Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Økonomisk og social samhørighed - strukturindgreb - fællesskabsfinansiering - de nationale myndigheders dybtgående kontrol af, om støttemodtagerne har overholdt deres finansielle forpligtelser - pligt for Kommissionen til at foretage en ny undersøgelse - foreligger ikke

(Art. 10 EF; Rådets forordning nr. 4253/88, art. 23, stk. 2, og art. 24, stk. 2)

2. Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - rækkevidde - beslutning om nedsættelse af en finansiel fællesskabsstøtte

(Art. 253 EF)

3. Fællesskabsret - principper - beskyttelse af den berettigede forventning - grænser

4. Økonomisk og social samhørighed - strukturindgreb - fællesskabsfinansiering - støttemodtagerens finansielle forpligtelser fastlagt i beslutningen om tildeling af støtten - Kommissionen kan fastsætte ophævelse af hele EF-støtten i tilfælde af tilsidesættelse

(Rådets forordning nr. 4253/88, art. 24, stk. 1 og 2)

5. Fællesskabsret - principper - proportionalitetsprincippet - ophævelse af en finansiel støtte i tilfælde af tilsidesættelse af væsentlige forpligtelser - lovligt

6. Annullationssøgsmål - Fællesskabets retsinstansers kompetence - Kommissionens beslutning om ophævelse af en finansiel fællesskabsstøtte - kompetence til at sætte en anden beslutning i stedet eller til at ændre den omtvistede beslutning - foreligger ikke - påstande om nedsættelse af det beløb, der skal tilbagebetales - afvisning

(Art. 230 EF)

Sammendrag

1. Hvad angår kontrollen om overholdelse af de finansielle forpligtelser, som påhviler modtagerne af finansiel fællesskabsstøtte, gælder der ifølge artikel 23 i forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, som ændret ved forordning nr. 2082/93, med titlen »Finansiel kontrol« en ordning med samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Således kan Kommissionen i medfør af artikel 23, stk. 2, foretage kontrol »uden at gribe ind i den kontrol, medlemsstaterne gennemfører i henhold til nationale love og administrative bestemmelser«. Ifølge samme bestemmelse skal den pågældende medlemsstat med Kommissionen straks udveksle alle passende oplysninger vedrørende resultaterne af den udførte kontrol. Endelig hviler ordningen med kontrol og anvendelse af den finansielle støtte fra Fællesskabet på et samarbejde mellem Kommissionen og de kompetente nationale myndigheder, som har pligt til at bistå Kommissionen ved udførelsen af dens opgaver, jf. artikel 10 EF.

I denne sammenhæng kan Kommissionen, når de nationale myndigheder har foretaget en dybtgående kontrol af, om modtageren af EF-støtte har overholdt sine finansielle forpligtelser, helt lovligt benytte de nationale faktuelle konstateringer som grundlag og afgøre, om der med disse konstateringer kan antages at foreligge uregelmæssigheder, som kan begrunde en sanktion i medfør af artikel 24, stk. 2, i forordning nr. 4253/88, som ændret. Kommissionen har ikke pligt til at foretage en ny undersøgelse. Gentagelse af en sådan undersøgelse berøver nemlig samarbejdet mellem de nationale myndigheder enhver nyttevirkning og er i strid med princippet om god forvaltningsskik.

( jf. præmis 43, 44 og 45 )

2. Den begrundelse, som kræves i henhold til artikel 253 EF, skal klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den fællesskabsmyndighed, der har udstedt den anfægtede retsakt, har lagt til grund, dels således at de berørte personer kan få kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning og kan forsvare deres rettigheder, dels således at Fællesskabets retsinstanser kan udøve deres prøvelsesret. Omfanget af begrundelsespligten afhænger af arten af den pågældende retsakt og den sammenhæng, hvori den er vedtaget.

