Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Ansvar uden for kontraktforhold - betingelser - retsstridighed - tab - aarsagsforbindelse

(EF-traktaten, art. 215, stk. 2)

2 Faellesskabsret - principper - beskyttelse af den berettigede forventning - betingelser

3 Institutionernes retsakter - vedtagelse heraf paaregnelig for en forudseende og paapasselig erhvervsdrivende - princippet om beskyttelse af den berettigede forventning - uanvendeligt

4 Miljoe - beskyttelse af ozonlaget - forordning nr. 594/91 om stoffer, der nedbryder ozonlaget - tilladelse til at importere til Faellesskabet - administrativ procedure - tildeling af en kvote - udstedelse af importtilladelser

(Raadets forordning nr. 594/91, art. 3 og 4)

5 Faellesskabsret - principper - beskyttelse af den berettigede forventning - tilbagekaldelse af en retsakt inden for en rimelig frist - ingen berettiget forventning

6 Faellesskabsret - principper - beskyttelse af den berettigede forventning - faellesskabsinstitutionens adfaerd i strid med Faellesskabets regler - ingen berettiget forventning

7 Retspleje - sagsomkostninger - udgifter, som er paafoert modparten unoedvendigt eller af ond vilje

(Rettens procesreglement, art. 87, stk. 3, andet afsnit)

Sammendrag

8 Flere betingelser skal vaere opfyldt for, at Faellesskabet kan paadrage sig ansvar uden for kontraktforhold i henhold til traktatens artikel 215, stk. 2, nemlig at den adfaerd, som bebrejdes institutionen, er retsstridig, at der er indtraadt et oekonomisk tab, og at der er aarsagsforbindelse mellem adfaerden og det paaberaabte tab.

9 Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning kan paaberaabes af enhver privat, som befinder sig i en situation, hvor faellesskabsadministrationen har givet den paagaeldende anledning til at naere begrundede forhaabninger ved at have afgivet praecise loefter over for denne.

En privat kan ikke have nogen berettiget forventning om efterfoelgende at faa tildelt de importtilladelser, han har ansoegt om, fordi han har faaet tildelt en importkvote, da denne kvotetildeling kun udgoer en foerste etape mod erhvervelsen af en reel ret til at foretage den paagaeldende import.

10 Naar en forudseende og paapasselig erhvervsdrivende er i stand til at forudse, at der vil blive vedtaget en faellesskabsforanstaltning, som kan beroere hans interesser, kan han ikke paaberaabe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, saafremt foranstaltningen vedtages. Det gaelder for en erhvervsdrivende, som har ivaerksat transporten af de bestilte ladninger med tog uden at afvente faellesskabsinstitutionens beslutning vedroerende ansoegningen om importtilladelserne, og som ikke har truffet de noedvendige forholdsregler til beskyttelse af sine interesser, saafremt ansoegningen om tilladelserne skulle blive afslaaet.

11 Den administrative procedure, som er foreskrevet i forordning nr. 594/91 for at kunne opnaa tilladelse til at importere stoffer til Faellesskabet, der nedbryder ozonlaget, indeholder to etaper, nemlig for det foerste tildelingen af en kvote i henhold til forordningens artikel 3, og for det andet udstedelsen af en eller flere til den tildelte kvote svarende importtilladelser i medfoer af forordningens artikel 4. Den ret til at foretage import, som indroemmes ved tildelingen af en kvote, faar derfor foerst reel virkning paa det tidspunkt, da importtilladelsen udstedes.

12 Der kan ikke antages at bestaa en berettiget forventning, hvis administrationen inden for en rimelig frist tilbagekalder den retsakt, som kunne affoede en berettiget forventning hos en privat.

13 Hvis en faellesskabsinstitutions adfaerd er i strid med Faellesskabets regler, kan den ikke affoede en berettiget forventning.

14 Naar den sagsoegte institution ved at handle i strid med Faellesskabets regler selv har givet anledning til en tvist, kan sagsoegeren ikke med rette bebrejdes at have anlagt sag ved Retten med henblik paa en paadoemmelse af institutionens adfaerd og af det tab, sagsoegeren i givet fald har lidt som foelge heraf. Foelgelig boer procesreglementets artikel 87, stk. 3, andet afsnit, bringes i anvendelse, hvorefter Retten kan paalaegge endog en vindende part at erstatte den anden part de udgifter, der er opstaaet paa grund af et sagsanlaeg, som den foerstnaevnte part har fremkaldt ved sin egen adfaerd.