1.

Sagsøgerinden nr. 1 er enke, sagsøgerinden nr. 2 datter af den belgiske statsborger Julien Verhelle, der omkom i Tyskland den 24. april 1945 under et luftangreb. Sagsøgte i hovedsagen har anerkendt, at dette dødsfald må betragtes som en arbejdsulykke, og tildelte derfor i marts 1968 sagsøgerinden nr. 1 enkepension for perioden fra 24. april 1945 til juni 1946 inklusive, idet hun den 5. juni 1946 påny indgik ægteskab. Som faderløs har sagsøgerinden nr. 2 oppebåret en årlig ydelse fra den 24. april 1945 til maj 1952, idet hun den 8. maj fyldte 18 år. Sagsøgerinderne har yderligere afkrævet den sagsøgte fagforening betaling af begravelseshjælp (Sterbegeld, se herved § 589, 1. afsnit, nr. 1 i »Reichsversicherungsordnung«) og den engangsydelse, der tilkommer en enke ved indgåelse af nyt ægteskab (Witwenabfindung, se herved § 615, 1. afsnit i »Reichsversicherungsordnung«). Sagsøgte har afvist disse, krav under henvisning til, at ydelserne ikke er nævnt i den tredje tillægsaftale af 7. december 1957 til den almindelige overenskomst om social sikring af samme dato om udbetaling af pensioner og renter for tiden forud for overenskomstens ikrafttræden. Stridspunktet mellem parterne i hovedsagen er, om disse rettigheder er hjemlet i artikel 2 i den tredje tillægsaftale, eftersom denne bestemmelse kun regulerer efterbetalingen af »Renten oder Rententeile« (i den franske tekst: »prestations ou fractions de prestations«). I sin afgørelse af 5. maj 1970 statuerede Sozialgericht Mannheim, at kravet på begravelseshjælp og på udbetaling af en engangsydelse ved andgåelse af nyt ægteskab ikke var omfattet af udtrykket »Renten oder Rententeile«. Efter at de sagsøgende havde påanket afgørelsen til Landessozialgericht Baden-Württemberg, udsatte denne sagen og anmodede i medfør af EØF-traktatens artikel 177 Domstolen om at træffe en præjudiciel afgørelse vedrørende følgende spørgsmål: »Omfatter artikel 2 i den tredje tillægsaftale af 7. december 1957 til den almindelige overenskomst om social sikring af samme dato mellem kongeriget Belgien og forbundsrepublikken Tyskland om udbetaling af pensioner og renter for tiden forud for overenskomstens ikrafttræden, i henhold til hvilken pension og renter eller dele heraf skal betales (»Renten oder Rententeile«), også krav på begravelseshjælp og den engangsydelse, der skal udbetales en enke i tilfælde af indgåelse af nyt ægteskab (Witwenabfindung)?« I henvisningskendelsens præmisser anfører Landessozialgericht, at den har henskudt dette præjudicielle spørgsmål til Domstolens afgørelse, da den mener, at Sozialgerichts og sagsøgtes opfattelse kræver afklaring især af følgende punkter: »1. Det er ikke klart, hvad der skal forstås ved udtrykket »Rententeile«. Skal der herved forstås en begrænset rente eller pension, dvs. en ydelse, der udbetales for en bestemt periode, eller skal udtrykket opfattes i en videre betydning? 2. I den franske affattelse af den tredje tillægsaftale tales der om »prestation ou fraction de prestation«. Ordet »prestation« ville man normalt oversætte ved »Leistung«. Dette udtryk »prestation« (»Leistung«) indeholder imidlertid mere end blot pensioner og renter og ville i tvivlstilfælde også omfatte krav på begravelseshjælp og på den engangsydelse, der udbetales en enke ved indgåelse af nyt ægteskab. 3. Endelig kan det konstateres, at EØF-forordningerne nr. 3 og nr. 1408/71, der er udstedt i mellemtiden, giver en enslydende definition af udtrykkene »ydelse«, »rente eller pension« (»Leistung« og »Rente«). Dette kunne tyde på, at fællesskabsretten overhovedet ikke sondrer mellem udtrykkene rente eller pension på den ene side og udtrykket ydelse (»prestation«) på den anden side, og at udtrykket pension eller rente (»pension ou rente«) — uanset den tyske terminologi — må sigte til alle ydelser af socialretlig natur«.