ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/46

Sag anlagt den 1. oktober 2008 — Bulur Giyim Sanayi og Ticaret Sirketi mod KHIM — Denim (VIGOSS)

(Sag T-431/08)

(2008/C 313/84)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøgere: Bulur Giyim Sanayi og Ticaret Sirketi (Istanbul, Tyrkiet) (ved lawyer R. Böhm)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: A V Denim, Inc. (der driver virksomhed under navnet A&V Denim, Inc.) (New York, De Forenede Stater)

Sagsøgernes påstande

— Afgørelsen truffet den 18. juli 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1366/2007-2) annulleres, for så vidt appelkammeret gav afslag på sagsøgerens klage over Indsigelsesafdelingens afgørelse af 26. juni 2007 vedrørende indsigelse nr. B 923 005.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: A V Denim, Inc.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »VIGOSS« for varer i klasse 14, 18 og 25

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Bulur Giyim Sanayi og Ticaret Sirketi

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det internationale varemærkeregistreringsnr. 771 374 af figurmærket »VIGOSS« for varer i klasse 25

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Delvis annullation af den anfægtede afgørelse og afslag på klagen i øvrigt

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret ikke tog alle de relevante faktorer i betragtning i bedømmelsen af risikoen for forveksling mellem de omtvistede varemærker
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/55

Sag anlagt den 25. september 2008 — Trubion Pharmaceuticals mod KHIM — Merck (TRUBION)

(Sag T-412/08)

(2008/C 301/92)

Stævningen er affattet på: engelsk

Parter

Sagsøger: Trubion Pharmaceuticals Inc. (Seattle, De Forenede Stater) (ved lawyer C. Hertz-Eichenrode)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Merck KGaA (Darmstadt, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 3. juli 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1605/2007-2) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Trubion Pharmaceuticals Inc.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »TRUBION« for varer og tjenesteydelser i klase 5 og 42

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Merck KGaA

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 72 884 for ordmærket »BION« for forskellige varer. EF-varemærkeregistrering nr. 3 282 936 for figurmærket »TriBion Harmonis« for forskellige varer

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge for varer i klasse 5, og forkastet i forhold til de resterende tjenesteydelser i klasse 42

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret (i) ikke vurderede ligheden mellem varemærkerne ved at tage hensyn til helhedsindtrykket af de ældre varemærker, og (ii) ikke tog hensyn til de relevante faktorers indbyrdes afhængighed, navnlig den svage grad af lighed mellem varerne, i vurderingen af risikoen for forveksling.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/47

Sag anlagt den 11. september 2008 — New Europe mod Kommissionen

(Sag T-383/08)

(2008/C 301/81)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: New Europe (Bruxelles, Belgien) (ved lawyer A.-M. Alamanou)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens afgørelse i form af en skrivelse af 2. juli 2008, som blev modtaget af sagsøgeren samme dag, hvorved Kommissionen over for sagsøgeren afslog at oplyse navnene på de virksomheder og personer, der er nævnt i de af Kommissionen offentliggjorte dokumenter, annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved dette søgsmål har sagsøgeren anfægtet den kommissionsafgørelse, som blev meddelt sagsøgeren ved skrivelse af 2. juli 2008, hvorved Kommissionen afslog at oplyse navnene på de virksomheder og personer, der var involveret i den såkaldte »Eximo-sag«, og hvortil der var henvist i de dokumenter, som Kommissionen udleverede til sagsøgeren som svar på dennes oprindelige begæring.

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af den anfægtede afgørelse af nedennævnte grunde.

Ifølge sagsøgeren er den anfægtede afgørelse for det første behæftet med en åbenbar retlig fejl, for så vidt som Kommissionen urigtigt har fortolket og påberåbt sig undtagelserne i artikel 4, stk. 1, litra b), og artikel 4, stk. 2, første led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) uden at foretage en vurdering af de faktiske omstændigheder eller anføre en begrundelse for afslaget. Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen har foretaget en fejlagtig vurdering af de faktiske omstændigheder ved at fastslå, at de berørte virksomheders forretningsmæssige interesser og de deltagende personers privatliv og integritet ville lide alvorlig skade, hvis deres navne blev offentliggjort. Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen ved at foretage en udvidende fortolkning af begrebet »beskyttelsen af forretningsmæssige interesser« og »beskyttelsen af privatlivets fred og den enkeltes integritet« har tilsidesat princippet om den videst mulige aktindsigt, som er omhandlet i artikel 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1049/2001.

Sagsøgeren har for det andet anført, at artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1049/2001 blev tilsidesat ved den anfægtede afgørelse, for så vidt som Kommissionen ikke gav sagsøgeren fuld aktindsigt i et dokument, som allerede var offentligt tilgængeligt.

