ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rettens dom (Syvende Afdeling) af 23. september 2009 –

Phildar mod KHIM – Comercial Jacinto Parera (FILDOR)

(Sag T-99/06)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EF-ordmærket FILDOR – det ældre nationale delvise figurmærke PHILDAR – det ældre nationale ordmærke FILDOR – de ældre internationale ord- og delvise figurmærker PHILDAR – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), artikel 62 og 73 i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), artikel 64 og 75 i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 33 og 68-85)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 16. januar 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 245/2004-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Phildar SA og Comercial Jacinto Parera, SA.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Comercial Jacinto Parera, SA Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket FILDOR for varer i klasse 22-26 – ansøgning nr. 831834 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Phildar SA Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: De nationale og internationale ord- og figurmærker FILDOR og PHILDAR for varer i klasse 22-26 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på ansøgningen om det omhandlede EF-varemærke Appelkammerets afgørelse: Annullation af Indsigelsesafdelingens afgørelse





Konklusion

1) Afgørelsen truffet den 16. januar 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 245/2004-2) annulleres.
Rettens dom (Syvende Afdeling) af 23. september 2009 –

Arcandor mod KHIM – dm drogerie markt (S-HE)

(Sag T-391/06)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EF-ordmærket S-HE – det ældre nationale ordmærke SHE, det ældre nationale figurmærke She og det ældre internationale figurmærke She – relativ registreringshindring – ingen risiko for forveksling – ingen lighedspunkter mellem mærkerne – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 29-33 og 55-68)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. september 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 301/2006-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Karstadt Quelle AG og dm drogerie markt GmbH.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: dm drogerie markt GmbH Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket S-HE for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 9, 14, 16, 18, 24, 25, 28, 32, 38, 41 og 42 – ansøgning nr. 2766723 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Arcandor AG, tidligere Karstadt Quelle AG Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det tyske ordmærke SHE for varer i klasse 3 og 25, det tyske figurmærke She for varer i klasse 3, 9, 16, 18 og 25 samt det internationale figurmærke She for varer i klasse 3, 9, 16, 18 og 25 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen og afslag på ansøgningen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

zero Germany GmbH & Co. KG (tidligere zero International Holding GmbH & Co. KG)
Rettens dom (Syvende Afdeling) af 16. september 2009 –

Hipp & Co. mod KHIM – Laboratorios Ordesa (Bebimil)

(Sag T-221/06)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EF-ordmærket Bebimil – ældre EF-ordmærke og ældre nationalt ordmærke BLEMIL – ældre nationalt ordmærke BLEMIL 1 – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009] – risiko for forveksling«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 39-42 og 70-74)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 2. juni 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 571/2005-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Laboratorios Ordesa, SL og Hipp & Co. KG.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Hipp & Co. KG Det omhandlede EF-varemærke: EF-ordmærket Bebimil for varer i klasse 5, 29, 30 og 32 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Laboratorios Ordesa, SL Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-ordmærket BLEMIL for varer i klasse 5 og 29 og de nationale ordmærker BLEMIL og BLEMIL 1 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist medhold i indsigelsen Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
159

Sagsøgeren anfører, at støtten havde til formål dels at godtgøre selskabet de højere omkostninger for opførelsen af malteriet i Eemshaven snarere end et sted, som sagsøgeren kunne have valgt i en anden region i Nederlandene, dels at tilskynde sagsøgeren til at opføre fabrikken i en region under økonomisk udvikling. Sagsøgeren gør gældende, at alle de konkurrencefordele, som selskabet måtte have opnået takket være støtten, er blevet reduceret af de højere omkostninger, som selskabet har måttet acceptere, og at en stor del af støtten i virkeligheden var nødvendig, for at sagsøgeren kan behandles på lige fod med konkurrenterne. Det er sagsøgerens opfattelse, at selskabet gennem den pågældende investering aktivt har deltaget i udviklingen af en region for dyrkning af maltbyg i det nordlige Nederlandene, som giver vigtige nye muligheder for avlerne i denne region og bidrager til moderniseringen af maltproduktionskapaciteten ved at erstatte ineffektiv kapacitet inde i landet med moderne kapacitet med sigte på tredjelande uden for Fællesskabet.
For det første annullation af Kommissionens beslutning 648599 af 9. november 2005, og for det andet påstand om, at Det Europæiske Fællesskab pålægges et erstatningsansvar uden for kontraktforhold, og at Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 37 807 EUR i erstatning for de udgifter, som sagsøgeren har afholdt som led i indkaldelsen af forslag, erstatning for ikke-økonomisk tab som følge af skaden på sagsøgerens omdømme samt erstatning for økonomisk skade som følge af forsinkelsen i udførelsen af EuroVOD-projektet, og at der udpeges en ekspert til at vurdere disse tab.
13

