DOMSTOLENS DOM (FOERSTE AFDELING) AF 22 SEPTEMBER 1983. - VINCENT RODOLPHE AUER MOD ANKLAGEMYNDIGHEDEN. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF COUR D'APPEL DE COLMAR. - DYRLAEGER - ETABLERINGSFRIHED - DIREKTIVERS UMIDDELBARE ANVENDELIGHED. - SAG 271/82.



Samling af Afgørelser 1983 side 02727

spansk specialudgave side 00697

svensk specialudgave side 00253

finsk specialudgave side 00249



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 . Institutionernes retsakter _ direktiver _ virkning

( EOEF-traktaten , art . 189 , stk . 3 )

Fri bevaegelighed for personer _ etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser _ dyrlaeger _ gensidig anerkendelse af eksamensbeviser _ medlemsstaternes forpligtelser _ raekkevidde

( Raadets direktiv 78/1026 , art . 2 og 3 )

2 . Fri bevaegelighed for personer _ etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser _ dyrlaeger _ ret til at udoeve dyrlaegevirksomhed _ eksamensbevis erhvervet i en medlemsstat foer ivaerksaettelsen af direktiv 78/1026 _ ret til at virke som dyrlaege i en anden medlemsstat efter udloebet af fristen for direktivets ivaerksaettelse _ betingelser _ attestation fra det udstedende land for eksamensbevisets overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 78/1027 _ virkninger

( Raadets direktiver 78/1026 , art . 2 og 3 , og 78/1027 , art . 1 )

3 . Fri bevaegelighed for personer _ etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser _ dyrlaeger _ ret til at virke som dyrlaege i en anden medlemsstat end den , der har udstedt eksamensbevis _ betingelser _ pligtmaessigt medlemskab af dyrlaegeforeningen i vaertsstaten _ tilladelighed _ afslag paa ansoegning om medlemskab i strid med forpligtelsen til gensidigt at anerkende eksamensbeviser for dyrlaeger _ ulovlig udoevelse af virksomhed som dyrlaege _ ingen ulovlighed

( EOEF-traktaten , art . 52 og 57 ; Raadets direktiv 78/1026 )

Sammendrag

1 . Ved bestemmelserne i artiklerne 2 og 3 i direktiv 78/1026 om bl.a . gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for dyrlaeger , skabes der for hver medlemsstat utvetydige , fuldstaendige , praecise og ubetingede forpligtelser , der ikke levner plads for et skoen . En privatperson kan derfor paaberaabe sig disse bestemmelser ved en national ret , dersom bestemmelserne ikke , eller kun ufuldstaendigt , er gennemfoert af vedkommende medlemsstat .

2 . En statsborger i en medlemsstat , der har ret til at drive virksomhed som dyrlaege i en anden medlemsstat , hvor han har faaet udstedt et af de i artikel 3 i direktiv 78/1026 omhandlede eksamensbeviser , certifikater eller andre kvalifikationsbeviser , er , ogsaa selv om udstedelsen er sket foer direktivets gennemfoerelse , berettiget til at virke som dyrlaege i foerstnaevnte stat efter udloebet af fristen for direktivets ivaerksaettelse paa betingelse af , at myndighederne i den stat , hvor han har erhvervet eksamensbevis , har meddelt ham den i samme direktivs artikel 2 , stk . 2 , omhandlede attestation .

Denne attestation affoeder ikke »ex nunc« nogen ret til at virke som dyrlaege i andre medlemsstater end den , der har udstedt attestationen , men tjener til at bevise , at det eksamensbevis , der er udstedt foer gennemfoerelsen af direktiv 78/1026 , er i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/1027 .

Heraf foelger , at en dyrlaege , der er tiltalt for ulovlig udoevelse af virksomhed som dyrlaege i en anden medlemsstat end den , hvor eksamensbeviset er udstedt , efter udloebet af fristen for gennemfoerelsen af direktiv 78/1026 kan paaberaabe sig en saadan attestation , ogsaa selv om denne er blevet udfaerdiget paa et senere tidspunkt end tidspunktet for de forhold , der har givet anledning til tiltalerejsning .

3 . Nationale bestemmelser om obligatorisk medlemskab for dyrlaeger af en faglig organisation eller et fagligt organ er ikke i og for sig uforenlige med faellesskabsretten , men en ansoegning fra en statsborger i en medlemsstat om medlemskab af dyrlaegeforeningen i denne stat kan ikke afslaas med den begrundelse , at et bevis for faglig uddannelse , der er erhvervet i en anden medlemsstat , ikke kan anses for gyldigt , naar dette bevis er et af de eksamensbeviser , som samtlige medlemsstater og faglige sammenslutninger i medlemsstaterne som indehavere af offentlig myndighed er forpligtet til at anerkende i henhold til faellesskabsretten .

