DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) 
AF 17. DECEMBER 1981 1 
Pierre Gratreau 
mod Kommissionen for De europæiske Fællesskaber 
»Tjenestemænd — forfremmelse« 
Forenede sager 156/79 og 51/80 
I de forenede sager 156/79 og 51/80 
PIERRE GRATREAU, tjenestemand ved Kommissionen for De europæiske 
Fællesskaber, med bopæl i Frascati (Italien), bistået og repræsenteret af 
advokat Ernest Arendt, Luxembourg, 34B, rue Philippe-Il, og med valgt 
adresse hos denne, 
sagsøger, 
mod 
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER ved Jörn Pipkorn, den juri­
diske tjeneste, som befuldmægtiget, bistået af advokat Daniel Jacob, 
Bruxelles, 93, avenue Brillat-Savarin, 1050 Bruxelles, og med valgt adresse i 
Luxembourg hos Mario Cervino, juridisk rådgiver ved Kommissionen, Jean 
Monnet-bygningen, Kirchberg, Luxembourg, 
sagsøgt, 
hvori der på sagens nuværende stadium er nedlagt påstand om: 
1. annulation af Kommissionens afgørelser af henholdsvis 9. november og 
20. december 1978, som for tjenestemændene inden for området 
»indirekte aktioner« indeholdt listen over de tjenestemænd i kategori A 
aflønnet over forskningsbevillingerne og anset for at have gjort sig mest 
fortjent til en forfremmelse til lønklasse A 4 i forbindelse med forfremmel­
serne i regnskabsåret 1978, samt listen over de tjenestemænd, som faktisk 
blev forfremmet i det nævnte regnskabsår, for så vidt sagsøgerens navn 
ikke er opført på disse lister; 
I — Processprog Fransk 
3139 
DOM AFSAGT 17. 12. 1981 — FORENEDE SAGER 156/79 OG 51/80 
2. indplacering af sagsøgeren — som kompensation for det af ham lidte tab 
— på løntrin 7 i lønklasse A 4 med virkning fra den 1. januar 1981, 
har 
DOMSTOLEN (anden afdeling) 
sammensat af afdelingsformanden O. Due, dommerne P. Pescatore og 
A. Touffait, 
generaladvokat: S. Rozès 
justitssekretær: J. A. Pompe, assisterende justitssekretær 
afsagt følgende 
DOM 
Sagens baggrund 
1. Ved stævninger indgået til Domsto­
lens justitskontor den 5. oktober 1979 og 
den 6. februar 1980 har Pierre Gratreau, 
der er videnskabelig tjenestemand ved 
Kommissionen inden for området 
»indirekte aktioner«, og som gør tjeneste 
i Frascati inden for rammerne af associe­
rings-aftalen Euratom — CNEN, 
indbragt to søgsmål mod Kommissionen 
for De europæiske Fællesskaber. Med 
det første søgsmål (sag 156/79) tilsig­
tedes annullation af Kommissionens 
afgørelser af henholdsvis 9. november og 
20. december 1978, som for tjeneste­
mændene inden for området »indirekte 
aktioner« indeholdt listen over tjeneste­
mænd i kategori A aflønnet over forsk­
ningsbevillingerne og anset for at have 
gjort sig mest fortjent til en forfremmelse til lønklasse A4 i forbindelse med 
forfremmelserne i regnskabsåret 1978, 
samt listen over de tjenestemænd, som 
faktisk blev forfremmet i det nævnte 
regnskabsår, for så vidt sagsøgerens navn 
ikke var opført på disse lister. 
Med det andet søgsmål (sag 51/80) 
tilsigtedes annullation af Kommissionens 
afgørelse af 30. oktober 1979, som 
afviste sagsøgerens administrative klage 
over ovennævnte lister. 
2. Sagsøgeren har som sit eneste 
anbringende gjort gældende, at på tids-
3140 
GRATREAU / KOMMISSIONEN 
punktet for forfremmelsesproceduren i 
det nævnte regnskabsår var hans person­
lige aktmappe mangelfuld og ufuld­
stændig, idet bedømmelsen for perioden 
1973-1975 fejlagtigt var henlagt i hans 
personlige aktmappe, mens bedømmelsen 
for perioden 1975-1977 endnu var under 
appel. Ansættelsesmyndigheden har 
derfor ikke — som det kræves i tjeneste­
mandsvedtægtens artikel 45 — »blandt 
de tjenestemænd, der kan komme i 
betragtning ved forfremmelsen« kunnet 
foretage en »sammenligning af deres 
fortjenester og de afgivne udtalelser om 
dem«; dette bevirkede, at sagsøgeren 
hverken var opført på listen over de mest 
forfremmelsesværdige tjenestemænd ·— 
den omfattede navnene på fire af hans 
kolleger — eller på listen over de tjene­
stemænd, der faktisk blev forfremmet; 
denne liste indeholdt tre af disse navne. 
