DOMSTOLENS DOM AF 7. JULI 1993. - KONGERIGET SPANIEN MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - ANNULLATIONSSOEGSMAAL - ETIKETTERING OG PRAESENTATION AF LIKOERER - BETINGELSER FOR ANVENDELSE AF SAMMENSATTE UDTRYK, HVORI INDGAAR "BRANDY". SAG C-217/91.



Samling af Afgørelser 1993 side I-03923



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Tilnaermelse af lovgivningerne ° definition, betegnelse og praesentation af spiritus ° forordning nr. 1576/89 ° forbud mod at anvende udtrykket "brandy" som betegnelse for spiritus, der ikke er i overensstemmelse med definitionen i forordningen ° kompetence til at fastsaette undtagelser tillagt Kommissionen ° omfang

[Raadets forordning nr. 1576/89, art. 1, stk. 4, litra 3), art. 5, stk. 1, og art. 6; Kommissionens forordning nr. 1014/90, som aendret ved forordning nr. 1781/91, art. 7a; Raadets direktiv 79/112]

Sammendrag

Bestemmelsen i artikel 5, stk. 1, i Raadets forordning nr. 1576/89 forbyder kun anvendelsen af udtrykket "brandy" som betegnelse for andre former for spiritus end dem, der omhandles i samme forordnings artikel 1, stk. 4, litra e), med forbehold for de bestemmelser, Kommissionen vedtager i henhold til forordningens artikel 6. Den mulighed, Kommissionen har for at fastsaette undtagelser, er kun begraenset i henhold til stk. 3 i den naevnte artikel 6, hvorefter de saaledes udstedte bestemmelser boer undgaa at skabe forvirring, navnlig under hensyn til de former for spiritus, som fandtes paa tidspunktet for forordningens ikrafttraeden. Naar Kommissionen i henhold til artikel 7a i forordning nr. 1014/90, som aendret ved forordning nr. 1781/91, har tilladt anvendelsen af artsbetegnelsen "brandy" i visse sammensatte udtryk, der betegner "likoerer", uanset at den alkohol, der er anvendt ved fremstillingen af de naevnte likoerer, ikke stammer fra "brandy", har Kommissionen ikke, navnlig under hensyntagen til de betingelser, den har knyttet til tilladelsen, overskredet sin kompetence og har i oevrigt heller ikke udstedt regler, der er i strid med bestemmelserne i direktiv 79/112, som omhandler tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler, eller tilsidesat ligebehandlingsprincippet til skade for "brandy"-producenterne, som ikke befinder sig i samme situation som "likoer"-producenterne.

Dommens præmisser

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 19. august 1991 har Kongeriget Spanien i medfoer af EOEF-traktatens artikel 173, stk. 1, nedlagt paastand om annullation af artikel 7a, stk. 3, andet afsnit, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1014/90 af 24. april 1990 gennemfoerelsesbestemmelser for definition af, betegnelse for og praesentation af spiritus (EFT L 105, s. 9), som aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1781/91 af 19. juni 1991 (EFT L 160, s. 5).

2 I artikel 1 i Raadets forordning (EOEF) nr. 1576/89 af 29. maj 1989 om fastlaeggelse af almindelige regler for definition, betegnelse og praesentation af spiritus (EFT L 160, s. 1, herefter benaevnt "grundforordningen") defineres, hvad der i henhold til forordningen forstaas ved forskellige kategorier af spiritus, herunder "brandy eller weinbrand" [artikel 1, stk. 4, litra e)] og "likoer" [artikel 1, stk. 4, litra r)].

3 Forordningens artikel 5, stk. 1, bestemmer, at de i artikel 1, stk. 4, omhandlede betegnelser forbeholdes de former for spiritus, som er defineret heri, uden at foregribe de bestemmelser, der vedtages i henhold til forordningens artikel 6.

4 I henhold til sidstnaevnte bestemmelse kan Kommissionen vedtage saerlige bestemmelser med hensyn til anvendelsen af sammensatte udtryk, hvori indgaar en af de artsdefinitioner, der er anfoert i artikel 1. De paagaeldende bestemmelser har blandt andet til formaal at forhindre, at der opstaar forvirring mellem de naevnte betegnelser og betegnelserne for de produkter, som fandtes paa tidspunktet for grundforordningens ikrafttraeden.

