DOMSTOLENS DOM AF 2. MARTS 1994. - HILTI AG MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - APPEL - KONKURRENCE - MISBRUG AF DOMINERENDE STILLING - BEGREBET DET RELEVANTE MARKED. - SAG C-53/92 P.



Samling af Afgørelser 1994 side I-00667



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1. Appel - anbringender - urigtig bedoemmelse af faktum - afvisning - Domstolens proevelsesret med hensyn til vurdering af beviserne - udelukket medmindre de er gengivet forkert

(EOEF-traktaten, art. 168 A; EOEF-statutten for Domstolen, art. 51)

2. Konkurrence - administrativ procedure - kommissionsbeslutning hvorved der fastslaas en overtraedelse - anfaegtelse - karakteren af de beviser, der skal fremfoeres for EF' s retsinstanser

3. Appel - paastand nedlagt for foerste gang under appelsagen - afvisning

(Domstolens procesreglement, art. 116)

Sammendrag

1. I medfoer af traktatens artikel 168 A og artikel 51, stk. 1, i statutten for Domstolen kan en appel kun stoettes paa, at Retten har overtraadt retsregler, idet enhver bedoemmelse af faktisk karakter er udelukket. Rettens vurdering af de beviser, der er fremfoert for den, udgoer ikke - medmindre de er gengivet forkert - et retsspoergsmaal, der dermed er undergivet Domstolens proevelsesret.

2. Naar Kommissionen paa grundlag af indicier har fastslaaet, at der foreligger en overtraedelse af traktatens konkurrenceregler, og dens raesonnement bygger paa en formodning, er det tilstraekkeligt, at en sagsoeger, som bestrider overtraedelsen, godtgoer, at der foreligger omstaendigheder, der kan saette de af Kommissionen konstaterede forhold i et andet lys og dermed give en anden forklaring paa disse end den, Kommissionen har lagt til grund.

Saafremt Kommissionen derimod har lagt konkrete faktiske omstaendigheder til grund for argumentationen, tilkommer det sagsoegeren at bevise, at Kommissionens vurderinger ikke er korrekte.

3. Under en appelsag maa en paastand, som en part for foerste gang nedlaegger i svarskriftet, afvises, jf. procesreglementets artikel 116.

Dommens præmisser

1 Ved appelskrift indleveret til Domstolens Justitskontor den 25. februar 1992 har Hilti AG (herefter benaevnt "Hilti") i medfoer af artikel 49 i EOEF-statutten for Domstolen ivaerksat appel til proevelse af dom af 12. december 1991, Hilti mod Kommissionen (sag T-30/89, Sml. II, s. 1439, herefter benaevnt "den appellerede dom"), hvorved Retten i Foerste Instans frifandt Kommissionen for Hilti' s paastand om annullation af Kommissionens beslutning 88/138/EOEF af 22. december 1987 om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 86 (IV/30.787 og 31.488 - Eurofix-Bauco mod Hilti, EFT 1988 L 65, s. 19, herefter benaevnt "den omtvistede beslutning").

2 Hilti fremstiller forskellige produkter, som er beregnet til fastgoerelse af materialer: boltepistoler, patronmagasiner, patroner og bolte. Ved "forbrugsgods" forstaas bolte og patronmagasiner. Ordet "skudmontagesystem" (herefter benaevnt "SM-system") betegner boltepistolen, bolte og patronmagasiner under ét (praemis 10 i den appellerede dom).

3 Artikel 1 i den omtvistede beslutning fra Kommissionen bestemmer bl.a., at "Hilti AG' s adfaerd, ved over for uafhaengige fabrikanter af bolte til Hilti-boltepistoler at have optraadt paa en maade, som tog sigte paa enten at begraense deres adgang og indtraengning paa markedet for Hilti-kompatible bolte eller direkte eller indirekte at skade deres forretning eller begge dele, udgoer et misbrug af dominerende stilling efter EOEF-traktatens artikel 86" (praemis 8 i den appellerede dom). Ved den omtvistede beslutning blev Hilti paalagt en boede paa 6 mio. ECU og paalagt at bringe overtraedelserne til ophoer.

