ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 98/22

Sag anlagt den 20. december 2011 — Kommissionen mod KHIM — Ten ewiv (TEN)

(Sag T-658/11)

2012/C 98/36

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved advokaterne A. Berenboom, A. Joachimowicz og M. Isgour samt J. Samnadda og F. Wilman, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Ten ewiv (Rösrath-Hoffnungstahl, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 11. oktober 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 5/2011-4) annulleres.

— EF-varemærke nr. 6750574, der blev registreret for Ten ewiv den 5. februar 2009 for klasse 12, 37 og 39, erklæres følgelig ugyldigt.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Figurmærket »TEN« i farverne »blå, gul og sort« for varer og tjenesteydelser i klasse 12, 37 og 39 — EF-varemærkeregistrering nr. 6750574

Indehaver af EF-varemærket: Ten ewiv

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Europa-Kommissionen

Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Europa-Kommissionen har støttet sin ugyldighedsbegæring på absolutte registreringshindringer, som omhandlet i artikel 52, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra c) og h), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på ugyldighedsbegæringen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 7, stk. 1, litra h), i Rådets forordning nr. 207/2009, sammenholdt med Pariserkonventionens artikel 6 ter, stk. 1, for så vidt som EF-varemærket er blevet registreret, selv om registreringen er omfattet af de forbud, der fremgår af de nævnte bestemmelser. Den anfægtede afgørelse tilsidesætter endvidere artikel 7, stk. 1, litra g), for så vidt som en sådan registrering vil kunne vildlede offentligheden ved at få den til at tro, at de varer og tjenesteydelser, for hvilke EF-varemærket er registreret, er godkendt eller bifaldet af Den Europæiske Union eller en af dennes institutioner.
—

Subsidiært: Kommissionens afgørelse af 20. april 2011 om Danmarks foranstaltninger for TV2/Danmark (C 2/2003) annulleres, for så vidt som den fastslår: — at de undersøgte foranstaltninger alle udgjorde ny og dermed anmeldelsespligtig støtte (afgørelsens punkt 154 og konklusionens afsnit 1), — at de licensmidler, der i årene 1997-2002 blev overført til TV2 og derefter videreført til regionerne, udgjorde statsstøtte til TV2 (afgørelsens punkt 194) og — at de reklamemidler, der i årene 1995 og 1996 samt ved TV2-Fondens nedlæggelse i 1997 blev overført fra TV2-Fonden til TV2, udgjorde statsstøtte til TV2 (afgørelsens punkt 90, 92, 193 og 195 med tabel 1).
3)

Tredje anbringende om et åbenbart urigtigt skøn ved fastsættelsen af kriterierne for bedømmelse af budenes kvalitet og om en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og gennemførelsesbestemmelsernes artikel 138, stk. 2, idet den ordregivende myndighed har taget hensyn til et bedømmelseskriterium, som ikke har til formål at identificere det mest økonomisk fordelagtige bud.
2)

Det andet anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af princippet om ugrundet berigelse. Sagsøgerne har gjort følgende gældende: — Kommissionen tilegner sig fordelene ved tjenesteydelserne vedrørende kontrakten og resultaterne fra den udførte forskning uden at have betalt for deres gennemførelse, såfremt den tilbagesøger det ønskede beløb, som dækker alle tjenesteydelser udført af den ansatte M. K. TECHNION i forbindelse med kontrakten MOSAICA. — Sagsøgerne har ret til at kræve tilbagebetaling af de omkostninger, der vedrører tjenesteydelser udført i forbindelse med kontrakten MOSAICA. — I tilfælde af tilbagebetaling fratages sagsøgerne ikke kun et beløb svarende til de tjenesteydelser, der faktisk er udført, men står endvidere over for et supplerende tab, eftersom de, ud over at skulle tilbagebetale, skal betale de omkostninger, der er afholdt i forbindelse med gennemførelsen af de udførte tjenesteydelser.
6)

