Som det vil fremgå af det følgende, er baggrunden for spørgsmålene udbetaling af børnetilskud efter den i Det forenede Kongerige gældende lov, når de tilskudsberettigede er børn af fraskilte forældre, der bor i forskellige medlemsstater.

De faktiske omstændigheder kan sammenfattes som følger:

Sagsøgeren i hovedsagen, Stephanie Robards, er britisk statsborger. Den 7. januar 1967 indgik hun ægteskab med Hugh John Robards, der ligeledes er britisk statsborger. Der blev født tre børn i ægteskabet, Tamzin, Jason og Robin, som på nuværende tidspunkt alle er under 16 år. Indtil 1970 var familien Robards bosat i Det forenede Kongerige. Familien flyttede da til Irland. Ægtefællerne ophævede samlivet i 1978, og Stephanie Robards tog med sine to yngste børn, Jason og Robin, tilbage til Det forenede Kongerige, mens Hugh Robards blev i Irland med sit ældste barn, Tamzin. Ved kendelse afsagt den 4. februar 1980 af Englands High Court blev forældremyndigheden over de to yngste børn tillagt moderen, mens faderen fik forældremyndigheden over det ældste. Hugh Robards tilpligtedes at betale et bidrag på 9 UKL pr. uge til hvert af de to andre børn. Kendelsen om forældremyndigheden blev efterfulgt af en skilsmissedom afsagt af High Court den 3. juni 1980. Efter at S. Robards havde bosat sig i Det forenede Kongerige, hvor hun var beskæftiget som lønmodtager, modtog hun indtil 5. juli 1980 børnetilskud efter de dér gældende regler for de to børn, som boede hos hende. Hun modtog i øvrigt forhøjet børnetilskud med den begrundelse, at hun ikke boede sammen med sin ægtefælle; for at bruge et populært engelsk udtryk var der tale om en »one-parent family«.

Efter skilsmissen ansøgte Hugh John Robards, der var beskæftiget som lønmodtager i Irland den irske socialsikringsinstitution om børnetilskud for alle tre børn. I medfør af irsk lovgivning fik han med virkning fra 1. juli 1980 tilkendt børnetilskud for det barn, han havde forældremyndigheden over, og i medfør af artikel 73, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 for de to børn, som moderen havde fået tilkendt forældremyndigheden over, og som boede hos hende i Det forenede Kongerige. I december 1980 gennemgik den kompetente myndighed i Det forenede Kongerige (Insurance Officer) S. Robards' forhold og besluttede, at udbetalingen af børnetilskuddet for de børn, som hun havde forældremyndigheden over, skulle bortfalde fra 5. juli 1980, dels fordi der i Irland blev udbetalt tilskud for de samme børn, dels fordi Stephanie Robards ikke var omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 10, stk. 1, litra a), anden del (efter semikolon), i forordning nr. 574/72, da hun efter skilsmissen ikke længere anses for sin tidligere mands ægtefælle.

Stephanie Robards indbragte herefter Insurance Officer's afgørelse for Local Tribunal i Hastings, som tiltrådte den. Insurance Officer erkendte imidlertid, at hun ifølge Domstolens praksis (jfr. navnlig dommene af 19. februar 1981 i sag 104/80, Kurt Beeck mod Bundesanstalt für Arbeit (Sml. 1981, s. 503) og af 6. marts 1979 i sag 100/78, Claudino Rossi mod Caísse de Compensation pour Allocations Familiales des Régions de Charleroi et Namur (Sml. 1979, s. 831)) havde krav på forskellen mellem det højere børnetilskud i Det forenede Kongerige og det tilskud, hendes ægtefælle fik udbetalt i Irland. S. Robards ankede imidlertid dommen til Social Security Commissioner. Ved kendelse af 5. maj 1982 udsatte denne retsinstans sagen og anmodede Domstolen om en præjudiciel afgørelse af en række spørgsmål. De vedrører fortolkningen af udtrykket »familiemedlem« som anvendt i forordning nr. 1408/71 for så vidt angår børn af fraskilte forældre og muligheden for at anvende reglerne om samtidig ret til ydelser, dvs. bestemmelserne i forordningens artikel 76 og i artikel 10 i forordning nr. 574/72. For så vidt angår sidstnævnte bestemmelse er der stillet det særlige spørgsmål, om en fraskilt far eller mor kan sidestilles med en ægtefælle, og om bestemmelsen er gyldig i forhold til EØF-traktatens artikel 51.