ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/38

Sag anlagt den 28. januar 2010 — Nederlandene mod Kommissionen

(Sag T-29/10)

2010/C 80/63

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Nederlandene (ved C. Wissels og Y. de Vries, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

Kongeriget Nederlandene har nedlagt følgende påstande:

— delvis annullation af Kommissionens beslutning af 18. november 2009 i sag C 10/2009 (ex N 138/2009) — Nederlandene/støtte til koncernen ING N.V., og

— Europa-Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

I den anfægtede beslutning har Kommissionen konstateret, at visse foranstaltninger, som Nederlandene har vedtaget med hensyn til koncernen ING N.V., udgør statsstøtte i artikel 107, stk. 1, TEUF’s forstand, og Kommissionen har erklæret denne støtte forenelig med fællesmarkedet under forudsætning af, at visse betingelser er opfyldt. Ifølge beslutningen udgør ændringen af betingelserne om tilbagebetaling af et kapitalindskud på 5 milliarder EUR en tillægsstøtte.

Sagen er anlagt til prøvelse af beslutningens artikel 2, stk. 1, der navnlig bygger på Kommissionens konstatering af, at ændringen af betingelserne om tilbagebetaling af et kapitalindskud på 5 milliarder EUR udgør statsstøtte.

Sagsøgeren gør for det første gældende, at beslutningen er uforenelig med artikel 107, stk. 1, TEUF, for så vidt som Kommissionen fastslog, at tilpasningen af betingelserne om tilbagebetaling af delttagelsen i ING’s kernekapital udgør en yderligere statsstøtte på 2 milliarder EUR til ING. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen med urette har anset tilpasningen af betingelser om tilbagebetaling for statsstøtte af følgende grunde:

— Såfremt der er tale om statsstøtte, består den ifølge beslutningen i den omfattende deltagelse investering i ING’s kernekapital. En ændring af betingelser om tilbagebetaling af denne støtte, kan ikke udgøre en støtte, der lægges til denne deltagelse.

— Kommissionen skulle have taget hensyn til tilpasningen af betingelserne om tilbagebetaling i sin vurdering af deltagelsen i kernekapitalen, og bedømt den særskilt.

— Kommissionen har ganske vist kunnet bedømme tilpasningen af betingelserne om tilbagebetaling særskilt i lyset af reglerne om statsstøtte, men begik dog en række fejl i sin vurdering.

— Kommissionen har ikke taget hensyn til, at tilpasningen af betingelserne om tilbagebetaling navnlig havde til formål at tilpasse disse betingelser med de gældende betingelser om tilbagebetaling på markedet.

Sagsøgeren gør for det andet gældende, at beslutningen er uforenelig med pligten til at udvise omhu, idet Kommissionen ikke har indhentet de nødvendige oplysninger i relation til de faktiske omstændigheder.

Sagsøgeren har for det tredje anført, at beslutningen er uforenelig med princippet om begrundelsespligt, idet Kommissionen ikke i tilstrækkeligt omfang har redegjort for, hvorfor den finder, at tilpasningen af betingelserne om tilbagebetaling udgør en yderligere statsstøtte.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/33

Sag anlagt den 8. januar 2010 — Kommissionen mod Earthscan

(Sag T-5/10)

2010/C 80/55

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A.-M. Rouchaud-Joët og S. Petrova, som befuldmægtigede, bistået af lawyers P. Hermant og G. van de Walle de Ghelcke)

Sagsøgt: Earthscan Ltd (Kent, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

— Earthscan Ltd tilpligtes at tilbagebetale 44 903,22 EUR til Kommissionen, hvilket svarer til en hovedstol lydende på 45 835,44 EUR, hvoraf 6 486,09 EUR allerede er betalt, samt 5 556,87 EUR i renter påløbet frem til 30. september 2009.

— Earthscan Ltd tilpligtes at betale 3,84 EUR i rente pr. dag fra den 1. oktober 2009 og frem til den fuldstændige betaling af det skyldige beløb.

