ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 2. marts 2011 – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband mod Kommissionen

(Sag T-22/11 R)

»Særlige rettergangsformer – begæring om foreløbige forholdsregler – åbenbart afvisningsgrundlag«

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – sagsøgerens interesse i at opnå den udsættelse, der er anmodet om – udsættelse af gennemførelsen af den omtvistede foranstaltning bevilget af Retten – afvisning af ny begæring om foreløbige foranstaltninger, der har samme genstand, og som ikke har til formål at give den person, der fremsætter begæringen, en fordel (art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1) (jf. præmis 10-12)

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning af 21. december 2010 K(2010) 9525 endelig om statsstøtte MC 8/2009 og C 43/2009 Tyskland – WestLB overdragelser, for så vidt som den medfører, at Westdeutsche Immobilien Bank AG’s nye transaktioner efter 15. februar 2011 bringes til ophør.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

2) Det er ufornødent at træffe afgørelse om Westdeutsche ImmobilienBank AG’s begæring om intervention.
Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning af 21. december 2010 K(2010) 9525 endelig om statsstøtte MC 8/2009 og C 43/2009 Tyskland – WestLB overdragelser, for så vidt som den medfører, at Westdeutsche Immobilien Bank AG’s nye transaktioner efter 15. februar 2011 bringes til ophør.
En sammenslutning kan principielt kun anlægge et annullationssøgsmål, såfremt den kan gøre visse særlige omstændigheder gældende, navnlig af processuel karakter, eller såfremt de medlemmer, som den repræsenterer, eller nogle af dem selv kunne have anlagt en sag, der kunne antages til realitetsbehandling. Imidlertid skal søgsmålet med sit resultat kunne tilføre den part, der har anlagt det, en fordel. Endvidere kræver den i artikel 263, stk. 4, TEUF fastsatte betingelse bl.a., at den anfægtede foranstaltning umiddelbart skal have indvirkning på den pågældendes retsstilling.

Dette er ikke tilfældet hvad angår et søgsmål fra en brancheorganisation for producenter og distributører af Edammerost til prøvelse af forordning nr. 1121/2010 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Edam Holland (BGB)). Selv om det klart fremgår af den nævnte forordning, at betegnelsen »Edam« fortsat kan anvendes, medfører en eventuel annullation af den anfægtede forordning ikke nogen fordel for organisationens medlemmer i denne henseende. Da det fremgår af forordning nr. 1121/2010, at ordet »Edam« fortsat kan anvendes til at sælge ost, påvirker den nævnte forordning heller ikke umiddelbart retsstillingen for den nævnte organisations medlemmer.

Hvad ligeledes angår den omstændighed, hvorefter den nævnte forordning medfører en risiko for, at visse emballager, der er påført ordet »Edam«, og som anvendes sammen med billeder, der henleder tankerne på Kongeriget Nederlandene, kan anses for at være i strid med forordning nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer, ville en annullation af forordning nr. 1121/2010 ikke tilføre organisationens medlemmer nogen fordel, idet en sådan annullation ikke ville fritage dem for den forpligtelse, der er fastsat i EU-retten, til ikke at vildlede forbrugeren om fødevarers oprindelsessted eller det sted, hvor fødevaren kommer fra.

Endelig er ikke muligt at udlede, at forordning nr. 1121/2010 har en negativ indvirkning på retsstillingen for organisationens medlemmer som følge af den omstændighed, at de producenter, der har ret til at anvende kvalitetsmærket for den beskyttede geografiske betegnelse »Edam Holland«, har en konkurrencemæssig fordel. Den nævnte forordning har nemlig ikke til formål at fjerne en rettighed, der tilkommer den nævnte organisations medlemmer, men at skabe en ny rettighed for alle erhvervsdrivende – herunder de nævnte medlemmer, såfremt de måtte ønske dette – hvis produkter overholder den varespecifikation, der er angivet i den nævnte forordning.