5 Endelig bestemmer grundforordningens artikel 9, stk. 1, at visse former for spiritus, herunder "brandy", ikke i deres praesentation kan forsynes med den artsbetegnelse, der er forbeholdt de naevnte former for spiritus, naar de er fremstillet ved forskaering med landbrugsethanol.

6 Under henvisning til grundforordningens artikel 6 udstedte Kommissionen forordning nr. 1781/91 (herefter benaevnt "aendringsforordningen") om aendring af forordning nr. 1014/90 (herefter benaevnt "gennemfoerelsesforordningen").

7 Som det hedder i anden betragtning til aendringsforordningen, har den til formaal at tillade, at visse sammensatte benaevnelser, der indeholder en artsbetegnelse, og som anvendes som betegnelse for likoerer, kan opretholdes, selv om alkoholen ikke stammer fra den angivne spiritus. Forordningen har ogsaa til formaal at praecisere betingelserne for betegnelse af disse likoerer for at undgaa enhver risiko for forveksling med spiritus, der er defineret i grundforordningens artikel 1, stk. 4.

8 De naevnte formaal blev gennemfoert ved aendringsforordningens artikel 1, hvorved der i gennemfoerelsesforordningen indsattes en artikel 7a (nu artikel 7b), der har foelgende ordlyd:

"1. I henhold til artikel 6, stk. 1, andet led, i forordning (EOEF) nr. 1576/89 kan en artsbetegnelse, der indgaar i et sammensat udtryk, kun anvendes i praesentationen af spiritus, hvis alkoholen i denne drikkevare udelukkende stammer fra den spiritus, der er naevnt i det sammensatte udtryk.

2. Alt efter forholdene paa tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraedelse kan dog alene foelgende sammensatte udtryk anvendes til praesentation af likoerer, som fremstilles i Faellesskabet:

prune-brandy

orange-brandy

apricot-brandy

cherry-brandy

solbaerrom, ogsaa benaevnt blackcurrant rum.

3. For saa vidt angaar etikettering og praesentation af de i stk. 2 omhandlede likoerer skal de sammensatte udtryk vaere anfoert paa etiketten paa samme linje og med bogstaver af samme type, stoerrelse og farve, og betegnelsen likoer skal vaere anfoert i umiddelbar naerhed med bogstaver, som ikke er mindre end dem, der er anvendt til de sammensatte udtryk.

Endvidere gaelder for disse likoerer, at hvis alkoholen ikke stammer fra den angivne spiritus, skal der vaere henvist til arten af den anvendte alkohol paa etiketten inden for samme synsfelt som synsfeltet for ovennaevnte angivelser. Henvisningen sker ved angivelse af arten af den anvendte landbrugsalkohol eller ved angivelsen 'landbrugsalkohol' , idet denne angivelse i begge tilfaelde foelger efter ordene 'fremstillet af' eller 'fremstillet ved hjaelp af' eller 'paa basis af' ".

9 Kongeriget Spanien var af den opfattelse, at ovennaevnte bestemmelse var retsstridig, og har derfor nedlagt paastand om, at gennemfoerelsesforordningens artikel 7a, stk. 3, andet afsnit, annulleres.

10 Hvad naermere angaar sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.

Formaliteten

11 Kommissionen har anfoert, at den eneste bestemmelse, der kan vaere genstand for soegsmaalet, er gennemfoerelsesforordningens artikel 7a, stk. 2, hvorefter der lovligt kan anvendes sammensatte udtryk, hvori indgaar artsbetegnelsen "brandy", som betegnelse for en "likoer", som i henhold til definitionen i grundforordningens artikel 1, stk. 4, litra r), er fremstillet paa basis af landbrugsethanol. Det er nemlig denne bestemmelse, der som en undtagelse fra grundforordningen hjemler mulighed for at anvende bestemte sammensatte udtryk. Gennemfoerelsesforordningens artikel 7a, stk. 3, knytter blot visse forpligtelser med hensyn til etiketteringen til denne mulighed.

