ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 305/10

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 16. juni 2016 — Minister Finansów mod Jan Mateusiak (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Naczelny Sąd Administracyjny — Polen)

(Sag C-229/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift - direktiv 2006/112/EF - artikel 18, litra c), og artikel 184 og 187 - afgiftspligtige transaktioner - ophør af afgiftspligtig økonomisk virksomhed - besiddelse af varer, der har givet anledning til et momsfradrag - regulering af fradrag - reguleringsperiode - afgiftspålæggelse i henhold til artikel 18, litra c), i direktiv 2006/112 efter reguleringsperiodens udløb))

(2016/C 305/15)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Naczelny Sąd Administracyjny

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Minister Finansów

Sagsøgt: Jan Mateusiak

Konklusion

Artikel 18, litra c), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 2009/162/EU af 22. december 2009, skal fortolkes således, at det forhold, at en afgiftspligtig person, når vedkommende ophører med sin afgiftspligtige økonomiske virksomhed, ligger inde med varer, såfremt disse varer har givet ret til fradrag for momsen ved erhvervelsen, kan ligestilles med levering af varer mod vederlag og pålægges moms, hvis den reguleringsperiode, der er omhandlet i artikel 187 i direktiv 2006/112, som ændret ved direktiv 2009/162, er udløbet.

(1) EUT C 294 af 7.9.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 305/9

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 16. juni 2016 — Kreissparkasse Wiedenbrück mod Finanzamt Wiedenbrück (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Münster — Tyskland)

(Sag C-186/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift - direktiv 2006/112/EF - fradrag for indgående afgift - artikel 173, stk. 1 - varer og tjenesteydelser, der benyttes til såvel afgiftspligtige som afgiftsfritagne transaktioner (varer og tjenesteydelser til blandet brug) - fastsættelse af størrelsen af fradraget i merværdiafgiften - pro rata-satsen for fradraget - artikel 174 - pro rata-satsen for fradraget beregnes i henhold til en omsætningsbaseret fordelingsnøgle - artikel 173, stk. 2 - undtagelsesordning - artikel 175 - afrundingsreglen for pro rata-satsen for fradraget - artikel 184 og 185 - regulering af fradrag))

(2016/C 305/13)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Münster

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Kreissparkasse Wiedenbrück

Sagsøgt: Finanzamt Wiedenbrück

Konklusion

1) Artikel 175, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at medlemsstaterne ikke er forpligtede til at anvende afrundingsreglen i denne bestemmelse, når pro rata-satsen for fradraget beregnes efter en af undtagelsesmetoderne i dette direktivs artikel 173, stk. 2.

2) Artikel 184 ff. i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at medlemsstaterne, når pro rata-satsen for fradraget i henhold til deres nationale lovgivning beregnes efter en af metoderne i direktivets artikel 173, stk. 2, eller artikel 17, stk. 5, tredje afsnit, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, alene er forpligtede til at anvende afrundingsreglen i dette direktivs artikel 175, stk. 1, i forbindelse med regulering, såfremt denne regel er blevet anvendt ved fastsættelsen af det oprindelige fradragsbeløb.

(1) EUT C 254 af 3.8.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 305/8

Domstolens dom (Første Afdeling) af 16. juni 2016 — Franz Lesar mod Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)

(Sag C-159/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - direktiv 2000/78/EF - ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv - artikel 2, stk. 1, og artikel 2, stk. 2, litra a) - artikel 6, stk. 2 - forskelsbehandling på grund af alder - fastsættelse af pensionsrettigheder for tidligere tjenestemænd - uddannelses- og beskæftigelsesperioder - manglende hensyntagen til sådanne perioder, der er tilbagelagt inden det fyldte 18. år))

(2016/C 305/12)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Franz Lesar

Sagsøgt: Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt

Konklusion

Artikel 2, stk. 1, artikel 2, stk. 2, litra a), og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som udelukker hensyntagen til uddannelses- og beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt af en tjenestemand inden det fyldte 18. år, med henblik på tildeling af ret til pension og beregning af størrelsen af alderspension, for så vidt som denne lovgivning har til formål at sikre en ensartet fastsættelse inden for en tjenestemandspensionsordning af en aldersgrænse for adgang til denne ordning samt af en aldersgrænse for adgang til de pensionsydelser, som tildeles i henhold til den nævnte ordning.

