ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 17. september 2020 — Super Bock Bebidas SA mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Portugal)

(Sag C-837/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift (moms) - fradrag for indgående afgift - sjette direktiv 77/388/EØF - artikel 17, stk. 6 - direktiv 2006/112/EF - artikel 168 og 176 - undtaget fra retten til fradrag - erhvervelse af tjenesteydelser vedrørende indkvartering, mad, drikkevarer, leje af køretøjer, brændstof og vejafgift - standstill-klausul - tiltrædelse af Den Europæiske Union)

(2020/C 414/23)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Super Bock Bebidas SA

Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira

Konklusion

Artikel 17, stk. 6, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag samt artikel 168, litra a), og artikel 176 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, der trådte i kraft på datoen for denne medlemsstats tiltrædelse af Den Europæiske Union, og hvorefter undtagelserne fra retten til fradrag for den merværdiafgift, som pålægges udgifter til bl.a. indkvartering, mad, drikkevarer, leje af køretøjer, brændstof og vejafgift, ligeledes finder anvendelse i den situation, hvor det er godtgjort, at disse udgifter er blevet afholdt med henblik på erhvervelsen af varer og tjenesteydelser, der anvendes i forbindelse med afgiftspligtige transaktioner.

(1) EUT C 54 af 17.2.2020.
C 182/49

Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Syvende Afdeling den 26. februar 2021 — Bank of China Limited mod Ministre de l’Action et des Comptes publics (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal administratif de Montreuil — Frankrig)

(Sag C-737/19) (1)

(2021/C 182/65)

Processprog: fransk

Formanden for Syvende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 413 af 9.12.2019.
Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 14. januar 2021 — straffesag mod UC og TD (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Spetsializiran nakazatelen sad — Bulgarien)

(Sag C-769/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - retligt samarbejde i straffesager - direktiv 2012/13/EU - ret til information under straffesager - artikel 6 - retten til information for mistænkte og tiltalte personer vedrørende deres rettigheder - artikel 47, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - behandling af en sag inden for en rimelig frist - national lovgivning, hvorefter den retslige procedure skal afsluttes, såfremt retten konstaterer, at anklageskriftet er behæftet med formalitetsmangler - hjemvisning af sagen til anklagemyndigheden med henblik på udarbejdelse af et nyt anklageskrift - tilladt)

(2021/C 138/18)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Spetsializiran nakazatelen sad

Parter i straffesagen

UC og TD

Procesdeltager: Spetsializirana prokuratura

Konklusion

Artikel 6, stk. 1, 3 og 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/13/EU af 22. maj 2012 om ret til information under straffesager, artikel 47, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, princippet om EU-rettens forrang og retten til respekt for den menneskelige værdighed skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, som i et tilfælde, hvor anklageskriftet er behæftet med mangler, for så vidt som dets indhold savner klarhed, er ufuldstændigt eller modstridende, på ingen måde gør det muligt for anklagemyndigheden at afhjælpe disse mangler ved at berigtige dem i det indledende retsmøde, hvor de er blevet konstateret, og som pålægger retten at afslutte den retslige procedure og hjemvise sagen til anklagemyndigheden med henblik på udarbejdelse af et nyt anklageskrift.

(1) EUT C 27 af 27.1.2020.
Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 14. januar 2021 — Krakvet sp. z o.o. sp.k. mod Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti og Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Bucureşti — Rumænien)

(Sag C-108/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 33 - fastsættelse af stedet for afgiftspligtige transaktioner - levering af varer med transport - levering af varer, der forsendes eller transporteres af leverandøren eller for hans regning - salg på et websted - aftale om transport af varer indgået mellem køberen og et selskab, som foreslås af leverandøren)

(2021/C 138/16)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Bucureşti

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Krakvet sp. z o.o. sp.k.

Sagsøgte: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti og Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

Konklusion

Artikel 33 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at hvad angår varer, der sælges på et websted af en leverandør etableret i en medlemsstat til kunder, der befinder sig i en anden medlemsstat, når disse kunder, med henblik på befordring af disse varer, på grundlag af de forsendelsesmuligheder, som leverandøren tilbyder, vælger et selskab, som foreslås på dette websted, med hvilket de indgår en særskilt aftale i forhold til aftalen mellem dem og leverandøren for købet af de nævnte varer, skal disse varer anses for at være transporteret af »leverandøren eller for hans regning« som omhandlet i denne artikel 33, såfremt samme leverandørs rolle for så vidt angår initiativet til og organiseringen af de væsentlige faser i transporten af disse samme varer er afgørende, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve under hensyn til samtlige relevante omstændigheder i tvisten i hovedsagen.