En lovgivning , der indeholder bestemmelser om strafforfoelgning eller administrative sanktioner for en dyrlaege , der er aktiv som saadan uden at vaere medlem af den faglige sammenslutning , idet medlemskab er blevet naegtet ham i strid med faellesskabsretten , er ikke forenelig med faellesskabsretten , fordi traktatens bestemmelser og bestemmelserne i direktiv 78/1026 hermed mister deres tilsigtede virkning .

Dommens præmisser

1 Ved dom af 16 . september 1982 , indgaaet til Domstolen den 4 . november s.aa ., har Cour d ' appel de Colmar i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af traktatens artikler 52 og 57 samt af Raadets direktiver 78/1026 og 78/1027 af 18 . december 1979 , det foerste om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser for dyrlaeger , omfattende foranstaltninger , som skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser , og det andet om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som dyrlaege ( EFT L 362 , ss . 1 og 7 ).

2 Det naevnte spoergsmaal er rejst under en straffesag mod Vincent Rodolphe Auer , der blandt andet staar tiltalt for ulovlig udoevelse af virksomhed som dyrlaege i Frankrig . Auer , der oprindelig var oestrigsk statsborger , har studeret veterinaermedicin i Wien ( OEstrig ) og senere i Lyon og Parma ( Italien ), hvor han den 1 . december 1956 erhvervede diplom som doktor i veterinaermedicin ( laurea in medicina veterinaria ) og desuden den 11 . marts 1957 et foreloebigt og den 2 . maj 1980 et endeligt egnethedscertifikat vedroerende udoevelse af dyrlaegeerhvervet . I 1958 slog han sig ned i Frankrig for at udoeve virksomhed dér , foerst som assistent hos franske dyrlaeger og senere som selvstaendig .

3 Auer blev fransk statsborger i 1961 og ansoegte senere gentagne gange om autorisation til som dyrlaege at udoeve veterinaermedicin og -kirurgi , jfr . ministerielt dekret nr . 62-1481 af 27 . november 1962 , hvorefter autorisation som naevnt kan meddeles dyrlaeger , der er foedt i udlandet , og som senere har erhvervet fransk statsborgerskab , samt personer , der er i besiddelse af et i udlandet tildelt veterinaerdiplom , hvis ligestilling med et fransk diplom er blevet anerkendt af et ved naevnte dekret oprettet undersoegelsesudvalg . Hans ansoegninger er imidlertid altid blevet afslaaet , idet naevnte udvalg ikke har villet anerkende ligestilling med hensyn til hans eksamensbevis , der kun har kunnet opnaa _ som det hedder _ »akademisk« anerkendelse . Auer har derfor ikke kunnet erhverve det medlemskab af dyrlaegeforeningen , han har ansoegt om .

4 Efter Auer ' s opfattelse har der ikke vaeret grundlag for at afslaa hans ansoegning , og han har derfor alligevel aabnet en dyrlaegepraksis i Mulhouse , hvor han er begyndt at drive virksomhed . Han er efter klager fra den franske dyrlaegeforening flere gange blevet tiltalt for ulovlig udoevelse af virksomhed som dyrlaege . I en af disse tidligere straffesager , der var blevet anlagt i 1978 , havde Cour d ' appel de Colmar forelagt Domstolen et foerste praejudicielt spoergsmaal , der drejede sig om , hvorvidt et forbud rettet til en person , der havde erhvervet ret til at udoeve virksomhed som dyrlaege i en anden medlemsstat , mod at udoeve naevnte virksomhed i Frankrig udgjorde en begraensning af etableringsfriheden i henhold til traktatens artikler 52 og 57 .

5 Paa davaerende tidspunkt var EOEF-traktatens artikel 57 endnu ikke blevet gennemfoert , for saa vidt angaar udoevelse af virksomhed som dyrlaege ; de to tidligere naevnte direktiver blev foerst den 18 . december 1978 vedtaget af Raadet . Ifoelge henholdsvis artikel 18 , stk . 1 , og artikel 3 , stk . 1 , i de to direktiver traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktiverne inden to aar efter disses meddelelse , det vil sige den 20 . december 1980 .