(1) EUT C 254 af 3.8.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 296/10

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 9. juni 2016 — sag indledt mod István Balogh (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Budapest Környéki Törvényszék — Ungarn)

(Sag C-25/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde i straffesager - ret til tolkning og oversættelse - direktiv 2010/64/EU - anvendelsesområde - begrebet »straffesag« - procedure indført i en medlemsstat med det formål at anerkende afgørelser i straffesager truffet af en ret i en anden medlemsstat og at indføre den straffedom, som nævnte ret har afsagt, i strafferegistret - udgifter forbundet med oversættelsen af nævnte afgørelse - rammeafgørelse 2009/315/RIA - afgørelse 2009/316/RIA))

(2016/C 296/14)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Budapest Környéki Törvényszék

Part i hovedsagen

István Balogh

Konklusion

Artikel 1, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/64/EU af 20. oktober 2010 om retten til tolke- og oversætterbistand i straffesager skal fortolkes således, at direktivet ikke finder anvendelse på en særlig national procedure, som består i, at en ret anerkender en endelig retsafgørelse truffet af en ret i en anden medlemsstat, hvorved en person er blevet dømt for en strafbar handling.

Rådets rammeafgørelse 2009/315/RIA af 26. februar 2009 om tilrettelæggelsen og indholdet af udvekslinger af oplysninger fra strafferegistre mellem medlemsstaterne og Rådets afgørelse 2009/316/RIA af 6. april 2009 om indførelse af det europæiske informationssystem vedrørende strafferegistre (ECRIS) i henhold til artikel 11 i rammeafgørelse 2009/315 skal fortolkes således, at de er til hinder for vedtagelsen af en national lovgivning, hvorved en sådan særlig procedure indføres.

(1) EUT C 127 af 20.4.2015.
1)

Artikel 2, stk. 1, og artikel 3, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold skal fortolkes således, at en tredjelandsstatsborger opholder sig ulovligt på en medlemsstats område og af den grund er omfattet af direktivets anvendelsesområde, når den pågældende uden at opfylde betingelserne for indrejse, ophold eller bopæl rejser gennem denne medlemsstat som passager i en bus, der afgår fra en anden medlemsstat i Schengenområdet med bestemt ankomst i en tredje medlemsstat, der befinder sig uden for dette område.
2)

Artikel 50, stk. 1, i forordning nr. 1013/2006, som ændret ved forordning nr. 255/2013, hvorefter de af medlemsstaterne anvendte sanktioner i tilfælde af overtrædelse af forordningens bestemmelser skal stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen, skal fortolkes således, at der for overførsel af affald, hvor det ledsagedokument, som er omhandlet i bilag VII til samme forordning, indeholder fejlagtige og usammenhængende oplysninger, i princippet kan pålægges en bøde, der størrelsesmæssigt svarer til den bøde, der pålægges for overtrædelse af forpligtelsen til at udfylde dette dokument. I forbindelse med kontrollen af, om en sådan sanktion står i et rimeligt forhold til overtrædelsen, skal den forelæggende ret tage særligt hensyn til de risici på området for beskyttelse af miljøet og folkesundheden, som kan være en følge af overtrædelsen.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 296/15

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. juni 2016 — Medical Imaging Systems GmbH (MIS) mod Hauptzollamt München (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht München — Tyskland)

(Sag C-288/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - forordning (EØF) nr. 2658/87 - fælles toldtarif - tarifering - underposition 6211 33 10 00 0 - strålebeskyttelsesforklæde))

(2016/C 296/20)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht München

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Medical Imaging Systems GmbH (MIS)

Sagsøgt: Hauptzollamt München

Konklusion

Den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som affattet ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 927/2012 af 9. oktober 2012, skal fortolkes således, at et strålebeskyttelsesforklæde som det i hovedsagen omhandlede skal tariferes i den nævnte nomenklaturs underposition 6211 33 10 00 0, henset til sine objektive karakteristika og egenskaber, herunder navnlig dets udseende, uden at det herved er nødvendigt at henvise til de bestanddele, der er karaktergivende for den pågældende vare.

(1) EUT C 394 af 7.9.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 296/16

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. juni 2016 — María del Pilar Planes Bresco mod Comunidad Autónoma de Aragón (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Forenede sager C-333/15 og C-334/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - fælles landbrugspolitik - integreret system for forvaltning og kontrol af visse støtteordninger - forordning (EF) nr. 1782/2003 - enkeltbetalingsordning - artikel 43 og 44 - arealbaserede betalingsrettigheder - støtteberettiget hektar - permanente græsarealer - national lovgivning, hvorefter støtteberettigelsen for permanente græsarealer med et foderareal, som overstiger det areal, der oprindeligt blev taget hensyn til ved fastsættelsen af betalingsrettighederne, underkastes betingelser om anvendelse til avlsbehov, der er karakteristiske for bedriften))

(2016/C 296/21)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: María del Pilar Planes Bresco

Sagsøgt: Comunidad Autónoma de Aragón

Konklusion

Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2012/2006 af 19. december 2006, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national ordning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter der ved vurderingen af de hektarer, der er berettigede til arealstøtte for et produktionsår, ikke kan tages hensyn til de permanente græsarealer, som angives af en landbruger, og som overstiger de arealer, der i sin tid blev lagt til grund for fastsættelsen af størrelsen af dennes betalingsrettigheder pr. hektar, medmindre landbrugeren ikke fører bevis for, at disse arealer i det konkrete produktionsår rent faktisk anvendes til avlsbehov, der er karakteristiske for bedriften.

