Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - forbud - overtrædelse - bevis - bevisbyrde, der påhviler Kommissionen - undtagelse - den forfulgte virksomheds deltagelse i møder, der har et konkurrencebegrænsende formål - omvendt bevisbyrde

(EKSF-traktaten, art. 65)

2. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - forbud - aftaler, der har virkninger efter deres formelle ophør - anvendelse af EKSF-traktatens artikel 65

(EKSF-traktaten, art. 65; EF-traktaten, art. 85 (nu art. 81 EF))

3. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - bøder - størrelse - fastsættelse - kriterier - overtrædelsernes grovhed - bedømmelse - nødvendigt at tage de pågældende selskabers omsætning i betragtning - uden betydning - betydningen af Kommissionens tidligere beslutningspraksis - uden betydning

(EKSF-traktaten, art. 65, stk. 5)

4. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - bøder - størrelse - fastsættelse - kriterier - overtrædelsernes grovhed - bedømmelse - hensyntagen til virksomhedens størrelse og økonomiske betydning - betydningen af den pågældende virksomheds markedsandele

(EKSF-traktaten, art. 65, stk. 5)

5. EKSF - priser - prislister - obligatorisk offentliggørelse - formål - sammenhæng med princippet om forbud mod konkurrencebegrænsende aftaler

(EKSF-traktaten, art. 60 og art. 65, stk. 1)

6. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - forbud - anvendelsesområde - aftaler om fastsættelse af en del af den endelige pris - omfattet

(EKSF-traktaten, art. 65, stk.1)

7. EKSF - konkurrencebegrænsende aftaler - bøder - størrelse - fastsættelse - kriterier - virksomhedens adfærd under den administrative procedure - vurdering af, i hvilket omfang de virksomheder, der deltager i aftalen, har samarbejdet - iagttagelse af princippet om ligebehandling - forskellig behandling, alt after i efter hvilken rækkefølge virksomhederne har anerkendt de omstændigheder, der lægges dem til last - ikke tilladt

(EKSF-traktaten, art. 65, stk. 5)

Sammendrag

1. I tilfælde af tvist om, hvorvidt der foreligger en overtrædelse af konkurrencereglerne, skal Kommissionen føre bevis for de fastslåede overtrædelser og for, at de omstændigheder, som udgør overtrædelsen, faktisk foreligger.

Når det imidlertid er bevist, at en virksomhed har deltaget i møder mellem virksomheder af en åbenbart konkurrencestridig karakter, påhviler det denne virksomhed at fremføre indicier af en sådan beskaffenhed, at den kan påvise, at dens deltagelse i de nævnte møder ikke var sket for at begrænse konkurrencen og herved påvise, at det over for konkurrenterne har oplyst, at det deltog i møderne med et andet formål end deres. Såfremt bevis for en sådan afstandtagen ikke foreligger, kan den omstændighed, at en virksomhed ikke bøjer sig for udfaldet af disse møder, ikke fritage virksomheden for det fulde ansvar som følge af dens deltagelse i kartellet.

( jf. præmis 29 og 30 )

2. For at anvende EF-traktatens artikel 85 (nu artikel 81 EF), og for analogt at anvende EKSF-traktatens artikel 65, er det tilstrækkeligt, at aftaler, selv om de ikke længere er i kraft, stadig har virkninger også efter det tidspunkt, hvor de formelt er ophørt med at have gyldighed. Dette gælder så meget desto mere, når virkningerne af samordningen bestod indtil vedtagelsen af beslutningen, uden at samordningen formelt er ophørt.

( jf. præmis 63 )

3. Kommissionen er ikke forpligtet til at vurdere grovheden af en overtrædelse af forbuddet mod konkurrencebegrænsende aftaler under hensyn til hver af de berørte selskabers omsætning, idet et sådant kriterium hverken er fastsat i EKSF-traktatens artikel 65, stk. 5, eller i de retningslinjer, der finder anvendelse på området. Det følger nemlig af såvel EKSF-traktatens artikel 65, stk. 5, som af retningslinjerne, at Kommissionen kun skal tage de berørte virksomheders omsætning i betragtning med henblik på at overholde maksimumsgrænsen for det endelige bødebeløb.

