I —

I de sidst forløbne år har krisen i tekstilsektoren og forvaltningen af de aftaler, ved hvilke der skulle rådes bod på krisen (bilaterale aftaler, multifiberaftalen), fået stadig større betydning for Det europæiske økonomiske Fællesskab. De forskellige opgaver i forbindelse hermed er blevet varetaget af Tjenesten for Toldunionen, der er knyttet direkte til kommissionsmedlemmerne, og som dengang de i nærværende tvist omhandlede begivenheder udspillede sig, specielt henhørte under kommissionsmedlem Etienne Davignon's område; for tiden hører tjenesten under kommissionsmedlem Karl-Heinz Narjes. Tjenesten, der ledes af en generaldirektør, var og er stadigvæk delt i to afdelinger: — administrativ enhed A »tarifsektoren«, som omfattede nedenstående afdelinger eller særtjenester: 1. »Den fælles toldtarif« 2. »Tarifspørgsmål af økonomisk art« 3. »Toldværdi og elektronisk databehandling« 4. »Tarifspørgsmål i forbindelse med aftaler« ; — administrativ enhed B »toldlovgiv-ningssektoren«, der omfatter de nedenstående afdelinger og særtjenester: 1. »Procedure ved varebevægelser og koordination af landbrugsspørgsmål« 2. »Varers oprindelse« 3. »Generelle toldlovgivningsspørgsmål; forebyggelse og bekæmpelse af overtrædelser i toldlovgivningen« 4. »Spørgsmål af generel eller juridisk karakter«. Antonio Giannini, der er født i 1941 og er tjenestemand i finansministeriet i Rom, var med virkning fra den 2. februar 1976 blevet udstationeret ved Tjenesten for Toldunionen som sagkyndig i tekstilnomenklaturen ved afdelingerne 1 og 4 i enhed A. Så vidt det ses, var det de italienske myndigheder, der afholdt omkostningerne ved denne udstationering. Da krisen tilspidsedes, fik Tjenesten for Toldunionen i 1978 oprettet en midlertidig stilling i lønklasse A 5-4 og Antonio Giannini blev den 16. juli 1978 ansat i denne stilling som midlertidigt ansat i henhold til artikel 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i De europæiske Fællesskaber. Hans ansættelseskontrakt, der var indgået på ubestemt tid, ophørte faktisk den 30. juni 1981. Antonio Giannini har gjort gældende, at de italienske myndigheder oprindeligt modtog forsikringer om, at han ville blive tjenestemandsansat engang i fremtiden i fællesskabsadministrationen, og dette har visse af hans overordnede eller kolleger bekræftet ( 2 ). Kommissionen har derimod anført, at Antonio Giannini udtrykkeligt blev gjort opmærksom på, at han blev ansat midlertidigt, og at han kun ville kunne udnævnes til tjenestemand i en fast stilling efter en almindelig eller ekstern udvælgelsesprøve (med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve) som dem, der med jævne mellemrum afholdes i Kommissionen. Sagens akter indeholder to notater herom (den ene stammer fra den 8. marts 1978, den anden fra den 17. juli 1978). Han blev efter en prøvetid på seks måneder på grundlag af en meget rosende bedømmelse, der blev underskrevet af direktøren (eller af den ledende konsulent) for afdeling A og af kontorchefen for denne afdelings særtjeneste 4, indplaceret i lønklasse A 5, 2. løntrin, som midlertidigt ansat med stillingsbetegnelsen ekspeditionssekretær. Tjenesten for Toldunionen ønskede ham ansat som tjenestemand og anmodede derfor i september 1979 om overførsel af en stilling i lønklasse A 5-4 fra afdeling 3 (»Toldværdi og elektronisk databehandling«) i direktorat A — hvilken stilling var blevet ledig, efter at Pearce, der var blevet valgt til medlem af Europa-Parlamentet, var fratrådt — til afdeling 4 (»Tarifspørgsmål i forbindelse med aftaler«), hvor Antonio Giannini netop arbejdede, samt om offentliggørelse af en meddelelse om den hermed overførte ledige stilling. 2. afdeling (»Ansættelse, udnævnelse og forfremmelse«) i direktorat A (»Personale«) i generaldirektorat IX (»Personale og administration«) gik imidlertid den 23. november 1979 kun med til en overførsel og offentliggørelse som nævnt efter at have modtaget forsikringer om, at der ikke hermed var tale om »at befordre en tjenestemandsansættelse af en person, der for tiden gør tjeneste som midlertidigt ansat«, altså Antonio Giannini. Den 20. december 1979 blev der herefter i institutionen offentliggjort en meddelelse om en ledig stilling (KOM/663/79) i lønklasse A 5-4; i meddelelsen hed det, at opgaverne i den stilling, der skulle besættes, var planlægning, undersøgelse og kontrol i forbindelse med toldforvaltningen af tekstilaftalerne (spørgsmål vedrørende tarifering af og nomenklatur