men derimod i denne henseende raader over en skoensbefoejelse, der udelukker private fra at kraeve, at denne institution skal tage stilling til et bestemt forhold.
Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 26. februar 1997. - C.A.S. Succhi di Frutta SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Konkurrence - Sag om foreløbige forholdsregler - Begæring om udsættelse af gennemførelse. - Sag T-191/96 R.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00211



Sammendrag



Nøgleord

1 Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - realitetspaakendelse af hovedsagen - ingen betydning - graenser

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1)

2 Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - udsaettelse af gennemfoerelsen - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab - begreb - bevisbyrde

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 228/96)

Sammendrag

3 Spoergsmaalet, om hovedsagen kan antages til realitetsbehandling, skal i princippet ikke behandles under en sag om foreloebige forholdsregler. Det skal udskydes til behandling under hovedsagen, undtagen hvis det umiddelbart fremgaar, at denne aabenbart maa afvises, da man ellers ville foregribe Rettens afgoerelse i hovedsagen.

4 Det skal ved vurderingen af, om de foreloebige forholdsregler er uopsaettelige, undersoeges, om en gennemfoerelse af de omtvistede retsakter, inden Faellesskabets retsinstanser traeffer afgoerelse i hovedsagen, kan paafoere den begaerende part et alvorligt og uopretteligt tab, som ikke vil kunne afhjaelpes, selv hvis den anfaegtede beslutning annulleres, eller som paa trods af dets midlertidige karakter staar i misforhold til sagsoegtes interesse i, at sagsoegtes retsakter gennemfoeres, selv om de er genstand for en retssag. Det er sagsoegeren, der skal bevise, at disse betingelser er opfyldt.

En begaering om foreloebige forholdsregler i form af udsat gennemfoerelse af en beslutning truffet som led i gennemfoerelsen af forordning nr. 228/96, hvorved Kommissionen har fastsat kriterierne for, at de aebler og appelsiner, der oprindelig var bestemt som betaling for levering af frugtsaft og marmelade til befolkningerne i Armenien og Aserbajdsjan, kan erstattes med ferskner og abrikoser, kan ikke tages til foelge, naar sagsoegeren ikke har foert noget bevis til stoette for sine udtalelser om, at der er risiko for et alvorligt og uopretteligt tab som foelge af en alvorlig fordrejning af konkurrencen paa markedet for industriel forarbejdning af ferskner, efter at den anfaegtede beslutning blev truffet.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 19. februar 1997. - Paolo Salvatore Affatato mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Fri proces. - Sag T-157/96 AJ.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00155

side IA-00033

side II-00093



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - ansoegning om fri proces - indgivet uden advokatbistand efter anlaeg af sag med advokatbistand - ansoegningen taget til foelge

(Rettens procesreglement, art. 94, stk. 2, andet afsnit)

Sammendrag

I medfoer af artikel 94, stk. 2, andet afsnit, i Rettens procesreglement gaelder der fritagelse for advokattvang ved ansoegninger om fri proces. Denne fritagelse finder ikke kun anvendelse i tilfaelde, hvor ansoegningen er blevet indgivet forud for anlaegget af den paataenkte sag, men ligeledes i tilfaelde, hvor ansoegningen indgives efter anlaeg af sag med advokatbistand.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 6. februar 1997. - Filippo de Jorio mod Rådet for Den Europæiske Union. - Dagpenge til medlemmerne af Det Økønomiske og Sociale Udvalg - Annullationssøgsmål - Passivitetssøgsmål - Åbenbart, at sagen må afvises. - Sag T-64/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00127



Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - staevning - formkrav - kort fremstilling af soegsmaalsgrundene

[Protokollen vedroerende EF-statutten for Domstolen, art. 19; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)]

2 Passivitetssoegsmaal - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - den forudgaaende procedures lovlighed - opfordring til institutionen - vaesentlig formalitet - identitet noedvendig mellem sagsoegeren og den person, der har opfordret til at handle

(EF-traktaten, art. 175, stk. 2)

Sammendrag

3 Ifoelge artikel 19 i statutten for Domstolen og artikel 44, stk. 1, litra c), i Rettens procesreglement skal staevningen angive soegsmaalets genstand og indeholde en kort fremstilling af soegsmaalsgrundene. Denne angivelse skal vaere saa klar og praecis, at sagsoegte faar mulighed for at tilrettelaegge sit forsvar og Faellesskabets retsinstanser for at traeffe afgoerelse i sagen, i givet fald uden andre oplysninger til stoette herfor. Saafremt et soegsmaal skal kunne admitteres, er det af retssikkerhedshensyn og af hensyn til en god retspleje noedvendigt, at de vaesentlige faktiske og retlige omstaendigheder, som soegsmaalet stoettes paa, om end kortfattet, men dog konsekvent og forstaaeligt, fremgaar af selve staevningen.