4 Som Retten har bemaerket (praemis 46 og 64 i den appellerede dom), er det med henblik paa at vurdere sagsoegerens stilling paa markedet foerst noedvendigt at definere det relevante produktmarked.

5 Ifoelge Hilti har Kommissionen defineret dette marked forkert. Det udgoeres ikke, som Kommissionen haevder i den omtvistede beslutning, af tre saerskilte markeder, dvs. markedet for pistoler, for patronmagasiner og patroner og endelig for bolte, men - da de naevnte komponenter maa antages at udgoere et uadskilleligt hele (praemis 48 i den appellerede dom) - af et enkelt marked "omfattende alle fastgoerelsessystemer, der kan anvendes i stedet for SM-systemer (navnlig bore- og skruesystemer)" (praemis 82 i den appellerede dom).

6 Retten har derimod konkluderet, at "det relevante marked, i relation til hvilket Hilti' s stilling paa markedet skal vurderes, er markedet for bolte bestemt til anvendelse i Hilti' s boltepistoler" (praemis 77 i den appellerede dom, jf. ogsaa praemis 94).

7 Det fremgaar af den definition, Hilti selv har givet af genstanden for appellen, at Hilti oensker en proevelse af de kriterier, Retten har lagt til grund for den definition af det relevante marked, som indebar, at Retten kunne fastslaa, at Hilti indtog en dominerende stilling, ligesom Hilti oensker en proevelse af visse af Rettens bemaerkninger vedroerende spoergsmaalet om, hvorvidt Kommissionen har loeftet sin bevisbyrde.

8 Rettens konklusioner med hensyn til fastlaeggelsen af det relevante marked er baseret paa "Rettens bemaerkninger" (praemis 64-78 i den appellerede dom), som kan sammenfattes som foelger:

- Ifoelge Domstolens praksis (jf. dom af 21.2.1973, sag 6/72, Europemballage og Continental Can mod Kommissionen, Sml. s. 215) defineres det relevante produktmarked som det marked, der omfatter de produkter, som i forhold til deres egenskaber er egnede til at tilfredsstille en vedvarende efterspoergsel og kun vanskeligt kan ombyttes med andre varer (praemis 64 i den appellerede dom); i den konkrete sag skulle der tages stilling til, om det relevante produktmarked er markedet for alle fastgoerelsessystemer, der finder anvendelse i byggeriet, eller om de relevante markeder er markederne for skudmontagepistoler og dermed kompatibelt forbrugsgods, dvs. patronmagasiner og bolte (praemis 65 i den appellerede dom).

- Markederne for boltepistoler, patronmagasiner og bolte er tre saerskilte markeder. Da patronmagasiner og bolte fremstilles specielt og koebes af brugerne til et enkelt pistolmaerke, er der tale om saerskilte markeder for Hilti-kompatible patronmagasiner og bolte (praemis 66 i den appellerede dom).

- For saa vidt saerligt angaar de bolte, hvis anvendelse i Hilti-vaerktoejerne er et vaesentligt punkt i tvisten, har der siden 1960' erne vaeret uafhaengige fabrikanter, der fremstiller bolte til anvendelse af boltepistoler, og endog fabrikanter, der har specialiseret sig i udelukkende at fremstille bolte, der saerligt er tilpasset Hilti' s pistoler. Denne omstaendighed udgoer i sig selv et vaesentligt indicium for, at der findes et saerskilt marked for Hilti-kompatible bolte (praemis 67 i den appellerede dom).

- Hilti' s synspunkt, hvorefter pistoler, patronmagasiner og bolte udgoer et uadskilleligt hele, vil i praksis indebaere, at boltepistolfabrikanter kan forhindre, at der i deres produkter anvendes andet forbrugsgods end af deres eget maerke, mens det i henhold til faellesskabsrettens konkurrenceregler staar uafhaengige fabrikanter frit for at fremstille saadanne produkter paa betingelse af, at de ikke kraenker en industriel eller intellektuel ejendomsrettighed (praemis 68 i den appellerede dom).