3. Ved foreløbig dom af 18. december 
1980 (Sml., s. 3943) afviste Domstolen 
(anden afdeling) søgsmålet i sag 51/80, 
mens spørgsmålet om sagens omkost­
ninger blev udsat. 
4. For så vidt angår sag 156/79 fastlog 
Domstolen i den samme dom, at sagsø­
gerens personlige aktmappe på tids­
punktet for forfremmelsesproceduren i 
regnskabsåret 1978 faktisk var mangel­
fuld og ufuldstændig derved, at bedøm­
melsen for perioden 1973-1975 var 
henlagt i hans personlige aktmappe, 
skønt sagsøgeren havde rejst formel 
indsigelse mod bedømmelsen, samt 
derved, at bedømmelsen for perioden 
1975-1977 ikke var endelig. Domstolen 
sluttende heraf, at forfremmelsesproce­
duren for sagsøgerens vedkommende var 
behæftet med en fejl, men tilføjede, at i 
en sag som den foreliggende, hvor 75 
tjenestemænd kunne komme i betragt­
ning ved forfremmelsen, samtidig med at 
der kun er tre ledige stillinger til 
rådighed, var en sådan mangel ikke tilstrækkelig til at annullere de skete 
forfremmelser, medmindre det blev 
godtgjort, at den havde haft en afgø­
rende indflydelse på forfremmelsesproce­
duren. 
5. Med hensyn til dette sidste 
spørgsmål udtalte Domstolen i den oven­
nævnte dom, at den ikke var i besiddelse 
af de nødvendige oplysninger til at 
kunne afvise en sådan mulighed og heller 
ikke kunne konstatere, om afgørelsen 
om forfremmelse kunne have fået et 
andet indhold, såfremt den fastslåede 
mangel ikke havde foreligget. 
Af disse grunde bestemte Domstolen, at 
parterne inden den 30. april 1981 skulle 
underrette Domstolen om en eventuel 
mindelig ordning mellem parterne, eller 
meddele Domstolen alle yderligere 
oplysninger, som var nødvendige for 
sagens endelige pådømmelse. 
6. Ved kendelse af 22. april 1981 
udskød Domstolens anden afdeling tids­
fristen til den 30. maj 1981. 
Retsforhandlingerne efter den 
foreløbige dom 
7. I sit indlæg af 22. maj 1981 meddelte 
Kommissionen Domstolen, at parterne 
ikke havde kunnet nå frem til en 
mindelig ordning, og Kommissionen 
vedlagde bedømmelserne for begge de 
pågældende perioder samt indstillingerne 
til forfremmelser for regnskabsåret 1978 
for de tre tjenestemænd, der faktisk blev 
forfremmet i det nævnte regnskabsår. 
3141 
DOM AFSAGT 17. 12. 1981 — FORENEDE SAGER 156/79 OG 51/80 
8. Det fremgår af de fremlagte akter, at 
to af de tre tjenestemænd, der blev 
forfremmet, for begge bedømmelsespe-
rioderne havde fået karakteren »over 
gennemsnittet« i bedømmelsesrapportens 
tre rubrikker (kvalifikationer, indsats og 
tjenstlig adfærd), men den tredje tjene­
stemand, som for perioden 1973-1975 
havde opnået nævnte karakter for 
rubrikkerne kvalifikationer og indsats og 
karakteren »normal« for tjenstlig adfærd, 
også for perioden 1975-1977 havde 
opnået karakteren »over gennemsnittet« i 
alle tre rubrikker. Bedømmelsen af 
sagsøgeren vedrørende perioden 1973-
1975, som fejlagtigt var henlagt i hans 
personlige aktmappe, indeholdt karak­
teren »over gennemsnittet« for tjenstlig 
adfærd og karakteren »normal« for 
kvalifikationer og indsats. Bedømmelsen 
for perioden 1975-1977, hvor den for 
bedømmelsen ansvarlige havde taget 
hensyn til sagsøgerens bemærkninger til 
den foregående bedømmelse, indeholder 
i den endelige version, som er udfærdiget 
af den ansvarlige for en appelleret 
bedømmelse, karakteren »over gennem­
snittet« for kvalifikationer og tjenstlig 
adfærd, og karakteren »normal« for 
indsats. 