Tilsidesættelse af kravet om kontradiktion i høringsprocedurer Sagsøgerne har i denne sammenhæng gjort gældende, at det er i strid med den anden betragtning til forordning nr. 1049/2001, at sagsøgte har undladt at stille høringsanmodningen til de tyske myndigheder til rådighed for sagsøgerne. Det gøres ligeledes gældende, at sagsøgerne ikke har fået stillet de tyske myndigheders svar til rådighed.
3)

Tredje anbringende vedrørende en tilsidesættelse af kontrollen med, at begrundelsespligten er overholdt, og med, at der ikke foreligger et åbenbart fejlskøn, samt en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til tjenestemandsvedtægtens artikel 45 ved Personalerettens behandling af anbringendet vedrørende en manglende hensyntagen til det arbejde, som appellanten har udført i institutionens interesse.
—

Som følge heraf gives appellanten medhold i sine påstande for førsteinstansen og følgelig — annulleres lønsedlen for januar 2010 og efterfølgende måneder, idet disse anvender en forhøjelse af pensionen på 0,6 %, således at der anvendes en forhøjelse på 2,1 % beregnet i henhold til en almindelig generel lønjustering. — Om fornødent: Annullation af afgørelserne om afslag på anmodningerne om fornyet gennemgang af sagen og om afslag på de af appellanten indgivne klager, hvilke afgørelser er dateret henholdsvis 11. maj 2010 og 9. september 2010. — Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale differencen mellem den forhøjelse af pensionen på 0,6 %, som ulovligt blev tildelt appellanten fra januar 2010, og den forhøjelse på 2,1 %, som han burde have haft ret til, dvs. en lønforhøjelse på 1,5 % pr. måned fra januar 2010. Disse beløb skal tillægges rente fra deres respektive forfaldsdatoer til betaling sker, idet renten beregnes på grundlag af den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for primære refinansieringsoperationer i den pågældende periode, forhøjet med 2 procentpoint.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/16

Sag anlagt den 27. december 2011 — Spa Monopole mod KHIM — Royal Mediterranea (THAI SPA)

(Sag T-663/11)

2012/C 65/30

Stævningen er affattet på fransk

Parter

Sagsøger: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgien) (ved advokaterne L. De Brouwer, E. Cornu og E. De Gryse)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Royal Mediterranea, SA (Madrid, Spanien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 20. oktober 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1238/2010-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Royal Mediterranea, SA

Det omhandlede EF-varemærke: Et figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »THAI SPA« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 41 og 43

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV

De påberåbte varemærker eller tegn: Benelux-varemærkeregistreringerne af ordmærkerne »SPA« og »Les Thermes de Spa« for varer og tjenesteydelser i klasse 32 og 42 (nu klasse 44)

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret ikke fandt, at der var lighed mellem »tilvejebringelse af mad og drikke«, der er indeholdt i klasse 43 og omfattet af det ansøgte varemærke, og »mineralvande og kulsyreholdige vande samt andre ikke-alkoholholdige drikke; saft og præparater til fremstilling af drikke«, der er omfattet af ordmærket »SPA«, som er genstand for en Benelux-varemærkeregistrering. Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009 for så vidt som Fjerde Appelkammer ikke fandt, at der var en »sammenhæng« mellem varemærkerne »SPA« i klasse 32 og »THAI SPA« i klasse 43. Tilsidesættelse af retten til forsvar og af artikel 75 i forordning nr. 207/2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/16

Sag anlagt den 27. december 2011 — Spa Monopole mod KHIM — Royal Mediterranea (THAI SPA)

(Sag T-664/11)

2012/C 65/31

Stævningen er affattet på fransk

Parter

Sagsøger: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgien) (ved advokaterne L. De Brouwer, E. Cornu og E. De Gryse)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Royal Mediterranea, SA (Madrid, Spanien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 20. oktober 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1976/2010-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Royal Mediterranea, SA

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »THAI SPA« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 41 og 43

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV

De påberåbte varemærker eller tegn: Benelux-varemærkeregistreringerne af ordmærkerne »SPA« og »Les Thermes de Spa« for varer og tjenesteydelser i klasse 32 og 42 (nu klasse 44)

