Sag C-254/03 P

Eduardo Vieira SA

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Appel – fiskeri – fiskeriaftale med Argentina – finansiel fællesskabsstøtte – nedsættelse«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat A. Tizzano fremsat den 16. september 2004

Domstolens dom (Første Afdeling) af 13. januar 2005

Sammendrag af dom

1. Appel – anbringender – anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte – afvisning – bestridelse af Rettens fortolkning eller anvendelse af fællesskabsretten – formaliteten

[Art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)]

2. Fiskeri – fælles strukturpolitik – fiskeriaftale mellem EØF og Argentina – finansiel fællesskabsstøtte – nedsættelse, suspension eller ophævelse af støtten – anvendelse af forordning nr. 4253/88

(Aftalen om forbindelserne mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Argentinske Republik på havfiskeriområdet; Rådets forordning nr. 4253/88, art. 24)

3. Fiskeri – fælles strukturpolitik – fiskeriaftale mellem EØF og Argentina – finansiel fællesskabsstøtte – nedsættelse af støtten – fællesskabsmyndighedernes pligt til at konsultere Den Blandede Komité eller de argentinske myndigheder – foreligger ikke

(Aftalen om forbindelserne mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Argentinske Republik på havfiskeriområdet)

4. Fiskeri – fælles strukturpolitik – finansiel fællesskabsstøtte – beslutning om nedsættelse af støtten – høring af en komité, som ikke obligatorisk skal høres, i medfør af forordning nr. 4028/86 – ikke tilstrækkeligt til, at retsgrundlaget for beslutningen omfatter denne forordning

(Rådets forordning nr. 4028/86)

1. Når en appellant anfægter Rettens fortolkning eller anvendelse af fællesskabsretten, kan de retlige spørgsmål, der blev vurderet i første instans, blive diskuteret på ny i forbindelse med en appel. Hvis appellanten således ikke kunne grunde sin appel på anbringender og argumenter, som allerede er blevet fremført for Retten, ville appelsagen delvist blive berøvet sin mening. Det fremgår imidlertid af artikel 225 EF, artikel 58, stk. 1, i Domstolens statut og artikel 112, stk. 1, første afsnit, litra c), i Domstolens procesreglement, at et appelskrift præcist skal angive, hvilke elementer der anfægtes i den dom, som påstås ophævet, samt de retlige argumenter, der særligt støtter denne påstand.

(jf. præmis 32 og 33)

2. Som det fremgår af artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter og af titlen på denne forordnings artikel 24, der vedrører nedsættelse, suspension eller ophævelse af en finansiel støtte, er ikke blot finansiel støtte, der finansieres af strukturfonde, omfattet af sidstnævnte artikel, men også finansiel støtte, der finansieres via midler på EF-budgettet, der er afsat til andre aktioner med strukturelt sigte, såsom den støtte, der er omhandlet i den aftale om forbindelserne på havfiskeriområdet, der er indgået mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Argentinske Republik.

(jf. præmis 39)

3. Ydelse af finansiel støtte til EF-redere med henblik på oprettelsen af blandede selskaber inden for rammerne af aftalen om forbindelserne mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Argentinske Republik på havfiskeriområdet er en opgave, som aftalen overlader til fællesskabsmyndighederne alene. Da disse myndigheder ikke er forpligtet til at høre Den Blandede Komité eller de argentinske myndigheder vedrørende tildeling af en sådan finansiel støtte, foreligger der heller ikke en sådan forpligtelse vedrørende retsakter af det modsatte indhold.

(jf. præmis 48 og 49)

4. Kommissionens høring af en komité, som ikke obligatorisk skal høres, i medfør af forordning nr. 4028/86 om fællesskabsforanstaltninger til forbedring og tilpasning af fiskeri- og akvakulturstrukturerne, er ikke i sig selv er tilstrækkelig til, at retsgrundlaget for en beslutning om nedsættelse af en finansiel støtte, der blev truffet efter denne høring, omfatter denne forordning.

(jf. præmis 55)