ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - anvendelsesomraade - ikke-omfattede retsomraader - voldgift - begreb - sagsanlaeg ved en national ret med henblik paa udpegelse af en voldgiftsmand - omfattet af begrebet - tilfaelde hvor der foerst skal tages stilling til, om der foreligger en voldgiftsaftale, eller om denne er gyldig - ingen betydning

(Konventionen af 27.9.1968, art. 1, stk. 2, nr. 4)

Sammendrag

De kontraherende parter havde, da de i artikel 1, stk. 2, nr. 4, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, undtog voldgift fra konventionens anvendelsesomraade med den begrundelse, at voldgift allerede var omfattet af internationale aftaler, til hensigt at undtage voldgiftsomraadet som helhed, herunder sager indbragt for de nationale retter.

Heraf foelger, at den naevnte bestemmelse skal fortolkes saaledes, at den heri fastsatte undtagelse omfatter en sag for en national ret, som vedroerer udpegelse af en voldgiftsmand, selv om der under sagen foerst skal tages stilling til, om der foreligger en voldgiftsaftale, eller om denne er gyldig.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Medlemsstater - forpligtelser - udoevelsen af den kompetence, medlemsstaterne har bevaret med hensyn til registrering af fartoejer - overholdelse af faellesskabsretten

2. Fri bevaegelighed for personer - etableringsfrihed - registrering af et fiskerfartoej i en medlemsstat - krav om, at ejerne, befragterne, bestyrerne og de, der forestaar driften af fartoejet, skal vaere statsborgere i medlemsstaten og have fast ophold og bopael dér - ikke tilladt - de nationale myndigheders befoejelse til at meddele dispensation - ingen betydning - ordningen med fangstkvoter - ingen betydning - betingelse vedroerende driftsstedet, ledelsen af og kontrollen med fartoejet - tilladt

(EOEF-Traktaten, art. 52)

Sammendrag

1. Paa faellesskabsrettens nuvaerende udviklingstrin tilkommer det medlemsstaterne i overensstemmelse med folkerettens regler at fastsaette betingelserne for, at et fartoej kan optages i deres registre og faa ret til at foere deres flag. Under udoevelsen af denne kompetence skal medlemsstaterne imidlertid overholde faellesskabsrettens regler.

2. Faellesskabsrettens bestemmelser, isaer Traktatens artikel 52, er til hinder for, at en medlemsstat vedtager en lovgivning, hvorefter det som betingelse for at optage et fiskerfartoej i det nationale register kraeves:

a) At fartoejets ejere, befragtere, bestyrere og de, der forestaar driften af fartoejet, skal vaere statsborgere i medlemsstaten eller selskaber, der er stiftet i denne stat, og - i sidstnaevnte tilfaelde - at mindst 75% af kapitalandelene i et saadant selskab skal vaere ejet af statsborgere i medlemsstaten eller af selskaber, der opfylder de samme betingelser, samt at 75% af bestyrelsesmedlemmerne i selskabet skal vaere statsborgere i medlemsstaten.

b) At de naevnte ejere, befragtere, bestyrere og personer, der forestaar driften af fartoejet, selskabsdeltagere og bestyrelsesmedlemmer, alt efter omstaendighederne, skal have fast ophold og bopael i medlemsstaten.

Hverken den omstaendighed, at der gaelder en faellesskabsordning med nationale kvoter, eller den omstaendighed, at vedkommende ministerium kan meddele en person dispensation fra nationalitetskravet under hensyn til den tid, den paagaeldende har haft fast ophold i medlemsstaten og har haft tilknytning til fiskerierhvervet dér, kan bevirke, at en saadan lovgivning bliver forenelig med faellesskabsretten.

Derimod er faellesskabsretten ikke til hinder for, at en medlemsstat som betingelse for at optage et fiskerfartoej i sit nationale register kraever, at fartoejet bestyres, og dets drift ledes og kontrolleres fra medlemsstatens omraade.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Praejudicielle spoergsmaal - Domstolens kompetence - graenser - spoergsmaal aabenbart uden betydning

(EOEF-Traktaten, art. 177)

2. Landbrug - faelles markedsordning - raatobak - fastsaettelse for en bestemt sort og en bestemt hoest af en maksimal garantimaengde efter dyrkningens paabegyndelse - tilbagevirkende gyldighed - tilsidesaettelse af retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning - ulovlighed

(Raadets forordninger nr. 1114/88 og nr. 2268/88)

Sammendrag

1. Det er kun muligt at afvise en praejudiciel anmodning fra en national ret, hvis det viser sig, at den fortolkning af faellesskabsretten eller den efterproevelse af en faellesskabsregels gyldighed, som den paagaeldende ret har anmodet om, aabenbart savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand.