— Earthscan Ltd tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved det foreliggende søgsmål, der er anlagt i henhold til en voldgiftsbestemmelse, påstår sagsøgeren, at sagsøgte tilpligtes at tilbagebetale en del af det af sagsøgeren udbetalte forskudsbeløb, samt morarenter, idet sagsøgte ikke har opfyldt kontrakt nr. 4.1030/Z/01 035/2001, der er indgået mellem sagsøgeren og ni kontrahenter, herunder sagsøgte, med henblik på udarbejdelse, offentliggørelse og udbredelse af en vejledning om vedvarende energi (projektet »Guide for Renewable Energy installations to promote biomass, photovoltaics and solar thermal in the EU [Vejledning om anlæg til vedvarende energi til fremme af biomasse, solceller og solfangere i EU]«) inden for rammerne af Altener-programmet (1).

Sagsøgeren gør et enkelt anbringende gældende.

Da sagsøgte ikke har opfyldt kontrakten for så vidt angår fase 6 og 7 (udformning, opsætning, trykning og udbredelse), gør sagsøgeren gældende, at sagsøgte har tilsidesat sine kontraktlige forpligtelser ved ikke at have tilbagebetalt sin del af den forudbetaling, der blev for meget udbetalt i forbindelse med kontrakten. Sagsøgeren gør gældende, at sagsøgte derfor skal tilpligtes at tilbagebetale det for meget udbetalte beløb med tillæg af morarenter som beregnet i kontrakten.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 646/2000/EF af 28.2.2000 om et flerårigt program til fremme af vedvarende energikilder i Fællesskabet (Altener) (1998-2002), EFT L 79, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/43

Appel iværksat den 3. februar 2010 af Luigi Marcuccio til prøvelse af kendelse afsagt den 25. november 2009 af Personaleretten i sag F-11/09, Marcuccio mod Kommissionen

(Sag T-44/10 P)

2010/C 80/69

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (ved avvocato G. Cipressa)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellantens påstande

— Under alle omstændigheder ophæves den appellerede kendelse fuldt ud og uden undtagelser.

— Det fastslås, at søgsmålet i første instans, i relation til hvilket den appellerede kendelse blev afsagt, fuldt ud og uden undtagelser kunne antages til realitetsbehandling.

— Principalt: Appellanten gives fuldt ud og uden undtagelser medhold i påstanden i søgsmålet for førsteinstansen.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale appellanten samtlige de omkostninger, som han har afholdt såvel i sagen i første instans som i den foreliggende appelsag.

— Subsidiært: Sagen hjemvises til fornyet behandling af Personaleretten i en anden sammensætning med henblik på, at den træffer fornyet afgørelse i sagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Denne appel er iværksat til prøvelse af Personalerettens kendelse af 25. november 2009. Ved kendelsen afviste Personaleretten delvist og frifandt delvist sagsøgte i appellantens søgsmål vedrørende Kommissionens afslag på at godtgøre ham udgifter til lægebehandling med 100 %. Retten fandt det åbenbart, at den ikke kunne træffe anden afgørelse.

Til støtte for påstandene har appellanten gjort gældende, at der foreligger en urigtig fortolkning og anvendelse af begrebet begrundelse for en afgørelse hidrørende fra en EU-institution, af konceptet om integration af en begrundelse i en afgørelse og af de retsgrundsætninger, der regulerer bevisførelse og bevis.

Appellanten har ligeledes gjort gældende, at der foreligger en urigtig fortolkning og anvendelse af begrebet anfægtelig retsakt samt af begrebet afgørelse, der blot bekræfter en tidligere afgørelse.
—

