Forenede sager C-435/15 og C-666/15

GROFA GmbH

mod

Hauptzollamt Hannover

og

X

og

GoPro Coöperatief UA

mod

Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

(anmodninger om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Hamburg og Rechtbank Noord-Holland)

»Præjudiciel forelæggelse – den fælles toldtarif – toldpositioner – tarifering af varer – videokameraer – kombineret nomenklatur – underposition 8525 80 30, 8525 80 91 og 8525 80 99 – forklarende bemærkninger – fortolkning – gennemførelsesforordning (EU) nr. 1249/2011 og (EU) nr. 876/2014 – fortolkning – gyldighed«

Sammendrag – Domstolens dom (Niende Afdeling) af 22. marts 2017

Toldunion–den fælles toldtarif–toldpositioner–et videokamera, som er i stand til at optage signaler fra eksterne kilder uden at kunne gengive disse via et fjernsyn eller en ekstern monitor–et videokamera, som på en ekstern skærm eller monitor kun kan afspille filer, som det selv har optaget via dets linse–tarifering i underposition 8525 80 99 i den kombinerede nomenklatur–udelukket

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1249/2011 af 29. november 2011 om tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur skal fortolkes således, at den ikke finder tilsvarende anvendelse på varer, der har de egenskaber, der karakteriserer de tre kameramodeller i serien GoPro Hero 3 Black Edition, som er omtvistede i sag C-435/15. Disse varer er således ikke identiske med de »lommevideokameraer«, der er omfattet af denne forordning, idet de pågældende varer som anført af den forelæggende ret særligt adskiller sig herfra ved deres evne til at tage billeder og ved den omstændighed, at de hverken har digital zoom, højttaler eller indbygget hukommelse. Da de omtvistede kameraer i sag C-435/15 hverken er identiske eller tilstrækkeligt sammenlignelige med de varer, der tariferes i gennemførelsesforordning nr. 1249/2011, finder sidstnævnte forordning ikke anvendelse herpå. Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 876/2014 af 8. august 2014 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur skal fortolkes således, at den finder tilsvarende anvendelse på varer, der har de egenskaber, der karakteriserer de tre kameramodeller i serien GoPro Hero 3 Black Edition, som er omtvistede i sag C-435/15, men at forordningen er ugyldig. I det foreliggende tilfælde tariferer gennemførelsesforordning nr. 876/2014 »actionkameraer« i underposition 8525 80 99 i KN uden at stille krav om, at de kan anvendes til selvstændig optagelse af videosignaler fra eksterne kilder, dvs. uden at være afhængig af hardware eller software, som de ikke er udstyret med fra starten. En sådan evne til selvstændig optagelse er imidlertid en betingelse for tarifering af en vare i underposition 8525 80 99 i KN. I modsat fald skal varerne ikke tariferes i underposition 8525 80 99 i KN, men snarere i underposition 8525 80 91 i KN (dom af 5. marts 2015, Vario Tek, C-178/14, ikke trykt i Sml., EU:C:2015:152, præmis 32). Det følger heraf, at gennemførelsesforordning nr. 876/2014, for så vidt som den foretager en tarifering af »actionkameraer« i underposition 8525 80 99 i KN uden at præcisere, at disse med henblik på denne tarifering skal være i stand til selvstændigt at kunne optage videosignaler fra eksterne kilder, er uforenelig med rækkevidden af denne underposition. (jf. præmis 36, 42, 43, 50, 51 og 53 samt domskonkl. 1 og 2)

Underpositionerne 8525 80 30, 8525 80 91 og 8525 80 99 i den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif i de versioner, der successivt følger af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1006/2011 af 27. september 2011, Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 927/2012 af 9. oktober 2012 og Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1001/2013 af 4. oktober 2013, skal, henset til de forklarende bemærkninger til KN vedrørende disse underpositioner, fortolkes således, at en videosekvens på mere end 30 minutters varighed, som er optaget i særskilte filer af en varighed på mindre end 30 minutter hver, skal betragtes som en enkelt videosekvens af en varighed på 30 minutter eller derover uafhængigt af, om brugeren ikke kan opfatte overgangen fra en fil til en anden ved afspilningen, eller, modsat, at brugeren ved denne afspilning i princippet skal åbne hver fil for sig. (jf. præmis 60 og domskonkl. 3)