- SM-systemer adskiller sig paa flere vaesentlige punkter fra andre fastgoerelsessystemer. De egenskaber, der er saerlige for SM-systemer, og som er opregnet i den omtvistede beslutning, bevirker, at det er oplagt at vaelge disse i en raekke tilfaelde. Det fremgaar af oplysningerne i sagen, at der i mange situationer ikke er et realistisk alternativ til SM-systemer, hverken for den faglaerte arbejder, der udfoerer fastgoerelsesarbejde, eller for den tekniker, der skal tage stilling til, hvilke fastgoerelsesmetoder der skal anvendes i en given situation (praemis 69 i den appellerede dom).

- Den beskrivelse af de naevnte egenskaber, Kommissionen har givet i den omtvistede beslutning, er tilstraekkelig klar og overbevisende som grundlag for de konklusioner, Kommissionen har draget heraf (praemis 70 i den appellerede dom).

- Der bestaar herefter ingen rimelig tvivl om, at der i praksis forekommer en lang raekke forskelligartede situationer, hvor det i nogle vil vaere bedst at anvende SM-systemer, mens det i andre vil vaere hensigtsmaessigt at anvende andre fastgoerelsessystemer; den omstaendighed, at flere forskellige fastgoerelsessystemer gennem lang tid hver for sig har daekket en stor og konstant del af den samlede efterspoergsel med hensyn til fastgoerelsesmetoder, sandsynliggoer, at der kun er en forholdsvis beskeden grad af substituerbarhed mellem de forskellige fastgoerelsessystemer (praemis 71 i den appellerede dom).

- Disse konklusioner underbygges af professor Yarrow' s analyse og af Rosslyn Research-instituttets undersoegelse. Det fremgaar navnlig heraf, at et betydeligt antal brugere af boltepistoler ikke saa noget alternativ til SM-systemer i de tilfaelde, hvor de anvendes (praemis 73 i den appellerede dom). I modsaetning til, hvad der maatte antages at vaere formaalet med undersoegelserne, viser de ikke, at der er en hoej grad af oekonomisk substituerbarhed mellem produkterne. Navnlig er de ikke bevis for, at priskrydselasticiteten mellem produkterne er hoej (praemis 75 i den appellerede dom).

- Professor Albach' s analyse aendrer intet herved, idet der heri kun tages hensyn til en enkelt faktor, nemlig prisen, mens det af Rosslyn Research-instituttets undersoegelse fremgaar, at forbrugerens valg i vidt omfang afhaenger af forhold, der ikke kan kvantificeres (praemis 76 i den appellerede dom).

- Af alle ovennaevnte grunde har Retten draget den konklusion, der er angivet i naervaerende doms praemis 6.

9 Til stoette for appellen har Hilti fremfoert syv anbringender vedroerende tilsidesaettelsen af traktatens artikel 86. De fire foerste anbringender stoettes ogsaa paa "en fejlagtig anvendelse af anerkendte oekonomiske principper og ... en aabenbar mangel paa logisk raesonnement". Med det femte anbringende goeres det gaeldende, at der er tale om en "tilsidesaettelse af grundlaeggende faellesskabsretlige principper", med det sjette, at der foreligger "aabenbare tilfaelde af mangel paa logisk raesonnement", mens det med det syvende anbringende anfoeres, at der er tale om en "tilsidesaettelse af grundlaeggende retsprincipper vedroerende anvendelsen [af artikel 86]."

10 Inden Domstolen tager stilling til appellantens anbringender, bemaerkes, at i henhold til Domstolens faste praksis kan en appel i medfoer af EOEF-traktatens artikel 168 A og artikel 51 i EOEF-statutten for Domstolen kun stoettes paa, at Retten har overtraadt retsregler, idet enhver bedoemmelse af faktisk karakter er udelukket (jf. bl.a. dom af 1.10.1991, sag C-283/90 P, Vidrányi mod Kommissionen, Sml. I, s. 4339, praemis 12, og af 8.4.1992, sag C-346/90 P, F. mod Kommissionen, Sml. I, s. 2691, praemis 7).

