Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssoegsmaal - soegsmaal til proevelse af en afgoerelse, der bekraefter en ikke rettidigt anfaegtet afgoerelse - afvisning

(EF-traktaten, art. 173)

2 Annullationssoegsmaal - dom om annullation - virkninger - foelger af Domstolens delvise annullation af en beslutning om en procedure vedroerende overtraedelse af konkurrencereglerne - annullation i forhold til adressater for beslutningen, der ikke har anlagt annullationssoegsmaal - foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 173, 176 og 189)

3 Annullationssoegsmaal - dom om annullation - virkninger - foelger af Domstolens delvise annullation af en beslutning om en procedure vedroerende overtraedelse af konkurrencereglerne - pligt for Kommissionen til at foretage en fornyet undersoegelse af beslutningen i forhold til adressater, der ikke har anlagt annullationssoegsmaal - raekkevidde

(EF-traktaten, art. 173 og 176)

4 Institutionernes retsakter - tilbagekaldelse - ulovlige retsakter - beslutning om paalaeggelse af boeder for overtraedelse af konkurrencereglerne - betingelser

(Raadets forordning nr. 17, art. 3 og 15)

5 Annullationssoegsmaal - dom om annullation - virkninger - foelger af Domstolens delvise annullation af en beslutning om en procedure vedroerende overtraedelse af konkurrencereglerne - konklusion fra Kommissionens side, paa grundlag af en fornyet undersoegelse af beslutningen, om, at visse konstateringer af overtraedelser begaaet af adressater, som ikke har anlagt annullationssoegsmaal, er ulovlige - pligt til at tilbagebetale de boeder, der er betalt i anledning af de ulovlige konstateringer

(EF-traktaten, art. 173)

6 Annullationssoegsmaal - Faellesskabets retsinstansers kompetence - paastande om, at det paalaegges sagsoegte at traeffe foranstaltninger til opfyldelse af en dom om annullation af en beslutning, herunder navnlig at tilbagebetale boeder, som er betalt i medfoer af den annullerede beslutning - afvisning

(EF-traktaten, art. 173 og 176)

Sammendrag

7 Et annullationssoegsmaal til proevelse af en afgoerelse, der blot bekraefter en tidligere afgoerelse, der ikke er blevet anfaegtet rettidigt, skal afvises.

8 Der er intet, der forbyder Kommissionen at traeffe afgoerelse vedroerende flere overtraedelser af traktatens konkurrenceregler ved en enkelt beslutning, endog selv om nogle adressater ikke er beroert af alle overtraedelserne, naar blot det for hver adressat er muligt med sikkerhed af beslutningen at uddrage de klagepunkter, der vedroerer den paagaeldende.

En saadan beslutning skal, selv om den er udformet og offentliggjort som én enkelt beslutning, betragtes som en samling individuelle beslutninger, der i forhold til hver enkelt adressat fastslaar, hvilke(n) overtraedelse(r) virksomheden har begaaet, og eventuelt paalaegger virksomheden en boede. I henhold til traktatens artikel 189 er hver enkelt af disse individuelle beslutninger bindende i alle enkeltheder for dem, den angiver at vaere rettet til. Hvis en adressat ikke i medfoer af traktatens artikel 173 har anlagt annullationssoegsmaal til proevelse af beslutningen i forhold til den paagaeldende virksomhed, vedbliver beslutningen med at vaere gyldig og bindende for denne.

Hvis en adressat beslutter at anlaegge et annullationssoegsmaal, skal Faellesskabets retsinstanser kun tage stilling til de elementer i beslutningen, der vedroerer den paagaeldende virksomhed. De elementer i beslutningen, der vedroerer andre adressater, og som ikke er blevet anfaegtet, er derimod ikke en del af genstanden for den sag, som Faellesskabets retsinstanser skal afgoere. Faellesskabets retsinstanser kan i forbindelse med et annullationssoegsmaal kun traeffe afgoerelse vedroerende den sagsgenstand, som parterne har forelagt dem. En beslutning som den ovenfor beskrevne kan derfor kun annulleres i forhold til de adressater, der faar medhold i de sager, de har anlagt ved Faellesskabets retsinstanser.

9 Ordlyden af traktatens artikel 176 giver ikke grundlag for at antage, at den i bestemmelsen fastsatte forpligtelse udelukkende gaelder i forhold til retsstillingen for parterne i den sag, den paagaeldende dom er afsagt i. Det kan derfor ikke paa forhaand udelukkes, at de foranstaltninger, den paagaeldende institution skal traeffe, undtagelsesvis kan raekke ud over de egentlige rammer for den sag, der foerte til annullationsdommen, med henblik paa at fjerne virkningerne af de ved dommen fastslaaede ulovligheder.

