DA Den Europæiske Unions Tidende C 37/27

Appel iværksat den 15. december 2009 af Arkema France SA til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Syvende Afdeling) den 30. september 2009 i sag T-168/05, Arkema mod Kommissionen

(Sag C-520/09 P)

2010/C 37/34

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Arkema France SA (ved avocat M. Debroux)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Dommen afsagt af Retten d. 30. december 2009 i sag T-168/05 ophæves.

— Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har fremført fire anbringende til støtte for appellen.

Med det første anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten har tilsidesat reglerne om at tilregne et moderselskab en konkurrencebegrænsende adfærd, som er udvist af dets datterselskab. Appellanten har i den forbindelse anført, at der foreligger indbyrdes modstridende formuleringer i den appellerede dom, idet Retten heri har anført, at et moderselskabs formodede bestemmende indflydelse på sit datterselskab er en simpel formodning, der kan afkræftes, hvis moderselskabet og/eller datterselskabet dokumenterer datterselskabets uafhængighed, men samtidig erklærer, at et moderselskabs funktion er at sikre ensartethed i ledelsen af datterselskaberne inden for en koncern, bl.a. gennem budgetmæssig kontrol. Dette medfører i retlig forstand, at der foreligger en uafkræftelig formodning for, at moderselskabet har bestemmende indflydelse på sine datterselskaber, og det vil i lyset af denne udtalelse fra Retten være umuligt for et datterselskab at føre bevis for sin uafhængighed på markedet.

Med sit andet anbringede gør Arkema gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling som følge af den uafkræftelige karakter af formodningen om moderselskabets bestemmende indflydelse på sit datterselskab, eftersom deltagerne i et kartel ud fra denne formodning bliver behandlet forskelligt alt efter, om de indgår i en koncern eller ej.

Med det tredje anbringende gør appellanten gældende, at den appellerede dom tilsidesætter ligebehandlingsprincippet og retten til en retfærdig rettergang, idet Retten, hvad angår appellantens anbringende om tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter som følge af manglende begrundelse, alene har undersøgt de anbringender, der er fremført af Elf Aquitaine, som er Arkemas moderselskab, og ikke de anbringender, som Arkema selv har fremført. Selv om det er rigtigt, at Retten ikke er forpligtet til at foretage en udtømmende gennemgang af hvert enkelt af de argumenter, der er fremført af parterne i sagen, skal den appellerede doms begrundelse ikke desto mindre i det mindste gøre det mulig for appellanten nøjagtig at gøre sig bekendt med Rettens argumentation i forhold til appellanten.

Med det fjerde og sidste anbringende gør Arkema endelig gældende, at der er sket en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, idet dets omsætning er blevet medregnet to gange af Kommissionen ved beregningen af sanktionen, og idet Retten med urette har fastslået, at Kommissionen ikke havde noget andet valg, hvis den ikke ønskede at fravige beregningsmetoden i retningslinjerne. Herved tillagde Retten nemlig Kommissionens retningslinjer en absolut bindende virkning, som de ikke har. Ifølge appellanten udgør sådanne retningslinjer snarere vejledende adfærdsnormer end retsregler, som forvaltningen under alle omstændigheder er bundet af.