Bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer vedrørende ligebehandling af lønmodtagere skal fortolkes således, at de er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat, hvorefter der ikke indrømmes en fuldt indkomstskattepligtig person, der er bosiddende i denne medlemsstat, og som har gjort brug af sin ret til fri bevægelighed med henblik på at udøve en lønnet bibeskæftigelse som underviser hos en offentligretlig juridisk person med hjemsted i Schweiz, ret til fritagelse for indkomstskat af indkomsten fra denne lønnede aktivitet, skønt en sådan fritagelse ville blive indrømmet, hvis den pågældende aktivitet havde været udført for en offentligretlig juridisk person med hjemsted i denne medlemsstat, i en anden medlemsstat i Unionen eller i en stat, som er omfattet af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

En arbejdstager, der er statsborger i en kontraherende part, og som har udøvet sin ret til fri bevægelighed, kan med hensyn til skattefordele også påberåbe sig ligebehandlingsprincippet i artikel 9 i bilag I til aftalen om fri bevægelighed for personer over for sin egen stat. Den omhandlede lovgivning indfører en skattemæssig forskelsbehandling mellem skattepligtige personer i forhold til oprindelsen af deres indkomst. Denne forskelsbehandling kan føre til, at de afskrækkes fra at udøve deres ret til fri bevægelighed og udgør følgelig en forskelsbehandling, som i princippet er i strid med artikel 9, stk. 2, i bilag I til denne aftale.

En sådan forskelsbehandling kan i øvrigt ikke begrundes i tvingende almene hensyn. Ved betragtninger, som kan overføres til de faktiske omstændigheder i det foreliggende tilfælde, har Domstolen således allerede fastslået, at en forskelsbehandling mellem fysiske personer, der har gjort brug af deres ret til fri bevægelighed med henblik på at udøve en bibeskæftigelse som undervisere som selvstændigt erhvervsdrivende ved et universitet med hjemsted i en anden medlemsstat samtidig med, at de fortsat er bosiddende i deres bopælsmedlemsstat, og personer, der udøver en sådan aktivitet på deres nationale område, kan ikke begrundes i det almene hensyn til fremme af undervisning, forskning og udvikling, for så vidt som den begrænser friheden for undervisere, som udøver deres virksomhed som bibeskæftigelse, til at vælge det sted, hvor de ønsker at udbyde deres tjenesteydelser inden for Unionen, uden at det er godtgjort, at det for at virkeliggøre målet om fremme af undervisning er nødvendigt at forbeholde den omhandlede skattefritagelse for skattepligtige, som udøver sådanne aktiviteter ved universiteter, der er beliggende på det indenlandske område.

En begrundelse med henvisning til det tvingende almene hensyn, der er forbundet med nødvendigheden af at sikre sammenhængen i den omhandlede beskatningsordning, er ligeledes blevet forkastet af Domstolen, eftersom der set fra skatteordningens synspunkt ikke er en direkte sammenhæng mellem skattefritagelsen for omkostningsgodtgørelse erlagt af de indenlandske universiteter og en udligning af denne fordel ved en bestemt skatteopkrævning.

Domstolen har endelig for det første præciseret, at en generel skattemæssig foranstaltning, som indrømmer en skattebegunstigelse til en privatperson, som er involveret i aktiviteter til gavn for almenheden, ikke er en foranstaltning, som vedrører undervisningsindholdet eller opbygningen af uddannelsessystemet. For det andet skal medlemsstaterne under alle omstændigheder ved udøvelsen af den kompetence og det ansvar, som de besidder med hensyn til opbygningen af deres uddannelsessystemer, overholde traktatens bestemmelser om fri bevægelighed. Selv om en national lovgivning udgør en foranstaltning, som er forbundet med opbygningen af uddannelsessystemet, er den således ikke desto mindre uforenelig med traktaten, for så vidt som den påvirker valget hos undervisere, som udøver deres virksomhed som bibeskæftigelse, af det sted, hvor de kan udøve denne virksomhed.

(jf. præmis 40, 43, 44, 50-54 og 57 samt domskonkl.)