(1) EUT C 302 af 14.9.2015.
2)

Artikel 27, stk. 2, første afsnit, i Kommissionens forordning (EU) nr. 601/2012 af 21. juni 2012 om overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner i medfør af direktiv 2003/87EF, som ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 206/2014 af 4. marts 2014, skal fortolkes således, at tab af kul som følge af kullets naturlige selvantændelsesproces ved dets oplagring på et sted, der en del af et anlæg som omhandlet i artikel 3, litra e), i direktiv 2003/87, ikke kan anses for at være kul, der udgår fra dette anlæg.
1)

Artikel 19, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26. juni 2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne, skal fortolkes således, at denne bestemmelse, navnlig bestemmelsens andet afsnit, finder anvendelse på en tredjelandsstatsborger, som, efter at have indgivet en første ansøgning om asyl i en medlemsstat, fører bevis for, at han har forladt medlemsstaternes område i mindst tre måneder forud for indgivelsen af en ny ansøgning om asyl i en anden medlemsstat.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 296/12

Domstolens dom (Store Afdeling) af 7. juni 2016 — Mehrdad Ghezelbash mod Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch — Nederlandene)

(Sag C-63/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - forordning (EU) nr. 604/2013 - afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der i en af medlemsstaterne er indgivet af en tredjelandsstatsborger - artikel 12 - udstedelse af opholdstilladelser eller visa - artikel 27 - retsmidler - omfanget af domstolsprøvelsen))

(2016/C 296/16)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Mehrdad Ghezelbash

Sagsøgt: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Konklusion

Artikel 27, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26. juni 2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne, sammenholdt med 19. betragtning til denne forordning, skal fortolkes således, at en asylansøger i en situation som den i hovedsagen omhandlede inden for rammerne af en prøvelse af en afgørelse om overførsel af den pågældende kan påberåbe sig en fejlagtig anvendelse af et ansvarlighedskriterium i nævnte forordnings kapitel III, herunder navnlig kriteriet i samme forordnings artikel 12 om udstedelse af et visum.

(1) EUT C 138 af 27.4.2015.
2)

Ligebehandlingsprincippet og gennemsigtighedsforpligtelsen skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en økonomisk aktør udelukkes fra en offentlig udbudsprocedure, såfremt den ikke overholder en forpligtelse, der ikke udtrykkeligt fremgår af udbudsdokumenterne eller af den gældende nationale lov, men af en fortolkning af denne lov samt af en udfyldning af mangler, som nævnte dokumenter frembyder, foretaget af de nationale administrative myndigheder eller retsinstanser. På den baggrund skal ligebehandlingsprincippet og proportionalitetsprincippet fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at der gives en økonomisk aktør mulighed for at afhjælpe situationen og opfylde denne forpligtelse inden for en frist, der fastsættes af den ordregivende myndighed.
2)

Artikel 8, stk. 1, litra c), i Rådets rammeafgørelse 2002/584, som ændret ved rammeafgørelse 2009/299, skal fortolkes således, at den fuldbyrdende judicielle myndighed, når en europæisk arrestordre, grundlaget for hvilken er en »arrestordre« som omhandlet i denne bestemmelse, ikke nævner, at der foreligger en national arrestordre, ikke skal fuldbyrde denne arrestordre, hvis denne myndighed, henset til de oplysninger, der er afgivet i medfør af artikel 15, stk. 2, i rammeafgørelse 2002/584, med ændringer, samt alle øvrige oplysninger, som den har til rådighed, konstaterer, at den europæiske arrestordre ikke er gyldig, da den er blevet udstedt uden, at der rent faktisk er blevet udstedt en national arrestordre, der er forskellig fra den europæiske arrestordre.
2)