Særligt under hensyn til, at en sådan beslutning om nedsættelse af den finansielle støtte fra Fællesskabet har alvorlige konsekvenser for støttemodtageren, skal det af beslutningen klart fremgå, hvilke grunde der berettiger til at nedsætte tilskuddet i forhold til det oprindeligt bevilligede beløb. I øvrigt udtales, at en beslutning fra Kommissionen om at nedsætte et tilskud kan anses for at være tilstrækkeligt begrundet, enten når begrundelsen for at nedsætte tilskuddet klart fremgår af beslutningen, eller når der i beslutningen tilstrækkeligt tydeligt henvises til en retsakt fra de kompetente nationale myndigheder i den pågældende medlemsstat, i hvilken myndighederne klart har redegjort for grundene til at nedsætte tilskuddet, dog kun for så vidt den pågældende virksomhed har kunnet få kendskab til denne retsakt.

( jf. præmis 100, 101 og 102 )

3. Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning kan påberåbes af enhver erhvervsdrivende, som en institution har givet visse begrundede forhåbninger. Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning kan imidlertid ikke påberåbes af en virksomhed, der har gjort sig skyldig i en åbenbar overtrædelse af gældende regler.

( jf. præmis 111 )

4. I systemet med tildeling af støtte fra strukturfondene og kontrol med de finansierede aktioner, der blev indført ved forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, som ændret ved forordning nr. 2082/93, er Kommissionen beføjet til at tildele støtte for at fremme gennemførelsen af en præcis aktion, som den godkender i alle led i tildelingsbeslutningen. De finansielle forpligtelser for støttemodtageren, der er fastlagt i nævnte beslutning, indgår blandt de væsentlige forpligtelser, som udgør modstykket til den finansielle ydelse fra Fællesskabet, og hvis overholdelse er en betingelse for at yde et tilskud, der bevilges diskretionært af Kommissionen i overensstemmelse med de fællesskabsretlige regler og på grundlag af et partnerskab med den pågældende medlemsstat. Forpligtelsen til at overholde de finansielle betingelser, således som disse er angivet i beslutningen om tilkendelse af støtte, er i lighed med forpligtelsen til at gennemføre selve projektet et udtryk for et af de afgørende tilsagn fra støttemodtagerens side. Heraf følger, at i dette system skal artikel 24, stk. 1 og 2, i forordning nr. 4253/88, som ændret, fortolkes således, at Kommissionen er beføjet til at fastsætte ophævelse af hele EF-støtten i tilfælde af tilsidesættelse af de finansielle bestemmelser i tildelingsbeslutningen.

( jf. præmis 130 og 131 )

5. Proportionalitetsprincippet kræver, at fællesskabsinstitutionernes retsakter ikke går ud over, hvad der er egnet til og nødvendigt for at opfylde det tilsigtede mål. Under hensyn til dette princip kan navnlig tilsidesættelsen af forpligtelser, hvis overholdelse er af fundamental betydning for en fællesskabsordnings rette funktion, pålægges en sanktion i form af fortabelse af en rettighed, som er indført i kraft af fællesskabsreglerne, f.eks. retten til støtte.

I tilfælde af åbenbar tilsidesættelse af de finansielle betingelser ville enhver anden sanktion end støttens bortfald kunne være udtryk for en opfordring til svig, idet støtteansøgere ville blive fristet til at angive urealistisk høje beløb for investeringen i ansøgningen om støtte med henblik på at opnå en højere finansiel fællesskabsstøtte, hvilket der kun ville kunne gribes ind over for i form af en nedsættelse af støtten svarende til det i ansøgningen om tilkendelse af støtte for meget angivne beløb.

( jf. præmis 134, 135 og 136 )

6. Under en annullationssag anlagt i henhold til artikel 230 EF kan påstande om nedsættelse af størrelsen af det tilskudsbeløb, der skal tilbagebetales, ikke tages under påkendelse, da det ikke tilkommer Retten at sætte en anden beslutning i stedet for en beslutning fra Kommissionen om bortfald af en finansiel fællesskabsstøtte eller at ændre denne beslutning.

( jf. præmis 141 )