PERSONALERETTENS DOM

(Anden Afdeling)

25. oktober 2007

Sag F-71/05

Arcangelo Milella og Delfina Campanella

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Personalesag – tjenestemænd – valg – personaleudvalg – udpegning af repræsentanter for den lokale sektion af personaleudvalget for personale ved Kommissionen, der gør tjeneste i Luxembourg, til Kommissionens centrale personaleudvalg – princippet om en samlet proportional fordeling af valgresultaterne – annullationssøgsmål – formaliteten«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved Arcangelo Milella og Delfina Campanella har nedlagt påstand om annullation dels af afgørelse, truffet den 18. april 2005 af generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for »Personale og Administration«, der formelt opfordrer den lokale sektion af personaleudvalget for personale i Kommissionen, der gør tjeneste i Luxembourg, til at overholde »[d]e angivelser, der fremgår af denne afgørelse«, ved udpegningen af repræsentanter til Kommissionens centrale personaleudvalg, dels af afgørelse truffet den 11. maj 2005 af samme generaldirektør om stadfæstelse af lovligheden af de udpegninger af repræsentanter til det centrale personaleudvalg, der blev foretaget af den lokale sektion i Luxembourg den 26. april 2005 og den 10. maj 2005, samt om, at det fastslås, at afgørelserne truffet den 26. april 2005 og den 10. maj 2005 af den lokale sektion i Luxembourg er ulovlige.

Udfald: Afgørelsen truffet den 18. april 2005 af generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for »Personale og Administration« annulleres, for så vidt som den lokale sektion af personaleudvalget for personale i Kommissionen, der gør tjeneste i Luxembourg, herved formelt opfordres til at overholde »[d]e angivelser, der fremgår af denne afgørelse«. Afgørelsen truffet den 11. maj 2005 af generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for »Personale og Administration« annulleres. I øvrigt frifindes Kommissionen. Kommissionen betaler sagens omkostninger.

Sammendrag

1. Tjenestemænd – søgsmål – tvister om valg til personaleudvalg – kompetence for Fællesskabets retsinstanser – procesregler

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

2. Tjenestemænd – søgsmål – tvister om valg til personaleudvalg – søgsmålsinteresse – status som vælger

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

3. Tjenestemænd – søgsmål – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden for at sikre, at udpegningen af repræsentanter for en lokal sektion af Kommissionens personaleudvalg til denne institutions centrale personaleudvalg er lovlig

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

4. Tjenestemænd – repræsentation – personaleudvalg – valg – udpegning af repræsentanter for en lokal sektion af Kommissionens personaleudvalg til denne institutions centrale personaleudvalg

(Tjenestemandsvedtægten, bilag II, art. 1)

1. Selv om Fællesskabets retsinstanser i medfør af vedtægtens bestemmelser om personalesager har kompetence på området for tvister vedrørende udpegning af medlemmer til personaleudvalgene, udøves denne prøvelsesret i sager anlagt mod vedkommende institution udelukkende vedrørende sådanne handlinger eller undladelser fra ansættelsesmyndighedens side, som dennes kontrolbeføjelser på området giver anledning til.

(jf. præmis 42)

Henvisning til:

Domstolen, 29. september 1976, sag 54/75, De Dapper m.fl. mod Parlamentet, Sml. s. 1381, præmis 24; 27. oktober 1987, forenede sager 146/85 og 431/85, Claus Diezler m.fl. mod De Europæiske Fællesskabers Økonomiske og Sociale Udvalg, Sml. s. 4283, præmis 5.

Retten, 24. september 1996, sag T-182/94, Marx Esser og Del Amo Martinez mod Parlamentet, Sml. Pers. I-A, s. 411, og II, s. 1197, præmis 29 og 30.

2. For så vidt angår personalets repræsentative organer har alle vælgerne interesse i, at deres organisations repræsentanter vælges under forhold og efter regler, der er i overensstemmelse med de vedtægtsforskrifter, der gælder for valgs afholdelse på området. I sager vedrørende disse organer indebærer en tjenestemands status som stemmeberettiget vælger derfor i sig selv, at han har den fornødne retlige interesse i at få sit søgsmål realitetsbehandlet. Sagsøgerens status som stemmeberettiget vælger er alene tilstrækkeligt bevis for, at han ikke handler udelukkende i lovens eller institutionens interesse.

(jf. præmis 47)

Henvisning til:

Domstolen, Claus Diezler m.fl. mod De Europæiske Fællesskabers Økonomiske og Sociale Udvalg, præmis 9.

Retten, 9. januar 1996, sag T-368/94, Blanchard mod Kommissionen Sml. II, s. 41, præmis 35 og 37; 14. juli 1998, sag T-192/96, Lebedef mod Kommissionen Sml. Pers. I-A, s. 363, og II, s. 1047, præmis 27; 22. november 2005, sag T-396/03, Vanhellemont mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 355, og II, s. 1587, præmis 29.

3. De afgørelser, som generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for »Personale og Administration« har truffet for at sikre, at udpegningen af repræsentanter for en lokal sektion af Kommissionens personaleudvalg til denne institutions centrale personaleudvalg er lovlig, er et led i enhver institutions pligt til at sikre, at valg til personalets repræsentative organer er lovlige, og de udgør derfor egentlige afgørelser, som kan påklages direkte.

(jf. præmis 54)

Henvisning til:

Domstolen, De Dapper m.fl. mod Parlamentet, præmis 23.

Retten, 8. marts 1990, sag T-28/89, Claude Maindiaux m.fl. mod Det ØSU,Sml. II, s. 59, præmis 32; 14. juli 1994, sag T-534/93, Grynberg og Hall mod Kommissionen,Sml. Pers. I-A, s. 83, og II, s. 595, præmis 21; Marx Esser og Del Amo Martinez mod Parlamentet, præmis 34.

4. En afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden, hvorved der lægges pres på den lokale sektion af Kommissionens personaleudvalg, for at denne skal anvende Hondt-metoden ved udpegningen af repræsentanter til det centrale personaleudvalg, selv om ordningen for personaleudvalgets sammensætning og funktion frit overlader hver lokal sektion at vælge metoden til udpegning af sine repræsentanter, såfremt denne er i overensstemmelse med det princip om en samlet proportional fordeling af valgresultaterne, som er fastsat i denne ordnings artikel 14, sidste afsnit, skal annulleres.

Ved at træffe en sådan afgørelse tilsidesætter ansættelsesmyndigheden nemlig sin pligt til at sikre tjenestemænds mulighed for frit at udpege deres repræsentanter og overskrider samtidig sine beføjelser, som alene er at sørge for, at åbenbare ulovligheder afværges eller afhjælpes, i det foreliggende tilfælde nemlig de ulovligheder, som er begået med hensyn til reglen om en samlet proportional fordeling.

Desuden tilsidesætter ansættelsesmyndigheden ved denne fremgangsmåde tillige bestemmelserne i artikel 1, stk. 3, til bilag II i vedtægten, hvorefter det alene tilkommer generalforsamlingen for den institutions tjenestemænd, der gør tjeneste på det pågældende tjenestested, at fastsætte betingelserne for udpegelse af det lokale udvalgs repræsentanter til det centrale personaleudvalg.

(jf. præmis 70, 71, 75, 77 og 78)

Henvisning til:

Domstolen, De Dapper m.fl. mod Parlamentet, præmis 22.

Retten, Claude Maindiaux m.fl. mod ØSU, præmis 32.