I et dokument med overskriften »Erklæring om statsstøtte potentielt indrømmet [HCz] og/eller [HSCz]« af 3. februar 2005, afgav ISD Polska Sp. z o.o. (der på daværende tidspunkt benyttede selskabsnavnet ZPD Steel sp. z o.o., herefter »ISD«), som var et af Industrial Union af Donbass Corp (herefter »IUD«) helejet datterselskab, som led i forhandlingerne forud for erhvervelse af HSCz, MH, MH Plus og ti andre af HCz’ datterselskaber, følgende erklæring (kaldet »indeståelseserklæringen«): »Såfremt Kommissionen træffer en beslutning, hvorved det pålægges [HCz], [HSCz] eller den person, der har overtaget aktiverne i [HCz], at foretage tilbagebetaling af ulovlig offentlig støtte, der indgår i støtten vedrørende programmet for strukturomlægning, og for et beløb på i alt højst 20 mio. [PLN], erklæres det herved, at denne beslutning på ingen måde skal frigøre os for de forpligtelser, der følger af tilbuddet, og vi forpligter os til ikke at fremsætte noget krav om godtgørelse eller gøre et sådant gældende over for (a) de polske skattemyndigheder, (b) [Agencja Rozwoju Przemysłu], (c) [TFS], (d) [HCz] […], som er forbundet med nødvendigheden af tilbagebetaling af støtten eller gennemførelsen af eventuelle procedurer i anledning heraf for Kommissionen som følge af tildeling af offentlig støtte til [HCz]. Vi forpligter os til i sådanne tilfælde til at sikre, at [MH], [MH Plus] og [HSCz] eller andre selskaber, sammen med deres retssuccessorer (uanset efterfølgerens adkomstgrundlag), tilbagebetaler det i Kommissionens beslutning fastsatte ulovlige støttebeløb, selv når denne beslutning udelukkende vedrørte [HCz].«
69

I den foreliggende sag har sagsøgeren gjort gældende, at værdien af de offentligretlige forpligtelser, som selskabet havde overtaget, væsentligt overstiger værdien af de aktiver, som er blevet overført til selskabet. Det fremgår af betragtning 53 til beslutningen, at en uafhængig sagkyndig erklæring har vurderet markedsværdien af de af sagsøgeren modtagne aktiver, dvs. den faste ejendom, aktierne i virksomheden Elsen og fordringerne, til 156 mio. PLN (det tal, der er anført i bilag A.5, adskiller sig kun lidt herfra i denne henseende). Derimod udgjorde den samlede værdi af de offentligretlige forpligtelser, der lovligt er blevet overtaget af sagsøgeren, mere end 280 mio. PLN. Under disse omstændigheder kunne Kommissionen ikke uden yderligere forklaring hverken antage, at der forelå en risiko for omgåelse, eller at sagsøgeren faktisk fortsat nød godt af den konkurrencefordel, der var knyttet til modtagelsen af den omtvistede støtte. Kommissionen burde i det mindste have forklaret, hvorfor den betragtede den faktiske omstændighed som irrelevant, at aktiverne var erhvervet til en »pris«, som syntes at udelukke nydelse af en sådan konkurrencefordel. I betragtning af, at sagsøgeren hverken er et selskab, der indgår i sælgerens koncern, eller et selskab, der optræder på markedet for stålproduktion, men udfylder rollen som køber af gæld og aktiver tilhørende virksomheder, der er ramt af vanskeligheder, med henblik på at tilgodese disse virksomheders kreditorer, burde Kommissionen nærmere bestemt have godtgjort en risiko for omgåelse, og at sagsøgeren faktisk fortsat nød godt af den konkurrencefordel, der var knyttet til modtagelsen af den omtvistede støtte.
48

