Sag T-445/04

Energy Technologies ET SA

mod

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

»EF-varemærker – repræsentation ved en advokat – åbenbart afvisningsgrundlag«

Rettens kendelse (Fjerde Afdeling) af 28. februar 2005

Sammendrag af kendelse

Retspleje – stævning – formkrav – underskrevet af en advokat – sagsøgeren repræsenteret ved en cand. jur., som ikke er advokat – afvisning

(Domstolens statut, art. 19, stk. 4)

Det fremgår udtrykkeligt af artikel 19, stk. 4, i Domstolens statut, som i medfør af statuttens artikel 53 finder anvendelse på rettergangsmåden ved Retten, at de to kumulative betingelser skal være opfyldt, for at en person gyldigt kan repræsentere andre parter end medlemsstaterne og Fællesskabets institutioner ved Fællesskabets retsinstanser, nemlig at vedkommende er advokat og har beskikkelse i en medlemsstat eller i en anden stat, som er part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Disse betingelser udgør væsentlige formforskrifter, hvis manglende overholdelse medfører afvisning af sagen.

En stævning kan derfor ikke antages til realitetsbehandling, når den er indgivet af en ikke-privilegeret part og underskrevet af en cand.jur., som, selv om vedkommende kan repræsentere parter i sager for en medlemsstats retsinstanser, ikke opfylder samtlige betingelser i den relevante nationale lovgivning for at være advokat og derfor ikke er advokat i den i statuttens artikel 19 anvendte forstand.

(jf. præmis 7, 9 og 10)

RETTENS KENDELSE (Fjerde Afdeling)

28. februar 2005 ( )

»EF-varemærker – repræsentation ved en advokat – åbenbart afvisningsgrundlag«

I sag T-445/04,

Energy Technologies ET SA, Fribourg (Schweiz), ved A. Boman,

sagsøger,

mod

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM),

sagsøgt,

den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design):

Aparellaje eléctrico SL, Hospitalet de Llobregat (Spanien),

angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 7. juli 2004 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 366/2002-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket UNEX som EF-varemærke,

har

DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS (Fjerde Afdeling)

sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne P. Mengozzi og I. Wiszniewska-Białecka,

justitssekretær: H. Jung,

afsagt følgende

Kendelse

Faktiske omstændigheder og sagen for Retten

1 Ved stævning registreret på Rettens Justitskontor den 10. november 2004 har sagsøgeren anlagt sag til prøvelse af afgørelse truffet den 7. juli af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM) (sag R 366/2002-4).

2 I stævningen er angivet, at sagsøgeren er repræsenteret ved juriskandidat (»Attorney at Law«) Angela Boman. Stævningen er ledsaget af en udtalelse fra retspræsidenten ved Länsrätten i Gøteborg (Sverige), hvorved det bekræftes, at Angela Boman er juriskandidat og har ret til at repræsentere klienter og kan give møde alene ved alle svenske retsinstanser. Stævningen er underskrevet af Angela Boman.

3 Den 3. december 2004 anmodede Retten i medfør af artikel 44, stk. 6, i Rettens procesreglement Angela Boman om at fremlægge bevis for, at hun, som krævet i artikel 19 i Domstolens statut, har beskikkelse som advokat i en medlemsstat, dvs. at hun har beskikkelse som »advokat« i Sverige. Angela Boman besvarede denne anmodning den 10. december 2004, idet hun gjorde gældende, at hun kan give møde ved svenske retsinstanser, selv om hun ikke er medlem af det svenske »Advokatsamfundet«, da hun har en juridisk kandidatgrad (»juris kandidatexamen«) og har gennemført et toårigt praktikophold ved svenske retsinstanser (»notarietjänstgöring«).

Retlige bemærkninger

4 I henhold til artikel 111 i Rettens procesreglement kan Retten uden at fortsætte sagens behandling træffe afgørelse ved begrundet kendelse, når det er åbenbart, at sagen må afvises, eller at sagen er åbenbart ugrundet.

5 I nærværende sag har Retten i medfør af denne artikel besluttet at træffe afgørelse uden at fortsætte sagens behandling.

6 I henhold til artikel 19, stk. 3, i Domstolens statut, som i medfør af statuttens artikel 53 finder anvendelse på rettergangsmåden ved Retten, skal ikke-privilegerede parter for Fællesskabets retsinstanser være repræsenteret ved en advokat, dvs. i den svenske udgave ved en »advokat«. Ifølge svensk ret er titlen »advokat« forbeholdt personer, der er cand.jur. og medlem af advokatsamfundet.

7 Desuden fremgår det udtrykkeligt af artikel 19, stk. 4, i Domstolens statut, at de to kumulative betingelser skal være opfyldt, for at en person gyldigt kan repræsentere andre parter end medlemsstaterne og Fællesskabets institutioner ved Fællesskabets retsinstanser, nemlig at vedkommende er advokat og har beskikkelse i en medlemsstat eller i en anden stat, som er part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Disse betingelser udgør væsentlige formforskrifter, hvis manglende overholdelse medfører afvisning af sagen.

8 Betingelsen i artikel 19 i Domstolens statut er begrundet i, at advokaten kan siges at indgå i retsplejen, og at det er hans opgave i fuld uafhængighed og i retsplejens overordnede interesse at yde den juridiske bistand, som klienten har behov for. Modstykket til denne beskyttelse er reglerne om god advokatskik, der pålægges og varetages i almenhedens interesse af de myndigheder, der er tillagt kompetence med dette formål for øje. Denne opfattelse genspejler de juridiske traditioner, der er fælles for medlemsstaterne, og genfindes også i Fællesskabets retsorden (jf. analogt Domstolens dom af 18.5.1982 sag 155/79, AM & S mod Kommissionen, Sml. s. 1575, præmis 24).

9 Da Angela Boman ikke er medlem af advokatsamfundet, er hun ikke »advokat« i den i artikel 19 i Domstolens statut anvendte forstand. Derfor opfylder hun ikke den første af de to kumulative betingelser i artikel 19, stk. 4, selv om hun i henhold til svensk ret kan repræsentere parter i sager ved svenske retsinstanser, og hun er dermed ikke berettiget til at repræsentere sagsøgeren ved Retten.

10 Det følger af det ovenfor anførte, at det er åbenbart, at sagen skal afvises, uden at det er nødvendigt at forkynde den for sagsøgte.

Sagens omkostninger

11 Da den foreliggende kendelse er afsagt, inden stævningen er blevet forkyndt for sagsøgte, og inden denne har kunnet afholde omkostninger, bestemmes det, at sagsøgeren bærer sine egne omkostninger i overensstemmelse med procesreglementets artikel 87, stk. 1.

På grundlag af disse præmisser

bestemmer

RETTEN (Fjerde Afdeling)

1) Sagen afvises.

2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger.

Således bestemt i Luxembourg den 28. februar 2005.

H. Jung H. Legal