12 Kommissionen er af den opfattelse, at der foelgelig ikke er overensstemmelse mellem soegsmaalets genstand, soegsmaalsgrundene og paastandene i staevningen, og at staevningen derfor hverken opfylder betingelserne i artikel 19 i EOEF-statutten for Domstolen eller i procesreglementets artikel 38, stk. 1, litra c) og d), hvorefter staevningen skal indeholde soegsmaalets genstand, paastandene og en kort fremstilling af soegsmaalsgrundene. Sagen maa derfor afvises.

13 Dette argument er ikke holdbart.

14 For det foerste vedroerer soegsmaalet kun gennemfoerelsesforordningens artikel 7a, stk. 3, andet afsnit, der er det eneste stykke i den paagaeldende artikel, hvori der omtales landbrugsalkohol. Det er denne bestemmelse, som tillaegger artikel 7a, stk. 2 og 3, en afgraenset raekkevidde, idet det klart angives, at de former for spiritus, der er opregnet i stk. 2, maa indeholde landbrugsalkohol.

15 For det andet er soegsmaalet anlagt til proevelse af den mulighed, der i henhold til de naevnte bestemmelser er hjemlet for, at en af de i artikel 7a, stk. 2, angivne "likoerer" kan fremstilles af landbrugsalkohol.

16 Soegsmaalet findes herefter reelt at vaere anlagt til proevelse af bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 7a, stk. 2 og 3. Den omstaendighed, at soegsmaalet udtrykkeligt kun omhandler artiklens stk. 3, andet afsnit, kan ikke bevirke, at det skal afvises.

17 Kommissionens afvisningspaastand kan saaledes ikke tages til foelge.

Realiteten

18 Kongeriget Spanien har fremfoert fire anbringender til stoette for annullationspaastanden, nemlig at Kommissionen ikke har haft den fornoedne kompetence til at vedtage bestemmelsen i gennemfoerelsesforordningens artikel 7a, at den givne begrundelse ikke er tilstraekkelig, at hensynet til forbrugerbeskyttelse er tilsidesat, og at ligebehandlingsprincippet ikke er overholdt.

Spoergsmaalet, om Kommissionen havde den fornoedne kompetence

19 Kongeriget Spanien har for det foerste anfoert, at i henhold til gennemfoerelsesforordningens artikel 7a kan artsbetegnelsen "brandy" anvendes i det sammensatte udtryk for visse "likoerer", der fremstilles paa basis af ethylalkohol, men som ikke indeholder "brandy". Dette er i strid med grundforordningens artikel 5, stk. 1, hvorefter artsbetegnelsen "brandy" er forbeholdt spiritus, der er defineret i denne forordnings artikel 1, stk. 4, litra e). Ganske vist kan der i henhold til grundforordningens artikel 6 vedtages saerlige bestemmelser med hensyn til sammensatte udtryk. Paa grundlag af denne bestemmelse kan der imidlertid kun vedtages saerlige bestemmelser, hvorefter artsbetegnelsen "brandy" maa anvendes i det sammensatte udtryk, der betegner en "likoer", saafremt den paagaeldende likoer ogsaa faktisk er fremstillet paa grundlag af den paagaeldende spiritus. Bestemmelsen bemyndiger saaledes ikke til, at Kommissionen som en undtagelse fra grundforordningens artikel 5 kan fastsaette bestemmelse om, at artsbetegnelsen "brandy" kan anvendes som betegnelse for "likoerer", der ikke indeholder denne spiritus.

20 Hertil bemaerkes, at det i grundforordningens artikel 5, stk. 1, indeholdte forbud mod at anvende udtrykket "brandy" som betegnelse for andre former for spiritus end dem, der omhandles i samme forordnings artikel 1, stk. 4, er fastsat "uden at foregribe de bestemmelser, der vedtages i henhold til artikel 6". Dette forbehold viser, at Raadet har villet tillade, at Kommissionen fraviger artikel 5 inden for rammerne af den kompetence, den er tillagt i henhold til artikel 6, stk. 1.

