RETTENS DOM (Fjerde Afdeling)

17. marts 1994

Sag T-52/91

Carine Smets

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Midlertidigt ansatte — intern udvælgelsesprøve afskedigelse«

Fuldstændig gengivelse på nederlandsk II-353

Angående:

Påstand om annullation af opsigelsen af sagsøgerens ansættelseskontrakt som midlertidigt ansat.

Udfald:

Annullation.

Resumé af dom

Sagsøgerens ansættelse som midlertidigt ansat tolk i lønklasse LA7 blev forlænget ved kontrakt, hvis artikel 5 indeholdt en klausul om opsigelse af de grunde og på de betingelser, der er fastsat i artikel 47 og 50 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte (herefter benævnt »vilkårene«). Kommissionen forlængede dernæst sagsøgerens ansættelse på ubestemt tid på betingelse af, at hun meldte sig til den næste almindelige udvælgelsesprøve for tolke/assisterende tolke, som hun kunne få adgang til, og med forbehold af, at hendes kontrakt ville blive opsat, såfremt hun ikke bestod.

Ved afslutningen af prøverne i den interne udvælgelsesprøve KOM/LA/2/89, som Kommissionen afholdt med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve af assisterende tolke, og som hun deltog i, blev sagsøgeren underrettet om, at hun ikke var blevet opført på egnethedslisten, fordi hun ikke havde opnået det mindste antal nødvendige points. Ved skrivelse af 11. marts 1991 underrettede institutionen sagsøgeren om, at man havde besluttet at opsige hendes kontrakt i henhold til dennes artikel 5.

Realiteten

1. Anbringendet om manglende begrundelse for afgørelsen om afskedigelse

Retten forkastede dette anbringende med den begrundelse, at den ensidige opsigelse, som udtrykkeligt var hjemlet i kontrakten om ansættelse på ubestemt tid som midlertidigt ansat, ikke behøvede at blive begrundet, uanset hvilken part der foretog opsigelsen. Denne fritagelse for begrundelse er berettiget af det skøn, som vilkårenes artikel 47, stk. 2, giver ansættelsesmyndigheden med hensyn til opsigelse af en sådan kontrakt. På dette punkt adskiller midlertidigt ansattes situation sig fra en tjenestemands, således at en analog anvendelse af vedtægtens artikel 25 om forpligtelsen til at begrunde afgørelser, der indebærer et klagepunkt, er udelukket, på trods af den generelle henvisning i vilkårenes artikel 11 til vedtægtens artikel 11-26 om tjenestemænds rettigheder og forpligtelser (præmis 24).

Henvisning til: Domstolens dom af 18. oktober 1977, sag 25/68, Schertzer mod Parlamentet, Sml. s. 1729, præmis 39, og af 26. februar 1981, sag 25/80, De Briey mod Kommissionen, Sml. s. 637, præmis 9; Rettens dom af 28. januar 1992, sag T-45/90, Speybrouckmod Parlamentet, Sml. II, s. 33, præmis 93.

2. Anbringendet om manglende gyldig grund til afskedigelsen

Ved behandlingen af argumentet om, at afskedigelsen var ulovlig, fordi den ikke var baseret på en af de grunde, der opregnes i vilkårenes artikel 47-50, eller på nogen anden lovlig grund som f.eks. utilstrækkelig faglig indsats eller på en grund i forbindelse med tjenestens interesse, fandt Retten det tilstrækkeligt godtgjort, at afskedigelsen af sagsøgeren udelukkende var begrundet med, at hun ikke havde bestået udvælgelsesprøven (præmis 26 og 32).

Retten bemærkede, at det kun tilkommer den at prøve en afgørelse om afskedigelse og grundene til denne, såfremt grænserne for det skøn, som vilkårenes artikel 47, stk. 2, giver den kompetente myndighed, ikke er blevet overholdt (præmis 33).

Henvisning til: ovennævnte dom i sagen De Briey mod Kommissionen, præmis 7.

Retten fandt, at den ikke havde kompetence til at foretage en materiel prøvelse af opsigelse af en kontrakt baseret på den omstændighed, at den pågældende ansatte ikke var blevet opført på listen over personer, der havde bestået en udvælgelsesprøve, medmindre det blev godtgjort, at den manglende opførelse af den pågældende på listen over beståede personer eller lovligheden af udvælgelseskomiteens afgørelse var behæftet med en åbenbar mangel, eller der har været tale om magtfordrejning (præmis 34).

Da udvælgelseskomiteens afgørelse om ikke at opføre sagsøgerens navn på egnethedslisten for udvælgelsesprøve KOM/LA/2/89 var blevet annulleret ved Rettens dom af 17. marts 1994, sag T-44/91, Smets mod Kommissionen (Sml.Pers. II, s. 319), var afgørelsen om afskedigelse baseret på en ulovlig afgørelse. Heraf fulgte, at Kommissionen havde overskredet grænserne for sit skøn (præmis 35).

Konklusion:

Kommissionens afgørelse, som blev meddelt sagsøgeren ved skrivelse af 11. marts 1991, om at opsige hendes kontrakt om ansættelse som midlertidigt ansat annulleres.