Domstolens Kendelse af 20. marts 1996. - Straffesag mod Carlo Sunino og Giancarlo Data. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Pretura circondariale di Ivrea, Sezione di Strambino - Italien. - Fortolkning af traktatens artikel 48, 55, 59, 60, 66, 86 og 90. - Sag C-2/96.



Samling af Afgørelser 1996 side I-01543



Sammendrag

Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Praejudicielle spoergsmaal ° formaliteten ° anmodning uden naermere oplysninger om den faktiske og retlige baggrund og uden angivelse af grunde, som berettiger en forelaeggelse for Domstolen

(EF-traktaten, art. 177; EF-statutten for Domstolen, art. 20)

Sammendrag

For at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, som den nationale ret kan anvende, er det paakraevet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstaendigheder og de regler, som de forelagte spoergsmaal haenger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spoergsmaal.

De i forelaeggelsesbeslutningerne indeholdte oplysninger og spoergsmaal tjener ikke blot til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre beroerte parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i EF-statutten for Domstolen. Det paahviler Domstolen at overvaage, at denne mulighed bevares, naar henses til, at det i henhold til ovennaevnte bestemmelse kun er forelaeggelsesbeslutningerne, der meddeles de paagaeldende parter.

Det er derfor aabenbart, at en anmodning fra en national ret maa afvises i det omfang, den ikke giver Domstolen mulighed for at give en brugbar fortolkning af faellesskabsretten, idet den nationale ret i forelaeggelseskendelsen alene har henvist til strafferetlige overtraedelser af den nationale lovgivning vedroerende formidling af arbejdskraft og midlertidigt arbejde og hverken har anfoert indholdet af de paagaeldende bestemmelser i den nationale lovgivning eller de praecise grunde til, at den er i tvivl om foreneligheden heraf med faellesskabsretten, og som har medfoert, at den finder det noedvendigt at forelaegge Domstolen praejudicielle spoergsmaal.

Parter

I sag C-2/96,

angaaende en anmodning, som Pretura circondariale di Ivrea, Sezione di Strambino, i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende straffesag mod

Carlo Sunino

og

Giancarlo Data

at opnaa en praejudiciel afgoerelse vedroerende fortolkningen af EF-traktatens artikel 48, 55, 59, 60, 66, 86 og 90 i forhold til en national lovgivning, der forbyder private virksomheder at udoeve virksomhed som formidler af arbejde paa markedet for midlertidigt arbejde,

har

DOMSTOLEN

sammensat af praesidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformaendene C.N. Kakouris, D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet og G. Hirsch, samt dommerne G.F. Mancini, F.A. Schockweiler, J.C. Moitinho de Almeida, P.J.G. Kapteyn (refererende dommer), C. Gulmann, J.L. Murray, P. Jann, H. Ragnemalm, L. Sevón og M. Wathelet,

generaladvokat: M.B. Elmer

justitssekretaer: R. Grass,

efter at have hoert generaladvokaten,

afsagt foelgende

Kendelse

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 14. december 1995, indgaaet til Domstolen den 3. januar 1996, har Pretura circondariale di Ivrea, Strambino Afdeling, i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af samme traktats artikel 48, 55, 59, 60, 66, 86 og 90.

2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en straffesag anlagt mod Carlo Sunino og Giancarlo Data paa grund af forhold, som dog ikke er angivet i forelaeggelseskendelsen.

3 Den forelaeggende ret fandt, at sagen rejste spoergsmaal om fortolkningen af traktatens artikel 48, 55, 59, 60, 66, 86 og 90, og har derfor forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:

"1) Kan de nationale bestemmelser om arbejdsformidling og om midlertidigt arbejde, naar henses til deres offentligretlige karakter, for saa vidt som de er indfoert til beskyttelse af arbejdstagerne og den nationale oekonomi, anses for at falde ind under udoevelse af offentlig myndighed i den forstand, udtrykket er anvendt i EF-traktatens artikel 66, sammenholdt med artikel 55?

