Rettens kendelse (Ottende Afdeling) af 11. november 2014 –

Bergallou mod Parlementet og Rådet

(Sag T-22/14)

»Annullationssøgsmål — ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Unionen — mindre favorabel ordning med hensyn til fast beløb til rejseudgifter og forlængelse af den årlige ferie med yderligere tjenestefrihed til rejsedage — ikke individuelt berørt — ansvar uden for kontraktforhold — årsagsforbindelse — åbenbart, at søgsmålet delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er retligt ugrundet«

1. Annullationssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt — generel retsakt — forordning om ændring af vedtægten for tjenestemænd for så vidt angår godtgørelse af rejseudgifter og rejsedage — søgsmål anlagt af en tjenestemand baseret på retten til at deltage i procedurerne til ændring af vedtægten og på det forhold at tilhøre en begrænset kreds af tjenestemænd, som berøres af retsakten — ikke individuelt berørt — afvisning (art. 263, stk. 4, TEUF og art. 336 TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 27 og 28; tjenestemandsvedtægten, art. 10; bilag V, art. 7; bilag VII, art. 8; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1023/2013) (jf. præmis 24, 31, 32, 37, 41 og 45-48)

2. Annullationssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt — individuelt berørt — bevisbyrden påhvilende sagsøgeren (art. 263, stk. 4, TEUF) (jf. præmis 43 og 44)

3. Annullationssøgsmål — fysiske eller juridiske personer — retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt — søgsmål anlagt af en EU-tjenestemand vedrørende en vedtægt om ændring af vedtægten for tjenestemænd — den indvirkning, som betingelserne om antagelse til realitetsbehandling af et hypotetisk søgsmål rettet mod administrationens afgørelser om gennemførelse af ændringerne har på undersøgelsen af betingelsen om individuel berøring — foreligger ikke (art. 256 TEUF, 263, stk. 4, TEUF og 270 TEUF; statutten for Domstolen, bilag I, art. 1; tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91) (jf. præmis 52 og 53)

4. Annullationssøgsmål — fysiske og juridiske personer — retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt — betingelser af kumulativ karakter — afvisning af et søgsmål, når blot en af disse betingelser ikke foreligger (art. 263, stk. 4, TEUF) (jf. præmis 55)

5. Ansvar uden for kontraktforhold — betingelser — ulovlighed — skade — årsagsforbindelse — kumulative betingelser — retsinstansen forpligtet til at undersøge dem i en bestemt rækkefølge — foreligger ikke — en af disse betingelser foreligger ikke — erstatningssøgsmålet forkastet i det hele (art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 60 og 61)

6. Ansvar uden for kontraktforhold — betingelser — årsagsforbindelse — skade lidt som følge af Parlamentets og Rådets angiveligt ulovlige vedtagelse af en forordning om ændring af vedtægten for tjenestemænd — ingen årsagsforbindelse mellem skaden og de anfægtede bestemmelser (art. 340, stk. 2, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1023/2013) (jf. præmis 62-64)

Angående

Påstand dels om annullation, indgivet i henhold til artikel 263 TEUF og artikel 1, stk. 65, litra b), og stk. 67, litra d), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union (EUT L 287, s. 15), i det omfang disse bestemmelser knytter retten til godtgørelse af de årlige rejseudgifter og rejsedage i forbindelse med rejsen til retten til et udlandstillæg eller et særligt udlandstillæg, dels om erstatning i henhold til artikel 340 TEUF af den økonomiske og ikke-økonomiske skade, sagsøgeren angiveligt har lidt.

Konklusion

1) Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Amal Bergallou bærer sine egne omkostninger og betaler de af Parlamentet og Rådet afholdte omkostninger.