Den omstændighed, at en undersøgelse i henhold til artikel 101 TEUF er iværksat af en offentlig myndighed i en medlemsstat og ikke af en EU-institution, er uden betydning for medtagelsen af dokumenter, som er fremsendt til Kommissionen af den nævnte myndighed i henhold til artikel 11, stk. 4, i forordning nr. 1/2003 under anvendelsesområdet for artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter. Det fremgår nemlig ikke af denne bestemmelses ordlyd, at de omhandlede inspektioner, undersøgelser og revisioner kun er dem, som foretages af Unionen, til forskel fra samme forordnings artikel 4, stk. 3, som har til formål at beskytte institutionens beslutningsproces. Da hensynet til medlemsstaternes legitime interesser imidlertid kan varetages ved disse materielle undtagelser, der er fastsat i samme forordnings artikel 4, stk. 1-3, skal disse undtagelser anses for at have til formål at beskytte ikke kun Unionens institutioners aktiviteter, men også en medlemsstats egne interesser, f.eks. beskyttelsen af inspektioner, undersøgelser og revision, som tjenesterne i denne medlemsstat forfølger.

Der gælder en generel formodning for, at udbredelsen af dokumenter, som er fremsendt i henhold til artikel 11, stk. 4, i forordning nr. 1/2003, i henhold til artikel 4, stk. 2, første og tredje led, i forordning 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter i princippet er til skade for beskyttelsen af virksomheders forretningsmæssige interesser, som de pågældende oplysninger omhandler, såvel som formålet med de nationale konkurrencemyndigheders undersøgelser, som er snævert knyttet hertil.

Forordning nr. 1/2003 har nemlig til formål at sikre, at oplysninger behandles fortroligt, samt at sikre overholdelse af tavshedspligten i procedurer i henhold til artikel 101 TEUF, og dette gælder navnlig i forbindelse med den mekanisme for udveksling af oplysninger, som er indført i det netværk af offentlige myndigheder, som skal sikre respekten for Unionens konkurrenceregler. Et sådant formål er bl.a. begrundet i, at sådanne procedurer vedrører eventuelt følsomme forretningsmæssige oplysninger, således som det anføres i 32. betragtning til forordning nr. 1/2003. Denne forordning forfølger imidlertid inden for området for aktindsigt et andet formål end det, der forfølges med forordning nr. 1049/2001, som tilsigter i videst muligt omfang at fremme udøvelsen af retten til aktindsigt samt at fremme god forvaltningsskik og sikre den størst mulige gennemsigtighed i de offentlige myndigheders beslutningsproces og i de oplysninger, som ligger til grund for myndighedernes beslutninger.

Denne formodning finder forsat anvendelse efter den endelige afslutning af de af den nationale konkurrencemyndighed gennemførte procedurer. Den effektive virkemåde af den mekanisme for udveksling af oplysninger, som er indført i det netværk af offentlige myndigheder, som skal sikre respekten for Unionens konkurrenceregler, indebærer nemlig for det første, at de udvekslede oplysninger forbliver fortrolige. For det andet kan begrænsningen af den periode, hvori en generel formodning finder anvendelse, ikke i denne konkrete sammenhæng begrundes med hensynet til den ret til erstatning, som personer, der har lidt skade grundet en overtrædelse af artikel 101 TEUF, har. Hvad angår de omtvistede dokumenter, dvs. nationale konkurrencemyndigheds påtænkte afgørelse og sagsfremstillingen, hvis fremsendelse er fastsat i artikel 11, stk. 4, i forordning nr. 1/2003, er det ikke disse, men den pågældende nationale konkurrencemyndigheds sagsakter i relation til undersøgelsen, der i givet fald vil kunne indeholde de nødvendige beviser til at danne grundlag for et erstatningskrav, selv hvis disse dokumenter henviser til sådanne beviser.

(jf. præmis 60-62, 64, 77-79 og 82)