(jf. præmis 18, 22, 24, 29-31, 38, 43 og 45)
En sammenslutning kan principielt kun anlægge et annullationssøgsmål, såfremt den kan gøre visse særlige omstændigheder gældende, navnlig af processuel karakter, eller såfremt de medlemmer, som den repræsenterer, eller nogle af dem selv kunne have anlagt en sag, der kunne antages til realitetsbehandling. Imidlertid skal søgsmålet med sit resultat kunne tilføre den part, der har anlagt det, en fordel. Endvidere kræver den i artikel 263, stk. 4, TEUF fastsatte betingelse bl.a., at den anfægtede foranstaltning umiddelbart skal have indvirkning på den pågældendes retsstilling.

Dette er ikke tilfældet hvad angår et søgsmål fra en brancheorganisation for producenter og distributører af Goudaost til prøvelse af forordning nr. 1122/2010 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Gouda Holland (BGB)). Selv om det klart fremgår af den nævnte forordning, at betegnelsen »Gouda« fortsat kan anvendes, medfører en eventuel annullation af den anfægtede forordning ikke nogen fordel for organisationens medlemmer i denne henseende. Da det fremgår af forordning nr. 1122/2010, at ordet »Gouda« fortsat kan anvendes til at sælge ost, påvirker den nævnte forordning heller ikke umiddelbart retsstillingen for den nævnte organisations medlemmer.

Hvad ligeledes angår den omstændighed, hvorefter den nævnte forordning medfører en risiko for, at visse emballager, der er påført ordet »Gouda«, og som anvendes sammen med billeder, der henleder tankerne på Kongeriget Nederlandene, kan anses for at være i strid med forordning nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer, ville en annullation af forordning nr. 1122/2010 ikke tilføre organisationens medlemmer nogen fordel, idet en sådan annullation ikke ville fritage dem for den forpligtelse, der er fastsat i EU-retten, til ikke at vildlede forbrugeren om fødevarers oprindelsessted eller det sted, hvor fødevaren kommer fra.

Endelig er ikke muligt at udlede, at forordning nr. 1122/2010 har en negativ indvirkning på retsstillingen for organisationens medlemmer som følge af den omstændighed, at de producenter, der har ret til at anvende kvalitetsmærket for den beskyttede geografiske betegnelse »Gouda Holland«, har en konkurrencemæssig fordel. Den nævnte forordning har nemlig ikke til formål at fjerne en rettighed, der tilkommer den nævnte organisations medlemmer, men at skabe en ny rettighed for alle erhvervsdrivende – herunder de nævnte medlemmer, såfremt de måtte ønske dette – hvis produkter overholder den varespecifikation, der er angivet i den nævnte forordning.

(jf. præmis 18, 22, 24, 29-31, 38, 43 og 45)
2.

Retslig procedure — stævning — formkrav — kort fremstilling af søgsmålsgrundene — stævning med påstand om erstatning for skade forvoldt af en af Unionens institutioner — mindstekrav — stævningen indeholder ingen opgørelse af det lidte tab eller begrundelse for denne udeladelse — åbenbart afvisningsgrundlag [statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 13-15, 17, 20, 21 og 24)
6.

EU-ret — principper — ret til forsvar — ret til en effektiv domstolsbeskyttelse — Rettens afvisning af et annullationssøgsmål til prøvelse af en beslutning om statsstøtte — muligt at foreslå den nationale ret at foretage en præjudiciel forelæggelse (art. 263 TEUF og 267 TEUF) (jf. præmis 53)
1.