2) Kan de faellesskabsbestemmelser, som forsvaret har paaberaabt sig, i mangel af praecise gennemfoerelsesbestemmelser paa dette specielle omraade anses for at vaere umiddelbart anvendelige, og kan ethvert retssubjekt ° offentligretligt eller privatretligt ° ifoelge disse bestemmelser uden nogen speciel kontrol og godkendelse udoeve en hvilken som helst virksomhed, der bestaar i formidling mellem udbud og efterspoergsel af arbejde og/eller i midlertidig levering af arbejdskraft til tredjemand, saafremt medlemsstaten ikke med sit eget administrative apparat fuldt ud kan tilfredsstille arbejdsmarkedets efterspoergsel efter tjenesteydelser?"

4 Det bemaerkes, at det for at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, som den nationale ret kan bruge, er paakraevet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstaendigheder og de regler, som de forelagte spoergsmaal haenger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spoergsmaal (jf. bl.a. dom af 26.1.1993, forenede sager C-320/90, C-321/90 og C-322/90, Telemarsicabruzzo m.fl., Sml. I, s. 393, praemis 6; kendelse af 19.3.1993, sag C-157/92, Banchero, Sml. I, s. 1085, praemis 4, af 23.3.1995, sag C-458/93, Saddik, Sml. I, s. 511, praemis 12, af 7.4.1995, sag C-167/94, Grau Gomis m.fl., Sml. I, s. 1023, praemis 8, og af 21.12.1995, sag C-307/95, Max Mara, endnu ikke trykt i Samling af Afgoerelser, praemis 6).

5 Det skal i den forbindelse fremhaeves, at de i forelaeggelsesbeslutningerne indeholdte oplysninger og spoergsmaal ikke blot tjener til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre beroerte parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i EF-statutten for Domstolen (jf. kendelse i ovennaevnte sag Max Mara, praemis 7). Det paahviler Domstolen at overvaage, at denne mulighed bevares, naar henses til, at det i henhold til ovennaevnte bestemmelse kun er forelaeggelsesbeslutningerne, der meddeles de paagaeldende parter (dom af 1.4.1982, forenede sager 141/81, 142/81 og 143/81, Holdijk m.fl., Sml. s. 1299, praemis 6; kendelse i ovennaevnte sager Saddik, praemis 13, Grau Gomis m.fl., praemis 10, og Max Mara, praemis 8).

6 Det maa fastslaas, at forelaeggelseskendelsen ikke indeholder tilstraekkelige oplysninger til at opfylde disse krav. Den forelaeggende ret har reelt alene henvist til strafferetlige overtraedelser af den italienske lovgivning vedroerende arbejdsformidling og formidling mellem udbud og efterspoergsel af arbejde og/eller midlertidig levering af arbejdskraft til tredjemand. Retten har hverken anfoert indholdet af de paagaeldende bestemmelser i den nationale lovgivning eller de praecise grunde til, at retten er i tvivl om foreneligheden heraf med faellesskabsretten, og som har medfoert, at den finder det noedvendigt at forelaegge Domstolen praejudicielle spoergsmaal.

7 Den forelaeggende rets angivelser indebaerer paa grund af den alt for upraecise henvisning til de faktiske og retlige omstaendigheder, som den nationale ret baserer sig paa, at Domstolen ikke kan give en brugbar fortolkning af faellesskabsretten.

8 Det maa herefter i medfoer af procesreglementets artikel 92 og 103 paa dette trin af sagens behandling fastslaas, at det er aabenbart, at den nationale rets anmodning maa afvises.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

9 Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.

Afgørelse

Af disse grunde

bestemmer

DOMSTOLEN

Den anmodning om praejudiciel afgoerelse, som Pretura circondariale di Ivrea, Sezione di Strambino, har forelagt ved kendelse af 14. december 1995, afvises.

Saaledes bestemt i Luxembourg den 20. marts 1996.