Sagen blev ikke korrekt oplyst i første instans, Retten vendte bevisbyrden om, og dommen savner begrundelse. I den forbindelse gøres det gældende, at Personaleretten undlod at begrunde adskillige af de afgørende argumenter, eller har afgivet en selvmodsigende og/eller ulogisk begrundelse, hvilket medfører, at der i det væsentlige savnes begrundelse. Særligt skal nævnes afvisningen af at anvende personaleregulativets artikel 4, samt afvisningen af at annullere bedømmelsesrapporten for 2006.
Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til anvendelsen af artikel 25 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) på de faktiske omstændigheder for markedet for tinstabilisatorer og navnlig ved at fastslå, at de frister, som er fastsat i denne artikel, er overholdt. Ifølge sagsøgeren betyder det manglende bevis for en overtrædelse efter 1996-1997, at en beslutning om at idømme sagsøgeren en bøde er forældet i medfør af den femårsregel eller tiårsregel, der er fastsat i denne artikel.
For det første bliver det anført, at en korrekt anvendelse af artikel 25 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) ville bevirke, at Akzo-sagen (2) ikke indebar, at fristen blev stillet i bero, og at Kommissionens beføjelse til at pålægge bøder var forældet for begge overtrædelser i henhold til bestemmelsen om tiårig »dobbelt forældelsesfrist«. Sagsøgeren påstår, at Kommissionen begik en retlig fejl ved at fastslå, at forældelsesfristen blev stillet i bero så længe Akzo-sagen verserede for Retten, og med urette konkluderede, at den frist på ti år, der er fastsat i ovennævnte forordnings artikel 25, stk. 5, kunne forlænges i den foreliggende sag.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/56

Sag anlagt den 5. februar 2010 — Footwear mod KHIM — Reno Schuhcentrum (swiss cross FOOTWEAR)

(Sag T-49/10)

2010/C 100/82

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: The Footwear Co. Ltd (Chai Wan, Hong Kong, Kina) (ved Rechtsanwälte G. Griss og C. Loidl)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Reno Schuhcentrum GmbH (Thaleischweiler-Fröschen, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 4. december 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1705/2008-4) annulleres.

— Indsigelsen mod registreringen af varemærket for varer i klasse 25 og 28 forkastes i sin helhed.

— Harmoniseringskontoret pålægges at registrere det ansøgte varemærke.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagens behandling ved indsigelsesafdelingen og appelkammeret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: The Footwear Co. Ltd

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »swiss cross FOOTWEAR« for varer i klasse 25 og 28 (ansøgning nr. 4 686 549)

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Reno Schuhcentrum GmbH

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det tyske ordmærke »criss cross« nr. 30 229 875 for varer i klasse 14, 18, 25 og 28

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleret og EF-varemærkeansøgningen afslået

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 (1), da der ikke er risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/49

Sag anlagt den 29. januar 2010 — El Corte Inglés mod KHIM — Pucci International (PUCCI)

(Sag T-39/10)

2010/C 100/74

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: El Corte Inglés, S.A. (Madrid, Spanien) (ved lawyers M. López Camba, J. Rivas Zurdo og E. Seijo Veiguela)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Emilio Pucci International B.V. (Baarn, Nederlandene)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 29. oktober 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 173/2009-1) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

— Emilio Pucci International B.V. tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Emilio Pucci International B.V.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »PUCCI« for varer i klasse 3, 9, 14, 18, 25 og 28

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: El Corte Inglés, S.A.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Spansk varemærkeregistrering af figurmærket »Emidio Tucci« for varer i klasse 3, 9, 14, 25 og 28, spansk varemærkeregistrering af ordmærket »E. Tucci« for varer i klasse 25, EF-varemærkeansøgning om figurmærket »Emidio Tucci«, der bl.a. omfatter varer i klasse 3, 9, 14, 25 og 28

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på indsigelsen i dens helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret fejlagtigt fandt, at der ikke er risiko for forveksling mellem de omhandlede varemærker, tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret ikke erkendte, at betingelserne for anvendelse af denne bestemmelse er opfyldt, da de ældre varemærker har et renommé i Spanien for så vidt angår moderelaterede produkter, og en tredjeparts brug af et lignende tegn ville være skadelig for og medføre en utilbørlig udnyttelse af dette renommé.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/62

Sag anlagt den 18. februar 2010 — Xeda International og Pace International mod Kommissionen

(Sag T-71/10)

2010/C 100/92

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Xeda International (Saint Andiol, Frankrig) og Pace International LLC (Seattle, De Forenede Stater) (ved lawyers C. Mereu og K. Van Maldegem)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

— Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold.