Sagsøgeren har kritiseret Kommissionen for at have undladt i beslutningen at fastsætte den rentesats, der finder anvendelse ved tilbagesøgning af den omtvistede støtte. Da der ikke fandtes nogen femårige interbank swap-satser i Polen forud for sidstnævntes tiltrædelse af Den Europæiske Union, burde der have været indgået en aftale mellem Kommissionen og Republikken Polen vedrørende dette punkt i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i forordning nr. 794/2004. En sådan aftale skulle have været afspejlet i beslutningen eller en anden af Kommissionen vedtagen beslutning, da det ville have været den eneste måde, hvorpå det ville være muligt for de erhvervsdrivende, der var forpligtet til at tilbagebetale offentlig støtte, at anlægge søgsmål vedrørende realiteten mod de organer, der har fastsat renterne.
Den 24. marts 2006 tilsendte direktøren for direktoratet »Statsstøtte I: Samhørighed og konkurrence« i Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence, der behandlede sagen (herefter »direktøren for den tjenestegren ved Kommissionen, der behandlede sagen«), sagsøgeren en skrivelse med følgende ordlyd:

»Europa-Kommissionen

DG Konkurrence

Statsstøtte I: Samhørighed og konkurrence

Direktøren […]

Vedrørende CP 178/2004 — Påstand om statsstøtte til fordel for SVB AB

[…]

Jeg henviser til Deres skrivelser af 23. september 2004, , , og vedrørende ovennævnte klage.

Jeg skal hermed meddele Dem, at de kompetente tjenestegrene i Generaldirektoratet for Konkurrence på grundlag af de foreliggende oplysninger er kommet til den konklusion, at der ikke er tilstrækkeligt grundlag for at behandle Deres klage. Som bekendt har vi fra den pågældende medlemsstat modtaget en række oplysninger, fremsendt ved skrivelse og under møder. De samlede omstændigheder og forhold har været genstand for en omhyggelig undersøgelse og vurdering. Deres klients klage er blevet taget meget alvorligt, og vi har i højest mulig grad bestræbt os på at identificere en tilsidesættelse af artikel 87 [stk. 1] EF.

Det fremgår af vores undersøgelse, at de aktiviteter, der er forbundet med »Stockholmskortet« og reservation af hotelværelser (bortset fra parkeringspladser, som er indeholdt i »Stockholmskortet«), gennemføres på markedsbetingelser. Disse aktiviteter bliver derfor ikke finansieret af statsstøtte som omhandlet i artikel 87 [stk. 1] EF. Det kan med hensyn til den gratis anvendelse af bestemte parkeringspladser hævdes, at der ikke er tale om en påvirkning af samhandelen, og selv om dette skulle være tilfældet, var støtten indeholdt i Stockholmskortet væsentligt før Sverige tiltrådte Den Europæiske Union i 1995 og udgør derfor en eksisterende støtte. Desuden er denne tjeneste siden den 1. januar 2006 ikke længere omfattet af Stockholmskortet.

For så vidt angår de andre aktiviteter (opgaver vedrørende turistinformation, mv.) synes disse at være omfattet af bestemmelserne om tjenesteydelser af almen interesse (SIEG). Der synes ikke at være tale om krydssubsidiering af erhvervsaktiviteter. Såfremt kompensationen for tjenesteydelser af almen interesse kvalificeres som statsstøtte, er en sådan støtte ikke desto mindre blevet ydet på de samme betingelser længe inden 1995 og udgør følgelig en eksisterende støtte.

Sammenfattende viser de omhyggelige undersøgelser, som er udført vedrørende denne klage, at der er tale om en eksisterende og ikke ulovlig støtte, der under alle omstændigheder er forenelig med fællesmarkedet. Eftersom der ikke er behov for at iværksætte proceduren for passende foranstaltninger i henhold til artikel 88 [stk. 1] EF, agter vi ikke at vedtage andre foranstaltninger i denne sag.