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b) i forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret ikke fandt, at der var lighed mellem »tilvejebringelse af mad og drikke«, der er indeholdt i klasse 43 og omfattet af det ansøgte varemærke, og »mineralvande og kulsyreholdige vande samt andre ikke-alkoholholdige drikke; saft og præparater til fremstilling af drikke«, der er omfattet af ordmærket »SPA«, som er genstand for en Benelux-varemærkeregistrering. Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009 for så vidt som Fjerde Appelkammer ikke fandt, at der var en »sammenhæng« mellem varemærkerne »SPA« i klasse 32 og »THAI SPA« i klasse 43. Tilsidesættelse af retten til forsvar og af artikel 75 i forordning nr. 207/2009.
—

Stævningen og de dertil knyttede dokumenter antages til realitetsbehandling, det fastslås, at søgsmålet til prøvelse af afgørelse truffet den 6. oktober 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 641/2011-1) er blevet anlagt inden for fristerne og i henhold til formforskrifterne, efter procedurens afslutning annulleres denne afgørelse, og Harmoniseringskontoret tilpligtes udtrykkeligt at betale sagens omkostninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/15

Sag anlagt den 30. december 2011 — Polytetra mod KHIM — EI du Pont de Nemours (POLYTETRAFLON)

(Sag T-660/11)

2012/C 65/29

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Polytetra GmbH (Mönchengladbach, Tyskland) (ved advokat R. Schiffer)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: EI du Pont de Nemours and Company (Wilmington, De Forenede Stater)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 29. september 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2005/2010-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Polytetra GmbH

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »POLYTETRAFLON« for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 11, 17 og 40 — EF-varemærkeansøgning nr. 6131015

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EI du Pont de Nemours and Company

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 432120 af ordmærket »TEFLON« for varer og tjenesteydelser bl.a. i klasse 1, 11, 17 og 40

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Den anfægtede afgørelse ophævet og afslag på EF-varemærkeregistreringen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), artikel 15, stk. 1, og artikel 42, stk. 2 og 3 i Rådets forordning nr. 207/2009 for så vidt som appelkammeret fejlagtigt konkluderede, at der var risiko for forveksling mellem det ansøgte varemærke, og det ældre varemærke, og at det var godtgjort, at der var gjort reel brug af det ældre varemærke.
2)

Andet anbringende vedrørende manglende hjemmel for forordning nr. 961/2010, som udgjorde retsgrundlaget for gennemførelsesforordning nr. 503/2011. Sagsøgeren har gjort gældende, at artikel 215 TEUF ikke kan udgøre retsgrundlaget for forordning nr. 961/2010, idet afgørelse 2010/413/FUSP, som den har til formål at gennemføre i Unionens interne retsorden, ikke er blevet vedtaget i overensstemmelse med kapitel 2 i afsnit V i EU-traktaten. Det skal derfor fastslås, at forordning nr. 961/2010 ikke finder anvendelse på sagsøgeren.
—

Rådet tilpligtes at efterbetale sagsøgeren, Bernd Loescher, og de andre tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union det vederlag og den pension, som de har haft ret til med virkning fra den 1. juli 2011 med tillæg af morarenter, der beregnes med virkning fra den dato, hvor efterbetalingen forfaldt til betaling, med Den Europæiske Centralbanks rentesats for de vigtigste refinansieringstransaktioner, forhøjet med to procentpoint.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 165/20

Sag anlagt den 5. marts 2012 — Bial — Portela mod KHIM — Probiotical (PROBIAL)

(Sag T-113/12)

2012/C 165/35

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Bial — Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugal) (ved advokaterne B. Braga da Cruz og J. Pimenta)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Probiotical SpA (Novara, Italien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 20. december 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1925/2010-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret pålægges at give afslag på registrering af EF-varemærke nr. 2408128 »PROBIAL«.