Sagsøgeren har for det tredje anført, at Kommissionen har tilsidesat sin begrundelsespligt i henhold til artikel 253 EF, idet den ikke har givet sagsøgeren meddelelse om begrundelsen for sin afgørelse og blot har henvist til undtagelserne i artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1049/2001.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/54

Sag anlagt den 24. september 2008 — El Fatmi mod Rådet

(Sag T-409/08)

(2008/C 301/90)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Nouriddin El Fatmi (Vugt, Nederlandene) (ved avocat G. Pulles)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

— Det fastslås, at forordning (EF) 2580/2001 er uanvendelig, og/eller Rådets afgørelse 2008/583/EF af 15. juli 2008 annulleres, for så vidt som de heri omhandlede foranstaltninger finder anvendelse på sagsøgeren.

— Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at Retten fastslår, at forordning (EF) nr. 2580/2001 (1) ikke finder anvendelse på sagsøgeren, og at afgørelse 2008/583/EF (2), annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

Sagsøgeren gør for det første gældende, at Rådet har handlet i strid med kravene i artikel 5 EF. Sagsøgeren mener ikke, at Rådet havde kompetence, eftersom der ikke foreligger nogen forbindelse til et tredjeland eller til fællesmarkedet.

Sagsøgeren gør for det andet gældende, at artikel 60 EF, 301 EF og 308 EF ikke giver kompetence til at udstede den omtvistede forordning.

Sagsøgeren gør for det tredje gældende, at Rådet har handlet i strid med artikel 1, stk. 4, i den fælles holdning 2001/931 af 27. december 2001 (3) og tilsidesat væsentlige formforskrifter og fællesskabsretlige principper, herunder begrundelsespligten. Sagsøgeren er af den opfattelse, at de nationale beslutninger, som Rådet har lagt til grund, dels ikke er truffet af en kompetent myndighed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, stk. 4, i den fælles holdning 2001/931, dels er disse beslutninger blevet annulleret af den nationale ret under et søgsmål.

For det fjerde gør sagsøgeren gældende, at Rådet har tilsidesat sagsøgerens grundlæggende rettigheder, og navnlig retten til respekt for privatliv og familieliv, retten til effektiv domstolsprøvelse og ejendomsretten.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 2580/2001 af 27.12.2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme (EFT L 344, s. 70).

(2) Rådets afgørelse 2008/583/EF af 15.7.2008 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af afgørelse 2007/868/EF (EUT L 188, s. 21).

(3) Rådet fælles holdning af 27.12.2001 om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme (EFT L 344, s. 93).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/53

Sag anlagt den 25. september 2008 — S.F. Turistico Immobiliare mod Rådet og Kommissionen

(Sag T-408/08)

(2008/C 301/89)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: S.F. Turistico Immobiliare Srl (Orosei, Italien) (ved avvocato L. Marcialis)

Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Principalt

— Kommissionens beslutning K(2008) 2997 af 2. juli 2008 vedrørende støtteordningen »regionallov nr. 9 af 1998 — misbrug af støtte N 272/98« annulleres.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Subsidiært

— Den anfægtede beslutning annulleres delvist, for så vidt som den erklærer hele støtteordningen uforenelig med fællesmarkedet, »medmindre støttemodtageren ikke har fremsat en ansøgning om støtte i henhold til denne ordning inden gennemførelsen af arbejder vedrørende et oprindeligt investeringsprogram«, hvorved bestemmes, at Den Italienske Republik skal tilbagesøge de forbundne beløb uden at undtage støtten, i det omfang den virker fremmende for udgifter — afholdt af den begunstigede inden indgivelsen af en støtteansøgning — som forekommer inden for de i støttebestemmelserne fastsatte grænser »de minimis«.

Mere subsidiært

— Punkt 4.2 i Rådets retsakt 98 C 74/06 vedrørende »retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte«, hvorefter »[det skal] fastsættes i støtteordningerne, at anmodningen om støtte skal indgives, inden gennemførelsen af projekterne påbegyndes« erklæres ulovligt, for så vidt som dette underkender hele den støtte, der er fastsat til fordel for modtagerne, uden at undtage støttedelen i forhold til investeringerne, som er gennemført efter indgivelsen af ansøgningen, og som er funktionelt og strukturelt selvstændige.

— Den anfægtede beslutning annulleres delvist, for så vidt som den bestemmer, at Den Italienske Republik skal tilbagesøge alle de udbetalte beløb uden at undtage støtten, i det omfang den virker fremmende for udgifter afholdt af den begunstigede efter indgivelsen af en støtteansøgning og vedrørende tiltag, der er funktionelt og strukturelt uafhængige af det iværksatte projekt.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den i sagen anfægtede beslutning er den samme som i sag T-394/08, Regionen Sardinien mod Kommissionen.

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de i nævnte sag påberåbte.

