DOMSTOLENS DOM (FEMTE AFDELING) AF 4 JUNI 1985. - OFFICE NATIONAL DES PENSIONS POUR TRAVAILLEURS SALARIES (ONPTS) MOD SALVATORE RUZZU. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF COUR DU TRAVAIL DE MONS. - SOCIAL SIKRING - SAMMENLAEGNING AF PENSIONER. - SAG 117/84.



Samling af Afgørelser 1985 side 01697



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Vandrende arbejdstageres sociale sikring _ ydelser _ nationale antikumulationsregler _ reglerne kan ikke goeres gaeldende over for personer , som modtager ydelser af samme art i henhold til forordning nr . 1408/71 _ nedsaettelse af de supplerende teoretiske arbejdsaar med det antal aar for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat _ ikke mulighed herfor

( Raadets forordning nr . 1408/71 , art . 12 , stk . 2 , og art . 46 , stk .

Sammendrag

Ifoelge artikel 12 , stk . 2 , og artikel 46 , stk . 1 , i forordning nr . 1408/71 skal stoerrelsen af en vandrende arbejdstagers pension fastsaettes i henhold til den gaeldende nationale lovgivning , uanset den ret til pension , som kan foelge af en hvilken som helst anden medlemsstats lovgivning . Heraf foelger , at en national regel om , at de supplerende teoretiske arbejdsaar , som tildeles en arbejdstager , nedsaettes med det antal aar , for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat , er en reduktionsklausul , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 , som ifoelge denne bestemmelses sidste punktum ikke kan finde anvendelse ved fastsaettelse af pensioner i overensstemmelse med forordningens artikel 46 , stk . 1 .

Dommens præmisser

1 Ved dom af 2 . maj 1984 , indgaaet til Domstolen den 7 . maj s.aa ., har Cour du travail de Mons i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 12 og artikel 46 i Raadets forordning nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , der flytter inden for Faellesskabet ( EFT 1971 II , s . 366 ), samt af Raadets forordning nr . 574/72 af 21 . marts 1972 om regler til gennemfoerelse af forordning nr . 1408/71 ( EFT 1972 I , s . 149 ).

2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag vedroerende en afgoerelse fra Office national des pensions pour travailleurs salariés ( ONPTS ) om ikke at tilkende den tidligere italienske minearbejder Salvatore Ruzzu fuld pension paa grundlag af en beskaeftigelsesperiode paa 30/30 med den begrundelse , at han modtog en delpension paa grundlag af beskaeftigelsesperioder tilbagelagt i Italien .

3 Det fremgaar af de fra den nationale ret oversendte aktstykker , at en minearbejder , som i 25 aar har vaeret beskaeftiget under jorden , har ret til fuld pension paa grundlag af en beskaeftigelsesperiode paa 30/30 , jfr . artikel 10 , stk . 2 , 1° , i arrêté royal belge nr . 50 af 24 . oktober 1967 , som aendret den 1 . april 1975 . De fem supplerende teoretiske arbejdsaar , som han tillaegges , er ikke tidsbestemte . ONPTS fulgte imidlertid den praksis at nedsaette antallet af de teoretiske arbejdsaar med de i en anden stat faktisk tilbagelagte arbejdsaar . Denne praksis havde hjemmel i en lov af 10 . februar 1981 , som traadte i kraft med tilbagevirkende gyldighed fra 1 . januar 1981 , hvorefter det antal supplerende teoretiske aar , som en minearbejder tillaegges , nedsaettes med det antal aar , for hvilke han kan goere krav paa en alderspension i medfoer af en anden belgisk ordning , dog ikke ordningen for selvstaendige erhvervsdrivende , eller i medfoer af en ordning i et andet land .

4 Inden Salvatore Ruzzu i perioden 1952-1969 var beskaeftiget i Belgien som minearbejder med beskaeftigelse under jorden , havde han arbejdet som loenmodtager i Italien . Fra 1969 til 31 . oktober 1977 oppebar han invalidepension i sin egenskab af minearbejder beskaeftiget under jorden . Da sidstnaevnte periode ifoelge belgisk lov ligestilles med en periode med faktisk beskaeftigelse , kunne Ruzzu godtgoere at have vaeret beskaeftiget i 25 aar . Siden 1 . november 1977 har han modtaget alderspension . Ved 2afgoerelse af 6 . februar 1981 fastslog ONPTS , at Ruzzu kunne anses for at have tilbagelagt en beskaeftigelsesperiode paa 30 aar , jfr . artikel 10 , stk . 2 , 1° , i ovennaevnte arrêté royal belge nr . 50 , og derfor havde krav paa fuld pension , som ifoelge fast praksis nedsattes med 4/30 svarende til fire teoretiske arbejdsaar , idet det anfoertes , at dette antal aar faldt sammen med en tilsvarende periode med faktisk beskaeftigelse i Italien .