— Probiotical SpA tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Probiotical SpA

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket i mørkeblå og lyseblå »PROBIAL« for varer i klasse 1, 5 og 31 — EF-varemærkeansøgning nr. 2408128

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Bial — Portela & Ca, SA

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Den portugisiske varemærkeregistrering nr. 155284 af ordmærket »Bial« for varer i klasse 5, varemærket »Bial«, der er velkendt i Portugal, EF-varemærkeregistrering nr. 1400183 af figurmærket »Bial« i sort og hvid for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5 og 42, den spanske varemærkeregistrering nr. 2026481 af figurmærket »Bial« i sort og hvid for tjenesteydelser i klasse 35, den internationale registrering nr. 490635 for varemærket »Bial« i standardfont for varer i klasse 5, virksomhedssymbol nr. 868 af figurtegnet »Bial«, virksomhedsnavn nr. 35157 for ordet »Bial«, logo nr. 951 af figurtegnet »Bial«

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret urigtigt vurderede, at de omhandlede varemærker ikke lignede hinanden i en sådan grad, at de kunne forveksles.
2)

Andet retlige anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat artikel 296 TEUF ved ikke at give en tilstrækkelig begrundelse, der gør det muligt for sagsøgeren at forstå, og for Domstolen at efterprøve den begrundelse, som den har lagt til grund for at fastslå, at sagsøgeren fik en selektiv fordel, at en sådan fordel involverede statsmidler, der var givet afkald på, og ville være i stand til at fordreje konkurrencen og påvirke samhandlen mellem medlemsstater.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/18

Sag anlagt den 3. januar 2012 — Kreyenberg mod KHIM — Kommissionen (MEMBER OF €e euro experts)

(Sag T-3/12)

2012/C 65/35

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Heinrich Kreyenberg (Ratingen, Tyskland) (ved advokat J. Krenzel)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 5. oktober 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1804/2010-2) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Et figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »MEMBER OF €e euro experts«, for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35, 36, 39, 41, 42, 44 og 45

Indehaver af EF-varemærket: Heinrich Kreyenberg

Indgiveren af ugyldighedsbegæringen: Europa-Kommissionen

Begrundelsen for ugyldighedsbegæringen: Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 på grund af en angivelig risiko for vildledning med hensyn til kvaliteten af de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af varemærket, Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra h), i forordning nr. 207/2009 på grund af den angivelige identifikation i varemærket af en fra et heraldisk synspunkt efterligning af EU-flaget, som er blevet indgivet til WIPO (circulære nummer 3556) i henhold til artikel 6ter i Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret. Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra i), i forordning nr. 207/2009 på grund af monopoliseringen ved sagsøgerens varemærke af »€«-symbolet, hvis grafiske gengivelse er fastlagt ved Kommissionens meddelelse KOM (97) 418 endelig udg.

Annullationsafdelingens afgørelse: Ugyldighedsbegæringen ikke taget til følge.

Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra i), i forordning nr. 207/2009, idet der ikke foreligger en identisk overtagelse af det officielle »€«-tegn, som er nødvendig for anvendelsen af denne artikel, og subsidiært under alle omstændigheder fordi undtagelsesbestemmelsen i artikel 6ter, stk. 1, litra c), i Pariserkonventionen er opfyldt, idet omsætningen ikke vil gå ud fra, at sagsøgerens figurmærke står i forbindelse med Den Europæiske Monetære Union (eller Den Europæiske Union). Subsidiært tilsidesættelse af artikel 7, stk.1, litra c) og g), i forordning nr. 207/2009, idet Europa-Kommissionen i sin ugyldighedsbegæring udtrykkeligt havde påberåbt sig artikel 7, stk. 1, litra c), hvorfor det kun kan lægges til grund, at begæringen er blevet formuleret fejlagtigt, og påberåbelsen af registreringshindringen i artikel 7, stk. 1, litra g), der først skete i klagesagen, må anses for at være sket for sent og den kan ikke antages til realitetsbehandling.
1)

