Et datterselskabs adfærd på markedet er i princippet ligeledes under moderselskabets afgørende indflydelse, såfremt dette kun beholder kompetencen til at vedtage eller godkende visse strategiske handelsmæssige beslutninger, i givet fald gennem sine repræsentanter i datterselskabets organer, hvorimod kompetencen til at fastlægge datterselskabets handelspolitik i snæver forstand er delegeret til de ledere, der har ansvaret for selskabets operationelle drift, som er valgt af moderselskabet, og som repræsenterer og fremmer selskabets erhvervsmæssige interesser.

Når et enkelt moderselskab, der er indehaver af to tredjedele af kapitalen i et joint venture, pålægges ansvaret for et andet selskabs konkurrencebegrænsende adfærd i henhold til artikel 81 EF, kan Kommissionen ifølge retspraksis ikke støtte sig til den blotte mulighed for udøvelse af afgørende indflydelse, således som det er anført i forbindelse med anvendelsen af forordning nr. 139/2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser ved fastlæggelsen af kontrollen, uden at der er behov for at undersøge, om denne indflydelse faktisk er blevet udøvet. Det påhviler derimod principielt Kommissionen at påvise, at der har foreligget en sådan afgørende indflydelse, på grundlag af en flerhed af faktiske omstændigheder. Blandt disse omstændigheder figurerer sammenfald af stillinger blandt de samme fysiske personer i moderselskabets ledelse og dets datterselskabs eller joint ventures ledelse eller den omstændighed, at de pågældende selskaber var forpligtet til at følge de instrukser, der blev givet af selskabernes fælles ledelse, og ikke kunne optræde uafhængigt på markedet.

Endvidere kan et eller flere moderselskabers udøvelse af afgørende indflydelse på et joint ventures forretningsadfærd ligeledes bevises ved en undersøgelse af fremgangsmåderne for beslutningstagningen i joint venturet. Selv om kompetencen til eller muligheden for at vedtage et joint ventures handelsmæssige beslutninger i sig selv alene henhører under den blotte mulighed for at udøve afgørende indflydelse på dets forretningsadfærd og således under begrebet kontrol i henhold til forordning nr. 139/2004, kan Kommissionen og Unionens retsinstanser lægge til grund, at lovbestemmelserne og bestemmelserne i aftalerne vedrørende det pågældende joint ventures funktion, navnlig bestemmelserne i den kontrakt, der opretter joint venturet, og i aktionæraftalen om stemmeret, er blevet gennemført og overholdt. I denne forbindelse kan undersøgelsen af, om der er udøvet afgørende indflydelse på et joint ventures forretningsadfærd, bestå i en abstrakt analyse af de dokumenter, der er underskrevet, inden joint venturet indledte sin virksomhed.

Henset til, at undersøgelsen af, om der faktisk foreligger udøvelse af afgørende indflydelse, er retrospektiv og derfor kan støttes på konkrete omstændigheder, kan såvel Kommissionen som de berørte parter imidlertid føre bevis for, at joint venturets erhvervsmæssige beslutninger blev vedtaget i henhold til andre regler end dem, der følger af den blotte abstrakte undersøgelse af aftalerne vedrørende joint venturets funktion.

Endvidere skal Kommissionen, når den foretager en undersøgelse af, om der foreligger faktisk udøvelse af afgørende indflydelse fra et moderselskabs side på et joint ventures forretningsadfærd på en upartisk måde tage hensyn til alle de relevante retlige og faktiske omstændigheder, der forelægges den af de berørte parter. I modsætning til det tilfælde, hvor et enkelt moderselskab ejer hele sit datterselskabs kapital, er spørgsmålet om, hvorvidt et moderselskab har udøvet en reel indflydelse på et joint ventures driftsmæssige ledelse, relevant. I et sådant tilfælde foreligger der en flerhed af aktionærer, og beslutningerne fra joint venturets organer træffes af medlemmer, der repræsenterer kommercielle interesser hos de forskellige moderselskaber, der kan falde sammen, men også divergere.

I denne forbindelse vedrører undersøgelsen af de organisatoriske forbindelser mellem joint venturet og dets moderselskab ikke nødvendigvis spørgsmålet om moderselskabets repræsentation, der følger af et formelt mandat fra moderselskabet til joint venturets direktør. Det er mere relevant at tage hensyn til repræsentationen i bred forstand af de erhvervsmæssige interesser i moderselskabet og indflydelsen på beslutningerne truffet af joint venturets organer med henblik på at samordne den pågældende virksomheds handelspolitik med moderselskabets handelspolitik, som det forhold, at der forelå et sammenfald af stillinger i moderselskabet og joint venturet samt en direktør fra joint venturets ejerskab af en del af moderselskabets kapital, vidner om.

I tilfælde af, at Kommissionen pålægger et enkelt af joint venturets moderselskaber ansvaret for den af joint venturet begåede overtrædelse, påhviler det Kommissionen at godtgøre, at den afgørende indflydelse på joint venturets forretningsadfærd blev udøvet ensidigt af dette moderselskab.

(jf. præmis 43, 44, 49, 50, 54, 76, 85 og 112)