(1) EUT C 172 af 20.5.2019.
C 138/15

Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 14. januar 2021 — Camelia Manea mod Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer

(Sag C-892/19 P) (1)

(Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - personalesag - midlertidigt ansat - tidsbegrænset kontrakt - afgørelse om ikke at forlænge kontrakten - tilbagetrækning af afgørelsen og vedtagelse af en ny afgørelse om ikke-forlængelse med virkning fra datoen for den første afgørelse - annullations- og erstatningssøgsmål - åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet)

(2021/C 138/19)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Camelia Manea (ved avocat M.-A. Lucas)

Den anden part i appelsagen: Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer (ved M. Garnier og J. Rikkert, som befuldmægtigede, bistået af avocat B. Wägenbaur)

Konklusion

1) Appellen forkastes, idet det er åbenbart, at den delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet.

2) Camelia Manea betaler appelsagens omkostninger.

(1) EUT C 161 af 11.5.2020.
C 44/11

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 26. november 2020 — Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta — Ativa S.p.A. mod Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell’Economia e delle Finanze og Autorità di regolazione dei trasporti (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio de Stato — Italien)

(Sag C-835/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - tildeling af koncessionskontrakter - direktiv 2014/23/EU - artikel 2, stk. 1, første afsnit - artikel 30 - de ordregivende myndigheders frihed til at bestemme og organisere den procedure, der fører til valget af koncessionshaver - national lovgivning, der forbyder anvendelse af projektfinansiering i forbindelse med motorvejskoncessionskontrakter)

(2021/C 44/16)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio de Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Autostrada Torino Ivrea Valle D’Aosta — Ativa S.p.A.

Sagsøgte: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell’Economia e delle Finanze og Autorità di regolazione dei trasporti

procesdeltagere: Autorità di bacino del Po og Regione Piemonte

Konklusion

Artikel 2, stk. 1, første afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU af 26. februar 2014 om tildeling af koncessionskontrakter, sammenholdt med 5. og 68. betragtning til dette direktiv og artikel 30 heri, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for en national bestemmelse, der forbyder de ordregivende myndigheder at tildele udløbne eller udløbende motorvejskoncessioner ved brug af den i artikel 183 i decreto legislativo n. 50 — Codice dei contratti pubblici (lovdekret nr. 50 om lov om offentlige kontrakter) af 18. april 2016 omhandlede projektfinansiering.

(1) EUT C 161 af 11.5.2020.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 10. oktober 2020 — Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky mod Weindel Logistik Service SR spol. s r.o. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovakiet)

(Sag C-621/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 168, litra e) - fradrag for indgående afgift - anvendelse af varer udelukkende med henblik på den afgiftspligtige persons afgiftspligtige transaktioner - bestående direkte forbindelse mellem de indførte varer og den udgående transaktion)

(2021/C 44/13)

Processprog: slovakisk

Den forelæggende ret

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

Sagsøgt: Weindel Logistik Service SR spol. s r.o.

Konklusion

Artikel 168, litra e), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en importør indrømmes ret til fradrag af merværdiafgift (moms), når vedkommende ikke råder over varerne som ejer, og når der ikke foreligger nogen indgående importomkostninger, eller disse omkostninger ikke er indregnet i prisen for bestemte udgående transaktioner eller i prisen for varer eller tjenesteydelser, som den afgiftspligtige person leverer inden for rammerne af sin økonomiske virksomhed.

(1) EUT C 363 af 28.10.2019.
2)

Artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at bestemmelserne ikke er til hinder for, at en national ret, der skal træffe afgørelse om en anmodning om et betalingspåkrav, kan udbede sig yderligere oplysninger fra kreditor med henblik på at undersøge, om dette vilkår eventuelt er urimeligt, uden at forbrugeren har fremsat indsigelse, såfremt retten formoder, at anmodningen beror på et urimeligt vilkår i en forbrugerkreditaftale som omhandlet i direktiv 93/13.
Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 21. september 2022 — DA mod Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa) m.fl. og FC m.fl. mod Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa) m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d’appel de Bruxelles — Belgien)

(Sag C-333/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - statsstøtte - artikel 107 TEUF og 108 TEUF - bilateral investeringsaftale - værnetingsklausul - Rumænien - voldgiftskendelse om tilkendelse af en betaling af erstatning - afgørelse fra Europa-Kommissionen, hvorved det fastslås, at denne betaling udgør statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked, og som anordner tilbagesøgning heraf - tvangsfuldbyrdelse af voldgiftskendelse for en ret i en anden medlemsstat end den medlemsstat, der er adressat for afgørelsen - tilsidesættelse af EU-retten - artikel 19 TEU - artikel 267 TEUF og 344 TEUF - EU-rettens autonomi)

(2023/C 24/18)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d’appel de Bruxelles