Den Europæiske Unions institutioner — offentlighedens ret til aktindsigt — forordning nr. 1049/2001 — undtagelser til retten til aktindsigt — dokumenter fra en medlemsstat — medlemsstatens mulighed for at anmode institutionen om ikke at give aktindsigt i dokumenter — institutionens kompetence — kontrollen med begrundelsen for nægtelsen af adgang til aktindsigt med henvisning til de undtagelser, der er fastsat i forordningen — rækkevidde — begrundelsespligt (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr.1049/2001, art. 4, stk. 1-3, art. 5, 7 og 8) (jf. præmis 33, 34, 38-44 og 47)
Rettens kendelse (Syvende Afdeling) af 1. oktober 2013 – Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen

(Sag T-554/11)

»Annullationssøgsmål — EU-finansiering af visse projekter i Tunesien inden for rammerne af EuropeAid-programmet — udvikling af et integreret it-system for de tunesiske domstole — Kommissionens inddrivelse af fordringer, som en tredjepart skylder Tunesien — debetnota — akter, som ikke kan adskilles fra kontrakten — retsakt, der ikke kan gøres til genstand for søgsmål — afvisning«

1. Annullationssøgsmål — søgsmål, som reelt vedrører en tvist af kontraktmæssig karakter — en institutions udøvelse af kontraktmæssige rettigheder i en af kontraktparternes navn og for dennes regning — Unionens retsinstanser ikke kompetente — afvisning (art. 263 TEUF og 288 TEUF) (jf. præmis 29, 30 og 35)

2. Annullationssøgsmål — akter, der kan være genstand for søgsmål — begreb — akter, der fremkalder bindende retsvirkninger — en debetnota fra en institution, hvori en eksisterende fordring konstateres, og som ikke er eksigibel — ikke omfattet (art. 263 TEUF og 299 TEUF; Rådets forordning nr. 1605/2002, art. 71, stk. 2, og art. 72, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 2342/2002, art. 78, stk. 3) (jf. præmis 36-38)

3. Retslig procedure — stævning — formkrav — angivelse af påstande — klar og præcis formulering — foreligger ikke — afvisning [statutten for Domstolen, art. 21; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra d)] (jf. præmis 45)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om at nægte at betale de beløb, som sagsøgeren angiveligt har krav på, og om tilbagesøgning af et beløb på 281270 EUR udbetalt inden for rammerne af opfyldelsen af kontrakt EuropeAid/124378/D/SER/TN (nr. 2007/145 464), meddelt sagsøgeren ved skrivelse af 8. august 2011 (ref.: C&F/2011/D/001101), samt af den debetnota, som sagsøgeren har modtaget den 17. august 2011, og af alle Kommissionens dermed forbundne afgørelser.

Konklusion

1) Sagen afvises.
Begæring om foreløbige forholdsregler, herunder udsættelse af gennemførelsen af punkt 19 i tabel B i bilag I til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 503/2011 af 23. maj 2011 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 136, s. 26), for så vidt som listen over personer og enheder, hvis midler og økonomiske ressourcer indefryses, omfatter en enhed benævnt »Safa Nicu«.
Begæring om udsættelse af gennemførelsen for så vidt angår sagsøgeren af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 503/2011 af 23. maj 2011 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 136, s. 26) samt af Rådets afgørelse 2011/299/FUSP af 23. maj 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 136, s. 65).
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 29. juli 2011 – HeidelbergCement mod Kommissionen

(Sag T-302/11 R)

»Særlige rettergangsformer – konkurrence – begæring om oplysninger – artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 – begæring om udsættelse af gennemførelse – ingen uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – fumus boni juris – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – kumulativ karakter – afvejning af samtlige interesser i sagen – rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse – skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (art. 256, stk. 1, TEUF samt art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 11 og 12)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – tabets indtræden afhænger af fremtidige og uvisse omstændigheder – manglende uopsættelighed (art. 278 TEUF) (jf. præmis 16 og 17)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – alvorlig og uoprettelig skade – økonomisk tab – tab, der kan afhjælpes fuldt ud i forbindelse med et erstatningssøgsmål – ingen uafhjælpelig karakter – usikkerhed knyttet til afhjælpning af tabet inden for rammerne af et sådant søgsmål – ingen betydning (art. 278 TEUF) (jf. præmis 20-22)

4. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – alvorlig og uoprettelig skade – skade som følge af en begæring om oplysninger fra Kommissionen i henhold til artikel 18, stk. 4, i forordning nr. 1/2003 vedrørende følsomme virksomhedsoplysninger – foreligger ikke (art. 101 TEUF, 102 TEUF og 278 TEUF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 18, stk. 4) (jf. præmis 24-28)

5. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – alvorlig og uoprettelig skade – Kommissionens begæring om oplysninger i henhold til artikel 18, stk. 4, i forordning nr. 1/2003 – mulighed for Kommissionen for at pålægge tvangsbøder og bøder i tilfælde af manglende overholdelse af den frist, der er fastsat for udlevering af oplysninger – indtræden af hypotetiske tab [art. 278 TEUF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 18, stk. 4, og art. 23, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 30 og 31)

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelse af Kommissionens afgørelse K(2011) 2361 endelig af 31. marts 2011 vedrørende en procedure om anvendelse af artikel 18, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (sag 39520 – Cement og relaterede produkter).

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 29. juli 2011 – Holcim (Deutschland) og Holcim mod Kommissionen

(Sag T-293/11 R)

»Særlige rettergangsformer – konkurrence – begæring om oplysninger – artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 – begæring om udsættelse af gennemførelse – ingen uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – fumus boni juris – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – kumulativ karakter – afvejning af samtlige interesser i sagen – rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse – skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (art. 256, stk. 1, TEUF samt art. 278 TEUF og 279 TEUF, Rettens procesreglement art. 104, stk. 2) (jf. præmis 12 og 13)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – tabets indtræden afhænger af fremtidige og uvisse omstændigheder – ingen uopsættelighed (art. 278 TEUF) (jf. præmis 19 og 20)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – alvorlig og uoprettelig skade – Kommissionens anmodning om oplysninger i henhold til artikel 18, stk. 4, i forordning nr. 1/2003 – mulighed for Kommissionen for at pålægge tvangsbøder og bøder i tilfælde af manglende overholdelse af den frist, der er fastsat for udlevering af oplysninger – indtræden af hypotetiske tab [art. 278 TEUF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 18, stk. 4, og art. 23, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 21-23)

4. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – alvorlig og uoprettelig skade – tab som følge af en eventuel ulovlig anvendelse af oplysninger, der er opnået i forbindelse med Kommissionens anmodning om oplysninger i henhold til artikel 18, stk. 4, i forordning nr. 1/2003 – foreligger ikke (art. 101 TEUF, 102 TEUF og 278 TEUF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 18, stk. 4) (jf. præmis 25 og 26)

Angående

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse K(2011) 2363 endelig af 31. marts 2011 om en procedure i henhold til artikel 18, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (sag 39520 – Cement og lignende produkter).

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
3)

Det er ufornødent at træffe afgørelse om ansøgningerne om hasteprocedure og muligheden for pådømmelse af en sag forud for andre.
For det første en begæring om, at Rådet og Den Italienske Republik pålægges at meddele sagsøgeren visum, for det andet en begæring om udsættelse af gennemførelsen af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 85/2011 af 31. januar 2011 om gennemførelse af forordning (EF) nr. 560/2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder på baggrund af situationen i Côte d’Ivoire (EUT L 28, s. 32) og af Rådets afgørelse 2011/71/FUSP af 31. januar 2011 om ændring af afgørelse 2010/656/FUSP om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Côte d’Ivoire (EUT L 28, s. 60) og for det tredje en påstand om erstatning for det tab, som sagsøgeren hævder at have lidt.
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 9. juni 2011 – GRP Security mod Revisionsretten

(Sag T-87/11 R)

»Særlige rettergangsformer – offentlige tjenesteydelsesaftaler – uregelmæssigheder i visse dokumenter indgivet af den virksomhed, som kontrakten tildeltes – beslutning om at pålægge den virksomhed, som tildeltes kontrakten, en administrativ sanktion og ensidig opsigelse af kontrakten – begæring om udsættelse af gennemførelse – manglende uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – fumus boni juris – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – kumulativ karakter – afvejning af samtlige interesser i sagen – rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse – skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (art. 256, stk. 1, TEUF, art. 278 TEUF og art. 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 15-17)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – alvorlig og uoprettelig skade – bevisbyrde – økonomisk tab – vurdering under hensyn til virksomhedens størrelse og størrelsen af den koncern, som den tilhører (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 23, 24, 30 og 31)

