ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kendelse afsagt af Rettens præsident af 19. september 2017 –

António Conde & Companhia mod Kommissionen

(Sag T-244/17 R II)

»Foreløbige forholdsregler – fiskerfartøj – den regionale fiskeriforvaltningsorganisation for det nordøstlige Atlanterhav – antagelse til realitetsbehandling – nye faktiske omstændigheder – ændrede omstændigheder – begæring om foreløbige forholdsregler – manglende søgsmålsinteresse«

1. Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–foreløbige forholdsregler–ændring eller udsættelse–betingelse–anmodning om ændring indgivet efter afslag på den første anmodning–afvisning (Art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 159) (jf. præmis 7-11)

2. Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–afslag på anmodningen–mulighed for at fremsætte en ny anmodning–betingelse–nye faktiske omstændigheder–begreb (Art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 160) (jf. præmis 12 og 13)

Angående

Anmodning indgivet på grundlag af artikel 278 TEUF og 279 TEUF med påstand om iværksættelse af foreløbige forholdsregler, der pålægger Europa-Kommissionen dels at afholde sig fra at lægge pres på Den Portugisiske Republik med henblik på at udelukke fiskerfartøjet Calvão fra listen over fartøjer, der fører portugisisk flag, med tilladelse til at fiske i det NAFO-regulerede område, dels at fremlægge de dokumenter, der vedrører udvekslingen mellem Kommissionen og Portugals repræsentanter, angående udelukkelsen af sagsøgerens fartøjer fra det NAFO-regulerede område.

Konklusion

1) Anmodningen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
3.

Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–foreløbige forholdsregler–betingelser–uopsættelighed–alvorlig og uoprettelig skade–bevisbyrde–krav om at det gøres gældende, at der er risiko for at lide et personligt tab (Art. 278 TEUF og 279 TEUF) (jf. præmis 35)
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 4. juli 2017 –

Institute for Direct Democracy in Europe mod Parlamentet

(Sag T-118/17 R)

»Særlige rettergangsformer – regler for institutionerne – Europa-Parlamentet – afgørelse om at yde tilskud til en politisk fond – suspension af forfinansiering – forpligtelse til at stille en bankgaranti – begæring om foreløbige forholdsregler – ingen uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer–udsættelse af fuldbyrdelse–foreløbige forholdsregler–fumus boni juris foreligger–uopsættelighed–alvorlig og uoprettelig skade–kumulativ karakter–rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse–skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler–afvejning af samtlige interesser i sagen (Artikel 256, stk. 1, TEUF, 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156) (jf. præmis 17, 19 og 20)

2. Særlige rettergangsformer–udsættelse af fuldbyrdelse–foreløbige forholdsregler–betingelser–uopsættelighed–alvorlig og uoprettelig skade–bevisbyrde–økonomisk tab–pligt til at fremlægge konkrete og præcise oplysninger, der underbygges af detaljerede dokumenter–situation, der kan bringe det sagsøgende selskabs eksistens i fare eller uigenkaldeligt ændre dets stilling på markedet (Artikel 256, stk. 1, TEUF, 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156, stk. 4 og 5) (jf. præmis 31, 44, 47 og 49)

3. Særlige rettergangsformer–udsættelse af fuldbyrdelse–udsættelse af fuldbyrdelse af forpligtelsen til at stille en bankgaranti i forbindelse med finansieringen af en politisk fond–betingelser–usædvanlige omstændigheder–ikke muligt at opnå en bankgaranti–omfanget af bevisbyrden (Art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156, stk. 4) (jf. præmis 33-38)

4. Særlige rettergangsformer–formkrav–fremsættelse af begæringer–kort fremstilling af søgsmålsgrundene–ingen fremstilling af retlige søgsmålsgrunde i stævningen og i de skriftlige indlæg–generel henvisning til andre skriftlige indlæg–afvisning (Artikel 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156, stk. 4 og 5) (jf. præmis 43 og 45)

Angående

Søgsmål støttet på artikel 278 og artikel 279 TEUF med påstand om anordning af foreløbige forholdsregler med henblik på, for det første, at opnå udsættelse af gennemførelse af Parlamentets afgørelse FINS-2017-28 af 15. december 2016 om den finansiering, der er tildelt sagsøgeren, for så vidt som den suspenderer betalingen af forfinansiering, for det andet, at opnå fritagelse fra forpligtelsen til at stille en bankgaranti som sikkerhed for forfinansiering af støtten og, for det tredje, at Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgeren forfinansieringsbeløbet.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
2.