2. Forordning nr. 1114/88 om aendring af forordning nr. 727/70 om oprettelse af en faelles markedsordning for raatobak og forordning nr. 2268/88 om fastsaettelse for 1988-hoesten af maalpriser, interventionspriser og praemier til koebere af tobak i blade, afledte interventionspriser for tobak i baller, referencekvaliteter og produktionsomraader samt de maksimale garantimaengder og om aendring af forordning nr. 1975/87 er ugyldige, for saa vidt de fastsaetter en maksimal garantimaengde for tobak af sorten Bright hoestet i 1988 og nedsaetter praemierne til dyrkerne.

Disse to forordningers tilbagevirkende gyldighed, som, skoent den ikke udtrykkeligt er fastsat, for den foerste forordnings vedkommende fremgaar af, at den er offentliggjort, efter at dyrkerne havde truffet deres valg med hensyn til produktionen for det indevaerende aar, og for den anden forordnings vedkommende af, at den er offentliggjort paa en dato, hvor disse valg havde konkretiseret sig, er i strid med retssikkerhedsprincippet og kan ikke undtagelsesvis tillades, fordi det med disse to forordninger forfulgte formaal, nemlig at begraense tobaksproduktionen og haemme produktionen af sorter, der har afsaetningsvanskeligheder, ikke laengere kunne opnaas for det indevaerende aar paa datoen for deres offentliggoerelse. Hertil kommer den omstaendighed, at de beroerte erhvervsdrivendes berettigede forventning ikke er blevet respekteret, idet de trufne foranstaltninger, skoent de var forudselige, er blevet truffet paa et tidspunkt, hvor det ikke laengere var muligt at tage hensyn til dem ved placeringen af investeringerne.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Traktatbrudssag - forudgaaende administrativ procedure - begrundet udtalelse - indhold

(EOEF-Traktaten, art. 169)

2. Tilnaermelse af lovgivninger - procedurer for indgaaelse af offentlige indkoebsaftaler - direktiv 77/62 - anvendelsesomraade i henhold til den oprindelige version af artikel 2, stk. 2, litra a) - transportvirksomheder - undtaget fra direktivet

(Raadets direktiv 77/62, art. 2, stk. 2)

Sammendrag

1. Kommissionens begrundede udtalelse under en traktatbrudsprocedure skal indeholde en sammenhaengende og detaljeret redegoerelse for Kommissionens grunde til at antage, at den paagaeldende stat har tilsidesat en af sine forpligtelser efter Traktaten. Kommissionen er dog ikke forpligtet til at angive hvilke foranstaltninger, den mener, vil kunne bringe det paatalte traktatbrud til ophoer.

2. Den undtagelsesbestemmelse om offentlige indkoebsaftaler, der indgaas af transportvirksomheder, som var indeholdt i den oprindelige version af artikel 2, stk. 2, litra a), i direktiv 77/62 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb, omfattede sektoren for transportydelser som helhed.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Praejudicielle spoergsmaal - Domstolens kompetence - tiltraedelsesakten af 1972 - protokol nr. 3 om Kanaloeerne og oeen Man - forelaeggelse for Domstolen - en national ret, jf. Traktatens artikel 177 - en ret paa oeen Man

(EOEF-Traktaten, art. 177; tiltraedelsestraktaten af 1972, art. 1, stk. 3; tiltraedelsesakten af 1972, art. 158, og protokol nr. 3)

2. Nye medlemsstaters tiltraedelse af Faellesskaberne - tiltraedelsesakten af 1972 - protokol nr. 3 om Kanaloeerne og oeen Man - fri bevaegelighed for arbejdstagere - ikke anvendelig paa oeen Man - ligebehandling af EF-landenes statsborgere - anvendelighed med hensyn til adgangen til beskaeftigelse - almindeligt krav om arbejdstilladelse - lovligt - forpligtelse for myndighederne paa oeen Man til at behandle EF-borgere paa samme maade som personer fra oeen Man behandles i Det Forenede Kongerige - ingen saadan forpligtelse

[EOEF-Traktaten, art. 227, stk. 5, litra c); tiltraedelsesakten af 1972, protokol nr. 3, art. 1 og 4]

Sammendrag

1. Det fremgaar af artikel 1, stk. 3, i tiltraedelsestraktaten af 1972, sammenholdt med tiltraedelsesaktens artikel 158, at den kompetence til at afgoere praejudicielle spoergsmaal, som er tillagt Domstolen ved Traktatens artikel 177, ogsaa omfatter protokol nr. 3 om Kanaloeerne og oeen Man. Det foelger af hensynet til en ensartet anvendelse af protokollen paa oeen, at oeens domstole har kompetence til at forelaegge Domstolen spoergsmaal vedroerende fortolkningen af protokollen og de EF-forskrifter, hvortil protokollen henviser, samt vedroerende disses gyldighed eller vedroerende fortolkningen og gyldigheden af de retsakter, som EF' s institutioner har udstedt i medfoer af protokollen.