4 Et passivitetssoegsmaal, der er rejst i henhold til traktatens artikel 175, kan kun antages til realitetsbehandling, saafremt sagsoegeren har fulgt proceduren foer sagsanlaeg paa behoerig vis ved at opfylde den vaesentlige formalitet, der bestaar i at opfordre den sagsoegte institution til at handle i artikel 175, stk. 2's forstand. Desuden skal soegsmaalet rejses af den samme person, som tidligere har opfordret institutionen til at handle.
Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 17. december 1996. - Moccia Irme SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - EKSF - Statsstøtte - Individuel beslutning am afslag på godkendelse af statsstøtte til en stålvirksomhed - Udsættelse af fuldbyrdelsen - Nødvendige foreløbige forholdsregler - Interesse i de begærede foreløbige forholdsregler - Begæring ikke taget til følge. - Sag T-164/96 R.



Samling af Afgørelser 1996 side II-02261



Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - foreloebige forholdsregler - betingelser - sagsoegerens interesse i den begaerede forholdsregel - foranstaltninger, der ikke foregriber afgoerelsen i hovedsagen - udsaettelse af en beslutning om afslag paa godkendelse af stoette til en jern- og staalvirksomhed samt begaering om genaabning af proceduren til undersoegelse af stoetten - afvisning - begaering om, at Kommissionen skal paalaegge en medlemsstat at suspendere udbetaling af stoette i henhold til en allerede godkendt en ordning - afvisning

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c), art. 34 og 39; Kommissionens beslutning nr. 3855/91]

Sammendrag

En kommissionsbeslutning om afslag paa godkendelse af statsstoette til en jern- og staalvirksomhed er en negativ retsakt. En saadan virksomhed har ingen interesse i gennem en foreloebig forholdsregel at opnaa udsaettelse af en saadan beslutning, da det forbud mod tilskud og stoette, som er fastsat i EKSF-traktatens artikel 4, litra c), finder anvendelse i mangel af en positiv kommissionsbeslutning om godkendelse af den omhandlede stoette.

En saadan virksomhed har heller ingen interesse i gennem en foreloebig forholdsregel at opnaa genaabning af proceduren til undersoegelse af den omhandlede stoette, eftersom en saadan genaabning ikke noedvendigvis vil medfoere, at Kommissionen udsteder en positiv beslutning, der alene vil kunne tillade den beroerte stat at udbetale stoetten til virksomheden. En saadan forholdsregel vil desuden ikke vaere foreloebig, da den vil have samme virkninger som dem, der oenskes opnaaet under hovedsagen, og foregribe afgoerelsen i hovedsagen.

Naar den omhandlede stoette henhoerer under en ordning for stoette til endelig lukning af jern- og staalanlaeg, der allerede er blevet godkendt af Kommissionen, vil en foreloebig forholdsregel om, at Kommissionen tilpligtes at anmode den beroerte medlemsstat om at suspendere udbetalingen af lukningsstoette til de andre ansoegende virksomheder, kun vaere af tilsyneladende nytte, da den ikke forhindrer, at den frist, der er fastsat i beslutning nr. 3855/91, udloeber, og efter udloebet heraf vil der ikke laengere kunne ske udbetaling af stoette. Herudover ville en saadan forholdsregel, der indebaerer et paalaeg til medlemsstaten om at suspendere en stoetteordning, der allerede er blevet godkendt som forenelig med traktaten, udgoere en klar overskridelse af den kompetence, som er tildelt Kommissionen ved EKSF-traktaten.
Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 6. december 1996. - Stadt Mainz (Tyskland) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Særlige rettergangsformer - Udsættelse af gennemførelsen - Statsstøtte - Uopsættelighed. - Sag T-155/96 R.