6 Efter at Auer havde gjort gaeldende , at bestemmelserne i de omhandlede direktiver var umiddelbart anvendelige paa hans tilfaelde , kendte Domstolen ved dom af 7 . februar 1979 ( Auer , sag 136/78 , Sml ., s . 437 ) for ret :

_ at statsborgere i en medlemsstat med hensyn til tidsrum , der ligger foer det tidspunkt , hvor medlemsstaterne skal have truffet de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme de paagaeldende direktiver , ikke kan paaberaabe sig dem med henblik paa at udoeve virksomhed som dyrlaege i den paagaeldende medlemsstat paa andre betingelser end i henhold til national lovgivning ;

_ at dette svar ikke foregriber retsvirkningerne af de naevnte direktiver fra det tidspunkt , hvor medlemsstaterne skal have efterkommet dem ;

_ og endelig at traktaten ikke tillader , at der sker forskelsbehandling af en medlemsstats statsborgere alt efter paa hvilket tidspunkt eller paa hvilken maade , de har erhvervet statsborgerskab i den paagaeldende stat .

7 Den franske Republik havde den 20 . december 1980 endnu ikke efterkommet de ovenfor naevnte direktiver , og gennemfoerelsesforanstaltninger blev foerst vedtaget ved lov nr . 82899 af 20 . oktober 1982 . Auer havde i mellemtiden fortsat virket som dyrlaege i Mulhouse og var stadigvaek ikke blevet medlem af dyrlaegeforeningen . Efter at Ordre national des vétérinaires de France og Syndicat national des vétérinaires praticiens de France endnu engang havde indgivet klage , blev han paa ny tiltalt for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed vedroerende forhold i tiden fra den 26 . januar til den 15 . juni 1981 . De af tiltalen omfattede forhold fandt sted i tidsrummet mellem udloebet af den frist , der var blevet fastsat for gennemfoerelsen af de omhandlede direktiver , og tidspunktet for vedtagelsen af den franske lov , ved hvilken de er blevet gennemfoert .

8 Under denne straffesag har Auer henvist til de rettigheder , han besidder i henhold til faellesskabsreglerne , idet han navnlig har gjort gaeldende , at bestemmelserne i de omhandlede direktiver er blevet umiddelbart anvendelige , og han selv foelgelig berettiget til at udoeve virksomhed i Frankrig , eftersom medlemsstaternes frist til at efterkomme direktiverne var udloebet paa det tidspunkt , de paatalte forhold fandt sted , uden at Frankrig havde truffet de foranstaltninger , der er noedvendige til at gennemfoere direktiverne .

9 Retten i foerste instans forkastede dette anbringende . Ankeinstansen Cour d ' appel de Colmar fastslaar , »at det paa den ene side er klart , at Domstolens dom af 7 . februar 1979 udtrykkeligt begraenser sig til overgangsperioden paa 2 aar , hvilket kunne tyde paa , at det modsatte resultat skulle gaelde derefter , mens det paa den anden side maa forekomme uacceptabelt , at en person , der kommer fra udlandet , og som er i besiddelse af et udenlandsk eksamensbevis , i Frankrig kan udoeve virksomhed som dyrlaege uden at vaere medlem af dyrlaegeforeningen , og at denne person saaledes nyder videregaaende rettigheder end den person , der fra begyndelsen har haft fransk statsborgerskab , og som er indehaver af franske eksamensbeviser« , og har paa baggrund heraf forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

»Foreligger der en hindring for den etableringsfrihed , der er indfoert ved Rom-traktatens artikler 52 og 57 , naar der stilles krav om , at en person , som har erhvervet ret til at udoeve virksomhed som dyrlaege i en af De europaeiske Faellesskabers medlemsstater , hvor han har erhvervet de i artikel 3 i direktiv 78/1026 omhandlede eksamensbeviser , og som har erhvervet statsborgerskab i en anden medlemsstat , skal erhverve det medlemskab af en national forening , der ifoelge lovgivningen i sidstnaevnte stat er en betingelse for udoevelsen af naevnte erhverv , skoent den frist paa to aar , der er fastsat for vedtagelsen af de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktiverne 78/1026 og 78/1027 , er udloebet?«

10 De borgerlige parter i hovedsagen Ordre national des vétérinaires de France og Syndicat national des vétérinaires praticiens de France har gjort gaeldende , at Auer ' s eksamensbevis overhovedet ikke opfylder de eksamenskrav , der er fastlagt i artikel 1 i direktiv 78/1027 , og at det til tiltalte den 2 . maj 1980 udstedte egnethedscertifikat ikke udgoer et bevis for , at han har opfyldt de i naevnte bestemmelse fastlagte eksamenskrav .

