Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Statsstøtte - eksisterende støtte og ny støtte - kvalificering som ny støtte - virkninger

(Art. 88, stk. 1, 2 og 3, EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 17, 18 og 19)

Sammendrag

$$Når Kommissionen beslutter at indlede proceduren i artikel 88, stk. 2, EF i forhold til en foranstaltning, der er under gennemførelse, og som den har betegnet som ny støtte, og den berørte medlemsstat fastholder, at der er tale om en eksisterende støtte, har Kommissionens valg følgelig selvstændig retsvirkning navnlig for så vidt angår indstilling af den omhandlede foranstaltning, således at et søgsmål, der er anlagt af den berørte medlemsstat med påstand om annullation af den pågældende beslutning, ikke kan anses for at være uden genstand.

Beslutningen, som markerer indledningen af proceduren i artikel 88, stk. 2, EF, har forskellige retsvirkninger afhængigt af, om den omhandlede støtte er en ny eller en allerede eksisterende støtte. Hvor medlemsstaten i det første tilfælde er forhindret i at gennemføre en påtænkt støtte, der er anmeldt til Kommissionen, finder et sådant forbud ikke anvendelse, såfremt der er tale om en allerede eksisterende støtte.

Støttens karakter beror ganske vist på en objektiv situation, som ikke er afhængig af den vurdering, der foretages i forbindelse med indledningen af proceduren i artikel 88, stk. 2, EF. Det forhold, at Kommissionen betragter en støtte som en ny støtte, indebærer imidlertid, at Kommissionen ikke har til hensigt at undersøge støtten inden for rammerne af den løbende undersøgelse af eksisterende støtteordninger i medfør af artikel 88, stk. 1, EF og artikel 17, 18 og 19 i forordning nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 [nu artikel 88 EF]. Dette betyder, at Kommissionen ikke foreslår den pågældende medlemsstat nogle passende foranstaltninger, hvormed støtten kan tilpasses fællesmarkedets gradvise udvikling og funktion, således som det er foreskrevet i disse bestemmelser, inden proceduren indledes, og at støtten efter Kommissionens opfattelse er blevet ulovligt gennemført, idet den er udbetalt i strid med den suspensive virkning i forhold til ny støtte, som følger af artikel 88, stk. 3, sidste punktum, EF.

En sådan beslutning om at indlede proceduren i artikel 88, stk. 2, EF i forhold til en foranstaltning, der er under gennemførelse, og der er kvalificeret som ny støtte, vil desuden nødvendigvis ændre retsstillingen såvel for den omhandlede foranstaltning som for de virksomheder, der modtager støtten, navnlig for så vidt angår dens fortsatte gennemførelse. I tiden før en sådan beslutning er vedtaget, kan medlemsstaten samt virksomhederne, der modtager støtten, og andre erhvervsdrivende således gå ud fra, at foranstaltningen er retmæssigt gennemført som eksisterende støtte, men efter vedtagelsen af den pågældende beslutning må der i det mindste herske alvorlig tvivl om lovligheden af den pågældende foranstaltning, som, med forbehold af muligheden for at indgive begæring til Domstolen om foreløbige forholdsregler, må føre til, at medlemsstaten indstiller støtteudbetalingen, eftersom indledningen af proceduren i artikel 88, stk. 2, EF udelukker en umiddelbar beslutning, som fastslår foreneligheden med fællesmarkedet, og som gør det muligt at fortsætte en retmæssig gennemførelse af den nævnte foranstaltning. En sådan beslutning kunne tillige påberåbes ved en national domstol, som anmodes om at træffe afgørelse om de konsekvenser, der følger af en tilsidesættelse af artikel 88, stk. 3, sidste punktum, EF. Endelig vil en sådan beslutning give de støttede virksomheder anledning til under alle omstændigheder at afvise nye udbetalinger eller sætte de nødvendige beløb til side med henblik på en eventuel senere tilbagebetaling. De erhvervsdrivende vil endvidere, i deres forhold til de støttede virksomheder, tage hensyn til den retligt og økonomisk usikre situation, som disse befinder sig i.

( jf. præmis 56-59, 62 og 65 )