5 ONPTS ' afgoerelse blev indbragt for de kompetente nationale domstole . Cour du travail de Mons , som skulle afgoere tvisten , fandt , at loven af 10 . februar 1981 kunne anvendes allerede fra 1 . januar 1981 . Cour du travail rejste imidlertid spoergsmaalet , om den i loven hjemlede nedsaettelse var forenelig med faellesskabsretten , naar henses til Domstolens praksis , navnlig dommen af 2 . juli 1981 ( Celestre , 116 , 117 , 119 , 120 og 121/80 , Sml . 1981 , s . 1737 ). Foelgelig har Cour du travail de Mons forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

»Saafremt der ifoelge en bestemmelse i en medlemsstats lovgivning skal ske en nedsaettelse af de tillaegsforsikringsperioder , som laegges til grund alene i henhold til denne lovgivning og uden mulighed for forholdsmaessig beregning ( lovgivning af A-typen ), med det antal aar ( som ikke er sammenfaldende med de forudgaaende perioder ), for hvilke arbejdstageren i en anden medlemsstat ifoelge faellesskabsreglerne kan goere krav paa invalidepension ( lovgivning af B-typen ), skal Rom-traktatens artikel 51 og faellesskabsforordningerne nr . 1408/71 _ navnlig artikel 12 og artikel 46 _ og nr . 574/72 da fortolkes saaledes , at den naevnte lovbestemmelse er forenelig med traktatens formaal og forordningsbestemmelserne , naar nedsaettelsen medfoerer en reduktion af den alderspension , som arbejdstageren har ret til alene i medfoer af national lovgivning ( lovgivning af A-typen ), fordi han oppebaerer en forholdsmaessig beregnet invalidepension i en anden medlemsstat ( lovgivning af B-typen)? Det er vaesentligt at fastslaa , at de to ydelser maa anses for at vaere af samme art ( Celestre-sagen ), og at den nedsaettelse , som bestemmelsen indebaerer , er en nedsaettelse af den alderspension , som er erhvervet , fordi faellesskabsretten ikke anvendes ( jfr . Jerzak-sagen ). Vil et bekraeftende svar indebaere , at den vandrende arbejdstager mister en tillaegsforsikringsperiode i medlemsstaten med lovgivning af A-typen , samt at anvendelsen , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 , af et forbud mod dobbeltydelser ogsaa er begrundet , hvis den ydelse , som skal nedsaettes , er erhvervet alene i henhold til national lovgivning ( A-typen)?«

6 Det af Cour du travail de Mons forelagte spoergsmaal vedroerer fortolkningen af faellesskabsretten , idet det i det vaesentlige oenskes afgjort , om en national regel , hvorefter de supplerende teoretiske arbejdsaar , som kan tillaegges arbejdstageren , nedsaettes med det antal aar , for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat , kan anses for en reduktionsklausul , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 , som ifoelge bestemmelsens sidste punktum ikke finder anvendelse ved fastsaettelse af pensionens stoerrelse i overensstemmelse med forordningens arti- kel 46 , stk . 1 .

7 ONPTS har gjort gaeldende , at artikel 12 , stk . 2 , i Raadets forordning nr . 1408/71 ikke kan paaberaabes i forbindelse med fastaettelse af en ydelse i henhold til forordningens artikel 46 , stk . 1 . Artikel 12 har overskriften »forbud mod dobbeltydelser« , hvorimod artikel 46 , stk . 1 , ifoelge ONPTS bemyndiger den enkelte medlemsstat til at fastsaette de forsikrings- eller bopaelsperioder , der ifoelge den nationale lovgivning skal laegges til grund . Den nationale lovgivers kompetence til at fastsaette forsikringsperioderne bekraeftes yderligere af artikel 1 , litra r ), i forordning nr . 1408/71 . Efter ONPTS ' opfattelse vedroerer artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 udelukkende ydelser og ikke forsikringsperioder . Heraf foelger , at det ved anvendelsen af artikel 46 , stk . 1 , i forordning nr . 1408/71 ikke er muligt at tilsidesaette en national regel , hvorefter de supplerende teoretiske arbejdsaar , som kan tillaegges en arbejdstager , nedsaettes med det antal aar , for hvilke han har ret til pension i en anden medlemsstat .

8 Ruzzu har anfoert , at tvisten skal afgoeres paa grundlag af en fortolkning af artikel 12 , stk . 1 , og ikke af artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 . Han har heraf udledt , at den belgiske pension ikke kan nedsaettes i henhold til denne bestemmelse , da der ikke i den foreliggende sag er tale om sammenfald af forsikringsperioder , jfr . artikel 12 , stk . 1 .