Under disse omstaendigheder kan den paagaeldende institution i medfoer af traktatens artikel 176 vaere forpligtet til paa baggrund af en anmodning, der er indgivet inden for en rimelig frist, at undersoege, om den ikke alene boer traeffe foranstaltninger i forhold til de parter, der har faaet medhold, men ogsaa i forhold til de adressater for retsakten, som ikke har anlagt annullationssoegsmaal. Naar en dom fra Domstolen medfoerer, at en konstatering af en overtraedelse af traktatens artikel 85, stk. 1, bortfalder, fordi den paastaaede samordnede praksis ikke er godtgjort, ville det vaere i strid med legalitetsprincippet, saafremt Kommissionen ikke havde pligt til at undersoege sin oprindelige beslutning i forhold til en anden deltager i den samme samordnede praksis, som er truffet paa samme faktiske grundlag.

Omfanget af en saadan pligt til at foretage en fornyet undersoegelse skal fastlaegges paa grundlag af saavel konklusionen som praemisserne i dommen om annullation. Den paagaeldende institution skal saaledes med henblik paa at efterkomme en saadan dom og opfylde den fuldt ud ikke blot tage hensyn til dommens konklusion, men ogsaa til de praemisser, som har foert til domskonklusionen, og som danner det fornoedne grundlag for denne i den forstand, at de er noedvendige, naar det skal afgoeres, hvad konklusionen helt praecist gaar ud paa.

10 Der findes ganske vist ikke saerlige bestemmelser om tilbagekaldelse af beslutninger truffet af Kommissionen i henhold til artikel 3 og 15 i forordning nr. 17, hvorved der er konstateret overtraedelser af traktatens artikel 85 og 86 og paalagt boeder for saadanne overtraedelser, men forordningen er heller ikke til hinder for, at Kommissionen til fordel for den paagaeldende virksomhed tager en saadan beslutning op til fornyet overvejelse, saafremt den indeholder ulovlige elementer.

Domstolen har fastslaaet, at faellesskabsinstitutionerne, med forbehold af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet, kan tilbagekalde en beslutning, hvorved der er givet adressaten en fordel, med den begrundelse, at beslutningen er ulovlig. Dette gaelder saa meget desto mere i en situation, hvor den paagaeldende beslutning alene paalaegger adressaten byrder eller sanktioner.

11 Saafremt Kommissionen paa grundlag af en fornyet undersoegelse af en beslutning om en procedure vedroerende overtraedelse af konkurrencereglerne paa baggrund af en dom om delvis annullation af denne beslutning maatte konkludere, at visse af konstateringerne af overtraedelser af traktatens artikel 85 begaaet af adressater, der ikke har anlagt annullationssoegsmaal, var ulovlige, er den ikke alene berettiget til at tilbagebetale de boeder, der er betalt i anledning af disse konstateringer, men den er ogsaa forpligtet hertil i medfoer af legalitetsprincippet og princippet om god forvaltningsskik, idet artikel 176 ellers ville miste sin effektive virkning. Budgetregler forhindrer ikke en tilbagebetaling af boederne. Saadanne regler, som skal sikre en korrekt oekonomisk forvaltning inden for institutionerne, kan nemlig ikke give grundlag for at begraense beskyttelsen af borgernes rettigheder eller forhindre Faellesskabets institutioner i at opfylde en dom om annullation.

12 Paastande, som nedlaegges i et annullationssoegsmaal og gaar ud paa, at Kommissionen tilpligtes at traeffe alle de noedvendige foranstaltninger til opfyldelse af en dom om annullation af en beslutning, herunder navnlig at tilbagebetale boeder, der er betalt i medfoer af den annullerede beslutning, maa afvises.

Faellesskabets retsinstanser har i forbindelse med et annullationssoegsmaal i henhold til traktatens artikel 173 ikke kompetence til at meddele faellesskabsinstitutionerne paalaeg. Traktatens artikel 176 hjemler en kompetencefordeling mellem den doemmende og den administrative myndighed, som indebaerer, at det er den institution, fra hvilken en annulleret retsakt hidroerer, der skal fastlaegge de foranstaltninger, der er noedvendige til opfyldelse af en dom om annullation, idet den herved raader over et skoen, som er undergivet Faellesskabets retsinstansers kontrol og skal udoeves under hensyntagen til saavel konklusionen og praemisserne i den dom, den skal opfylde, som de faellesskabsretlige bestemmelser.