Det foerste anbringende

11 Med det foerste anbringende har Hilti anfoert, at Retten har konkluderet, at der findes et marked for Hilti-kompatible bolte, alene paa grundlag af den ubestridte omstaendighed, at Hilti-kompatible bolte og patronmagasiner blev fremstillet og solgt specielt med henblik paa at blive anvendt i Hilti-vaerktoejerne (praemis 66 og 67 i den appellerede dom), mens Retten ikke, saaledes som det kraeves i henhold til Domstolens praksis (jf. dom af 13.2.1979, sag 85/76, Hoffman-La Roche mod Kommissionen, Sml. s. 461, praemis 28), har taget stilling til, om SM-systemer kunne substitueres med andre produkter. For at kunne konkludere, at der findes et marked for Hilti-kompatible bolte, burde Retten have anvendt de kriterier, Domstolen har opstillet i dom af 31. maj 1979 (sag 22/78, Hugin mod Kommissionen, Sml. s. 1869), og have fastslaaet, at koeberne af bolte ikke var de samme som koeberne af boltepistoler, hvilket oplysningerne i sagen ikke gav holdepunkter for.

12 Kommissionen har anfoert, at Retten foerst har fremhaevet de kriterier, der skal laegges til grund ved definitionen af det relevante marked (praemis 64 i den appellerede dom), og derefter i dommens praemis 66-76 naermere forklaret, hvorfor Retten fandt, at markedet for Hilti-kompatible bolte opfyldte disse kriterier. Praemis 66 og 67 i den appellerede dom er kun udgangspunktet for Rettens raesonnement, og i andre praemisser har Retten naermere behandlet spoergsmaalet om SM-systemernes substituerbarhed med andre fastgoerelsessystemer. Ifoelge Kommissionen og intervenienten Bauco er dommen i sagen Hugin mod Kommissionen i oevrigt ikke relevant for naervaerende sag.

13 Det bemaerkes, at som Kommissionen har anfoert, har Retten i praemis 64 i den appellerede dom bemaerket, at i henhold til Domstolens faste praksis er produkter kun en del af ét og samme marked, saafremt de har en tilstraekkelig grad af substituerbarhed. I praemis 66 og 67 i den appellerede dom har Retten blot fastslaaet, at fastgoerelsesapparaterne, patronmagasinerne og boltene udgjorde saerskilte markeder. Retten har dernaest, nemlig i praemis 69-76 i den appellerede dom, behandlet spoergsmaalet om, hvorvidt SM-systemer kunne substitueres med andre fastgoerelsessystemer, og af de navnlig i dommens praemis 69 og 71 angivne grunde antaget, at de omtvistede produkter ikke kunne substitueres med andre.

14 Hilti kan derfor ikke med foeje haevde, at Retten ikke har behandlet spoergsmaalet om produkternes substituerbarhed.

15 Hilti kan heller ikke med foeje goere gaeldende, at Retten ikke har anvendt de kriterier, Domstolen opstillede i ovennaevnte dom i sagen Hugin mod Kommissionen. Som generaladvokaten har bemaerket under punkt 18 i sit forslag til afgoerelse i sagen her, ville Domstolen ikke i den dom fastsaette de kriterier, paa grundlag af hvilke det kan afgoeres, om et marked for forbrugsgods er et andet end markedet for de vaerktoejer, det er beregnet til. I den sag, som drejede sig om reservedele til de kasseapparater, Hugin fremstillede, fastslog Domstolen blot, at koeberne af reservedele, som i det vaesentlige er uafhaengige virksomheder, som vedligeholder og reparerer kasseapparater, ikke var de samme som koeberne af kasseapparater, og at markedet for reservedele derfor udgjorde et saerskilt marked med saerlige udbuds- og efterspoergselsvilkaar.