2. EF' s regler om arbejdstageres frie bevaegelighed finder ifoelge Traktatens artikel 227, stk. 5, litra c), og artikel 1 i protokol nr. 3 til tiltraedelsesakten af 1972 om Kanaloeerne og oeen Man ikke anvendelse paa oeen Man. I medfoer af protokollens artikel 4 gaelder der derimod et forbud paa oeen mod enhver forskelsbehandling af medlemsstaternes fysiske og juridiske personer, naar disse befinder sig i situationer, som er reguleret af EF-retten, og inden for de geografiske omraader, hvor Traktaten finder anvendelse uden begraensning. Det almindelige krav om indhentning af en arbejdstilladelse, som myndighederne paa oeen Man stiller for at lade EF-landenes statsborgere tage beskaeftigelse paa oeen, er derfor lovligt, forudsat at det anvendes paa en saadan maade, at der ikke udoeves nogen forskelsbehandling mellem disse statsborgere. Det naevnte krav er lovligt, selv om myndighederne paa oeen Man for visse typer af beskaeftigelse har udstedt saerlige regler, som efter omstaendighederne kan indebaere forskelsbehandling til fordel for visse EF-landes statsborgere.

I oevrigt indebaerer protokol nr. 3 ingen forpligtelse for myndighederne paa oeen Man til at behandle EF-borgere paa samme maade med hensyn til beskaeftigelse, som Det Forenede Kongerige behandler personer fra oeen Man.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - litispendens - krav fremsat for retsinstanser i forskellige kontraherende stater - parternes bopael i de to sager - uden betydning for anvendelsen af konventionens regler - mulighederne for den ret, ved hvilken sag sidst er anlagt, ved indsigelse mod kompetencen for den ret, ved hvilken der foerst er anlagt sag - konstatering af inkompetence eller udsaettelse af sagen - efterproevelse af kompetencen for den ret, ved hvilken der foerst er anlagt sag - udelukket

(Konventionen af 27.9.1968, art. 21)

Sammendrag

Artikel 21 i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, skal fortolkes saaledes, at de deri indeholdte regler om litispendens finder anvendelse uden hensyn til, hvor parterne i de to sager har bopael.

Bortset fra det tilfaelde, hvor den ret, ved hvilken sagen sidst er anlagt, er enekompetent i henhold til konventionen, saerlig i henhold til artikel 16, skal artikel 21 fortolkes saaledes, at saafremt kompetencen for den ret, ved hvilken sagen foerst er anlagt, bestrides, kan den ret, ved hvilken der sidst er anlagt sag, hvis den ikke erklaerer sig inkompetent, kun udsaette afgoerelsen og kan ikke selv efterproeve kompetencen for den ret, ved hvilken sagen foerst er anlagt.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - invalideforsikring - modtager af ydelser bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat - laegelig kontrol - forpligtelse for modtageren til at rejse til den kompetente medlemsstat efter anmodning fra den forpligtede institution - betingelser - den paagaeldende skal kunne foretage rejsen uden risiko for sit helbred og have godtgjort sine udgifter - konstateringen af, om den paagaeldende er ude af stand til at foretage rejsen, foretages af bopaelsstedets institution - efterproevelse paa stedet af den forpligtede institution - tilladeligt

(Raadets forordning nr. 574/72, art. 51, stk. 1)

Sammendrag

Saafremt den institution, som det paahviler at udrede en invaliditetsydelse, anvender sin befoejelse efter artikel 51, stk. 1, i forordning nr. 574/72 til at lade modtageren af ydelsen, som er bosat i en anden medlemsstat, undersoege af en af den selv udpeget laege, kan den paagaeldende vaere forpligtet til at rejse til den medlemsstat, hvor den kompetente institution er beliggende, forudsat at denne afholder de hermed forbundne rejse- og opholdsudgifter, og den paagaeldende er i stand til at foretage rejsen uden risiko for sit helbred.

Saafremt institutionen paa opholds- eller bopaelsstedet har konstateret, at den paagaeldende er ude af stand til at foretage rejsen, er intet til hinder for, at den forpligtede institution eller den instans, som er kompetent til at gennemfoere den laegelige kontrol, selv efterproever dette paa stedet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tilnaermelse af lovgivningerne ° kvaliteten af drikkevand ° direktiv 80/778 ° medlemsstaternes gennemfoerelse ° forpligtelse til at naa direktivets maal, medmindre der foreligger heri hjemlede undtagelsestilfaelde

(Raadets direktiv 80/778, art. 7, 9, 10 og 20)