Artikel 24 i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at udnyttelsen af landbrugstekniske bygge- og anlægsarbejder som de i hovedsagen omhandlede udgør levering af ydelser, som foretages mod vederlag, idet de er direkte forbundet med den afgift, der er modtaget eller skal modtages, forudsat at dette beskedne afgiftsbeløb udgør en modværdi for den leverede ydelse, og desuagtet det forhold, at ydelserne leveres som et led i opfyldelsen af forpligtelser, som er fastsat ved lov. Det påhviler den forelæggende ret at vurdere, om det afgiftsbeløb, som er modtaget eller skal modtages, i sin egenskab af modydelse kan karakterisere en direkte forbindelse mellem de ydelser, som er foretaget eller skal foretages, og denne modydelse, og følgelig, om leveringen af ydelserne er foretaget mod vederlag. Den forelæggende ret skal nærmere bestemt sikre sig, at den afgift, som sagsøgerne i hovedsagen har fastsat, ikke kun delvist udgør et vederlag for de ydelser, som er foretaget eller skal foretages, og at størrelsen heraf ikke er blevet fastsat på grundlag af andre faktorer, som i givet fald potentielt kan drage tvivl om den direkte forbindelse mellem ydelserne og modydelserne herfor.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 287/10

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 2. juni 2016 — Kapnoviomichania Karelia AE mod Ypourgos Oikonomikon (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)

(Sag C-81/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - den generelle ordning for punktafgifter - direktiv 92/12/EØF - forarbejdede tobaksvarer, som forsendes under en ordning med suspension af punktafgifter - den godkendte oplagshavers hæftelse - mulighed for medlemsstaterne for at lade den godkendte oplagshaver hæfte solidarisk for betalig af bøder idømt gerningsmændene bag et smugleri - proportionalitetsprincippet og retssikkerhedsprincippet))

(2016/C 287/12)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Kapnoviomichania Karelia AE

Sagsøgt: Ypourgos Oikonomikon

Konklusion

Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed, som ændret ved Rådets direktiv 92/108/EØF af 14. december 1992, sammenholdt med EU-rettens almindelige principper, navnlig retssikkerhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, skal fortolkes således, at det er til hinder for en national lovgivning — som den i hovedsagen omhandlede, som gør det muligt at erklære bl.a. ejerne af varer, som forsendes under en ordning med suspension af punktafgifter, solidarisk hæftende for betalingen af bøder pålagt i tilfælde af en overtrædelse begået i løbet af omsætningen af disse varer, når disse ejere er knyttet til gerningsmændene for overtrædelsen ved et kontraktforhold, som gør disse til ejernes repræsentanter — i henhold til hvilken den godkendte oplagshaver erklæres solidarisk hæftende for betalingen af de pågældende beløb, uden at han kan undgå denne hæftelse ved at godtgøre, at han er helt uden indflydelse på overtrædelsens bagmænds handlinger, selv om denne oplagshaver i henhold til national ret hverken var ejer af disse varer på tidspunktet for overtrædelsen eller knyttet til overtrædelsens gerningsmænd ved et kontraktforhold, som gjorde disse til hans repræsentanter.

(1) EUT C 138 af 27.4.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 287/11

Domstolens dom (Første Afdeling) af 2. juni 2016– indledt af C (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland)

(Sag C-122/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder - direktiv 2000/78/EF - ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv - artikel 2, 3 og 6 - forskelsbehandling på grund af alder - national lovgivning, der i visse tilfælde fastsætter en højere beskatning af alderspensionsindkomst end af lønindkomst - anvendelsesområdet for direktiv 2000/78 - Den Europæiske Unions kompetence på området for direkte beskatning))

(2016/C 287/14)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein hallinto-oikeus

Parter i hovedsagen

C

Konklusion

Artikel 3, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at en national ordning som den i hovedsagen omhandlede vedrørende en tillægsskat på alderspensionsindkomst ikke henhører under dette direktivs materielle anvendelsesområde og følgelig heller ikke under artikel 21, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

(1) EUT C 171 af 26.5.2015.
2)

Artikel 45 TEUF skal fortolkes således, at det påhviler den nationale ret at sikre den fulde virkning af denne artikel og at tillægge arbejdstagere, der befinder sig i en situation som den i hovedsagen omhandlede, rettigheder til en alderspension svarende til de rettigheder, der tilkommer tjenestemænd, som bevarer retten til en alderspension, der, uanset et skift til en anden offentlig arbejdsgiver, svarer til det antal pensionsgivende tjenesteår, som de har tilbagelagt, ved at fortolke national ret i overensstemmelse med denne artikel eller, såfremt en sådan fortolkning ikke er mulig, ved at undlade at anvende bestemmelser i national ret, som er i strid med denne artikel, med henblik på at anvende samme ordning som den, der finder anvendelse på de nævnte tjenestemænd.
1)

Gennemgangen af det første præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 5, stk. 4, litra b), i Kommissionens forordning (EF) nr. 543/2008 af 16. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår handelsnormer for fjerkrækød, henset til den i artikel 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder omhandlede frihed til at oprette og drive egen virksomhed.