— Den anfægtede beslutning annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

— Der iværksættes sådanne andre eller yderligere foranstaltninger, som findes påkrævede.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har ved deres søgsmål nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2009/859/EF af 30. november 2009 om afvisning af at optage diphenylamin i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktivstof (meddelt under nummer K(2009) 9262) (EUT L 314, s. 79).

Sagsøgerne har gjort gældende, at den første sagsøger som følge af den anfægtede beslutning ikke længere må sælge diphenylamin og diphenylaminbaserede produkter i Den Europæiske Union, og at denne vil miste sine produktregistreringer i medlemsstaterne med virkning fra den 30. maj 2010.

Sagsøgerne har gjort gældende, at den anfægtede beslutning er ulovlig, eftersom den tager udgangspunkt i en vurdering af diphenylamin, som er videnskabeligt og retligt mangelfuld. Ifølge sagsøgerne er beslutningen i strid med traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Sammenfattende hævder sagsøgerne, at den anfægtede beslutning forbyder diphenylamin i plantebeskyttelsesmidler på grundlag af tre videnskabelige problemer, som er nævnt i femte betragtning til beslutningen. Hvert af disse problemer havde sagsøgerne enten i tilstrækkeligt omfang tilbagevist, eller det var ikke et problem, der kunne begrunde den manglende optagelse.

Endvidere har sagsøgerne påstået, at Kommissionen tilsidesatte deres ret til kontradiktion i det omfang, den afskar dem muligheden for at fortage tilbagekaldelse og indgive en ny sagsakt, hvorved de ville få en længere udfasningsperiode, sådan som det var tilfældet for andre aktivstoffer, der var genstand for samme retsakt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/60

Sag anlagt den 15. februar 2010 — Sphere Time mod KHIM — Punch (ure)

(Sag T-68/10)

2010/C 100/89

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Sphere Time société anonyme (Windhof, Luxembourg) (ved lawyer C. Jäger)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Punch, société par actions simplifiée (Nice, Frankrig)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 2. december 2009 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1130/2008-3) annulleres, og Harmoniseringskontoret tilpligtes at bekræfte gyldigheden af det registrerede EF-design, der er rejst indsigelse imod.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger og iværksætte foranstaltninger, så den anden part i sagen for appelkammeret betaler sagsøgerens omkostninger i forbindelse med ugyldighedsindsigelsen og appelsagen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: Et for »ure« registreret design

Indehaver af EF-designet: Sphere Time société anonyme

Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: Punch, société par actions simplifiée

Ugyldighedsafdelingens afgørelse: Det anfægtede EF-design erklæret ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 4, 5 og 6 i Rådets forordning nr. 6/2002, idet appelkammeret med urette anså det anfægtede design for at mangle individuel karakter og for ikke at være nyt. Tilsidesættelse af artikel 61, stk. 2, i Rådets forordning nr. 6/2002, idet appelkammeret ikke har foretaget en korrekt vurdering af sagsøgerens argumenter og af de beviser, denne har fremlagt under sagen, samt at det har fejlfortolket den frihed, designeren har, og lagt en forkert vurdering til grund for sin afgørelse, hvorved det har gjort sig skyldigt i magtfordrejning.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/45

Sag anlagt den 25. januar 2010 — Alibaba Group mod KHIM — allpay.net (ALIPAY)

(Sag T-26/10)

2010/C 100/69

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Alibaba Group Holding Limited (Grand Cayman, Cayman Islands) (ved lawyer M. Graf)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: allpay.net.Limited (Hereford, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 5. november 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1790/2008-1) annulleres, for så vidt som klagen blev forkastet.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Alibaba Group Holding Limited

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ALIPAY« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 35, 36, 38 og 42

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: allpay.net.Limited

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering af ordmærket »ALLPAY« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 36, 40 og 42, varemærkeregistrering i Det Forenede Kongerige af ordmærket »ALLPAY.NET« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 36, 38 og 42, varemærkeregistrering i Det Forenede Kongerige af en række ordmærker alle indeholdende ordet »ALLPAY« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 36, 40 og 42, ikke-registrerede ældre varemærker eller tegn indeholdende ordet »ALLPAY«, der anvendes erhvervsmæssigt i Det Forenede Kongerige

