DA Den Europæiske Unions Tidende C 209/20

Appel iværksat den 16. maj 2008 af American Clothing Associates SA til prøvelse af dom afsagt den 28. februar 2008 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-215/06, American Clothing Associates SA mod KHIM

(Sag C-202/08 P)

(2008/C 209/29)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: American Clothing Associates SA (ved avocats P. Maeyaert, N. Clarembeaux og C. De Keersmaeker)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Dommen afsagt af Retten i Første Instans ophæves, for så vidt som Retten har fundet, at Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) ikke tilsidesatte artikel 7, stk. 1, litra h), i forordningen om EF-varemærker (1), da det traf sin afgørelse af 4. maj 2006 (sag R 1463/2005-1), for så vidt som afgørelsen vedrørte registreringen af det ansøgte varemærke for varer i klasse 18 »Læder og læderimitationer samt varer fremstillet af disse materialer og ikke indeholdt i andre klasser; skind og huder; kufferter og rejsetasker; paraplyer, parasoller og spadserestokke; piske og sadelmagervarer« og 25 »Beklædningsgenstande, fodtøj og hovedbeklædning«.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for sin appel påberåbt sig et enkelt anbringende om tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra h), i forordningen om EF-varemærker og artikel 6 c, stk. 1, litra a), i Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret af 20. marts 1883, som revideret og ændret (2). Dette anbringende støttes i det væsentlige på fire argumenter.

Appellanten har med det første argument kritiseret den appellerede dom for ikke at tage hensyn til betydningen af et statsemblems væsentligste funktion for vurderingen af emblemets beskyttelsesområde. Et statsemblem henviser nemlig til symboler for en stats identitet og suverænitet, der er udarbejdet i henhold til et kunstsprog og en præcis videnskab om våbenskjolde. Et emblem kan derfor kun afvises fra registrering som varemærke eller bestanddel af et varemærke, hvis det vil være til skade for en stats identitet eller suverænitet. Den blotte gengivelse af et tegn, som ligner et statsemblem, der kun har få eller ingen heraldiske egenskaber, som bestanddel af et varemærke kan derimod ikke påvirke emblemets væsentligste funktion.

Appellanten har med det andet argument kritiseret Retten for ikke at have taget hensyn til betydningen af et statsemblems heraldiske egenskaber, da den fastslog, at det ud fra samme heraldiske beskrivelse er muligt at foretage flere forskellige kunstneriske fortolkninger af et og samme emblem. Ifølge appellanten har Pariserkonventionens artikel 6 c, stk. 1, litra a), og begrebet »efterligning ud fra et heraldisk synspunkt« ikke til formål at beskytte symbolet som sådant, men en præcis kunstnerisk fortolkning eller et særligt grafisk værk, som er resultatet af anvendelsen af den heraldiske kunst og videnskab.

Appellanten har med det tredje argument kritiseret den appellerede dom for ikke at tage hensyn til rækkevidden af begrebet »heraldisk efterligning« og derved anlægge en fortolkning af forordningen om EF-varemærker og Pariserkonventionen, som giver de berørte stater et næsten absolut monopol på tegn, som ikke har heraldiske egenskaber, eller tegn, som ikke har særlige markante heraldiske egenskaber, i forhold til registreringen eller anvendelsen heraf som bestanddel af et varemærke.

Appellanten har med det fjerde argument endelig kritiseret Retten for uden videre at anse visse omstændigheder i sagen for irrelevante, såsom de heraldiske egenskaber, der søges beskyttet, helhedsindtrykket af et varemærke, der indeholder en bestanddel i form af et statsemblem eller en efterligning heraf, den beskyttelse, som ydes i det berørte statsemblems oprindelsesland, eller betingelserne for brugen af det ansøgte varemærke.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

(2) United Nations Treaty Series, bind 828, nr. 11847, s. 108.