Særlige rettergangsformer–foreløbige forholdsregler–betingelser for antagelse til realitetsbehandling–sagsøgerens interesse i den begærede forholdsregel–begæring om, at Kommissionen pålægges at afholde sig fra at lægge pres på en medlemsstat for at udelukke et fiskerfartøj fra listen over de fartøjer, der har tilladelse til at fiske i det af Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav regulerede område–liste allerede opstillet af den omhandlede medlemsstat–ingen interesse–afvisning (Art. 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156) (jf. præmis 15-19, 22 og 23)
3.

Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–foreløbige forholdsregler–betingelser–uopsættelighed–alvorlig og uoprettelig skade–bevisbyrde–Europa-Parlamentets afgørelse om ophævelse af et medlems immunitet–ingen hindring for retten til frit at udøve det parlamentariske mandat og for Parlamentets virksomhed–ingen uopsættelighed (Art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156, stk. 4) (jf. præmis 35 og 36)
3.

Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–uopsættelighed–alvorlig og uoprettelig skade–bevisbyrde–Europa-Parlamentets afgørelse om ophævelse af et medlems immunitet–ingen hindring for retten til frit at udøve det parlamentariske mandat og for Parlamentets virksomhed–ingen uopsættelighed (Art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156, stk. 4) (jf. præmis 35 og 36)
1.

Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–foreløbige forholdsregler–betingelser for tildeling–»fumus boni juris«–uopsættelighed–alvorlig og uoprettelig skade–kumulativ karakter–afvejning af samtlige interesser i sagen–rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse–skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (Art. 256, stk. 1, TEUF, art. 278 TEUF og art. 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156, stk. 4) (jf. præmis 10-13)
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 20. marts 2018 –

Hércules Club de Fútbol mod Kommissionen

(Sag T-134/17 R)

»Særlige rettergangsformer – aktindsigt – dokumenter vedrørende den administrative procedure før Kommissionens vedtagelse af en afgørelse om den af Spanien gennemførte statsstøtte til fordel for tre professionelle fodboldklubber – ret til forsvar – afslag på aktindsigt – anmodning om foreløbige forholdsregler – ingen uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–foreløbige forholdsregler–betingelser–fumus boni juris–uopsættelighed–alvorlig og uoprettelig skade–kumulativ karakter–afvejning af samtlige interesser i sagen–rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse–skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (Art. 256, stk. 1, TEUF, art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156) (jf. præmis 12, 14 og 15)

2. Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–foreløbige forholdsregler–betingelser–uopsættelighed–alvorlig og uoprettelig skade–bevisbyrde–rent hypotetisk skade, der bygger på fremtidige og usikre begivenheders indtræden–utilstrækkelig karakter til at begrunde uopsættelighed (Art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156, stk. 4) (jf. præmis 18, 19, 33 og 40)

3. Særlige rettergangsformer–betingelser for antagelse til realitetsbehandling–stævning–formkrav–angivelse af grunden til, at de begærede foreløbige forholdsregler umiddelbart forekommer berettiget–ingen fremstilling af retlige søgsmålsgrunde i stævningen–generel henvisning til andre skriftlige indlæg–afvisning (Art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156, stk. 4 og 5) (jf. præmis 21 og 22)

4. Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–foreløbige forholdsregler–betingelser–uopsættelighed–alvorligt og uopretteligt tab for sagsøgeren–tab, der er knyttet til proceduren i en anden sag, der verserer for Unionens retsinstanser–omfattet–betingelser (Art. 278 TEUF og 279 TEUF) (jf. præmiss 34 og 35)

Angående

Anmodning støttet på artikel 278 TEUF og 279 TEUF om, at Kommissionen tilpligtes at give aktindsigt i de dokumenter, der er indeholdt i sagsakterne vedrørende statsstøtte SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP) ydet af Spanien til Valencia Club de Fútbol SAD, Hércules Club de Fútbol og Elche Club de Fútbol SAD, for så vidt som de vedrører sagsøgeren og er grundlæggende for et tilstrækkeligt forsvar af dennes rettigheder.

Konklusion

1) Anmodningen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
2.

EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – absolutte ugyldighedsgrunde – ansøger i ond tro ved indgivelsen af varemærkeansøgningen – bedømmelseskriterier – hensyntagen til alle de relevante faktorer, der forelå på tidspunktet for indgivelsen af registreringsansøgningen – ansøgerens kendskab til en tredjemands brug af et identisk eller lignende tegn – forhold, der er utilstrækkeligt til at fastslå den onde tro [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 52, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 28-30)
1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse om søgsmålet med påstand om udsættelse af gennemførelsen af Europa-Parlamentets afgørelse af 1. december 2017 om at afvise det bud, som Seco Belgium og Vinçotte har afgivet i forbindelse med udbud nr. 06D 20/2017/M005, »Tekniske kontrol- og rådgivningsopgaver i forbindelse med erhvervelser, projekter og byggearbejder med hensyn til Europa-Parlamentet i Bruxelles«, og om at tildele kontrakten til en anden tilbudsgiver.
2.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 25)
Rettens kendelse (Ottende Afdeling) af 21. marts 2018 –

Eco-Bat Technologies m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-361/17)

»Annullationssøgsmål – karteller – markedet for genanvendelse af batterier til biler – afgørelse om berigtigelse af en afgørelse, der fastslår tilsidesættelse af artikel 101 TEUF, og om pålæggelse af bøder – søgsmålsfrist – begyndelsestidspunkt – for sent anlagt – afvisning«

1. Annullationssøgsmål – frister – præceptiv karakter – Unionens retsinstansers efterprøvelse af egen drift (Art. 263 TEUF) (jf. præmis 31 og 37)

2. Annullationssøgsmål – frister – præceptiv karakter – begyndelsestidspunkt – anmeldelse – rent formelle fejl uden betydning (Art. 263, stk. 6, TEUF) (jf. præmis 32-34)

Angående

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand dels om annullation af Kommissionens afgørelse C(2017) 900 final af 8. februar 2017 om en procedure efter artikel 101 TEUF (sag AT.40018 – Genanvendelse af batterier til biler), som berigtiget ved Kommissionens afgørelse C(2017) 2223 final af 6. april 2017, dels om nedsættelse af den bøde, som sagsøgerne er blevet pålagt.

Konklusion

1) Sagen afvises.
7.

Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelse – betingelser – afvejning af samtlige interesser i sagen – sag anlagt til prøvelse af afgørelse fra en institution om at afvise en tilbudsgivers bud i forbindelse med et offentligt udbud – foreligger fumus boni juris med hensyn til en manglende kontrol af, om et bud er unormalt lavt – muligt for institutionen hurtigst muligt at kontrollere, om buddet er unormalt lavt – den udelukkede tilbudsgivers interesser har forrang (Art. 278 TEUF; Kommissionens forordning nr. 1268/2012, art. 151) (jf. præmis 78 og 85-88)
Rettens kendelse (Tredje Afdeling) af 5. marts 2018 –

Estamede mod ECB

(Sag T-124/17)

»Ansvar uden for kontraktforhold – økonomisk og monetær politik – ECB – omstrukturering af den græske offentlige gæld – implicering af et græsk offentligretligt organ, der forvalter pensionskassen for ingeniører og entreprenører i den offentlige byggesektor – manglende egeninteresse eller overdragelse af retten til erstatning – tilsidesættelse af formkrav – åbenbart afvisningsgrundlag«

1. Erstatningssøgsmål–søgsmålskompetence–brancheorganisation–egen interesse eller overdragelse af ret til erstatning (Art. 268 TEUF) (jf. præmis 14 og 15)

2. Retslig procedure–stævning–formkrav–fastlæggelse af søgsmålets genstand–kort fremstilling af søgsmålsgrundene–fremlæggelse af beviser–stævning med påstand om erstatning for skade forårsaget af en af Unionens institutioner [Statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 76, litra d) og f)] (jf. præmis 18, 20, 21, 24 og 25)

3. Retslig procedure–stævning–formkrav–angivelse af påstande–præcis og klar formulering [Rettens procesreglement, art. 76, litra e)] (jf. præmis 26)

Angående

Søgsmål i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for det tab, som Eniaios Foreas Koinonikis Asfalisis (EFKA) angiveligt har lidt, og navnlig dets branchefællesskab af ingeniører og entreprenører i den offentlige byggesektor, Tameio Syntaxeon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (TSMEDE) (Tomeis Michanikon Ergolipton Dimosion Ergon) samt dets pensionerede medlemmer, som følge af bl.a. ECB’s vedtagelse af afgørelse 2012/153/EU af 5. marts 2012 om belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af den græske stat, i forbindelse med den græske stats gældsombytningstilbud (EUT 2012, L 77, s. 19), og de øvrige af ECB’s foranstaltninger, der var knyttet til omstruktureringen af den græske offentlige gæld.