Sagsøgeren har særligt gjort gældende, at punkt 4.2 i Rådets retsakt 98 C 74/06 vedrørende »retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte« er ulovlig i henhold til EF-traktatens artikel 241, for så vidt som det ses at være i fuldstændig modstrid med indholdet af politikken for EF-støtte, særligt i et tilfælde, der er kendetegnet ved så enestående særegenheder, at udlede af gennemførelsen af en lille del (omkring en tyvendedel) af de projekterede arbejder, at hele støtten for alle andre er ulovlig på trods af, at de var iværksat jævnligt i perioden efter den ved de pågældende retningslinjer fastsatte.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/45

Appel iværksat den 8. september 2008 af Bart Nijs til prøvelse af kendelse afsagt den 26. juni 2008 af Personaleretten i sag F-5/07, Nijs mod Revisionsretten

(Sag T-371/08 P)

(2008/C 301/77)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Bart Nijs (Bereldange, Luxembourg) (ved avocats F. Rollinger og A. Hertzog)

Den anden part i appelsagen: Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber

Appellantens påstande

— Appelstævningen antages til realitetsbehandling.

— Appellanten gives medhold i sine påstande.

— Følgelig ophæves kendelse afsagt den 26. juni 2008 af Personaleretten i sag F-5/07, Nijs mod Revisionsretten

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at Personaleretten i sin kendelse har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved anvendelsen af de processuelle regler, for så vidt som den lagde til grund, at søgsmålet måtte afvises fra realitetsbehandling som følge af en tilsidesættelse af klarhedskravet, samt en tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og en fejlagtig anvendelse af lovlighedsformodningen vedrørende indstævntes klagepunkter, eftersom kendelsen blev afsagt efter én enkelt skriftveksling.

Appellanten er endvidere af den opfattelse, at den appellerede kendelse er uklar, at den forvansker beviserne, at den er behæftet med en åbenbar fejl, for så vidt angår prøvelsen af de anbringer, appellanten fremsatte i stævningen, og at Personaleretten ikke prøvede visse elementer, hvilket den burde have gjort af egen drift.

Appellanten har ligeledes anført, at Personaleretten i den appellerede kendelse burde have taget hensyn til den manglende begrundelse under den administrative procedure, og at kendelsen med urette er støttet på en tilsidesættelse af fristerne, eftersom Personaleretten ikke rådede over tilstrækkelige oplysninger til at drage denne konklusion.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/52

Sag anlagt den 29. september 2008 — FIFA mod KHIM — Ferrero (WORLD CUP 2006 GERMANY)

(Sag T-448/08)

(2008/C 313/92)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Zürich, Schweiz) (ved Q.C. D. Alexander og barrister A. Barav samt lawyers R. Buchel og C. Rassmann)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 30. juni 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1470/2005-1) annulleres helt eller delvist.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »WORLD CUP 2006 GERMANY« for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 20, 25, 28, 29, 30, 32, 35, 36, 37, 38, 41 og 42 — EF-varemærkeregistrering nr. 2 047 843

Indehaver af EF-varemærket: Sagsøgeren

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Den anden part i sagen for appelkammeret

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: Annullationsafdelingens afgørelse annulleres

Søgsmålsgrunde: i) Tilsidesættelse af artikel 73 og artikel 74, stk. 1, i Rådets forordning nr. 40/94 for så vidt som appelkammeret i det store og hele har baseret sin afgørelse på artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, selv om denne bestemmelse ikke er påberåbt af den anden part i sagen for appelkammeret, og Annullationsafdelingen heller ikke har støttet sin afgørelse på den. ii) Subsidiært tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, da appelkammeret har undladt at foretage en helhedsbedømmelse af det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt, ud fra gennemsnitsforbrugerens synspunkt og at anvende de relevante bestemmelser med henblik på vurderingen af beskrivende karakter i forhold til de varer og/eller tjenesteydelser, der er ansøgt om varemærkeregistrering for. iii) Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret fejlagtigt har vurderet, at det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt, mangler fornødent særpræg.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/44

Sag anlagt den 24. september 2008 — CEAHR mod Kommissionen

(Sag T-427/08)

(2008/C 313/80)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Confédération Européenne des Associations d'Horlogers-Réparateurs (CEAHR) (Bruxelles, Belgien) (ved lawyer P. Mathijsen)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning SG-Greffe(2008) D/204448 af 10. juli 2008 annulleres

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har i denne sag nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning SG-Greffe(2008) D/204448 af 10. juli 2008, hvorved Kommissionen med henvisning til manglende interesse for Fællesskabet afslog sagsøgerens klage vedrørende påståede krænkelser af artikel 81 og 82 EF i forbindelse med urfabrikanters afvisning af at levere reservedele til uafhængige urreparatører (sag K(2008) 3600).