9. Kommissionen har heraf draget den 
slutning, at den omstændighed, at sagsø­
gerens aktmappe var mangelfuld, ikke på 
nogen måde har haft betydning for de 
anfægtede afgørelser. Kommissionen har 
desuden understreget, at sagsøgeren med 
virkning fra den 1. januar 1981 blev 
forfremmet til lønklasse A 4, løntrin 5, i 
forbindelse med forfremmelserne i regn­
skabsåret 1980. Kommissionen har af 
disse grunde nedlagt påstand om afvis­
ning af søgsmålet, samtidig med at den 
har gentaget sit forslag til en mindelig 
ordning, der tidligere blev fremsat over 
for sagsøgeren, og hvorefter sagsøgeren 
skulle have udbetalt et beløb på 20 000 
BFR som godtgørelse for den forsinkede 
udarbejdelse af de to bedømmelser. 
Dette beløb skulle også dække samtlige omkostninger i forbindelse med sag 
156/79. 
10. I sit indlæg af 9. august 1981 til 
Kommissionens indlæg afviste sagsø­
geren tilbuddet om udbetaling af en 
sådan godtgørelse, og nedlagde følgende 
principale påstand: 
1) Der gives sagsøgeren medhold i over­
ensstemmelse med stævningen. 
2) Det statueres, at sagsøgeren — som 
godtgørelse for det lidte tab — 
indplaceres på løntrin 7 i lønklasse 
A4 med virkning fra den 1. januar 
1981. 
3) Kommissionen tilpligtes at afholde 
omkostningerne i forbindelse med sag 
156/79. 
11. Subsidiært har sagsøgeren nedlagt 
påstand om, at Domstolen statuerer, at 
de af Kommissionen meddelte oplys­
ninger er utilstrækkelige, og at Kommis­
sionen blandt andet tilpligtes at frem­
lægge: 
a) bedømmelserne vedrørende de to tje­
nestemænd, som det såkaldte »O-in-
stans«-forfremmelsesudvalg foreslog i 
»anden række«, og hvoraf den ene 
også var optaget på listen over de 
mest forfremmelsesværdige tjeneste­
mænd udover de tre tjenestemænd, 
der faktisk blev forfremmet; 
b) bedømmelserne vedrørende alle de 
kandidater, der kunne forfremmes i 
regnskabsåret 1979 og 1980; 
c) mødeprotokollerne fra de møder, 
hvori forfremmelserne blev afgjort; 
d) generaldirektoraternes indstillinger til 
forfremmelse; 
e) de noter, der blev tilstillet kandida­
terne i 1978, og udarbejdet på 
grundlag af kriterierne i Kommissio-
3142 
GRATREAU / KOMMISSIONEN 
nens meddelelse af 18. juni 1973 
vedrørende fremgangsmåden ved 
bedømmelsen af de tjenestemænd i 
lønklasse A 5, der kan komme i 
betragtning til en forfremmelse til 
lønklasse A 4. 
12. Til støtte for disse påstande har 
sagsøgeren i første række gjort gæl­
dende, at der kan rejses tvivl om, hvor­
vidt de karakterer han har opnået i sine 
bedømmelsesrapporter, herunder også 
den sidste bedømmelsesrapport er objek­
tive, når henses til den lange diskussion 
med hans overordnede og til andre 
elementer, som f.eks. hans eksamener, og 
til, at han siden 1977 har modtaget en 
præmie for særlig tjenesteindsats, samt 
antallet og kvaliteten af hans offentlig­
gjorte videnskabelige arbejder. 
13. Sagsøgeren har dernæst rejst 
spørgsmålet, om forfremmelsesinstan-serne og ansættelsesmyndigheden i 
tilstrækkelig grad — udover bedømmel­
serne — har taget hensyn til hans alder, 
hans anciennitet inden for lønklassen, 
listen over hans offentliggjorte videnska­
belige arbejder samt indstillingen til 
forfremmelse, alt set i forhold til de 
tilsvarende oplysninger om de øvrige 
kandidater. 
14. På grundlag af den refererende 
dommers rapport, og efter at have hørt 
generaladvokaten, har Domstolen (anden 
afdeling) besluttet, at der —· henset til 
karakteren af de yderligere faktiske 
oplysninger, som Kommissionen har 
meddelt, og til beskaffenheden af de 
yderligere argumenter, som parterne har 
fremført — ikke er grund til at genop­
tage den mundtlige forhandling eller til 
at anmode generaladvokaten om at frem­
sætte nyt forslag til afgørelse. 
