DOMSTOLENS DOM (FOERSTE AFDELING) AF 14. MARTS 1989. - CASTO DEL AMO MARTINEZ MOD EUROPA-PARLAMENTET. - TJENESTEMAEND - UOVERENSSTEMMELSE MELLEM KLAGEN OG STAEVNINGEN. - SAG 133/88.



Samling af Afgørelser 1989 side 00689



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Tjenestemaend - soegsmaal - forudgaaende administrativ klage - samme genstand og grundlag - anbringender og argumenter, som ikke figurerer i klagen men er snaevert forbundet hermed - kan admitteres

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 90 og 91 )

Sammendrag

Efter vedtaegtens opbygning har den forudgaaende administrative klageprocedure, som indledes med indgivelse af en administrativ klage, til formaal at loese konflikter mellem Faellesskabernes tjenestemaend eller oevrige ansatte og administrationen i mindelighed . For at dette formaal kan naas, maa ansaettelsesmyndigheden tilstraekkelig praecist vaere bekendt med de klagepunkter, som de paagaeldende fremfoerer mod den anfaegtede afgoerelse .

Ved indbringelse af soegsmaal for Domstolen skal de nedlagte paastande have samme genstand, som dem, der er fremsat i klagen og kun indeholde klagepunkter, der hviler paa samme grundlag som dem, der er angivet i klagen . Disse klagepunkter kan for Domstolen uddybes ved fremsaettelse af anbringender og argumenter, der ikke noedvendigvis figurerer i klagen, men som er snaevert forbundet hermed . Administrationen skal i oevrigt under den administrative sagsbehandling ikke fortolke klager restriktivt, men tvaertimod indtage en smidig holdning ved behandlingen af dem .

Dommens præmisser

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 10 . maj 1988, har Casto Del Amo Martinez, tjenestemand i loenklasse LA 7 i Europa-Parlamentet, anlagt sag med paastand om annullation af afgoerelsen fra udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve LA/104 om ikke at opfoere ham paa egnethedslisten efter udvaelgelsesproevens afslutning .

2 Udvaelgelsesproeve LA/104 var en intern udvaelgelsesproeve paa grundlag af kvalifikationsbeviser og proever, som afholdtes med henblik paa ansaettelse af spansk - og portugisisksprogede ledende oversaettere .

3 Meddelelsen om udvaelgelsesproeven bestemte, at ansaettelsesproceduren skulle foregaa i to stadier . Foerst skulle udvaelgelseskomitéen bedoemme ansoegernes kvalifikationsbeviser og give karakterer herfor . For at faa adgang til proeverne skulle ansoegerne opnaa mindst 6/10 af det hoejst opnaaelige antal point for kvalifikationsbeviserne . Dernaest skulle ansoegerne aflaegge fire skriftlige proever . Karaktererne for disse proever medfoerte ikke i sig selv udelukkelse . Meddelelsen om udvaelgelsesproeven bestemte dog, at ansoegerne skulle opnaa mindst 6/10 af det samlede antal point for kvalifikationsbeviserne og for proeverne for at blive opfoert paa egnethedslisten .

4 Sagsoegeren opfyldte betingelsen vedroerende kvalifikationsbeviserne og fik derfor adgang til proeverne . Da han imidlertid ikke opnaaede de kraevede 6/10 af det samlede antal point for kvalifikationsbeviserne og for proeverne, opfoerte udvaelgelseskomitéen ham ikke paa egnethedslisten .

5 I sin klage af 27 . oktober 1987 anfaegtede sagsoegeren udvaelgelseskomitéens afgoerelser af tre grunde . For det foerste var proeverne blevet rettet af ukvalificerede medlemmer af udvaelgelseskomitéen; dernaest var sagsoegerens proever ikke blevet vurderet korrekt i forhold til de oevrige ansoegeres; endelig havde udvaelgelseskomitéen ikke overholdt kravet om, at udvaelgelseskomitéens arbejde er fortroligt . Sagsoegeren sluttede sin klage med generelt at kraeve, at ansaettelsesmyndigheden skulle annullere resultatet af udvaelgelseskomitéens arbejde i det omfang, denne havde tilsidesat vedtaegtens bestemmelser om udvaelgelsesproceduren og undersoege, om "udvaelgelseskomitéen havde handlet korrekt for hans vedkommende ". Klagen blev afvist den 11 . februar 1988, hvorefter sagsoegeren anlagde denne sag . Til stoette herfor har han fremfoert et enkelt anbringende, nemlig udvaelgelseskomitéens fejlagtige bedoemmelse af hans kvalifikationsbeviser .

6 Europa-Parlamentet har gjort gaeldende, at soegsmaalet maa afvises, idet det anbringende, som sagsoegeren stoetter soegsmaalet paa, ikke blev fremfoert i den administrative klage .

7 Den 15 . december 1988 har Domstolen besluttet alene at hoere parterne om denne formalitetsindsigelse uden at indlede behandlingen af realiteten .

8 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

9 Det bemaerkes foerst, at efter Domstolens faste praksis er formaalet med den forudgaaende administrative klageprocedure, at konflikter mellem tjenestemaend eller oevrige ansatte og administrationen skal loeses i mindelighed . For at dette formaal kan naas, maa ansaettelsesmyndigheden tilstraekkelig praecist vaere bekendt med de klagepunkter, som de paagaeldende fremfoerer mod den anfaegtede afgoerelse ( dom af 1 . juli 1976, Sergy mod Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, sag 58/75, Sml . s . 1139 ).

10 Det bemaerkes endvidere, at i tjenestemandssager kan paastandene, der nedlaegges for Domstolen, kun have samme genstand, som dem, der er fremsat i klagen, og kun indeholde klagepunkter, der hviler paa samme grundlag, som dem, der er angivet i klagen . Disse klagepunkter kan for Domstolen uddybes ved fremsaettelse af anbringender og argumenter, der ikke noedvendigvis figurerer i klagen, men som er snaevert forbundet hermed ( jfr . Domstolens seneste dom herom, Tredje Afdeling, af 26 . januar 1989, Koutchoumoff mod Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, 224/87, Sml . s . 99 ).

11 Det bemaerkes endelig, at da den administrative klageprocedure er uformel, og de paagaeldende som regel paa dette stadium handler uden bistand fra advokat, boer administrationen ikke fortolke klager restriktivt, men tvaertimod indtage en smidig holdning ved behandlingen af dem .

12 Det er disse principper, der er afgoerende for, om denne sag kan admitteres .

13 I denne sag har sagsoegeren ikke blot i sin administrative klage undladt at angive noget som helst vedroerende den fejlagtige bedoemmelse, som skulle vaere foretaget af hans kvalifikationsbeviser, men har heller ikke fremfoert noget moment, hvoraf den sagsoegte institution, selv om den bestraebte sig paa at fortolke klagen saa vidt som muligt, havde kunnet udlede, at han ville paaberaabe sig en vildfarelse ved bedoemmelsen af hans kvalifikationsbeviser .

14 Herefter boer soegsmaalet afvises .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

15 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den tabende part til at afholde sagens omkostninger . I henhold til procesreglements artikel 70 baerer institutionerne imidlertid selv de udgifter, de har afholdt, i sager anlagt af de ansatte ved Faellesskabene .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN ( Foerste Afdeling )

1 ) Sagen afvises .

2 ) Hver part baerer sine omkostninger .