Første anbringende, som er opdelt i to led, vedrørende en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, idet Kommissionen har anset reformen af finansieringen af pensionerne til tjenestemandsansatte i France Télécom for at udgøre en statsstøtte. Sagsøgeren gør gældende, at: — Kommissionen fejlagtigt har konkluderet, at nedsættelsen af den modydelse, som France Télécom skal betale til staten, ikke frigør France Télécom fra den strukturelle ulempe, virksomheden har måttet bære siden ikrafttrædelsen af loven af 1990, og at foranstaltningen indebærer en fordel for denne virksomhed. — Subsidiært, at Kommissionen fejlagtigt har konkluderet, at France Télécom nød godt af en fordel fra 1996 på trods af virksomhedens betaling af et ekstraordinært fast bidrag.
—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger for Retten og omkostningerne ved sagen for appelkammeret.
1)

Med første anbringende vedrørende det i henhold til artikel 265 TEUF indgivne passivitetssøgsmål gøres det gældende, at afvisningen af at træffe endelig afgørelse om ansøgningen om godkendelse af Orphacol er i strid med kravene i artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 726/2004, hvorefter der skal træffes endelig afgørelse, som skal vedtages inden for en fastsat frist, i overensstemmelse med resultaterne af komitologiproceduren.
—

ved ikke at foretage den justering for valutaomregning, som sagsøgerne krævede for salg foretaget i euro mellem januar og juni 2010, henset til, at der havde været en længerevarende opskrivning af den indiske rupee i forhold til euroen i en væsentlig del af undersøgelsesperioden, tilsidesatte Rådet artikel 2, stk. 10, (og især litra j)) i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), som fortolket ved artikel 2, stk. 4, og artikel 2, stk. 4, nr. 1), i aftalen om anvendelsen af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994.
—

Rådets afgørelse 2011/782/FUSP af 1. december 2010 om restriktive foranstaltninger over for Syrien og Rådets gennemførelsesafgørelse 2012/256/FUSP af 14. maj 2012 annulleres, for så vidt som Salim Al Toun og Al Toun Group er blevet opført på listen i bilaget til afgørelse 2011/782/FUSP.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 89/28

Sag anlagt den 23. januar 2012 — Pips mod KHIM — s.Oliver Bernd Freier (ISABELLA OLIVER)

(Sag T-38/12)

2012/C 89/47

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Pips BV (Amsterdam, Nederlandene) (ved advokat J.A.K. van den Berg)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rottendorf, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 20. oktober 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2420/2010-1) annulleres.

— EF-varemærkeansøgning nr. 7024961 vedrørende ordmærket »ISABELLA OLIVER« imødekommes for alle de varer og tjenesteydelser, der var genstand for sagen for Første Appelkammer.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Pips BV

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ISABELLA OLIVER« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 4, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24 og 25 — EF-varemærkeansøgning nr. 7024961

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: EF-varemærkeansøgning nr. 6819908 vedrørende ordmærket »S.Oliver« for varer i klasse 4, 16, 20, 21 og 24; EF-varemærkeregistrering nr. 4504569 af figurmærket »s.Oliver« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 6, 9, 14, 18, 20, 25, 28 og 35; tysk varemærkeregistrering nr. 30734710.9 af ordmærket »S.Oliver« for varer i klasse 10, 12 og 21; EF-varemærkeregistrering nr. 181875 af ordmærket »S.Oliver« for varer i klasse 3, 6, 9, 14, 18, 20, 25 og 26; international varemærkeregistrering nr. 959255 af ordmærket »S.Oliver« for varer i klasse 10, 12 og 21

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist afslag på EF-varemærkeansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 76 i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret (i) foretog en vurdering af ligheden mellem varemærkerne på grundlag af faktiske omstændigheder, der ikke var blevet gjort gældende af parterne, hvorfor konklusionen vedrørende ligheden mellem tegnene er fejlagtig, og (ii) urigtigt anvendte principperne, der er fastsat af Domstolen vedrørende helhedsvurderingen af risikoen for forveksling.