9 Kommissionen har gjort gaeldende , at en national regel , hvorefter de supplerende teoretiske arbejdsaar , som kan tillaegges arbejdstageren , nedsaettes med det antal aar , for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat , kan anses for en reduktionsklausul , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 , som ifoelge bestemmelsens sidste punktum ikke finder anvendelse ved fastsaettelse af pensionens stoerrelse i overensstemmelse med forordningens artikel 46 , stk . 1 .

10 Den belgiske regering har anfoert , at det under ingen omstaendigheder kan haevdes , at loven af 10 . februar 1981 indeholder en reduktionsklausul , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 . Ifoelge regeringen fastsaetter loven simpelt hen betingelserne for at tage de forsikringsperioder i betragtning , som en arbejdstager har tilbagelagt , for saaledes at bestemme hans pensionsret . Ifoelge det forelagte spoergsmaal er der saaledes tale om at afgoere en tvist , som udelukkende henhoerer under national ret .

11 Ifoelge den italienske regering kan det udledes af konklusionen i ovennaevnte dom af 2 . juli 1981 ( Celestre ), at artikel 12 , stk . 2 , i forordning nr . 1408/71 udelukker , at der ved fastsaettelsen af en pension , som udbetales i medfoer af forordningens artikel 46 , stk . 1 , anvendes en national regel , som nedsaetter de supplerende teoretiske arbejdsaar med det antal forsikringsaar , der er tilbagelagt i en anden medlemsstat .

12 Det bemaerkes foerst , at stoerrelsen af pensionen for en arbejdstager , som har vaeret omfattet af flere medlemsstaters lovgivning , i den medlemsstat , hvor »de ... foreskrevne betingelser for erhvervelse af ret til ydelser er opfyldt , uden at bestemmelserne i artikel 45 ... behoever at bringes i anvendelse« , skal fastsaettes i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 46 , stk . 1 .

13 Domstolen har saaledes fastslaaet i ovennaevnte dom af 2 . juli 1981 ( Celestre ), at det , »hvad angaar anvendelsen af artikel 46 i forordning nr . 1408/71 ... fremgaar af forordningens artikel 12 , stk . 2 , sidste punktum , at bestemmelserne i den nationale lovgivning om , at en ydelse skal nedsaettes , stilles i bero eller bortfalde , ikke finder anvendelse . Heraf foelger , at det i artikel 46 , stk . 1 , omhandlede beloeb er det beloeb , som arbejdstageren ville have ret til i medfoer af national lovgivning , saafremt han ikke oppebar pension i henhold til lovgivningen i en anden medlemsstat.«

14 Det fremgaar af foernaevnte dom , at stoerrelsen af en vandrende arbejdstagers pension ifoelge artikel 12 , stk . 2 , og artikel 46 , stk . 1 , i forordning nr . 1408/71 skal fastsaettes i henhold til den gaeldende nationale lovgivning , uanset den ret til pension , som kan foelge af en hvilken som helst anden medlemsstats lovgivning .

15 Den omstaendighed , at nedsaettelsen af de supplerende teoretiske arbejdsaar , som arbejdsgiveren kan tillaegges , med det antal aar , for hvilke han har ret til en pension i en anden medlemsstat , nu skal ske paa nationalt plan paa grundlag af en lovbestemmelse og ikke laengere paa grundlag af en simpel administrativ praksis , kan ikke aendre dette resultat .

16 Det af den nationale ret forelagte spoergsmaal maa derfor besvares med , at en national regel om , at de supplerende teoretiske arbejdsaar , som tildeles en arbejdstager , nedsaettes med det antal aar , for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden medlemsstat , er en reduktionsklausul , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i Raadets forordning nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , der flytter inden for Faellesskabet . En saadan klausul kan ifoelge denne bestemmelses sidste punktum ikke finde anvendelse ved fastsaettelse af pensioner i overensstemmelse med forordningens artikel 46 , stk . 1 .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

17 De udgifter , der er afholdt af den belgiske regering , den italienske regering og Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( femte afdeling )

vedroerende det spoergsmaal , der er forelagt den af Cour du travail de Mons ved dom af 2 . maj 1984 , for ret :

En national regel om , at de supplerende teoretiske arbejdsaar , som tildeles en arbejdstager , nedsaettes med det antal aar , for hvilke arbejdstageren har ret til pension i en anden , medlemsstat , er en reduktionsklausul , jfr . artikel 12 , stk . 2 , i Raadets forordning nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , der flytter inden for Faellesskabet . En saadan klausul kan ifoelge denne bestemmelses sidste punktum ikke finde anvendelse ved fastsaettelse af pensioner i overensstemmelse med forordningens artikel 46 , stk . 1 .