21 Det maa endvidere praeciseres, at Kommissionens kompetence inden for omraadet alene er begraenset i henhold til grundforordningens artikel 6, stk. 3, hvorefter de bestemmelser, der udstedes til gennemfoerelse af artiklen, boer undgaa at skabe forvirring, navnlig under hensyn til de former for spiritus, som fandtes paa tidspunktet for grundforordningens ikrafttraeden.

22 Den anfaegtede bestemmelse findes at opfylde denne betingelse. Den i gennemfoerelsesforordningens artikel 7a fastsatte undtagelse finder saaledes kun anvendelse paa et begraenset antal sammensatte udtryk, der i henhold til anden betragtning til gennemfoerelsesforordningen i oevrigt havde vaeret anvendt laenge. Endvidere har de betingelser, der i gennemfoerelsesforordningens artikel 7a, stk. 3, er fastsat med hensyn til etikettering og praesentation, til formaal at sikre, at forbrugerne ikke vildledes derved, at de tror, at de koeber en "likoer", der indeholder "brandy", mens de i virkeligheden koeber en "likoer", der ikke goer det.

23 Kongeriget Spaniens argument om, at grundforordningens artikel 5, stk. 1, er tilsidesat, maa foelgelig forkastes.

24 Kongeriget Spanien har for det andet gjort gaeldende, at bestemmelsen i gennemfoerelsesforordningens artikel 7a er i strid med bestemmelsen i grundforordningens artikel 9, stk. 1, hvorefter artsbetegnelsen for visse former for spiritus, herunder "brandy", ikke maa anvendes ved praesentationen af en spiritus, som indeholder landbrugsethanol.

25 Hertil bemaerkes, at de former for spiritus, der omhandles i artikel 7a, er "likoerer", som i henhold til definitionen i grundforordningens artikel 1, stk. 4, litra r), er fremstillet af landbrugsethanol, mens de i grundforordningens artikel 9 omhandlede former for spiritus ikke er det.

26 Der er saaledes ikke modstrid mellem bestemmelsen i gennemfoerelsesforordningens artikel 7a og bestemmelsen i grundforordningens artikel 9, stk. 1.

27 Anbringendet om, at Kommissionen ikke har haft den fornoedne kompetence, maa herefter forkastes.

Spoergsmaalet om manglende begrundelse

28 Kongeriget Spanien har anfoert, at betragtningerne til aendringsforordningen er utilstraekkelige som begrundelse for at indfoere en bestemmelse om etikettering, der, som gennemfoerelsesforordningens artikel 7a, fraviger de principper, der er fastsat i grundforordningen.

29 Hertil bemaerkes, at aendringsforordningen udtrykkeligt er udstedt under henvisning til bestemmelsen i grundforordningens artikel 6, stk. 3, som har til formaal at forhindre, at de betegnelser, bestemmelsen omfatter, skaber forvirring, under hensyn til produkter, som fandtes ved sidstnaevnte forordnings ikrafttraeden. At dette formaal soeges naaet, er angivet i anden betragtning til aendringsforordningen, hvori det hedder, at under hensyn til den praksis, der havde bestaaet laenge ved ikrafttraedelsen af grundforordningen, boer det tillades, at visse sammensatte benaevnelser paa "likoerer" kan opretholdes, selv om alkoholen ikke stammer fra den angivne spiritus.

30 Anbringendet om, at aendringsforordningen ikke indeholder en tilstraekkelig begrundelse, kan herefter ikke tiltraedes.

Spoergsmaalet, om hensynet til forbrugerbeskyttelse er tilsidesat

31 Ifoelge Kongeriget Spanien kan der i henhold til gennemfoerelsesforordningens artikel 7a i betegnelsen paa en spiritus, der er fremstillet af landbrugsethanol, angives en ingrediens, der ikke indgaar i dens sammensaetning, nemlig "brandy". Bestemmelsen er saaledes i strid med artikel 2, stk. 1, litra a), i Raadets direktiv 79/112/EOEF af 18. december 1978 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for saadanne levnedsmidler (EFT 1979 L 33, s. 1, herefter benaevnt "direktiv 79/112"), hvorefter maerkningen ikke maa vaere af en saadan art, at den vildleder koeberen med hensyn til levnedsmidlets beskaffenhed.