Parter i hovedsagen

Appellanter: DA, FC, European Food SA, Starmill SRL og Multipack SRL

Indstævnte: Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Rumænien, Europa-Kommissionen og Den Europæiske Organisation for Luftfartens Sikkerhed (Eurocontrol), FC, European Food SA, Starmill SRL, Multipack SRL og Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Rumænien, DA, Europa-Kommissionen og Den Europæiske Organisation for Luftfartens Sikkerhed (Eurocontrol)

Konklusion

EU-retten, herunder navnlig artikel 267 TEUF og 344 TEUF, skal fortolkes således, at en ret i en medlemsstat, for hvilken der er indbragt en sag om tvangsfuldbyrdelse af den voldgiftskendelse, som er genstand for Kommissionens afgørelse (EU) 2015/1470 af 30. marts 2015 om statsstøtte SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) gennemført af Rumænien — Voldgiftskendelse i Micula mod Rumænien af 11. december 2013, har pligt til at se bort fra denne kendelse og kan derfor under ingen omstændigheder fuldbyrde denne for at gøre det muligt for adressaterne herfor at opnå den betaling af erstatning, som tilkendes hermed.

(1) EUT C 220 af 1.7.2019.
C 471/12

Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 3. september 2021 — Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH mod Europa-Kommissionen og Kongeriget Danmark

(Sag C-173/19 P) (1)

(Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - annullationssøgsmål - statsstøtte - offentlig finansiering af den faste jernbane- og vejforbindelse over Femern Bælt - individuel støtte - retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål - rent bekræftende retsakt - forberedende retsakt)

(2021/C 471/15)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH (ved advokat L. Sandberg-Mørch)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved S. Noë, V. Bottka og L. Armati, som befuldmægtigede), Kongeriget Danmark (ved J. Nymann-Lindegren, som befuldmægtiget, bistået af advokat de R. Holdgaard)

Konklusion

1) Appellen forkastes som åbenbart ugrundet.

2) Scandlines Danmark ApS og Scandlines Deutschland GmbH bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.

3) Kongeriget Danmark bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 148 af 29.4.2019.
2)

§ 5 i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, indgået den 18. marts 1999, som findes i bilaget til Rådets direktiv 1999/70, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter det alene er en ansættelse som vedtægtsmæssigt hjælpepersonale, der kan konverteres til en ansættelse som midlertidigt vedtægtsmæssigt ansat, såfremt den pågældende konvertering udgør en effektiv foranstaltning for at forhindre og — i givet fald — sanktionere misbrug hidrørende fra anvendelsen af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter eller ansættelsesforhold eller en tilsvarende retsregel som omhandlet i denne bestemmelse, og når der i den nationale retsorden er fastsat andre effektive foranstaltninger for at forhindre og sanktionere et sådant misbrug over for arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, der ikke er ansat som vedtægtsmæssigt hjælpepersonale, hvilket det påhviler den nationale ret at efterprøve.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 14. april 2021 — XU, YV, ZW, AU, BZ, CA, DB, EC og NL mod SC Credit Europe Ipotecar IFN SA og Credit Europe Bank NV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunalul Galaţi — Rumænien)

(Sag C-364/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - forbrugerbeskyttelse - urimelige kontraktvilkår - direktiv 93/13/EØF - artikel 1, stk. 2 - udelukkelse fra dette direktivs anvendelsesområde af kontraktvilkår, som afspejler bindende bestemmelser i national ret - artikel 4, stk. 2 - undtagelse fra prøvelsen af, om et kontraktvilkår er urimeligt - kreditaftale optaget i udenlandsk valuta - hævdet tilsidesættelse af den oplysningspligt, der påhviler en erhvervsdrivende - efterprøvelse, som den nationale ret skal foretage først, henset til artikel 1, stk. 2)

(2021/C 289/23)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Tribunalul Galaţi

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: XU, YV, ZW, AU, BZ, CA, DB, EC og NL

Sagsøgte: SC Credit Europe Ipotecar IFN SA og Credit Europe Bank NV

Konklusion

Artikel 1, stk. 2, og artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at når en ret i en medlemsstat skal træffe afgørelse i en tvist vedrørende et angiveligt urimeligt kontraktvilkår, der afspejler en deklaratorisk bestemmelse i national ret, er den forpligtet til i første omgang at prøve relevansen af den undtagelse fra anvendelsesområdet for dette direktiv, der er fastsat i direktivets artikel 1, stk. 2, og ikke relevansen af den undtagelse fra prøvelsen af, om et kontraktvilkår er urimeligt, der er fastsat i det nævnte direktivs artikel 4, stk. 2.