16 Appellantens foerste anbringende kan derfor ikke tiltraedes.

Det andet anbringende

17 Med det andet anbringende har Hilti gjort gaeldende, at den omstaendighed, at Retten i praemis 69 i den appellerede dom blot fastslog, at visse brugere ikke i praksis havde mulighed for at anvende andre fastgoerelsessystemer end SM-systemer, men ikke naermere praeciserede antallet af saadanne brugere, ikke gav Retten grundlag for at antage, at andre fastgoerelsessystemer ikke kunne anvendes i stedet for SM-systemer.

18 Heroverfor har Kommissionen anfoert, at dette anbringende maa afvises fra paakendelse, idet det vedroerer Rettens bedoemmelse af faktiske omstaendigheder, og at det i oevrigt ikke er begrundet, eftersom Retten, som i praemis 69 i den appellerede dom praeciserede, at der var mange saadanne brugere, ikke var forpligtet til at angive det noejagtige antal af saadanne brugere. Ogsaa Bauco har anfoert, at anbringendet ikke er begrundet, og har henvist til, hvad Kommissionen har fremfoert.

19 Hertil bemaerkes foerst, at Retten har bemaerket, at det fremgik af oplysningerne i sagen, at brugerne i mange tilfaelde ikke havde mulighed for at anvende andre fastgoerelsessystemer end SM-systemer. Den foretog saaledes en bedoemmelse af faktiske omstaendigheder, som Domstolen ikke kan proeve. Endvidere bemaerkes, at begrundelsen i Rettens afgoerelse ikke er utilstraekkelig derved, at Retten i praemis 69 i den appellerede dom kun bemaerkede, at brugerne i mange situationer ikke havde mulighed for at anvende andre systemer end SM-systemer, men ikke angav det noejagtige antal af saadanne situationer.

20 Hilti' s andet anbringende maa derfor ogsaa forkastes.

Det tredje anbringende

21 Med det tredje anbringende har Hilti gjort gaeldende, at det ikke paa grundlag af den omstaendighed alene, at der teknisk er forskelle mellem de forskellige fastgoerelsessystemer, saaledes som anfoert i praemis 70 og praemis 71, foerste punktum, i den appellerede dom, kan antages, at de forskellige systemer ikke er substituerbare.

22 Kommissionen har foreslaaet, at dette anbringende behandles sammen med det fjerde anbringende. Ifoelge Bauco opfylder de forskellige fastgoerelsessystemer ikke de samme behov, og, som ogsaa Retten har bemaerket, de er derfor ikke substituerbare.

23 Hertil bemaerkes, at Retten fandt, at der kun er en forholdsvis beskeden grad af substituerbarhed med hensyn til efterspoergslen efter SM-systemer og andre fastgoerelsessystemer, idet Retten navnlig, nemlig i praemis 69, 70 og 71 i den appellerede dom, lagde til grund, at de tekniske forskelle mellem systemerne, saaledes som de var beskrevet i den omtvistede beslutning, medfoerte aabenbart differentierede betingelser med hensyn til anvendelsen og dermed ogsaa til efterspoergslen efter systemerne, og at bestemte systemer gennem lang tid havde daekket en konstant del af den samlede efterspoergsel efter fastgoerelsessystemer.

24 I modsaetning til, hvad Hilti har anfoert, har Retten saaledes ikke alene paa grundlag af de tekniske forskelle mellem systemerne antaget, at de ikke var oekonomisk substituerbare.

25 Hilti' s tredje anbringende kan saaledes heller ikke tiltraedes.

Det fjerde anbringende

26 Med det fjerde anbringende har Hilti anfoert, at den omstaendighed, at de forskellige fastgoerelsessystemer har vaeret paa markedet samtidig gennem lang tid, saaledes som Retten har bemaerket i praemis 71, andet punktum, i den appellerede dom, ikke i sig selv er tilstraekkelig som bevis for, at der kun var en forholdsvis beskeden grad af substituerbarhed mellem de forskellige fastgoerelsessystemer.

27 Kommissionen har i det vaesentlige gjort gaeldende, at Retten ikke, som haevdet af Hilti, alene paa grundlag af forskellene mellem fastgoerelsessystemerne og den omstaendighed, at systemerne har vaeret paa markedet samtidig gennem lang tid, har antaget, at der ikke er substituerbarhed mellem dem, men at den ogsaa har taget hensyn til udbuds- og efterspoergselsstrukturen for de naevnte produkter samt til konkurrencevilkaarene paa markedet. Bauco har anfoert, at Retten i dommen ikke paa grundlag af den omstaendighed alene, at systemerne var paa markedet samtidig, har konkluderet, at de ikke var substituerbare.