Konklusion

1) Sagen afvises.
Rettens kendelse (Niende Afdeling) af 27. februar 2018 –

SD mod EIGE

(Sag T-263/17)

»Personalesag – midlertidigt ansatte – tidsbegrænset kontrakt – afgørelse om ikke-forlængelse – ansøgning om forlængelse har samme formål som en klage som omhandlet i vedtægtens artikel 90, stk. 2 – afvisning«

1. Tjenestemandssager–forudgående administrativ klage–begreb–kvalifikation tilkommer Retten–bebyrdende retsakt, som kun kan være genstand for en enkelt klage (Tjenestemandsvedtægten, art. 90, stk. 2) (jf. præmis 28 og 39)

2. Tjenestemandssager–forudgående administrativ klage–frister–præceptiv karakter–efterprøvelse af egen drift (Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91) (jf. præmis 40 og 41)

3. Tjenestemandssager–erstatningspåstand tilknyttet en annullationspåstand–afvisningen af annullationspåstanden medfører afvisning af erstatningspåstanden (Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91) (jf. præmis 45)

Angående

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand dels om annullation af EIGE’s stiltiende afgørelse af 26. august 2016 om afslag på sagsøgerens ansøgning af 26. april 2016 om at opnå en anden forlængelse af hans ansættelseskontrakt og, om fornødent, om annullation af EIGE’s afgørelse af 20. januar 2017 om afslag på sagsøgernes klage af 3. oktober 2016 over den stiltiende afgørelse af 26. august 2016, dels om tildeling af erstatning for de tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af disse afgørelser.

Konklusion

1) Sagen afvises.
Rettens kendelse (Første Afdeling) af 15. marts 2018 –

Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo mod Kommissionen

(Sag T-130/17)

»Annullationssøgsmål – det indre marked for naturgas – direktiv 2009/73/EF – Kommissionens afgørelse om ændring af betingelserne for fravigelse af de EU-retlige regler med hensyn til udnyttelse af OPAL-gasrørledningen for så vidt angår tredjepartsadgang og takstbestemmelser – ikke umiddelbart berørt – afvisning«

1. Annullationssøgsmål–fysiske eller juridiske personer–retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt–umiddelbart berørt–kriterier–Kommissionens afgørelse om ændring af betingelserne for fravigelse af de EU-retlige regler med hensyn til udnyttelse af en gasrørledning–sag anlagt af et selskab, der konkurrerer med det selskab, som afgørelsen er rettet til–ikke umiddelbart berørt–afvisning (Art. 263, stk. 4, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73, art. 36) (jf. præmis 26-28)

2. Annullationssøgsmål–fysiske eller juridiske personer–retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt–muligt at være individuelt berørt af en beslutning, der finder generel anvendelse–betingelser–Kommissionens afgørelse om ændring af betingelserne for fravigelse af de EU-retlige regler med hensyn til udnyttelse af en gasrørledning–sag anlagt af et selskab, der konkurrerer med det selskab, som afgørelsen er rettet til–ikke individuelt berørt–afvisning (Art. 263, stk. 4, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73, art. 36) (jf. præmis 32-35, 37-39 og 41)

3. Annullationssøgsmål–fysiske eller juridiske personer–begrebet regelfastsættende retsakt som omhandlet i artikel 263, stk. 4, TEUF–enhver almengyldig retsakt med undtagelse af lovgivningsmæssige retsakter–Kommissionens afgørelse om ændring af betingelserne for fravigelse af de EU-retlige regler med hensyn til udnyttelse af en gasrørledning–ikke omfattet (Art. 263, stk. 4, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73, art. 36) (jf. præmis 44, 45 og 48)

4. Annullationssøgsmål–fysiske eller juridiske personer–retsakter–retsakter, der ikke omfatter gennemførelsesforanstaltninger og vedrører sagsøgeren direkte–retsakt, som ikke i sig selv ændrer sagsøgerens situation–afvisning (Art. 263, stk. 4, TEUF) (jf. præmis 49)

Angående

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelse C(2016) 6950 final af 28. oktober 2016 om ændring af de i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 98/30/EF (EUT 2003, L 176, s. 57) fastsatte betingelser for undtagelse af OPAL-gasrørledningen fra reglerne om tredjepartsadgang og takstbestemmelser.

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Det er ufornødent at træffe afgørelse om anmodningerne om intervention.

3) Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.

4) Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
Rettens kendelse (Femte Afdeling) af 14. december 2017 –

Rogesa mod Kommissionen

(Sag T-475/17)

»Annullationssøgsmål – aktindsigt – forordning (EF) nr. 1049/2001 – forordning (EF) nr. 1367/2006 – dokumenter vedrørende et anlæg, som fremstiller en blanding af piller og malmbriketter – stiltiende afslag på aktindsigt – udtrykkelig afgørelse vedtaget før sagsanlægget – påstand om, at det er ufornødent at træffe afgørelse – søgsmålsinteresse – åbenbart, at sagen skal afvises«

1. Annullationssøgsmål–søgsmålsinteresse–ophørt som følge af en begivenhed, der har fundet sted mellem indgivelsen af stævningen pr. telefax og indgivelsen af den originale underskrevne stævning–udtrykkelig vedtagelse af afgørelse, hvorved der gives aktindsigt i de ønskede dokumenter–søgsmålsinteresse ophørt (Art. 263 TEUF) (jf. præmis 19)

2. Retslig procedure–søgsmålsfrister–præklusion–uforudseelige omstændigheder eller force majeure–begreb–forsinket postbefordring–ikke omfattet (Art. 263 TEUF; statutten for Domstolen, art. 45, stk. 2) (jf. præmis 25)

Angående

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med principal påstand om annullation af Kommissionens stiltiende afgørelse af 20. juni 2017 og med subsidiær påstand om annullation af afgørelsen af 11. juli 2017, om afslag på aktindsigt i dokument Ares (2017) 1684109, af 2. november 2009, og i dokument Ares (2017) 1685639, af 29. november 2009.

Konklusion

1) Sagen afvises.
5.

Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–betingelser–alvorlig og uoprettelig skade–skade, der består i den administrative byrde, der opstår for en medlemsstat i forbindelse med registreringen af et forslag til borgerinitiativ–ikke godtgjort, at der er risiko for, at der vil indtræde en alvorlig skade–ingen uopsættelighed (Art. 278, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 211/2011, art. 8, stk. 2, og bilag VI) (jf. præmis 32 og 36-38)
Henset til de ufravigelige frister, der følger af den effektive beskyttelse, der skal sikres inden for offentlige kontrakter, kan det, når en udelukket tilbudsgiver formår at godtgøre, at der foreligger et tilfælde af særlig alvorlig fumus boni juris, ikke kræves, at den pågældende godtgør, at den manglende imødekommelse af begæringen om foreløbige forholdsregler vil indebære, at vedkommende vil lide en uoprettelig skade. I modsat fald ville dette indebære et urimeligt og ubegrundet indgreb i den nævnte tilbudsgivers ret til en effektiv retsbeskyttelse, som han er sikret i henhold til artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Denne lempelse af betingelserne for vurdering af uopsættelighed, som er begrundet i retten til en effektiv domstolsprøvelse, gælder kun i fasen forud for kontraktens indgåelse, for så vidt som standstill-perioden i henhold til artikel 118, stk. 2 og 3, i forordning nr. 966/2012 og artikel 171, stk. 1, i forordning nr. 1268/2012 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 966/2012 overholdes. Når den ordregivende myndighed har indgået en kontrakt med tilslagsmodtageren, efter at denne periode er udløbet, og inden der fremsættes begæring om foreløbige forholdsregler, er der intet grundlag for en sådan lempelse.

Hvad angår en begæring om foreløbige forholdsregler indgivet efter kontraktens underskrivelse med tilslagsmodtageren kan lempelsen af betingelsen om uopsættelighed i forbindelse med offentlige kontrakter ikke anvendes, eftersom sagsøgeren, hvilket godtgøres af sagsøgerens skrivelse til den ordregivende myndighed under den fase, der ligger forud for aftaleindgåelsen, for at denne genovervejer sin beslutning om tildeling, havde tilstrækkelige oplysninger til at afgøre, om afgørelsen om tildeling eventuelt var behæftet med en ulovlighed, med henblik på at indgive en begæring om foreløbige forholdsregler, inden den ordregivende myndighed og tilslagsmodtageren indgik kontrakten. En begæring om foreløbige forholdsregler indgivet i tide ville have gjort det muligt for sagsøgeren at opnå vedtagelse af en kendelse i henhold til procesreglementets artikel 157, stk. 2, om udsættelse af gennemførelsen af afgørelsen om tildeling af kontrakten, endnu inden modparten havde indgivet sine bemærkninger, i den periode, som sagen om foreløbige forholdsregler varede.

(jf. præmis 25, 26, 31, 32, 34 og 37)
1.

Annullationssøgsmål–akter, der kan være genstand for søgsmål–begreb–akter, der fremkalder bindende retsvirkninger–endelig rapport fra Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) vedrørende en ekstern undersøgelse og henstilling fra OLAF’s generaldirektør med hensyn til, hvorledes den skal følges op af de nationale myndigheder–ikke omfattet–fremsendelse til disse myndigheder af oplysninger, der tilvejebringes inden for rammerne af den pågældende undersøgelse–ikke omfattet (Art. 263, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 883/2013, 31. betragtning og art. 11) (jf. præmis 21-25)