(1) EUT C 288 af 26.8.2019.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 3. marts 2021 — JL mod Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social no 41 de Madrid — Spanien)

(Sag C-841/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - direktiv 2006/54/EF - artikel 2, stk. 1, og artikel 4 - lige løn til mandlige og kvindelige arbejdstagere - rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde - § 4 - deltidsansatte af fortrinsvis kvindeligt køn - national garantiinstitution, der sikrer arbejdstagere betaling af løntilgodehavender hos insolvente arbejdsgivere - loft for betaling af disse tilgodehavender - loftet nedsat for deltidsansatte afhængigt af forholdet mellem disses arbejdstid og fuldtidsansattes arbejdstid - princippet om pro rata temporis)

(2021/C 228/12)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Social no 41 de Madrid

Parter i hovedsagen

Sagsøger: JL

Sagsøgt: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

Konklusion

Artikel 2, stk. 1, og artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for en national bestemmelse, som — for så vidt angår den ansvarlige nationale garantiinstitutions udbetaling til arbejdstagere af løn og godtgørelse, der på grund af arbejdsgiverens insolvens ikke er blevet betalt — for fuldtidsansatte fastsætter et loft for denne betaling, som for deltidsansatte nedsættes forholdsmæssigt med den af disse udførte arbejdstid i forhold til den af fuldtidsansatte udførte arbejdstid.

(1) EUT C 45 af 10.2.2020.
Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Anden Afdeling den 4. marts 2021 — i sag anlagt af All in One Star Ltd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-469/19) (1)

(2021/C 228/36)

Processprog: tysk

Formanden for Anden Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 328 af 30.9.2019.
Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 11. februar 2021 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd og IRISL Europe GmbH mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-506/19) (1)

(2021/C 182/64)

Processprog: engelsk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 319 af 23.9.2019.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 11. februar 2021 — T.H.C. mod Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Belgien)

(Sag C-755/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - asylpolitik - fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse - direktiv 2013/32/EU - artikel 46 - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 47 - adgang til effektive retsmidler - klage over en afvisningsafgørelse vedrørende en fornyet ansøgning om international beskyttelse - klagefrist - frihedsberøvelse)

(2021/C 182/31)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d’État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: T.H.C.

Sagsøgt: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Konklusion

Artikel 46 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/32/EU af 26. juni 2013 om fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse, sammenholdt med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter en klagesag over en afgørelse om afvisning af en fornyet ansøgning om international beskyttelse er underlagt en præklusiv frist på fem dage, inklusive helligdage og øvrige fridage, når den pågældende ansøger er frihedsberøvet, forudsat at ækvivalensprincippet for det første er overholdt, og at frihedsberøvede ansøgere inden for en sådan frist for det andet sikres en effektiv adgang til de processuelle rettigheder, som ansøgere om international beskyttelse er tillagt ved EU-retten.

Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, om den i hovedsagen omhandlede nationale lovgivning opfylder sådanne krav.

(1) EUT C 423 af 16.12.2019.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 3. september 2020 — MV mod SATA International — Serviços e Transportes Aéreos SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Judicial da Comarca dos Açores — Portugal)

(Sag C-137/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, i Domstolens procesreglement - lufttransport - forordning (EF) nr. 261/2004 - artikel 5, stk. 3 - kompensation til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser - omfang - fritagelse for forpligtelsen til at betale kompensation - begrebet »usædvanlige omstændigheder« - ikke tilstrækkelige oplysninger om den faktiske og retlige ramme for tvisten i hovedsagen og om begrundelserne for nødvendigheden af en besvarelse af de præjudicielle spørgsmål - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2020/C 414/26)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

Parter i hovedsagen

Sagsøger: MV

Sagsøgt: SATA International — Serviços e Transportes Aéreos SA

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (kredsdomstolen i Açores, Portugal) ved afgørelse af 10. januar 2020 afvises, idet det er åbenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling.

(1) EUT C 209 af 22.6.2020.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 30. september 2020 — JS mod Câmara Municipal de Gondomar (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo — Portugal)

(Sag C-135/20) (1)

(Anmodning om præjudiciel afgørelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - direktiv 1999/70/EF - rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP - § 5 - tidsbegrænsede ansættelseskontrakter i den offentlige sektor - på hinanden følgende kontrakter - forbud mod ændring af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til en tidsubegrænset ansættelseskontrakt - lovlighed)

(2020/C 414/25)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: JS

Sagsøgt: Câmara Municipal de Gondomar

Konklusion

§ 5 i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, indgået den 18. marts 1999, der er optaget som bilag til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat, som i den offentlige sektor forbyder enhver ændring af på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til en tidsubegrænset ansættelseskontrakt, for så vidt som denne lovgivning ikke, hvad angår den nævnte sektor, indeholder andre effektive foranstaltninger for at undgå og, i givet fald, sanktionere misbrug af på hinanden følgende tidsbegrænsede kontrakter.

(1) EUT C 209 af 22.6.2020.