Jeg skal ikke desto mindre henlede Deres opmærksomhed på, at såfremt De — modsat min opfattelse — ikke desto mindre er overbevist om, at der er blevet udbetalt en ulovlig støtte, har artikel 87 [stk. 1] EF direkte virkning og tillægger borgerne rettigheder, som de nationale retsinstanser skal beskytte. De kan derfor indbringe denne sag for dem.

[…]«
Rettens dom (Femte Afdeling) af 10. juni 2009 – Vivartia mod KHIM –

Kraft Foods Schweiz (milko ΔΕΛΤΑ)

(Sag T-204/06)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om ΔΕΛΤΑ som EF-figurmærke – det ældre EF-figurmærke MILKA– relativ registreringshindring – risiko for forveksling – lighed mellem tegnene – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 28 og 48-50)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 8. juni 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 540/2005-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Kraft Foods Schweiz Holding AG og Delta Protypos Viomichania Galaktos AE.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Vivartia ABEE Proïonton Diatrofis kai Ypiresion Estiasis, tidligere Delta Protypos Viomichania Galaktos AE Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket milko ΔΕΛΤΑ for varer i klasse 30 – ansøgning nr. 2474674 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Kraft Foods Schweiz Holding AG Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-figurmærket, EF-ordmærket og det internationale og nationale figurmærke og ordmærke MILKA for varer i klasse 5, 29, 30 og 32 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Sag anlagt af Kommissionen i henhold til en voldgiftsbestemmelse, jf. artikel 238 EF, med påstand om, at Burie Onderzoek en Advies BV dømmes til at tilbagebetale en del af de forskud, der, i henhold til to kontrakter om finansiering inden for avanceret kommunikationsteknologi i Europa og telematiske anvendelser, er udbetalt af Det Europæiske Fællesskab, såvel som morarenter af disse.
Rettens dom (Sjette Afdeling) af 13. september 2010 – Trioplast Wittenheim mod Kommissionen

(Sag T-26/06)

»Konkurrence – karteller – markedet for industrisække af plastik – beslutning vedrørende en overtrædelse af artikel 81 EF – varigheden af overtrædelsen – bøder – overtrædelsens grovhed – formildende omstændigheder – samarbejde i forbindelse med den administrative procedure – proportionalitet«

1. Konkurrence – administrativ procedure – kommissionsbeslutning, der fastslår en overtrædelse – Kommissionen har bevisbyrden for en overtrædelse og dennes varighed – bevisbyrdens rækkevidde – virksomheden har bevisbyrden for, at den har taget afstand fra beslutninger truffet på møderne (Art. 81, stk. 1, EF) (jf. præmis 39-42, 47 og 48)

2. Konkurrence – bøder – solidarisk hæftelse for betalingen – fastsættelse af størrelsen af den bøde, der skal betales af den solidarisk hæftende virksomhed – virksomhed, der er overdraget flere gange, mens overtrædelsen fandt sted – tidsmæssig succession af flere moderselskaber (Rådets forordning nr. 1/2003; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03) (jf. præmis 69-72)

3. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – kriterier – overtrædelsens grovhed – vurdering – hensyntagen til den økonomiske situation på det tidspunkt, da overtrædelsen blev begået (Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 3; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03) (jf. præmis 80-82)

4. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – kriterier – overtrædelsens grovhed – formildende omstændigheder – virksomhedens passive rolle eller rolle som medløber – bedømmelseskriterier (Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 3; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03, punkt 3) (jf. præmis 92-94)

5. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – maksimumsbeløb – beregning – relevant omsætning – samlet omsætning for alle de selskaber, som udgør den økonomiske enhed, der handler som virksomhed (Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 2; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03, punkt 5) (jf. præmis 112, 113, 115 og 145)

6. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – Kommissionens skøn – det samlede bødebeløb overstiger det relevante markeds omfang – tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet – foreligger ikke (Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 2) (jf. præmis 143-145)

Angående

Påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2005) 4634 endelig af 30. november 2005 om en procedure i henhold til artikel 81 EF (sag COMP/F/38.354 – Industrisække) vedrørende et kartel på markedet for industrisække af plastik og, subsidiært, påstand om nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren.