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at Kommissionen tilsidesatte traktaten ved at deformere sagsøgerens klage og dermed anvende materielt unøjagtige forhold i beslutningen.

Sagsøgeren anfører endvidere, at Kommissionen begik flere retlige fejl og tilsidesatte artikel 81 og 82 EF ved at fastslå, at de urfabrikanter, som klagen angik, ikke havde en dominerende stilling, og at deres afvisning af at sælge reservedele uden for det selektive distributionssystem ikke udgjorde misbrug af deres dominerende stilling. Sagsøgeren bestrider også Kommissionens konklusioner om, at der var aftaler eller samordnet praksis mellem urfabrikanterne.

Sagsøgeren hævder, at Kommissionen har begået magtfordrejning ved at anvende argumentet om manglende interesse for Fællesskabet efter en fireårig undersøgelse af sagsøgerens klage.

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen undlod at angive en begrundelse, hvorved den tilsidesatte artikel 253 EF.

Endelig tilsidesatte Kommissionen efter sagsøgerens opfattelse princippet om upartiskhed i forbindelse med undersøgelsen af klagen.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/41

Sag anlagt den 29. september 2008 — OSA mod Kommissionen

(Sag T-418/08)

(2008/C 313/75)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) (Prag, Den Tjekkiske Republik) (ved lawyer M. Favart)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Artikel 3 i Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS (sag COMP/C2/38.698 — CISAC) annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med sit søgsmål har sagsøgeren i henhold til artikel 230 EF nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 3435 endelig udg. af 16. juli 2008 (sag COMP/C2/38.698 — CISAC) om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS. Nærmere bestemt har sagsøgeren bestridt Kommissionens konklusioner i den anfægtede beslutnings artikel 3, hvori det fastslås, at de territoriale afgrænsninger af de gensidige repræsentationsbemyndigelser, som et forvaltningsselskab gav et andet, udgør samordnet praksis i strid med artikel 81 EF og artikel 53 EØS.

Søgsmålsgrundende og de væsentligste argumenter, som sagsøgeren har påberåbt sig, er identiske med dem, der er påberåbt i sag T-415/08, IMRO mod Kommissionen.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/51

Sag anlagt den 29. september 2008 — FIFA mod KHIM — Ferrero (WORLD CUP GERMANY)

(Sag T-447/08)

(2008/C 313/91)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Zürich, Schweiz) (ved D. Alexander Q.C. og barrister A. Barav samt lawyers R. Buchel og C. Rassmann)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 30. juni 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1469/2005-1) annulleres delvist eller fuldstændigt

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »WORLD CUP GERMANY« for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 og 42 — EF-varemærkeregistrering nr. 2 152 635

Indehaver af EF-varemærket: Sagsøgeren

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Den anden part i sagen for appelkammeret

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: Annullationsafdelingens afgørelse annulleres

Søgsmålsgrunde: i) Tilsidesættelse af artikel 73 og artikel 74, stk. 1, i Rådets forordning nr. 40/94 for så vidt som appelkammeret i det store og hele har baseret sin afgørelse på artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, selv om denne bestemmelse ikke er påberåbt af den anden part i sagen for appelkammeret, og Annullationsafdelingen heller ikke har støttet sin afgørelse på den. ii) Subsidiært tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, da appelkammeret har undladt at foretage en helhedsbedømmelse af det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt, ud fra gennemsnitsforbrugerens synspunkt og at anvende de relevante bestemmelser med henblik på vurderingen af beskrivende karakter i forhold til de varer og/eller tjenesteydelser, der er ansøgt om varemærkeregistrering for. iii) Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret fejlagtigt har vurderet, at det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt, mangler fornødent særpræg.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 313/43

Sag anlagt den 27. september 2008 — INTER-NETT 2000 mod KHIM — Unión de Agricultores, S.A. (HUNGARO)

(Sag T-423/08)

(2008/C 313/79)

Stævningen er affattet på ungarsk

Parter

Sagsøger: INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Inter-Nett 2000 Kft) (Mór, Ungarn) (ved avocat E. Petruska)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Unión de Agricultores, S.A. (El. Ejido, Almería)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelsen truffet den 22. juli 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 71/2008-2) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »HUNAGRO« for varer og tjenesteydelser i klasse 29, 31 og 35 (ansøgning nr. 4.508.917)

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Unión de Agricultores, S.A.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærket »UNIAGRO« for varer i klasse 31

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist medhold i indsigelsen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94, idet Harmoniseringskontoret har foretaget en forkert fortolkning af denne bestemmelse og af samme forordnings artikel 12, litra a) og b), for så vidt Harmoniseringskontorets afgørelse forhindrer sagsøgeren i dels at anvende indehavernes navn, og dels at anvende betegnelser vedrørende varernes geografiske oprindelse.