Selve eksistensen af en effektiv domstolsprøvelse, som skal sikre overholdelsen af EU-retten, er uløseligt forbundet med eksistensen af en retsstat (jf. i denne retning dom af 28.3.2017, Rosneft, C-72/15 , EU:C:2017:236 , præmis 73 og den deri nævnte retspraksis). Det følger heraf, at enhver medlemsstat skal sikre, at retsinstanser, der i henhold til EU-retten som »domstol« henhører under medlemsstatens retsmiddel- og proceduresystem på de områder, der er omfattet af EU-retten, opfylder kravene til effektiv retsbeskyttelse. Med henblik på at sikre denne beskyttelse er bevarelsen af en sådan rets uafhængighed afgørende, hvilket bekræftes af chartrets artikel 47, andet afsnit, der nævner adgangen til en »uafhængig« domstol som et af de krav, der er forbundet med den grundlæggende ret til effektive retsmidler.

Begrebet uafhængighed indebærer bl.a., at den pågældende ret udøver sit juridiske hverv helt uafhængigt og uden at være underlagt noget hierarkisk forhold eller stå i afhængighedsforhold til nogen og uden at modtage ordrer eller instrukser fra nogen, og at den således er beskyttet mod indgreb og pres udefra, der kan bringe dens medlemmers uafhængige bedømmelse i fare og påvirke deres afgørelser (jf. i denne retning dom af 19.9.2006, Wilson, C-506/04 , EU:C:2006:587 , præmis 51 , og af 16.2.2017, Margarit Panicello, C-503/15 , EU:C:2017:126 , præmis 37 og den deri nævnte retspraksis). Ligesom det forhold, at dommerne ved den omhandlede ret er uafsættelige (jf. bl.a. dom af 19.9.2006, Wilson, C-506/04 , EU:C:2006:587 , præmis 51 ), udgør det forhold, at de oppebærer en løn, der er passende i forhold til betydningen af det hverv, de udfører, en garanti, der er uløseligt forbundet med dommernes uafhængighed.

Artikel 19, stk. 1, andet afsnit, TEU skal fortolkes således, at princippet om domstolenes uafhængighed ikke er til hinder for, at der fastsættes generelle foranstaltninger om lønnedsættelse for medlemmer af Tribunal de Contas (revisionsret, Portugal) såsom dem, der er omhandlet i hovedsagen, og som er forbundet med forpligtelsen til at nedbringe et uforholdsmæssigt stort budgetunderskud og med et EU-program om finansiel støtte.

Disse foranstaltninger fastsatte en begrænset nedsættelse af lønnens størrelse efter en procentsats afhængig af lønniveauet. De blev derfor ikke alene anvendt på medlemmerne af Tribunal de Contas (revisionsret), men også i bredere forstand på forskellige personer med offentlige hverv og personer, der udøver funktioner i den offentlige sektor, herunder repræsentanter for de lovgivende, udøvende og dømmende myndigheder. De nævnte foranstaltninger kan på denne baggrund derfor ikke anses for at være vedtaget specifikt for medlemmerne af Tribunal de Contas (revisionsret). De ligner derimod generelle foranstaltninger, der er truffet med henblik på, at en række af medlemmerne i den nationale offentlige forvaltning bidrager til de stramme foranstaltninger, der er en følge af kravene om at nedbringe den portugisiske stats uforholdsmæssigt store underskud på statsbudgettet. Endelig, således som det fremgår af overskriften til lov nr. 75/2014 og selve ordlyden af dennes artikel 1, stk. 1, havde de foranstaltninger til nedsættelse af lønnen, der blev indført ved denne lov, som trådte i kraft den 1. oktober 2014, en midlertidig karakter. På denne baggrund kan foranstaltningerne vedrørende den i hovedsagen omhandlede lønnedsættelse ikke anses for at skade Tribunal de Contas’ (revisionsret) medlemmers uafhængighed.

(jf. præmis 47-52 og domskonkl.)