Konklusion

1) Europa-Kommissioen frifindes.
Rettens dom (Femte Afdeling) af 8. juli 2010 – Evropaïki Dynamiki mod AEE

(Sag T-331/06)

»Offentlige tjenesteydelseskontrakter – EEA’s udbudsprocedure – levering af it-rådgivning – afvisning af bud – annullationssøgsmål – Rettes kompetence – tildelingskriterier fastsat i udbudsbetingelserne – underkriterier – åbenbart urigtigt skøn – begrundelsespligt«

1. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – akter, der fremkalder bindende retsvirkninger – retsakter vedtaget af Det Europæiske Miljøagentur (art. 230 EF) (jf. præmis 31, 32, 34, 35, 38 og 39)

2. Fællesskabsret – principper – ret til en effektiv retsbeskyttelse – anvendelse på retsakter, der er vedtaget af Det Europæiske Miljøagentur på grundlag af afledt ret, og som har retsvirkninger i forhold til tredjemand (jf. præmis 33 og 37)

3. De Europæiske Fællesskabers offentlige kontrakter – udbudsprocedure – udvælgelses- og tildelingskriterier – forpligtelse til forudgående fastlæggelse – forpligtelse til at overholde ligebehandlingsprincippet og gennemsigtighedsprincippet – rækkevidde (Rådets forordning nr. 1605/2002, art. 89 og art. 97, stk. 1; Kommissionens forordning nr. 2342/2002, art. 138, stk. 3) (jf. præmis 59-61)

4. Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – afgørelse om ikke at antage et bud inden for rammerne af en udbudsprocedure vedrørende levering af tjenesteydelser – vurdering på grundlag af de oplysninger, sagsøgeren havde til rådighed på tidspunktet for sagens anlæg (art. 253 EF; Rådets forordning nr. 1605/2002, art. 100, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 2342/2002, art. 149) (jf. præmis 120-123)

Angående

Påstand om annullation af Det Europæiske Miljøagenturs beslutning af 14. september 2006, hvorved det af sagsøgeren afgivne bud inden for rammerne af udbudsprocedure EEA/IDS/06/002 om levering af it-rådgivning blev afslået (EUT S 118-125101), og kontrakten blev tildelt en anden tilbudsgiver.

Konklusion

1) Det Europæiske Miljøagentur frifindes.
Sag anlagt af Kommissionen i medfør af artikel 238 EF med påstand om, at de sagsøgte dømmes til at tilbagebetale et forskudsbeløb, som er blevet udbetalt i henhold til kontrakt »Seed Fund 601«, der er indgået mellem Kommissionen og det sagsøgte selskab.
Rettens dom (Tredje Afdeling) af 27. april 2010 – Union Investment Privatfonds mod KHIM – Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco)

(Sag T-392/06)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EF-figurmærket unibanco – de ældre nationale figurmærker UniFLEXIO, UniVARIO og UniZERO – for sen fremlæggelse af dokumenter – skønsbeføjelse i medfør af artikel 74, stk. 2, i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 76, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009]«

EF-varemærker – klagesag – klage over en afgørelse fra Harmoniseringskontorets Indsigelsesafdeling – appelkammerets prøvelse – rækkevidde – faktiske omstændigheder og beviser ikke fremlagt til støtte for indsigelsen inden for den herfor fastsatte frist (Rådets forordning nr. 40/94, art. 74, stk. 2) (jf. præmis 30-32)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 10. oktober 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 442/2004-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Union Investment Privatfonds GmbH og Unicre-Cartão International De Crédito, SA.

Oplysninger vedrørende sagen

Ansøger om EF-varemærket: Unicre-Cartão International De Crédito, SA Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »unibanco« for tjenesteydelser i klasse 36 og 38 (ansøgning nr. 1 871 896). Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Union Investment Privatfonds GmbH Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: De tyske figurmærker »UniFLEXIO« og »UniVARIO« for tjenesteydelser i klasse 35 og 36 og det tyske figurmærke »UniZERO« for tjenesteydelser i klasse 36. Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.