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge for alle de omtvistede varer og tjenesteydelser

Appelkammerets afgørelse: Delvis afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009), idet appelkammeret fejlagtigt fandt, at der var risiko for forveksling mellem de omhandlede varemærker.
—

Afgørelse nr. R 235/2009-1 af 11. november 2009 truffet af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) vedrørende sagsøgerens klage over afgørelse nr. 2557 C truffet af Annullationsafdelingen ved Harmoniseringskontoret, hvorved sagsøgerens begæring om ugyldighed af EF-varemærke nr. 4 624 987 blev afslået, omgøres og annulleres i det hele, idet artikel 7, stk. 1, litra h), og g), i forordning (EF) nr. 207/2009 er tilsidesat.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/58

Sag anlagt den 8. februar 2010 — Victoria Sánchez mod Parlamentet og Kommissionen

(Sag T-61/10)

2010/C 100/86

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (Sevilla, Spanien) (ved abogado N. Domínguez Varela)

Sagsøgte: Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

— Det fastslås, at Europa-Parlamentet og Kommissionens passivitet ved besvarelsen af det andragende, der blev indgivet ved skrivelser af 6. oktober 2009, er i strid med fællesskabsretten, og de sagsøgte tilpligtes at berigtige dette forhold.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren indgav den 28. august 2008 et andragende til Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender vedrørende et formodet korruptionsnetværk i Spanien på området for social sikring og offentlig sundhed. Den 3. maj 2009 meddelte formanden for dette udvalg, at hans andragende var blevet stiltiende afvist.

Den 6. december 2009 sendte sagsøgeren en opfordring til at handle som omhandlet i 265 TEUF til Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen. I denne skrivelse anmodede han om:

— at Europa-Parlamentet annullerede formanden for Udvalget for Andragenders afgørelse af 3. maj 2009, og at der blev indledt en undersøgelse af, under hvilke nærmere omstændigheder denne afgørelse var blevet truffet

— at Europa-Kommissionen indledte en undersøgelse af retsplejen i Spanien.

Da sagsøgeren ikke fik svar inden for den fastsatte frist, besluttede han at anlægge dette passivitetssøgsmål.

Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af hans grundlæggende rettigheder til at indgive andragender, af princippet om, at alle borgere er lige for loven og af forbuddet mod forskelsbehandling. Desuden har sagsøgeren bestridt, at betingelserne for, at det fastslås, at de sagsøgte institutioner retsstridigt har undladt at træffe afgørelse, er opfyldt i denne sag.
—

Der er foretaget urigtig retsanvendelse og overskridelse af beføjelser, eftersom Kommissionen har vedtaget den anfægtede beslutning, hvori sagsøgeren blev straffet for at have deltaget i et angiveligt priskartel, uden at den har undersøgt alle berettigende dokumenter, idet bilagene med pristabellerne ikke foreligger.
—

Det gøres endvidere gældende, at Kommissionen ved at finde, at rundt armeringsbeton ikke kan substitueres med andre varer fra jernindustrien, såsom net og bjælker, har defineret det relevante marked urigtigt og uden grund har afvist, at det relevante geografiske marked omfatter hele Fællesskabet.
—

Afgørelse truffet den 18. november 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 656/2008-4) ændres, således at der i fuldt omfang gives medhold i sagsøgerens klage af 22. april 2008, og at den anden part i sagen for appelkammeret pålægges at betale de omkostninger, sagsøgeren har afholdt i forbindelse med sagerne ved Indsigelsesafdelingen og appelkammeret samt i forbindelse med nærværende sag for Retten.
Sagsøgerens ret til forsvar er blevet tilsidesat under den forudgående administrative procedure, idet Kommissionen ikke har tilsendt en ny klagepunktsmeddelelse, men alene har kommunikeret ved en skrivelse om hensigten til at genvedtage beslutningen. Medlemsstaterne er hverken blevet hørt eller har deltaget ved den endelige høring, og det var de facto umuligt for sagsøgeren at gøre sin egen opfattelse gældende i betragtning af beslutningens genvedtagelse.