Domstolens Dom (Fjerde Afdeling) af 3. juni 1999. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg. - Traktatbrudssøgsmål - Værdipapirer - Investeringsservice - Direktiv 93/22/EØF - Delvis gennemførelse. - Sag C-417/97.



Samling af Afgørelser 1999 side I-03247



Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Medlemsstater - forpligtelser - gennemfoerelse af direktiver - manglende gennemfoerelse ubestridt

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

Dommens præmisser

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 9. december 1997 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EF-traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Storhertugdoemmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 31 i Raadets direktiv 93/22/EOEF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med vaerdipapirer (EFT L 141, s. 27, herefter »direktivet«), da det ikke inden for den fastsatte frist har sat alle de love og administrative bestemmelser i kraft, som er noedvendige for at efterkomme direktivet, herunder bestemmelser om eventuelle sanktioner.

2 Direktivets artikel 31 fastsaetter, at medlemsstaterne dels skal vedtage de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme direktivet, senest den 1. juli 1995, og dels skal saette disse bestemmelser i kraft senest den 31. december 1995. De skal straks underrette Kommissionen herom.

3 Da Kommissionen ikke modtog nogen meddelelse om nationale foranstaltninger til gennemfoerelse af direktivet og i oevrigt heller ikke var i besiddelse af andre oplysninger, som kunne danne grundlag for at konkludere, at Storhertugdoemmet Luxembourg havde opfyldt sine forpligtelser, opfordrede den ved aabningsskrivelse af 27. oktober 1995 den luxembourgske regering til at fremsaette sine bemaerkninger inden for en frist paa to maaneder.

4 Ved svarskrivelse af 8. januar 1996 meddelte de luxembourgske myndigheder, at Chambre des députés allerede havde paabegyndt behandlingen af et lovforslag, som havde til formaal at gennemfoere direktivet, og at et andet lovforslag ville blive faerdiggjort snarest. Den 19. august 1996 meddelte den luxembourgske regering Kommissionen, at det naevnte lovforslag var blevet forelagt Chambre des députés. Den 8. februar 1996 meddelte regeringen Kommissionen, at direktivets artikel 21 var blevet gennemfoert i medfoer af en ministeriel bekendtgoerelse af 27. december 1995.

5 Da Kommissionen ikke havde modtaget nogen underretning om foranstaltninger til gennemfoerelse af direktivet i luxembourgsk ret, fremsendte den den 5. marts 1997 en begrundet udtalelse til den luxembourgske regering, hvori den opfordrede denne til at traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme udtalelsen inden for en frist paa to maaneder fra dennes meddelelse.

6 Ved skrivelse af 22. april 1997 meddelte de luxembourgske myndigheder Kommissionen for det foerste, at der som foelge af, at der var tale om forhold, der faldt ind under kompetenceomraadet for to forskellige kontrolmyndigheder, nemlig Commissariat aux bourses (boersmyndigheden) og Institut monétaire luxembourgeois, var udarbejdet to indbyrdes supplerende lovforslag for at sikre en fuldstaendig gennemfoerelse af direktivet, og for det andet, at en raekke af de i direktivet fastsatte bestemmelser var omfattet af loven af 5. april 1993 om finanssektoren, og at en del af direktivet saaledes allerede var indfoert i Luxembourgs nationale ret.

7 Henset til disse oplysninger fra de luxembourgske myndigheder, og idet Kommissionen ikke havde modtaget andre oplysninger om, at gennemfoerelsesproceduren var tilendebragt, besluttede den at anlaegge naervaerende sag.

8 Kommissionen har gjort gaeldende, at Storhertugdoemmet Luxembourg har undladt at traeffe de foranstaltninger, der er noedvendige for at efterkomme direktivet senest den 1. juli 1995, at saette disse i kraft senest den 31. december 1995 og straks at underrette Kommissionen herom. Selv om Kommissionen har indroemmet, at de luxembourgske myndigheder har underrettet den om visse nationale retsregler, som delvis gennemfoerer direktivet, er det dens opfattelse, at det fremgaar af denne meddelelse, at Storhertugdoemmet Luxembourg - i det mindste implicit - anerkender, at det ikke har truffet alle de noedvendige foranstaltninger for at gennemfoere direktivet fuldstaendigt, navnlig hvad angaar de bestemmelser, som ikke er naevnt i de skrivelser, den luxembourgske regering har tilstillet Kommissionen.

9 Storhertugdoemmet Luxembourg har anerkendt, at det ikke fuldstaendigt har opfyldt forpligtelsen til at gennemfoere direktivet i national ret. Det har bekraeftet, at et lovforslag vedroerende kontrollen af markederne for finansielle aktiver er forelagt Chambre des députés, som forventes meget snart at vedtage dette forslag.

10 Uden at det er fornoedent at undersoege det naevnte forslag, er det tilstraekkeligt at bemaerke, at det foelger af ovenstaaende bemaerkninger, at der hverken er truffet de foranstaltninger, der er noedvendige for at sikre en korrekt gennemfoerelse af direktivet, eller givet underretning til Kommissionen om saadanne inden for den fastsatte frist.

11 Det maa herefter fastslaas, at Storhertugdoemmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivets artikel 31, da det ikke inden for den fastsatte frist har sat alle de love og administrative bestemmelser i kraft, som er noedvendige for at efterkomme direktivet, herunder bestemmelser om eventuelle sanktioner.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

12 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom. Da Kommissionen har nedlagt paastand herom, og da Storhertugdoemmet Luxembourg har tabt sagen, doemmes det til at betale sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

(Fjerde Afdeling)

1) Storhertugdoemmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 31 i Raadets direktiv 93/22/EOEF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med vaerdipapirer, da det ikke inden for den fastsatte frist har sat alle de love og administrative bestemmelser i kraft, som er noedvendige for at efterkomme direktivet, herunder bestemmelser om eventuelle sanktioner.

2) Storhertugdoemmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.