DA Den Europæiske Unions Tidende C 42/30

Sag anlagt den 15. december 2006 — Tomkins mod Kommissionen

(Sag T-382/06)

(2007/C 42/52)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Tomkins plc (London, Det Forenede Kongerige) (ved solicitors T. Soames og S. Jordan)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Artikel 1 i Kommissionens beslutning af 20. september 2006 (Sag COMP/F-1/38.121 — Tilslutningsrør — K(2006) 4180 endelig udg.) om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

— Subsidiært, ændres den anfægtede beslutnings artikel 2, litra h), således at den bøde, som er blevet pålagt sagsøgeren og Pegler, nedsættes.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af artikel 1 i Kommissionens beslutning af 20. september 2006 i Sag COMP/F-1/38.121 — Tilslutningsrør, hvorved Kommissionen pålagde sagsøgeren og Pegler Ltd solidarisk ansvar for en overtrædelse af artikel 81 EF i sektoren for tilslutningsrør af kobber i perioden fra 31. december 1988 til 22. marts 2001 og pålagde sagsøgeren en bøde på 5,25 mio. EUR. Sagsøgeren har nedlagt en subsidiær påstand om ændring af artikel 2, litra h), i den anfægtede beslutning.

Sagsøgeren gør på følgende grundlag gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 230 EF:

Det hævdes for det første, at Kommissionen har tilsidesat bestemmelserne om moderselskabers ansvar for deres datterselskabers handlinger, da den har holdt sagsøgeren solidarisk ansvarlig for den adfærd, der er udvist af Pegler, der er et af sagsøgerens tidligere datterselskaber. Sagsøgeren gør i denne henseende gældende, at Kommissionen foretog en åbenbar urigtig retsanvendelse, da den foretog en urigtig angivelse af retsgrundlaget for moderselskabers ansvar og med urette foretog en prøvelse af, hvorvidt der forelå aktionæransvar, under faktiske omstændigheder, hvor en sådan prøvelse ikke bør finde sted. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen med urette lagde sagsøgerens hævdede forretningsområde i byggesektoren til grund ved afgørelsen af spørgsmålet om, hvorvidt sagsøgeren udelukkende var en finansiel investor, der delegerede det operationelle ansvar til Pegler på det lokale forretningsenhedsniveau. Endvidere udgør den omstændighed, at Kommissionen i denne sag har udelukket, at den bærer bevisbyrden for at godtgøre, at der foreligger aktionæransvar, ligesom den har pålagt aktionæren en tungere bevisbyrde, en tilsidesættelse af princippet om uskyldsformodning.

Sagsøgeren gør for det andet gældende, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder og ikke på tilstrækkelig måde har godtgjort, at sagsøgeren havde bestemmende indflydelse på Peglers forretningsmæssige adfærd. Ifølge sagsøgeren kan de faktiske omstændigheder hverken danne grundlag for at fastslå, at sagsøgeren er ansvarlig i henhold til a) de korrekte retsregler, der enten ikke blev anvendt eller blev anvendt urigtigt af Kommissionen, eller b) de af Kommissionen anførte urigtige retsregler.

Sagsøgeren gør for det tredje gældende, at Kommissionen har undladt på tilstrækkelig måde at angive, hvorfor det bevismateriale, sagsøgeren har fremlagt, ikke var tilstrækkeligt til at tilbagevise formodningen for bestemmende indflydelse.

Sagsøgeren fastholder for det fjerde, at Kommissionen anvendte et urigtigt kriterium, da den pålagde en forhøjelse med henblik på afskrækkelse, og undlod at foretage en korrekt bedømmelse af bevisgrundlaget for beregningen af varigheden af Peglers deltagelse i kartellet, hvorfor den nåede til en ubegrundet og unøjagtig fastlæggelse af overtrædelsens varighed.