RETTENS DOM (Tredje Afdeling)

13. juni 2002

Sag T-74/01

Albano Ferrer de Moneada

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — vedtægtens artikel 19 — anmodning om samtykke til at fremlægge dokumenter for en national ret«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-411

Angående:

Påstande om, dels at Kommissionens afgørelse af 19. januar 2001 om stiltiende afvisning af sagsøgerens klage over Kommissionens afgørelse af 28. august 2000 om ikke at give samtykke til, at han fremlægger visse dokumenter for en luxembourgsk kriminalret, annulleres, dels om godtgørelse.

Udfald:

Kommissionens afgørelse af 19. januar 2001 om stiltiende afvisning af sagsøgerens klage over Kommissionens afgørelse af 28. august 2000 om ikke at give samtykke til, at han fremlægger visse dokumenter for en luxembourgsk kriminalret, annulleres. I øvrigt frifindes Kommissionen. Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler sagsøgerens omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd – søgsmål – direkte forbindelse mellem et erstatningssøgsmål og et annullationssøgsmål – formaliteten

Anvendelsesområdet for vedtægtens artikel 19 kan ikke, når henses til, hvordan området er fastlagt i bestemmelsens første punktum, fortolkes indskrænkende således, at denne artikel udelukkende omfatter det tilfælde, hvor tjenestemanden indkaldes til at afgive vidneforklaring. Anvendelsesområdet dækker samtlige de tilfælde, hvor en tjenestemand »[uanset med hvilken] begrundelse« skal fremlægge sådanne kendsgerninger for retten, som han i medfør af sin stilling er blevet bekendt med, uden at der sondres mellem anvendelsen af sådanne kendsgerninger i forbindelse med en vidneafhøring og anvendelsen i forbindelse med iværksættelse af et retsskridt ved en national ret, eksempelvis tiltale i en straffesag. Det følger af den snævre formulering af det andet punktum i vedtægtens artikel 19, at»Fællesskabets interesser«, som i henhold til denne artikel kan begrunde en nægtelse af samtykke til, at der fremlægges kendsgerninger for retten, der er forbundet med stillingen, nødvendigvis skal være interesser af betydelig vigtighed, som er af afgørende betydning for Fællesskaberne. (jf. præmis 48 og 58) Henvisning til: generaladvokat Van Gervens forslag til afgørelse i dom af 8. februar 1992, sag C-54/90, Weddel mod Kommissionen, Sml. I, s. 871, på s. 881, punkt 11.

Når der er en direkte forbindelse mellem et annullationssøgsmål og et erstatningssøgsmål, kan erstatningssøgsmålet admitteres som accessorisk til annullationssøgsmålet, uden at der nødvendigvis forinden er forelagt ansættelsesmyndigheden en anmodning om erstatning for det påståede tab, og uden at der er indbragt en klage over det udtrykkelige eller stiltiende afslag på ansøgningen. (jf. præmis 69) Henvisning til: Retten, 15. juli 1993, forenede sager T-17/90, T-28/91 og T-17/92, Cámara Alloisio m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 841, præmis 46.

Flere betingelser skal være opfyldt for, at Fællesskabet kan pådrage sig ansvar. Således skal den adfærd, der foreholdes institutionerne, være retsstridig, der skal være indtrådt et tab, og der skal være årsagsforbindelse mellem adfærden og det påståede tab. (jf. præmis 71) Henvisning til: Domstolen, 16. december 1987, sag 111/86, Delauchemod Kommissionen, Sml. s. 5345, præmis 30; Retten, 28. september 1999, sag T-140/97, Hautem mod EIB, Sml. Pers. IA, s. 171, og II, s. 897, præmis 83.