Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Statsstøtte - offentliggørelse af en meddelelse om Kommissionens godkendelse af en støtte - formål - denne meddelelses tilstrækkelige præcisionsgrad - følger - sag anlagt af en berørt tredjemand, der ikke har anfægtet beslutningen om støttens godkendelse - afvisning, i det omfang formålet med sagen er at bestride støtten på grundlag af traktatens artikel 92 (efter ændring nu artikel 87 EF) og traktatens artikel 93 (nu artikel 88 EF)

(EF-traktaten, art. 92 (efter ændring nu art. 87 EF) og art. 93, stk. 3 (nu art. 88, stk. 3, EF))

2. Konkurrence - administrativ procedure - undersøgelse af klager - beslutning om at henlægge sagen - domstolsprøvelse

(Rådets forordning nr. 17, art. 3, stk. 2)

3. Statsstøtte - Kommissionens undersøgelse - gennemførelsesforanstaltninger til støtten i strid med andre traktatbestemmelser end dem, der vedrører statsstøtte - gennemførelsesforanstaltninger uløseligt forbundet med støttens formål - bedømmelse efter fremgangsmåden for undersøgelse af støtte - domstolskontrol

(EF-traktaten, art. 92 (efter ændring nu art. 87 EF) og art. 93 (nu art. 88 EF))

Sammendrag

1. Idet de interesserede parter udgør en ubestemt helhed af adressater, er det eneste formål med en meddelelse om godkendelse af en støtte på grundlag af traktatens artikel 93, stk. 3 (efter ændring nu artikel 88, stk. 3, EF), at forpligte Kommissionen til at sikre, at der gives underretning til alle, der kan være berørt. Offentliggørelsen af en meddelelse om godkendelse i EF-Tidende anses for et egnet middel til at gøre alle berørte bekendt med, at en støtte er blevet godkendt af Kommissionen på grundlag af den nævnte artikel. Når oplysningerne i denne meddelelse er tilstrækkeligt præcise til, at en tredjemand ganske utvivlsomt måtte være klar over, at han er berørt af den godkendte støtteforanstaltning, kan denne tredjemand ikke senere bestride den nævnte foranstaltnings lovlighed på grundlag af traktatens artikel 92 (efter ændring nu artikel 87 EF) og traktatens artikel 93, når han ikke har anfægtet beslutningen om godkendelse inden for den i traktatens artikel 173 (nu artikel 230 EF) fastsatte frist.

( jf. præmis 48, 49 og 50 )

2. Når Kommissionen på konkurrenceområdet har truffet en beslutning om at henlægge en klage uden at indlede en undersøgelse, begrænser Rettens legalitetskontrol sig til en undersøgelse af, om den anfægtede beslutning hviler på materielt urigtige omstændigheder og hverken bygger på en urigtig retsopfattelse eller er behæftet med en åbenbar skønsfejl eller magtfordrejning.

( jf. præmis 74 )

3. Det følger af traktatens almindelige opbygning, at den i traktatens artikel 92 (efter ændring nu artikel 87 EF) og traktatens artikel 93 (nu artikel 88 EF) fastsatte procedure aldrig må føre til et resultat, der er i strid med traktatens særlige bestemmelser. Denne forpligtelse for Kommissionen til at tage fornødent hensyn til sammenhængen mellem på den ene side traktatens artikel 92 og 93 og på den anden side andre traktatbestemmelser gælder specielt i tilfælde, hvor de andre bestemmelser også tilsigter at forhindre, at konkurrencen inden for fællesmarkedet fordrejes.

Gennemførelsesforanstaltninger til en støtte, som er i strid med andre traktatbestemmelser end traktatens artikel 92 og 93, kan imidlertid være så uløseligt forbundet med støttens formål, at det ikke er muligt at bedømme dem isoleret.

I et sådant tilfælde må gennemførelsesforanstaltningernes virkninger for den samlede støttes forenelighed eller uforenelighed nødvendigvis bedømmes efter fremgangsmåden i traktatens artikel 93. Det forholder sig imidlertid anderledes, hvis det ved undersøgelsen af støtten er muligt at isolere de betingelser eller elementer, der, skønt de udgør en del af støtten, kan anses for unødvendige for gennemførelsen af dens formål eller for dens forvaltning.

Fællesskabernes retsinstanser skal, når de omtvistede foranstaltninger indgår som et led i en af Kommissionen godkendt støtte, først afgøre, om de er gennemførelsesforanstaltninger til eller elementer af den godkendte støtte, og om de i bekræftende fald har restriktive virkninger, der går ud over det, der er nødvendigt, for at støtten kan opnå de formål, der er tilladt i henhold til traktaten.

( jf. præmis 75-78 )