3. Særlige rettergangsformer – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – stævning – formkrav – angivelse af grunden til, at de begærede foreløbige forholdsregler umiddelbart forekommer berettiget – indgivelse af yderligere processkrift med henblik på afhjælpning af mangler – uforenelighed med proceduren for særlige rettergangsformer (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2, og art. 109) (jf. præmis 26 og 28)

4. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – alvorlig og uoprettelig skade – økonomisk tab – skade, som senere kan afhjælpes ved erstatning eller ved et erstatningssøgsmål – skade, der ikke anses for uoprettelig (art. 268 TEUF, 278 TEUF, 279 TEUF og 340 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 35)

5. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – foreløbige forholdsregler – betingelser – uopsættelighed – skade, der allerede er opstået – ren hypotetisk skade – ikke omfattet (art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 37, 38 og 40)

Angående

Anmodning om udsættelse af gennemførelsen dels af beslutning af 14. januar 2011, hvorved Revisionsretten pålagde sagsøgeren at betale 16 000 EUR i erstatning og forbeholdte sig retten til at afkræve yderligere erstatning, dels Revisionsrettens administrative sanktion af samme dato bestående i sagsøgerens udelukkelse fra aftaler og tilskud finansieret over Den Europæiske Unions budget i en foreløbig periode på tre måneder.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
I det væsentlige begæring om udsættelse af gennemførelsen af Rådets afgørelse 2011/522/FUSP af 2. september 2011 om ændring af afgørelse 2011/273/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT L 228, s. 16), Rådets forordning (EU) nr. 878/2011 af 2. september 2011 om ændring af forordning (EU) nr. 442/2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT L 228, s. 1), Rådets afgørelse 2011/684/FUSP af 13. oktober 2011 om ændring af afgørelse 2011/273/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT L 269, s. 33) og Rådets forordning (EU) nr. 1011/2011 af 13. oktober 2011 om ændring af forordning (EU) nr. 442/2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT L 269, s. 18), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren.
Begæring om udsættelses af gennemførelsen af Kommissionens beslutning K(2011) 155 endelig af 12. januar 2011, hvorved et beløb på 141 350 EUR, der var lånt til sagsøgeren til finansiering af et projekt benævnt »Train the trainer«, kræves tilbagebetalt.
Begæring om foreløbige forholdsregler, herunder udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens skrivelse af 29. juni 2011, hvorved sagsøgeren blev oplyst om, at sagen vedrørende dennes begæring om fritagelse for importafgifter ville blive oversendt til de spanske myndigheder med henblik på, at disse myndigheder kunne tage stilling til begæringen.
I det væsentlige begæring om foreløbige forholdsregler og udsættelse af gennemførelsen af Rådets afgørelse 2011/522/FUSP af 2. september 2011 om ændring af afgørelse 2011/273/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT L 228, s. 16), af Rådets forordning (EU) nr. 878/2011 af 2. september 2011 om ændring af forordning (EU) nr. 442/2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT L 228, s. 1), af Rådets afgørelse 2011/628/FUSP af 23. september 2011 om ændring af afgørelse 2011/273/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT L 247, s. 17) og af Rådets forordning (EU) nr. 1011/2011 af 13. oktober 2011 om ændring af forordning (EU) nr. 442/2011 (EUT L 269, s. 18), for så vidt som de vedrører sagsøgeren.
Begæring om udsættelse af gennemførelsen af en debetnota udstedt af Kommissionen den 9. september 2011 med henblik på tilbagesøgning af et beløb på 83 001,09 EUR, der er blevet ydet i forbindelse med en finansiel bistand til støtte for et medicinsk forskningsprojekt.