for tekstilvarer). Denne beskrivelse stemte fuldstændig overens med Antonio Giannini's kvalifikationer og de opgaver, han varetog i afdeling 4. I artikel 29 i vedtægten for tjenestemænd bestemmes: »1) Ved besættelse af ledige stillinger i en institution skal ansættelsesmyndigheden først tage følgende i betragtning: a) mulighederne for forfremmelse og forflyttelse inden for institutionen; b) mulighederne for gennemførelse af udvælgelsesprøver inden for institutionen; c) ansøgninger om overflyttelser indgivet af tjenestemænd i andre af De europæiske Fællesskabers tre institutioner. og derpå gennemføre udvælgelsesproceduren baseret enten på kvalifikationsbeviser, på prøve eller på både kvalifikationsbeviser og prøver ... 2) Ved ansættelse af tjenestemænd i lønklasserne Al og A 2 samt i særlige tilfælde for ansættelser til stillinger, der kræver specielle kvalifikationer, kan ansættelsesmyndigheden anvende en anden procedure end udvælgelsesproceduren«. Den omhandlede meddelelse kunne altså på dette trin kun omfatte ansøgninger om forfremmelse eller forflyttelser inden for institutionen (artikel 29, stk. 1, litra a)), og Antonio Giannini havde som midlertidigt ansat altså ingen mulighed for at indgive ansøgning. Fristen for indgivelse af ansøgninger udløb den 18. januar 1980. Der havde da meldt sig tre ansøgere til stillingen. En af disse ansøgere er Luigi Casella, der er født i 1939, og som var blevet ansat i Kommissionen den 1. juni 1962 i lønklasse C 3/1. Hans karriere dér var forløbet udmærket, idet han den 1. januar 1976 var indplaceret i lønklasse A 6. Han havde i en periode været beskæftiget i direktorat A (»Tarifsektoren«), i afdeling 1 (»Den fælles toldtarif«) og var derefter ifølge reglerne om »bevægelighed« inden for institutionen den 1. januar 1978 blevet overflyttet eller forflyttet til direktorat B (»Toldlovgiv-ningssektoren«), nemlig til dennes afdeling 4 (»Toldprocedure af økonomisk art og spørgsmål af generel karakter«). Hans ansøgning er imidlertid undertegnet af chefen for dette direktorats 3. afdeling (»Generelle toldlovgivningsspørgsmål ; forebyggelse og bekæmpelse af overtrædelser i toldlovgivningen«). Tilsyneladende har han dog ikke specielt haft med »tarifspørgsmål i forbindelse med aftaler« at gøre (dette område varetoges af 4. afdeling i direktorat A) og disse spørgsmål udgjorde Antonio Giannini's arbejdsområde. Generaldirektøren for Tjenesten for Toldunionen afslog den 6. februar 1980 at tage disse tre ansøgninger i betragtning. For Casella's vedkommende udtalte han, at denne fortjente at blive forfremmet til lønklasse A 5 »i den tjenestegren, han nu tilhører«, hvilket kunne ske under henvisning til hans modenhed, hans store kvalifikationer og faglige erfaring, men med anmærkning om, at han ikke besad de særlige kvalifikationer, der krævedes til stillingen. Generaldirektøren mente altså, at Casella ikke kunne udvælges til den ledige stilling i afdeling 4 i direktorat A, og at man kun ved at følge den i artikel 24 i vedtægten fastlagte procedure, altså først og fremmest gennem afholdelsen af en intern udvælgelsesprøve inden for institutionen (artikel 29, stk. 1, litra b)), kunne opnå, at der blev udnævnt en person, der besad de fornødne kvalifikationer. I sagens akter vil man finde forskellige vidnesbyrd om de modstridende opfattelser i kabinetterne hos en række medlemmer af Kommissionen og i flere generaldirektorater med hensyn til Giannini's og Casella's stilling. I sidste ende opgav generaldirektøren for Tjenesten for Toldunionen imidlertid at besætte stillingen gennem en, som han selv sagde, »ekstern« ansættelse, og Casella blev den 22. december 1980 forfrernmet til lønklasse A 5, 4. løntrin i den særlige tjeneste eller afdeling »Tarifspørgsmål i forbindelse med aftaler« med anciennitet på løntrinnet fra den 1. september 1974. Tilsyneladende er Antonio Giannini stadig væk — efter at hans kontrakt er blevet fornyet — beskæftiget med samtlige tarifspørgsmål vedrørende tekstiler i 4. afdeling i direktorat A; og situationen synes endog at være den, at Casella arbejder i en anden tjenestegren end den, han er blevet knyttet til. Som Kommissionen har anført, kan dette i det højeste kunne tages som udtryk for, at det egentlige formål, som Tjenesten for Toldunionen forfulgte med anmodningen om overførsel af en stilling i lønklasse A 5-4, var at få Antonio Giannini fastansat som tjenestemand eller for, at denne overførsel ikke virkeligt var påkrævet.