DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2011 :12 1PERSONALERETTENS DOM
(Første Afdeling)
15. februar 2011
Sag F-76/09
AH
mod
Europa-Komm issionen
»Personalesag — social sikring — vedtægtens artikel 72 o g 76a — 
almindelige gennemførelsesbestemme lser — plejebehov — efterlevende ægtefælle til en pe nsioneret 
tjenestemand — afslag på ansøgningen om fuld godtgørelse af udgifter til sygepleje og om tildeling af 
økono misk støtte — sag ikke r ettidigt anlagt — afvisning«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold til artikel 236 E F og artikel 152 E A, hvorunder AH har nedlagt 
påstand o m a nnullation a f d en a f K ommissionen i d ennes e genskab a f 
ansættelsesmyndighed trufne afgørelse af 22. juni 2009 , hvorved sagsøgeren fik afslag på 
sin ansøgning om godtgørelse af behandlingsudgifter i h jemme t.
Udfald: Sagen afvises. AH betaler sagens omkostninger.
Samm endrag
1. Retspleje — stævning — formkrav
[Statutten for Domstolen, art. 19, stk. 3, og bilag I, art. 7, stk. 1 og 3; Personalerettens procesreglement, 
art. 35, stk. 1, litra e)]
2. Tjenestemænd — søgsmål — forudgående a dministrativ klage — frister — ufravigelighed
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 o g 91)
3. Tjenestemænd — søgsmål — forudgående a dministrativ klage — begreb
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90, stk. 2)
1. I henhold til artikel 35, stk. 1, litra e), i Personalerettens procesreglement skal stævningen indeholde 
søgsmålsgrundene og de faktiske o g retlige anbringender, der gøres gældende. Disse elementer skal 
være tilstrækkeligt klare og præcise til, at sagsøgte ka n forberede sit forsvar, og til, at Personaleretten 
kan træffe afgørelse i s agen, i givet fald uden yderligere oplysninger. Af hensyn til retssikkerheden og 
god retspleje er det en betingelse for at antage en sag til realitetsbehandling, at de faktiske o g retlige 
omstændigheder, som s øgsmålet støttes på, i d et væsentlige fremgår a f selve s tævningen på en 
samme nhængende og forståelig måde.
2 ECLI:EU:F:2011 :12SAMM ENDR AG–SAGF-76/09
AHMODKOMM ISSIONEN
Dette gælder så me get desto me re som d et af artikel 7, stk. 3, i b ilag I til statutten for Domstolen 
fremgår, at den skriftlige forhandling ve d P ersonaleretten som h ovedregel ku n o mfatter én 
skriftveksling, me dmindre Personaleretten beslutter andet.
Artikel 19, stk. 3, i s tatutten for D omstolen, som f inder anvendelse på rettergangsmåden ve d 
Personaleretten i h enhold til artikel 7, stk. 1, i bilag I til samme s tatut, bestemme r, at parter, bortset fra 
medlemsstater, Unionens institutioner, de me dlemsstater, som er parter i a ftalen om D et Europæiske 
Økono miske S amarbejdsområde, samt den i a ftalen o mhandlede EFTA-Tilsynsmyndighed, skal 
repræsenteres af en ad vokat. Advokatens væsentligste rolle som juridisk råd giver er netop at påse, at 
påstandene i s tævningen h viler på en retlig ar gumentation, der er tilstrækkeligt forståelig og 
samme nhængende, netop henset til den omstændighed, at den skriftlige procedure for Personaleretten 
principielt kun består af én skriftudveksling.
Når stævningen ikke a ngiver no gen søgsmålsgrunde eller anbringender til støtte for påstanden om 
annullation a f den anfægtede afgørelse og endog ikke n ævner den bestemme lse i ve dtægten, hvorpå 
den er baseret, opfylder stævningen åbenbart ikke d e minimumskrav til klarhed og præcision, der gør 
det muligt for sagsøgte at forberede sit forsvar o g for Personaleretten at træffe afgørelse ve drørende 
påstanden.
(jf. præmis 29-33)
Henvisning til:
Retten: 28. april 1993 , sag T-85/92, De Hoe mod Kommissionen, præmis 20; 21. maj 1999 , sag T-154/98, Asia M otor 
Frankrig m .fl. mod Kommissionen, præmis 42; 15. juni 1999 , sag T-277/97, Ismeri Europa m od Revisionsretten, 
præmis 29
Personaleretten: 26. juni 2008 , sag F-1/08, Nijs m od Revisionsretten, præmis 25
2. De i tjenestemandsvedtægtens artikel 90 o g 91 indeholdte frister på tre måneder for indgivelse af en 
klage over en akt, d er indeholder et klagepunkt, o g på tre måneder for anlæggelse af et søgsmål til 
prøvelse af en udtrykkelig eller stiltiende afvisning af klagen er præceptive o g ka n ikke f raviges af 
parterne eller Retten, idet de er indført me d henblik på at tilvejebringe klarhed og retssikkerhed. Disse 
frister skal anses for at finde anvendelse på enhver anfægtelse af en akt u nderlagt Unionens 
retsinstansers kon trol, uanset dennes kara kter.
(jf. præmis 35)
Henvisning til:
Domstolen: 4. februar 1987 , sag 276 /85, Cladakis mod Kommissionen, præmis 11
Retten: 17. oktober 1991 , sag T-129/89, Offermann m od Parlamentet, præmis 31 o g 34; 8. marts 2006 , sag T-289/04, 
Lantzoni mod Domstolen, præmis 40 o g 41