28 Hertil bemaerkes, at som det fremgaar af det ovenfor anfoerte, saavel i praemis 8 som i praemis 23 i naervaerende dom, er de konklusioner, Retten har draget i praemis 71, andet punktum, i den appellerede dom, kun en del af en stoerre helhed af bemaerkninger, paa grundlag af hvilke den har antaget, at fastgoerelsessystemerne ikke er substituerbare.

29 Hilti' s fjerde anbringende kan saaledes ikke tiltraedes.

Det femte anbringende

30 Med det femte anbringende har Hilti i det vaesentlige anfoert, at Retten har fordelt bevisbyrden forkert mellem sagens parter, idet den kraevede, at Hilti skulle bevise, at det relevante marked var markedet for fastgoerelsessystemer, der anvendes i byggeriet.

31 Med henvisning til - i det vaesentlige - Domstolens dom af 28. marts 1984 (forenede sager 29/83 og 30/83, CRAM og Rheinzink mod Kommissionen, Sml. s. 1679) har Hilti gjort gaeldende, at eftersom Kommissionen har fastlagt det relevante marked paa grundlag af formodninger, var det for Hilti tilstraekkeligt at bevise, at de faktiske omstaendigheder, der var lagt til grund i den omtvistede beslutning, kunne foere til en anden vurdering, og at det saaledes var godtgjort, at beslutningen paa det punkt ikke var korrekt.

32 Heroverfor har Kommissionen anfoert, at det tilkom Hilti, om fornoedent paa grundlag af nye omstaendigheder, at bevise, at de vurderinger, den omtvistede beslutning indeholdt, var fejlagtige.

33 Hertil bemaerkes, at dommen i CRAM og Rheinzink-sagerne vedroerte et annullationssoegsmaal til proevelse af en kommissionsbeslutning om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85. Domstolen udtalte i dommen, at Kommissionens antagelse om, at der forelaa en samordnet praksis mellem de sagsoegende virksomheder, var baseret paa indicier, og at dens raesonnement saaledes byggede paa en formodning.

34 I dommens praemis 16 fastslog Domstolen herefter, at det over for en saadan argumentation var tilstraekkeligt, at sagsoegerne godtgjorde, at der forelaa omstaendigheder, der kunne saette de af Kommissionen konstaterede forhold i et andet lys og dermed give en anden forklaring paa disse end den, der var lagt til grund i Kommissionens beslutning.

35 Selv om Kommissionen i betragtning 60 og 63 til den omtvistede beslutning naevner, at priselasticiteten mellem de forskellige fastgoerelsessystemer sandsynligvis er beskeden, er disse bemaerkninger et led i en argumentation, hvis formaal er at bevise, at der for SM-systemerne og de oevrige fastgoerelsessystemer gjaldt forskellige udbuds- og efterspoergselsvilkaar, og at systemerne derfor naeppe kunne antages at vaere substituerbare.

36 Til grund for argumentationen har Kommissionen lagt konkrete faktiske omstaendigheder, som er naermere uddybet i betragtning 60-65 til den omtvistede beslutning, f.eks. de egenskaber, der er saerlige for anvendelsen af SM-systemer og den beskedne betydning, prisen paa vaerktoejerne og forbrugsgodset har for anvendelsen.

37 Kommissionen har saaledes ikke, som haevdet af appellanten, fastlagt det relevante produktmarked alene ud fra formodninger.

38 Naar Retten af det sagsoegende selskab har kraevet, at det godtgoer, at dets anbringender er begrundede, har Retten saaledes ikke kraevet andre former for beviser end dem, der normalt kraeves af sagsoegere, naar de skal godtgoere, at deres anbringender er begrundede.