11 Auer har anfoert , at medlemsstaterne ifoelge artikel 2 i direktiv 78/1026 skal anerkende de i direktivets artikel 3 opregnede eksamensbeviser , og at opregningen i sidstnaevnte artikels litra f ) netop naevner de eksamensbeviser , der er udstedt til ham i Italien . Heraf foelger , at han har ret til at virke som dyrlaege i Frankrig , idet direktivet paalaegger medlemsstaterne praecise og ubetingede forpligtelser og derfor er umiddelbart anvendeligt , fordi en privatperson over for den medlemsstat , der ikke har opfyldt sin forpligtelse til at efterkomme direktivet inden for den fastsatte frist , kan stoette ret paa direktivet . Kommissionen deler i alt vaesentligt denne opfattelse .

12 En stillingtagen til disse anbringender kraever foerst og fremmest en undersoegelse af de bestemmelser i de naevnte direktiver , der er anvendelige i det foreliggende tilfaelde . Artikel 2 , stk . 1 , i direktiv 78/1026 bestemmer , at »hver medlemsstat anerkender de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , der udstedes til medlemsstaternes statsborgere af de oevrige medlemsstater i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/1027/EOEF , og som er anfoert i artikel 3 , ved paa sit omraade at tildele dem samme virkning som de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , den selv udsteder« . I stk . 2 tilfoejes , at »naar et af de i artikel 3 naevnte eksamensbeviser , certifikater eller andre kvalifikationsbeviser er udstedt inden gennemfoerelsen af dette direktiv , skal det ledsages af en attestation fra de kompetente myndigheder i udstedelseslandet gaaende ud paa , at det er i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/1027/EOEF« . For saa vidt angaar eksamensbeviser , udstedt i Italien , anfoerer artikel 3 , litra f ), i direktiv 78/1026 , »il diploma di laurea di dottore in medicina veterinaria accompagnato dal diploma di abilitazione all ' esercizio della medicina veterinaria , udstedt af undervisningsministeren paa grundlag af resultaterne af den kompetente statslige eksamenskomités bedoemmelse« .

13 Domstolen skal udtale , at det eksamensbevis ( il diploma di laurea ) og det certifikat ( il diploma d ' abilitazione ), som Auer er i besiddelse af , er helt identiske med de i artikel 3 , litra f ), i direktiv 78/1026 omhandlede kvalifikationsbeviser , hvilket i oevrigt ogsaa Cour d ' appel de Colmar har fastslaaet i forelaeggelsesdommen . Da disse eksamensbeviser er udstedt inden direktivets gennemfoerelse ( henholdsvis i 1956 og 1980 ), finder artikel 2 , stk . 2 , anvendelse .

14 Det bemaerkes herved , at Auer ' s advokat i retsmoedet har fremlagt et dokument dateret den 3 . december 1982 og udstedt af dekanen ved fakultetet for veterinaermedicin ved universitetet i Parma , hvori det fastslaas , at det »diploma di laurea« og det »certificato di abilitazione« , Auer har faaet udstedt henholdsvis i 1956 og i 1980 , er i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/1027 .

15 At naevnte certifikat ( certificato di abilitazione ) er blevet udfaerdiget paa et senere tidspunkt end tidspunktet for de forhold , der har givet anledning til straffesagen mod Auer , aendrer ikke paa nogen maade Auer ' s retsstilling , idet det omhandlede dokument ikke »ex nunc« affoeder nogen ret til virksomhed som dyrlaege , men blot tjener til at bevise , at de paa et tidligere tidspunkt udstedte eksamensbeviser er i overensstemmelse med direktiv 78/1027 . Den i artikel 2 , stk . 2 , i direktiv 78/1026 opstillede betingelse er derfor opfyldt i det foreliggende tilfaelde .

16 Ved de ovenfor citerede bestemmelser i direktiv 78/1026 skabes der for hver medlemsstat utvetydige , fuldstaendige , praecise og ubetingede forpligtelser , der ikke levner plads for et skoen . Ifoelge Domstolens faste praksis kan en privatperson under disse omstaendigheder ved den nationale ret paaberaabe sig bestemmelserne i et faellesskabsdirektiv , der ikke , eller kun ufuldstaendigt , er gennemfoert af vedkommende medlemsstat . Det anfoerte gaelder for Auer , hvis ret til i Frankrig i henhold til de eksamens- og andre kvalifikationsbeviser , han har erhvervet i Italien , at virke som dyrlaege ikke kan anfaegtes efter udloebet af den frist , inden for hvilken Den franske Republik skulle have gennemfoert de omhandlede direktiver .

17 For saa vidt angaar det af den nationale ret rejste saerlige spoergsmaal , om en statsborger i en medlemsstat , som i en anden medlemsstat har erhvervet eksamensbeviser , der giver ret til at drive dyrlaegevirksomhed , har ret til at udoeve dette erhverv ogsaa uden at vaere medlem af den faglige organisation , har de borgerlige parter i hovedsagen gjort gaeldende , at vedkommende heller ikke vil kunne vaere fritaget for det pligtmaessige medlemskab , selv om hans beviser og certifikater er gyldige .