Præmisser 
15 I sin foreløbige dom af 18. december 1980 udtalte Domstolen (anden afde­
ling), at i en sag som den foreliggende er den fejl, som forfremmelsesproce-
duren for sagsøgerens vedkommende var behæftet med, og som blev fastslået 
i den nævnte dom, nemlig at bedømmelsen for perioden 1973-1975 fejlagtigt 
var blevet henlagt, og den omstændighed, at bedømmelsen for perioden 
1975-1977 ikke var endelig, ikke tilstrækkelig til at annullere de skete 
forfremmelser, medmindre det er blevet godtgjort, at denne mangel kan have 
haft en afgørende indflydelse på forfremmelsesproceduren. 
16 På grundlag af de akter, som Kommissionen senere har fremlagt, kan det 
fastslås, at selv om bedømmelsen vedrørende sagsøgeren for perioden 1973-
1975 var blevet ændret på samme måde som bedømmelsen for perioden 
1975-1977, og selv om denne sidste bedømmelse havde været endelig på det 
tidspunkt, forfremmelsesproceduren blev anfægtet, ville de karakterer for de 
3143 
DOM AFSAGT 17. 12. 1981 — FORENEDE SAGER 156/79 OG 51/80 
samme perioder, som blev opnået af de tjenestemænd, der faktisk blev 
forfremmet, alt i alt have ligget over sagsøgerens karakterer. Der er intet i de 
beskrivende dele af de endelige bedømmelser, som giver grundlag for at 
formode, at de respektive karakterer ikke er givet ud fra en objektiv vurde­
ring. 
17 Det er derfor ikke godtgjort, at den fastslåede mangel har kunnet have en 
afgørende indflydelse på forfremmelsesproceduren. Domstolen kan følgelig 
ikke tage sagsøgerens principale påstande, fremsat i hans indlæg af 9. august 
1981, til følge. 
18 Med hensyn til de subsidiære påstande, som vedrører Kommissionens frem­
læggelse af yderligere akter, skal det i første række bemærkes, at søgsmålet 
udelukkende retter sig mod forfremmelsesproceduren i regnskabsåret 1978. I 
den forbindelse er akterne vedrørende regnskabsårene 1979 og 1980, som 
sagsøgeren har påstået fremlagt, ikke relevante. 
19 Dernæst bemærkes, at det eneste anbringende, sagsøgeren har påberåbt sig i 
stævningen, alene vedrører bedømmelserne for perioderne 1973-1975 og 
1975-1977. Når sagsøgeren i sit indlæg af 9. august 1981 rejser tvivl om, 
hvorvidt forfremmelsesinstanserne og ansættelsesmyndigheden i tilstrækkelig 
grad har taget hensyn til andre omstændigheder, er der tale om fremførelse 
af et nyt anbringende. Dette anbringende er ikke støttet på retslige eller 
faktiske omstændigheder, som er fremført under retsforhandlingerne ved 
Domstolen. Anbringendet må derfor afvises i henhold til procesreglementets 
artikel 42, stk. 2. 
20 Følgelig kan der heller ikke gives sagsøgeren medhold i de subsidiære 
påstande, han fremsatte i sit indlæg af 9. august 1981. 
Sagens omkostninger 
21 Ifølge procesreglementets artikel 69, stk. 2, dømmes den part, der taber 
sagen, til at afholde sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. 
I henhold til procesreglementets artikel 70 bærer institutionerne imidlertid 
selv de udgifter, de har afholdt i sager anlagt af de ansatte ved Fællesska­
berne. 
3144 
GRATEAU / KOMMISSIONEN 
22 Med hensyn til sag 51/80, som blev afvist ved foreløbig dom af 18. december 
1980, bør hver part afholde sine omkostninger, jf. ovennævnte bestemmelser. 
23 I sag 156/79 har begge parter nedlagt påstand om, at Kommissionen 
idømmes samtlige omkostninger. Kommissionen idømmes følgelig samtlige 
omkostninger, herunder sagsøgerens. 
På grundlag af disse præmisser 
udtaler og bestemmer 
DOMSTOLEN (anden afdeling) 
1. Sagsøgte i sag 156/79 frifindes. 
2. Kommissionen afholder i ovennævnte sag samtlige omkostninger, 
herunder sagsøgerens. 
3. I sag 51/80, som blev afvist ved foreløbig dom af 18. december 1980, 
bærer hver part sine omkostninger. 
Due Pescatore Touffait 
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 17. december 1981. 
A. Van Houtte 
Justitssekretær O. Due 
Formand for anden afdeling 
3145