Sag C-188/95 
Fantask A/S m.fl. 
mod 
Industriministeriet (Erhvervsministeriet) 
(anmodning om præjudiciel afgørelse 
indgivet af Østre Landsret) 
»Direktiv 69/335/EØF — gebyrer for registrering af selskabsforhold — 
processuelle frister i national ret« 
Forslag til afgørelse fra generaladvokat F. G.Jacobs fremsat den 26. juni 1997 6786 
Domstolens dom af 2. december 1997 6820 
Sammendrag af dom 
1. Fiskale bestemmelser — harmonisering af lovgivningerne — kapitaltilførselsafgifter — regi­
strering af kapitalselskaber — afgifter, der har karakter af vederlag — begreb — afgifter, der 
stiger direkte proportionalt med den tegnede kapital — ikke omfattet 
[Rådets direktiv 69/335, art. 12, stk. 1, litra e)] 
I - 6783 
SAMMENDRAG — SAG C-188/95 
2. Fiskale bestemmelser — harmonisering af lovgivningerne — kapitaltilførselsafgifter — 
afgifter opkrævet i strid med direktiv 69/335 — tilbagesøgning — betingelser — anvendelse 
af national ret — grœnser — anvendelse af et princip i national ret, hvorefter krav om tilba­
gesøgning af afgifter, der er opkrævet i strid med fællesskabsretten, afskæres, når afgifterne er 
opkrævet gennem lang tid, uden at hverken de nationale myndigheder eller borgerne har 
været opmærksomme på, at de savnede hjemmel — ulovligt 
(Rådets direktiv 69/335) 
3. Fiskale bestemmelser — harmonisering af lovgivningerne — kapitaltilførselsafgifter — 
afgifter opkrævet i strid med direktiv 69/335 — tilbagesøgning — forældelsesfrist — anven­
delse af national ret — tilladt — betingelser 
(Rådets direktiv 69/335) 
4. Fiskale bestemmelser — harmonisering af lovgivningerne — kapitaltilførselsafgifter — 
direktiv 69/335 — artikel 10 og artikel 12, stk. 1, litra e) — direkte virkning 
[Rådets direktiv 69/335, art. 10 og art. 12, stk. 1, litra e)] 
1. Artikel 12, stk. 1, litra e), i direktiv 69/335 
om kapitaltilførselsafgifter skal fortolkes 
således, at afgiftsbeløb, der opkræves i 
forbindelse med registrering af stiftelse af 
og kapitalforhøjelse i aktieselskaber og 
anpartsselskaber, for at have karakter af 
vederlag udelukkende skal beregnes ud 
fra omkostningerne ved de pågældende 
formaliteter, dog således at afgiftsbelø­
bene også kan dække udgifterne ved 
mindre omfattende opgaver, som udføres 
vederlagsfrit. Ved beregningen af afgifts­
beløbene har en medlemsstat ret til at tage 
hensyn til samtlige omkostninger, der har 
sammenhæng med registreringerne, her­
under også den del af generalomkostnin-
gerne, der kan henføres dertil. En med­
lemsstat har endvidere ret til at fastsætte 
faste afgiftsbeløb og at fastsætte afgiftsbe­
løbene for et ubestemt tidsrum, når den 
med bestemte intervaller sikrer sig, at 
beløbene fortsat ikke overstiger de gen­
nemsnitlige omkostninger ved de pågæl­
dende dispositioner. Heraf følger, at en 
afgift, hvis størrelse uden begrænsninger 
stiger direkte proportionalt med den teg­nede, nominelle kapital, ikke kan være en 
afgift, der har karakter af vederlag, i 
direktivets artikel 12, stk. 1, litra e)'s for­
stand, idet en sådan afgifts størrelse ikke i 
almindelighed står i sammenhæng med de 
omkostninger, myndigheden konkret har 
måttet afholde for at udføre registrerings-
formaliteterne. 
2. Fællesskabsretten er til hinder for, at krav 
om tilbagesøgning af gebyrer, der er 
opkrævet i strid med direktiv 69/335, kan 
afskæres under henvisning til, at opkræv­
ningen af gebyrerne er sket som følge af, 
at medlemsstatens myndigheder har 
befundet sig i en undskyldelig vildfarelse, 
for så vidt som gebyrerne er opkrævet 
gennem lang tid, uden at hverken myn­
dighederne eller borgerne har været 
opmærksomme på, at de savnede 
hjemmel. Når der ikke er udstedt fælles­
skabsbestemmelser på området, kan tilba­
gesøgning af beløb, der er opkrævet i 
strid med fællesskabsretten, ganske vist 
kun finde sted i overensstemmelse med de 
materielle og formelle betingelser, der er 
I - 6784 
FANTASK M.FL. 
opstillet i de enkelte nationale lovgiv­
ninger, men disse betingelser må dog ikke 
være mindre gunstige end dem, der 
gælder for tilsvarende søgsmål på 
grundlag af national ret, og de må heller 
ikke i praksis gøre det umuligt eller ufor­
holdsmæssigt vanskeligt at udøve de ret­
tigheder, der tillægges i henhold til Fæl­
lesskabets retsorden. En anvendelse af et 
generelt princip i national ret, hvorefter 
en medlemsstats domstole skal afskære 
krav om tilbagesøgning af afgifter, der er 
opkrævet i strid med fællesskabsretten, 
når afgifterne er opkrævet gennem lang 
tid, uden at hverken medlemsstatens 
myndigheder eller borgerne har været 
opmærksomme på, at de savnede 
hjemmel, ville gøre det uforholdsmæssigt 
vanskeligt at opnå tilbagebetaling af 
afgifter, der strider mod fællesskabsretten, 
og ville desuden indebære, at man 
behandlede tilsidesættelser af fællesskabs­
retten lempeligere, når de har fundet sted 
gennem længere tid. 
3. På sit nuværende udviklingstrin forbyder 
fællesskabsretten ikke en medlemsstat, 
som ikke har gennemført direktiv 69/335 korrekt, at afskære tilbagebetalingskrav 
vedrørende gebyrer, der er opkrævet i 
strid med direktivet, under henvisning til 
en national forældelsesfrist, der regnes fra 
det tidspunkt, hvor de pågældende 
gebyrer kunne kræves betalt, når en sådan 
frist ikke er mindre gunstig for søgsmål, 
der støttes på fællesskabsretten, end for 
søgsmål, der støttes på intern ret, og den 
ikke i praksis gør det umuligt eller ufor­
holdsmæssigt vanskeligt at udøve de ret­
tigheder, der tillægges i henhold til Fæl­
lesskabets retsorden. 
4. Bestemmelserne i artikel 10, sammenholdt 
med artikel 12, stk. 1, litra c), i direktiv 
69/335 medfører rettigheder, som bor­
gerne kan gøre gældende for de nationale 
domstole. Forbudsbestemmelsen i direk­
tivets artikel 10 og bestemmelsen i 
artikel 12, stk. 1, litra c), om undtagelsen 
fra forbuddet er formuleret tilstrækkeligt 
præcist og ubetinget til at kunne 
påberåbes af borgerne for de nationale 
domstole over for en bestemmelse i 
national ret, der er i strid med direktivet. 
I - 6785