18 Det maa herved fastslaas , at obligatorisk indmeldelse i eller medlemskab af en faglig organisation eller et fagligt organ er omtalt flere steder i direktiv 78/1026 _ blandt andet i foerste betragtning til direktivet og i artiklerne 7 og 12 _ og bestemmelser herom maa anses for lovlige , for saa vidt som formaalet hermed er at skabe garanti for en haederlig og pligtmaessig erhvervsudoevelse samt disciplinaert tilsyn med dyrlaegernes virksomhed , det vil sige beskyttelsesvaerdige interesser . Medlemsstaternes lovgivningsbestemmelser om pligtmaessigt medlemskab af en faglig forening er saaledes ikke i sig selv uforenelige med faellesskabsretten .

19 Som de borgerlige parter selv har erkendt , er imidlertid en saadan forpligtelse kun i overensstemmelse med faellesskabsretten , saafremt dennes grundlaeggende principper , og navnlig princippet om forbud mod forskelsbehandling overholdes . En ansoegning om medlemskab af en faglig sammenslutning kan nemlig ikke afslaas med den begrundelse , at et bevis for faglig uddannelse , der er erhvervet i en anden medlemsstat , ikke kan anses for gyldigt , naar dette eksamensbevis er et af de beviser , som samtlige medlemsstater og faglige sammenslutninger i medlemsstaterne som indehavere af offentlig myndighed er forpligtet til at anerkende i henhold til faellesskabsretten . En lovgivning , der indeholder bestemmelser om strafforfoelgning eller administrative sanktioner for en dyrlaege , der er aktiv som saadan uden at vaere medlem af en faglige sammenslutning , idet medlemskab som naevnt er blevet naegtet ham i strid med faellesskabsretten , er ikke forenelig med faellesskabsretten , fordi traktatens bestemmelser og bestemmelserne i direktiv 78/1026 , hvorefter , jfr . den anden betragtning til direktivet , den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser paa dyrlaegeomraadet skal lettes , hermed mister deres tilsigtede virkning .

20 Det spoergsmaal , Cour d ' appel de Colmar har stillet , maa derfor besvares saaledes :

_ En statsborger i en medlemsstat , der har ret til at drive virksomhed som dyrlaege i en anden medlemsstat , hvor han har faaet udstedt et af de i artikel 3 i direktiv 78/1026 omhandlede eksamensbeviser , certifikater eller andre kvalifikationsbeviser , er , ogsaa selv om udstedelsen er sket foer direktivets gennemfoerelse , berettiget til at virke som dyrlaege i foerstnaevnte stat med virkning fra den 20 . december 1980 , dog paa betingelse af , at myndighederne i den stat , hvor han har erhvervet eksamensbevis , har meddelt ham attestation for , at dette eksamensbevis opfylder forskrifterne i artikel 1 i direktiv 78/1027 .

_ Den omstaendighed , at en EF-borger ikke er optaget som medlem i en national dyrlaegesammenslutning , kan ikke hindre ham i at virke som dyrlaege og kan ikke begrunde , at der rejses tiltale for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed , naar hans ansoegning om medlemskab er afslaaet i strid med faellesskabsretten .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

21 De udgifter , der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , der har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( foerste afdeling )

vedroerende det spoergsmaal , der er forelagt den af Cour d ' appel de Colmar ( chambre des appels correctionnels ) ved dom af 16 . september 1982 , for ret :

_ En statsborger i en medlemsstat , der har ret til at drive virksomhed som dyrlaege i en anden medlemsstat , hvor han har faaet udstedt et af de i artikel 3 i direktiv 78/1026 omhandlede eksamensbeviser , certifikater eller andre kvalifikationsbeviser , er , ogsaa selv om udstedelsen er sket foer direktivets gennemfoerelse , berettiget til at virke som dyrlaege i foerstnaevnte stat med virkning fra den 20 . december 1980 , dog paa betingelse af , at myndighederne i den stat , hvor han har erhvervet eksamensbevis , har meddelt ham attestation for , at dette eksamensbevis opfylder forskrifterne i artikel 1 i direktiv 78/1027 .

_Den omstaendighed , at en EF-borger ikke er optaget som medlem af en national dyrlaegesammenslutning , kan ikke hindre ham i at virke som dyrlaege og kan ikke begrunde , at der rejses tiltale for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed , naar hans ansoegning om medlemskab er afslaaet i strid med faellesskabsretten .