18

På denne baggrund har Bundespatentgericht (forbundsdomstol i patentretlige sager) besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål: »1) Skal afgørelsen vedrørende en ansøgning om ændring af specifikationen for en beskyttet geografisk betegnelse, således at opskæring og pakning af produktet (i den foreliggende sag Schwarzwälder Schinken) kun må ske i produktionsområdet, som er indgivet til den kompetente nationale myndighed den 15. februar 2007, træffes på grundlag af forordning nr. 510/2006, som gjaldt på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen, eller på grundlag af den nugældende forordning nr. 1151/2012? 2) Såfremt afgørelsen skal træffes på grundlag af den gældende forordning nr. 1151/2012: 1.a) Udgør den omstændighed, at en uhensigtsmæssig transport af produktet med henblik på videre forarbejdning (opskæring og emballering) til andre områder kan indvirke negativt på den autentiske smag, den autentiske kvalitet og holdbarheden, ud fra hensynet til kvalitetssikring af produktet en tilstrækkelig produktspecifik begrundelse som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra e), i forordning nr. 1151/2012 for, at opskæring og emballering kun må ske i produktionsområdet? 1.b) Udgør regler for opskæring og emballering i specifikationen, som ikke går ud over gældende standarder for fødevarehygiejne, ud fra hensynet til kvalitetssikring af produktet en tilstrækkelig produktspecifik begrundelse som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra e), i forordning nr. 1151/2012 for, at opskæring og emballering kun må ske i produktionsområdet? 2.a) Kan det principielt anses for en tilstrækkelig produktspecifik begrundelse som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra e), i forordning nr. 1151/2012 for en bestemmelse i specifikationen for en beskyttet geografisk betegnelse, hvorefter opskæring og emballering kun må ske i produktionsområdet, at de i så fald mulige (producent-)kontroller i produktionsområdet [artikel 7, stk. 1, litra g), sammenholdt med artikel 36, stk. 3, litra a), og artikel 37 i forordning nr. 1151/2012,] giver mulighed for en større kontroltæthed og generelt en bedre sikring end (misbrugs-)kontroller som omhandlet i artikel 36, stk. 3, litra b), sammenholdt med artikel 38 i forordning nr. 1151/2012? 2.b) Såfremt spørgsmål 2 [punkt 2.a)] besvares benægtende: Er en anden vurdering berettiget, når produktet er et stærkt efterspurgt produkt også uden for regionen, som i væsentligt omfang opskæres og emballeres uden for produktionsområdet, selv om der hidtil ikke er konstateret konkrete tilfælde af misbrug af den beskyttede geografiske betegnelse som omhandlet i artikel 13 i forordning nr. 1151/2012? 3. Kan det anses for en tilstrækkelig produktspecifik begrundelse som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra e), i forordning nr. 1151/2012 for en bestemmelse i en specifikation for en beskyttet geografisk betegnelse, hvorefter opskæring og emballering kun må ske i produktionsområdet, at sporbarheden for det videreforarbejdede produkt ellers ikke er garanteret på sikker vis? Har det i denne forbindelse betydning, at a) sporbarheden skal sikres for fødevarer, navnlig animalske fødevarer, i henhold til artikel 18, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed [(EFT 2002, L 31, s. 1)], sammenholdt med Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 931/2011 af 19. september 2011 om de sporbarhedskrav, der i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 gælder for animalske fødevarer [(EUT 2011, L 242, s. 2)] b) produktets sporbarhed skal sikres ved, at erhvervsdrivende, som videreforarbejder produkter, deltager i retligt frivillige, men i praksis obligatoriske private sikringssystemer? 4. Såfremt det andet af spørgsmålene punkt 1-3 besvares bekræftende: Kan eller skal det i en specifikation for en beskyttet geografisk betegnelse – som en mindre restriktiv foranstaltning i forhold til en obligatorisk tilbageflytning af opskæring og emballering til produktionsområdet – fastsættes, at forarbejdningsvirksomheder, som er beliggende uden for produktionsområdet, skal underkaste sig en kontrol ved de myndigheder og instanser, som i henhold til specifikationen er kompetente for kontrollerne i produktionsområdet (artikel 7, stk. 1, litra g), i forordning nr. 1151/2012)? 3) Såfremt afgørelsen skal træffes på grundlag af forordning nr. 510/2006 (det første spørgsmål), anmoder den forelæggende ret om, at de under punkt 2 stillede spørgsmål besvares på grundlag af forordning nr. 510/2006, navnlig artikel 4, stk. 2, litra e), i denne forordning, sammenholdt med artikel 8 i og ottende betragtning til […] forordning […] nr. 1898/2006 […]«