Det er i denne forbindelse ikke relevant at påberåbe sig Kommissionens tidligere beslutningspraksis. En sådan praksis - for så vidt som den er fast - kan for det første ikke i sig selv anvendes som en juridisk ramme for metoder til beregning af bøder, eftersom denne beregning - for så vidt angår overtrædelser, der er omfattet af EKSF-traktatens artikel 65 - er fastsat i EKSF-traktatens artikel 65, stk. 5. For det andet kan Kommissionen - henset til det skøn, som den tillægges ved EKSF-traktatens artikel 65, stk. 5 - ikke kritiseres for at have indført en ny metode til beregning af bøder, for så vidt som disse ikke overskrider den maksimale grænse i EKSF-traktatens artikel 65, stk. 5.

( jf. præmis 82-85 )

4. Ved vurderingen af grovheden af en overtrædelse af konkurrencereglerne kan der tages hensyn til antallet og værdien af de produkter, som overtrædelsen omfatter, samt virksomhedens størrelse og dens økonomiske betydning.

Selv om en virksomheds markedsandele i denne henseende er relevante ved vurderingen af, hvilken indflydelse virksomheden har haft på markedet, kan det ikke være afgørende ved vurderingen af, om en virksomhed tilhører en betydelig økonomisk enhed.

( jf. præmis 88 og 89 )

5. Den obligatoriske offentliggørelse af prislister og salgsvilkår, som foreskrives i EKSF-traktatens artikel 60, stk. 2, har til formål for det første så vidt muligt at hindre forbudt adfærd, for det andet at give køberne mulighed for at skaffe sig nøjagtige prisoplysninger og for at deltage i kontrollen med, at der ikke sker forskelsbehandling, og for det tredje at give virksomhederne adgang til præcise oplysninger om konkurrenternes priser, således at de får mulighed for at gennemføre en tilpasning. De priser, der fremgår af prislisterne, skal imidlertid fastsættes uafhængigt af den enkelte virksomhed og uden enhver, også stiltiende, aftale mellem dem. Navnlig bemærkes, at den omstændighed, at bestemmelserne i artikel 60 virker som en begrænsning af konkurrencen, ikke udelukker anvendelsen af forbuddet mod konkurrencebegrænsende aftaler i EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1.

( jf. præmis 107 og 108 )

6. Forbuddet mod aftaler, som direkte eller indirekte indeholder en prisfastsættelse, omfatter også aftaler om fastsættelse af en del af den endelige pris.

( jf. præmis 115 )

7. I forbindelse med bedømmelsen af virksomhedernes samarbejde under den administrative procedure, som indledes på grund af en forbudt aftale, må Kommissionen ikke se bort fra ligebehandlingsprincippet, som er blandt fællesskabsrettens grundlæggende principper, og som efter fast retspraksis kun kan antages at være tilsidesat, såfremt ensartede situationer behandles forskelligt, eller forskellige situationer behandles ens, medmindre en sådan behandling er objektivt begrundet.

I den forbindelse kan den omstændighed, at en af de virksomheder, der deltog i aftalen, var den første til at anerkende de forhold, som de blev kritiseret for, ved at besvare Kommissionens spørgsmål, ikke udgøre en saglig grund for at behandle virksomhederne forskelligt. Vurderingen af omfanget af virksomhedernes samarbejde må ikke afhænge af rent tilfældige faktorer, såsom den rækkefølge, hvori Kommissionen har stillet virksomhederne spørgsmål. Omfanget af de pågældende virksomheders samarbejde må betragtes som sammenlignelige, for så vidt som disse virksomheder, på samme trin af den administrative procedure og under lignende omstændigheder, forsynede Kommissionen med sammenlignelige oplysninger vedrørende de forhold, som de blev kritiseret for.

( jf. præmis 131, 139 og 140 )