Samling af Afgørelser 1996 side II-01655



Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - udsaettelse af gennemfoerelsen af en beslutning om tilbagekraevning af en stoette - betingelser for udsaettelse - alvorligt og uopretteligt tab - begreb - bevisbyrde

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Ved vurderingen af, om foreloebige forholdsregler er uopsaettelige, skal det undersoeges, om en gennemfoerelse af de omtvistede retsakter, inden Faellesskabets retsinstanser traeffer afgoerelse i hovedsagen, kan paafoere den begaerende part et alvorligt og uopretteligt tab, som ikke vil kunne afhjaelpes, selv hvis den anfaegtede beslutning annulleres, eller som paa trods af dets midlertidige karakter staar i misforhold til sagsoegtes interesse i, at dens retsakter gennemfoeres, selv om de er genstand for en retssag. Det er sagsoegeren, der skal bevise, at disse betingelser er opfyldt.

En begaering om foreloebige forholdsregler, som tilsigter udsaettelse af gennemfoerelsen af en beslutning, hvorved Kommissionen - efter at have fastslaaet, at et salg af en grund, som den sagsoegende kommune og en virksomhed har indgaaet aftale om, til en pris, der ligger under markedsvaerdien, udgoer en statsstoette i strid med traktaten - har paalagt den paagaeldende stat at kraeve stoetten tilbage, kan ikke tages til foelge, naar sagsoegeren ikke har fremlagt overbevisende argumenter til godtgoerelse af, at der er fare for, at der indtraeffer et alvorligt og uopretteligt tab under henvisning til dels, at sagsoegeren i saa fald muligvis vil blive forpligtet til at anlaegge sag mod sin medkontrahent for at faa den paastaaede statsstoette tilbagebetalt, dels, at der i givet fald vil ske en vaesentlig aendring af salgsvilkaarene og endog en ophaevelse af aftalen paa medkontrahentens foranledning.
Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 29. november 1996. - J. Antonissen mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Mælkekvoter - Skade forvoldt af Fællesskabet - Foreløbige forholdsregler - Påstand om, at Fællesskabet tilpligtes at betale et beløb - Foreløbig karakter - Ikke antaget. - Sag T-179/96 R.



Samling af Afgørelser 1996 side II-01641



Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - betingelser - afgoerelsen i hovedsagen maa ikke foregribes - hovedsag vedroerende Faellesskabets ansvar uden for kontraktforhold - udbetaling af en del af den kraevede erstatning - udelukket

(EF-traktaten, art. 178 og 186 samt art. 215, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 107, stk. 3 og 4)

Sammendrag

De foreloebige forholdsregler, der kan traeffes afgoerelse om, har alene til formaal under sagens behandling for Domstolen eller Retten at sikre en procesparts interesse i, at afgoerelsen i hovedsagen ikke bliver illusorisk, idet den fratages sin praktiske betydning. I henhold til artikel 107, stk. 3 og 4, i Rettens procesreglement er saadanne forholdsregler foreloebige og ophoerer principielt med at have retsvirkninger ved afsigelsen af den endelige dom i sagen. Det foelger heraf, at de ikke maa foregribe afgoerelsen i hovedsagen, altsaa ikke afgoere foelgerne af den afgoerelse, der senere skal traeffes i hovedsagen.

En begaering om foreloebige forholdsregler, hvorved Faellesskabet paalaegges at betale et beloeb, der svarer til en del af det beloeb, sagsoegeren har beregnet som sit tab i forbindelse med hovedsagen, der er anlagt i henhold til traktatens artikel 178 og artikel 215, stk. 2, kan saaledes ikke tages til foelge.

Saafremt der gives medhold i en saadan begaering, betyder dette, at behandlingen af hovedsagen foregribes, idet Retten i forbindelse med vurderingen af, om forholdsreglerne umiddelbart synes berettigede (fumus boni juris), skal tage stilling til, om Faellesskabet er ifaldet ansvar uden for kontraktforhold, og dernaest give medhold i en del af de paastande, der er nedlagt i hovedsagen, uden at sagen som saadan er undersoegt i forhold til traktatens artikel 215, stk. 2. En konstatering af, at Faellesskabet er ifaldet ansvar, og de dermed forbundne foelger kan ikke ske paa grundlag af en fumus boni juris-vurdering, men skal foretages paa grundlag af en endelig vurdering af de fremfoerte faktiske omstaendigheder og soegsmaalsgrunde, og noedvendiggoer saaledes en sagsbehandling, som sikrer overholdelsen af retten til kontradiktion for alle procesparter.