Rettens dom (Første Afdeling) af 22. september 2016

Tose’e Ta’avon Bank mod Rådet

(Sag T-435/14)

»Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at forhindre nuklear spredning — indefrysning af midler — ulovlighedsindsigelse — tildeling af gennemførelsesbeføjelse til Rådet — kriterium vedrørende de enheder, som yder støtte til den iranske regering — retlig fejl — faktisk vildfarelse — begrundelsespligt — proportionalitet — grundlæggende rettigheder«

1. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — afgørelse vedtaget inden for rammerne af EU-traktaten — proceduremæssige krav, der er opstillet i artikel 215, stk. 2, TEUF — ikke anvendelig (art. 29 TEU, art. 215, stk. 2, TEUF; Rådets afgørelse 2010/413/PESC) (jf. præmis 26)

2. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning — Rådets beføjelse til, på området for restriktive foranstaltninger på grundlag af artikel 215 TEUF, at anvende proceduren i artikel 291, stk. 2, TEUF (Art. 215 TEUF, og art. 291, TEUF; Rådets forordning nr. 267/2012, art. 23, stk. 2) (jf. præmis 28)

3. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — foranstaltninger truffet inden for rammerne af kampen mod nuklear spredning — proceduren for opførelse på listen over personer og enheder, der er genstand for indefrysning af midler og økonomiske ressourcer — valg af hjemmel — forordning nr. 267/2012 — opfyldelse af betingelserne i artikel 291 TEUF (Art. 291, stk. 2, TEUF; Rådets forordning nr. 267/2012, art. 23, stk. 2, og art. 46, stk. 2) (jf. præmis 29)

4. Den Europæiske Union — domstolskontrol med lovligheden af institutionernes retsakter — restriktive foranstaltninger over for Iran — foranstaltninger truffet inden for rammerne af kampen mod nuklear spredning — omfanget af kontrollen — kontrol begrænset til de almindelige regler — kriterier for vedtagelse af restriktive foranstaltninger — støtte til den iranske regering — omfang — [art. 215, stk. 2, TEUF; Rådets afgørelse 2010/413/FUSP; art. 20, stk. 1, litra c); og 2012/35/FUSP, 13. betragtning; Rådets forordning nr. 267/2012, art. 23, stk. 2, litra d)]

5. Institutionernes retsakter — begrundelse — forpligtelse — rækkevidde — restriktive foranstaltninger over for Iran — indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning — mindstekrav (Art. 296 TEUF; Rådets forordning nr. 2013/124, art. 1) (jf. præmis 67-70)

6. Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer, som medvirker til eller støtter den nukleare spredning — begrænsning af ejendomsretten og af retten til fri erhvervsudøvelse — lovlig — tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet — foreligger ikke (art.101 TEUF, art. 2010, stk. 413, TEUF; Rådets forordning nr. 267/2012) (jf. præmis 107-118)

Sagens genstand

Påstand nedlagt i henhold til 263 TEUF om annullation af Rådet for Den Europæiske Unions afgørelse om at opretholde opførelsen af sagsøgeren på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT 2010, L 195, s. 39) og på listen i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010 (EUT 2012, L 88, s. 1), som meddelt ved en meddelelse af 15. marts 2014.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.