32 Hertil bemaerkes foerst, at det i fjerde betragtning til grundforordningen er anfoert, at spiritus for saa vidt angaar maerkningen er underkastet de almindelige regler i direktiv 79/112, men at der paa grund af de paagaeldende produkters art boer vedtages supplerende saerlige bestemmelser med henblik paa en bedre forbrugeroplysning.

33 Det maa endvidere fremhaeves, at i henhold til bestemmelsen i gennemfoerelsesforordningens artikel 7a, stk. 3, skal de sammensatte udtryk, der anvendes ved etiketteringen af de i bestemmelsens stk. 2 omhandlede "likoerer", vaere anfoert paa etiketten paa samme linje og med bogstaver af samme type, stoerrelse og farve, og betegnelsen "likoer" skal vaere anfoert i umiddelbar naerhed med bogstaver, som ikke er mindre end dem, der er anvendt til de sammensatte udtryk. Hvis alkoholen ikke stammer fra den angivne spiritus, skal der vaere henvist til arten af den anvendte alkohol paa etiketten inden for samme synsfelt som synsfeltet for angivelserne.

34 Det maa herefter fastslaas, at bestemmelsen i gennemfoerelsesforordningens artikel 7a, stk. 3, er et passende middel til at forhindre, at forbrugerne vildledes med hensyn til kendetegnene for en given form for spiritus, og at den foelgelig ikke er i strid med bestemmelserne i direktiv 79/112.

35 Anbringendet om, at hensynet til forbrugerbeskyttelse ikke er overholdt, maa saaledes forkastes.

Spoergsmaalet, om ligebehandlingsprincippet er tilsidesat

36 Kongeriget Spanien har anfoert, at bestemmelsen i gennemfoerelsesforordningens artikel 7a stiller producenterne af "brandy" ringere, og at bestemmelsen derfor er en tilsidesaettelse af ligebehandlingsprincippet, som er et almindeligt faellesskabsretligt princip. For det foerste kan der efter bestemmelsen anvendes artsbetegnelsen "brandy" ved praesentationen af spiritus, der er fremstillet af en anden alkohol, hvilket kan skade renomméet for "brandy", mens andre former for spiritus beskyttes i kraft af forbuddet mod at anvende deres benaevnelse, saafremt de indeholder landbrugsethanol. Endvidere er den paagaeldende bestemmelse i strid med interesserne for "brandy"-producenterne, idet man lukker et potentielt marked for dem til fordel for producenter af landbrugsethanol. Endelig stilles "brandy"-producenterne konkurrencemaessigt ringere i forhold til dem, som kan fremstille en spiritus, der baerer et sammensat udtryk, hvori indgaar ordet "brandy", paa basis af landbrugsethanol.

37 Disse argumenter kan ikke tiltraedes. Efter fast praksis kraever ligebehandlingsprincippet betragtet som et generelt faellesskabsretligt princip, at ensartede situationer ikke maa behandles forskelligt, og at forskellige situationer ikke behandles ens, medmindre en saadan behandling er objektivt begrundet.

38 For saa vidt angaar den foreliggende sag bemaerkes, at "brandy- og likoer"-producenter fremstiller helt forskellige produkter, og at deres situationer derfor ikke er ensartede. En forskellig behandling af de paagaeldende grupper af producenter kan derfor vaere begrundet.

39 *nbringendet om, at ligebehandlingsprincippet er tilsidesat, maa saaledes forkastes.

40 Da ingen af de af Kongeriget Spanien fremfoerte argumenter er blevet taget til foelge, vil Kommissionen vaere at frifinde i det hele.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

41 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom. Kongeriget Spanien har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger. I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 4, baerer intervenienten, Kongeriget Danmark, sine egne omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Kommissionen frifindes.

2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.

3) Kongeriget Danmark baerer sine egne omkostninger.