Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fiskeri – fælles strukturpolitik – fællesskabsordning for fiskerilicenser

(Rådets forordning nr. 3690/93, art. 5, og nr. 3699/93, art. 8)

2. Traktatbrudssøgsmål – administrativ procedure – medlemsstatens forpligtelse til at fremsætte alle anbringender til sit forsvar – foreligger ikke

(Art. 226 EF)

3. Fiskeri – fælles strukturpolitik – fællesskabsordning for fiskerilicenser

(Rådets forordning nr. 3690/93, art. 5, og nr. 3699/93, art. 8)

Sammendrag

1. Begrebet foranstaltninger i form af fartøjers endelige ophør med fiskeri er hverken defineret i artikel 5 i forordning nr. 3690/93 om en fællesskabsordning om regler for det minimum af oplysninger, der skal angives i fiskerilicenser, eller i forordningen i sin helhed. Begrebet er imidlertid defineret i forordning nr. 3699/93 om kriterier og betingelser for EF-strukturinterventioner inden for fiskeri, akvakultur og forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, og nærmere bestemt i artikel 8, stk. 2, hvorefter foranstaltningerne i form af fartøjers endelige ophør med fiskeri navnlig kan omfatte endelig overførsel til et tredjeland, for så vidt denne overførsel ikke kan forventes at krænke internationale regler eller være til skade for bevarelsen og forvaltningen af fiskeressourcerne.

Selv om forordningernes formål er forskellige, er der ingen holdepunkter for at antage, at nævnte definitionen udelukkende er forbeholdt forordning nr. 3699/93, og at den ikke kan anvendes inden for rammerne af andre afledte retsmidler på området for fiskeripolitik. Forordning nr. 3699/93, som definerer nævnte begreb, blev i øvrigt vedtaget efter forordning nr. 3690/93, og fællesskabslovgiver har således med fuldt kendskab til omstændighederne valgt det samme udtryk som det, der allerede fandtes i forordning nr. 3690/93.

Intet er således til hinder for, at definitionen kan anvendes ved gennemførelsen af artikel 5 i forordning nr. 3690/93 om midlertidig suspension eller endelig tilbagekaldelse af fiskerilicenser.

(jf. præmis 34 og 36-38)

2. En forskriftsmæssig administrativ procedure udgør en med traktaten tilsigtet væsentlig garanti, ikke blot med henblik på at beskytte den pågældende medlemsstats rettigheder, men også med henblik på at sikre, at en eventuel efterfølgende retssag har en klart afgrænset tvist som genstand. Når sagens genstand er fastlagt, har medlemsstaten ret til at påberåbe sig alle de anbringender, den råder over, til sikring af sit forsvar. Der er endvidere ingen procedureregel, der pålægger den pågældende medlemsstat en forpligtelse til fra tidspunktet for den administrative procedure at fremsætte alle anbringender til sit forsvar i forbindelse med et søgsmål på grundlag af artikel 226 EF.

(jf. præmis 49)

3. Det følger ikke af artikel 5 i forordning nr. 3690/93 om en fællesskabsordning om regler for det minimum af oplysninger, der skal angives i fiskerilicenser, at medlemsstaten i tilfælde af endelig overførsel af fartøjer til et tredjeland skal afholde sig fra at anvende den derved frigjorte fiskerikapacitet til at udstede nye licenser. Artiklens ordlyd indeholder nemlig ikke som sådan noget forbud herimod, idet denne artikel udelukkende fastsætter pligt for flagmedlemsstaten til at tilbagekalde de fiskerilicenser for fartøjer, der endeligt er ophørt med fiskeri.

Hvad angår artikel 8 i forordning nr. 3699/93 om kriterier og betingelser for EF-strukturinterventioner inden for fiskeri, akvakultur og forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter fastsætter denne bestemmelse, hvad der navnlig udgør foranstaltninger i form af fartøjers endelige ophør med fiskeri, og bestemmer, at fartøjer, der er slettet, udelukkes fra at fiske i EF-farvandene. Det fremgår dog ikke af denne bestemmelses ordlyd, at den fiskerikapacitet, der er frigjort i den nationale fiskefartøjsfortegnelse ved den endelige overførsel af fartøjer til tredjelande, ikke kan anvendes til at udstede nye fiskerilicenser.

(jf. præmis 50-52)