39 Selskabets femte anbringende maa herefter forkastes.

Det sjette anbringende

40 Med det sjette anbringende har Hilti gjort gaeldende, at Retten har anlagt en fejlagtig vurdering for det foerste af den markedsundersoegelse, Rosslyn Research-instituttet har foretaget, og af professor Yarrow' s analyse af mulighederne for at substituere fastgoerelsessystemerne med hinanden, for det andet af professor Albach' s oekonometriske analyse af priselasticiteten med hensyn til efterspoergslen efter de forskellige fastgoerelsessystemer, og for det tredje af Rosslyn Research-instituttets undersoegelse med hensyn til den afgoerende rolle, prisen spiller ved valg af fastgoerelsesmetode.

41 Ifoelge Kommissionen kan anbringendet ikke tages under paakendelse, idet Hilti herved anfaegter Rettens vurdering af faktiske forhold, som Domstolen ikke kan proeve under en appelsag. Subsidiaert har Kommissionen anfoert, at anbringendet maa forkastes, da Rettens vurdering af de paagaeldende bevisligheder ikke er fejlagtig.

42 Hertil bemaerkes, at Rettens vurdering af de beviser, der er fremfoert for den, ikke - medmindre de er gengivet forkert - udgoer et retsspoergsmaal og dermed er undergivet Domstolens proevelsesret.

43 Da appellanten har anfaegtet Rettens vurdering af bestemte beviser, der var fremfoert for den, uden at selskabet har godtgjort og i virkeligheden heller ikke gjort gaeldende, at Retten har gengivet dem forkert, maa appellantens sjette anbringende forkastes.

Det syvende anbringende

44 Ifoelge Hilti har Retten ikke taget alle de beviser, Hilti har fremlagt, i betragtning; de viste, at der var en hoej grad af oekonomisk substituerbarhed mellem SM-systemerne og de oevrige fastgoerelsessystemer.

45 Kommissionen har heroverfor gjort gaeldende, at Retten har undersoegt alle de beviser, der blev fremlagt for den, saaledes som det fremgaar af praemis 74 i den appellerede dom, og at appellanten ikke for Domstolen kan anfaegte Rettens vurdering af deres bevisvaerdi.

46 Hertil bemaerkes, at i modsaetning til det af Hilti anfoerte fremgaar det ikke af sagen, at Retten ikke har undersoegt naermere angivne beviser, som Hilti har fremfoert. Tvaertimod har Retten klart bemaerket, at de beviser, Hilti havde fremlagt til stoette for sine paastande (praemis 74 i den appellerede dom), naermere bestemt professor Yarrow' s analyse, Rosslyn Research-instituttets undersoegelse (praemis 75 i den appellerede dom) samt professor Albach' s oekonometriske analyse (praemis 76 i den appellerede dom), ikke kunne tillaegges vaegt.

47 Selskabets syvende anbringende maa herefter forkastes.

Bauco' s paastand om forhoejelse af den boede, Hilti blev paalagt

48 I sit skriftlige indlaeg har Bauco anmodet Domstolen om at overveje at forhoeje den boede, Hilti blev paalagt ved den omtvistede beslutning, paa grund af selskabets forsoeg paa at forhale sagen.

49 Selv om en saadan anmodning kunne betragtes som en paastand om, at Hilti doemmes til at betale en hoejere boede, bemaerkes blot, at en intervenient i henhold til procesreglementets artikel 116 ikke kan nedlaegge nye paastande for Domstolen. De af Bauco nedlagte paastande er nye for Domstolen, eftersom selskabet ikke har nedlagt tilsvarende paastande for Retten.

50 Bauco' s paastande paa det punkt maa saaledes afvises.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

51 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Appellanten har tabt sagen og boer derfor doemmes til at betale sagsomkostningerne for Domstolen, herunder omkostningerne i forbindelse med Bauco' s og Profix' intervention.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Appellen forkastes.

2) Bauco' s paastand om forhoejelse af den boede, Hilti blev paalagt ved Kommissionens beslutning 88/138/EOEF af 22. december 1987 om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 86, afvises.

3) Appellanten betaler sagens omkostninger.