2. Tilnaermelse af lovgivningerne ° kvaliteten af drikkevand ° direktiv 80/778 ° medlemsstaternes gennemfoerelse ° indroemmelse af en yderligere frist for at overholde de i direktivet bilag I angivne kvalitetskrav ° frist for indgivelse af ansoegningen ° frist for gennemfoerelsen af direktivet

(Raadets direktiv 80/778, art. 19 og 20)

3. Tilnaermelse af lovgivningerne ° kvaliteten af drikkevand ° direktiv 80/778 ° tilladte maksimale koncentrationer ° saerregler for roerledninger af bly

(Raadets direktiv 80/778, art. 7, stk. 5)

Sammendrag

1. Det fremgaar af artikel 7, stk. 6, i direktiv 80/778 om kvaliteten af drikkevand, at medlemsstaterne skal traeffe de noedvendige foranstaltninger til, at drikkevand mindst opfylder kravene i bilag I. De eneste undtagelser herfra er angivet i artikel 9, 10 og 20. Efter direktivet skal medlemsstaterne derfor sikre, at der opnaas visse resultater, og de kan ikke, bortset fra de i direktivet hjemlede undtagelser, henvise til saerlige omstaendigheder som begrundelse for at undlade at opfylde denne forpligtelse. Den omstaendighed, at der er truffet alle rimelige foranstaltninger, kan altsaa ikke berettige til ikke at opfylde denne forpligtelse.

2. Medlemsstaternes ansoegning til Kommissionen om en yderligere frist for overholdelse af kvalitetskravene til drikkevand i bilag I, jf. artikel 20, skal vaere fremsat inden den frist, der i artikel 19 er fastsat for gennemfoerelsen af direktiv 80/778.

3. I henhold til artikel 7, stk. 5, i direktiv 80/778 om kvaliteten af drikkevand skal fortolkningen af vaerdierne i bilag I i paakommende tilfaelde foretages under hensyntagen til bemaerkningerne i bilag I, som angiver de naevnte vaerdier.

Disse bemaerkninger indeholder saerregler for blyindholdet, naar vandet ledes gennem blyledninger. Spoergsmaalet om, hvorvidt medlemsstaterne har opfyldt deres forpligtelser til at gennemfoere direktivet, maa bedoemmes paa baggrund af disse saerregler.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tilnaermelse af lovgivningerne ° ansvarsforsikring for motorkoeretoejer ° direktiv 72/166 ° omraade, hvor et koeretoej er hjemmehoerende ° begreb ° koeretoej forsynet med en nummerplade udleveret til et andet koeretoej ° registreringsstaten

(Raadets direktiv 72/166, art. 1, stk. 4, som aendret ved direktiv 84/5)

Sammendrag

Artikel 1, stk. 4, i direktiv 72/166 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse, som aendret ved direktiv 84/5, skal fortolkes saaledes, at et koeretoej, der, naar det passerer graensen, er forsynet med nummerplader, som er lovligt udleveret af myndighederne i en medlemsstat, men som er falske, fordi de reelt tilhoerer et andet koeretoej, skal anses for at vaere hjemmehoerende i den medlemsstat, der har udleveret de paagaeldende plader.

Denne fortolkning aendres ikke af, at de nationale centrale bureauer i henhold til den mellem dem indgaaede overenskomst skal udrede erstatning til ofret for et uheld, hvor den ansvarlige foerte et koeretoej paa de ovenfor angivne omstaendigheder. Selv om overenskomsten mellem de nationale centrale bureauer indeholder de samme udtryk som direktivets, forbliver overenskomsten en privatretlig aftale, hvis fortolkning alene henhoerer under den nationale rets kompetence.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser ° undtagelser ° beskyttelse af den offentlige sundhed ° national lovgivning, hvorefter en anvendelse af et tilsaetningsstof i levnedsmidler forudsaetter en tilladelse ° lovlighed ° betingelser

(EOEF-traktaten, art. 30 og 36)

Sammendrag

En national lovgivning, hvorefter en anvendelse af et tilsaetningsstof i levnedsmidler af hensyn til beskyttelsen af den offentlige sundhed forudsaetter en tilladelse, og som ogsaa omfatter levnedsmidler indeholdende det paagaeldende tilsaetningsstof, der importeres fra andre medlemsstater, hvor levnedsmidlerne lovligt er fremstillet og bragt i handelen, er forenelig med faellesskabsretten, saafremt to betingelser er opfyldt. For det foerste skal ordningen indeholde en procedure, hvorefter de erhvervsdrivende kan faa opfoert det paagaeldende tilsaetningsstof paa den nationale liste over tilladte tilsaetningsstoffer. Denne procedure skal vaere let tilgaengelig og kunne afsluttes inden for en rimelig frist, og saafremt resultatet af proceduren bliver et afslag, skal dette kunne indbringes for domstolene. For det andet maa vedkommende forvaltningsmyndighed kun kunne afslaa en ansoegning om at faa opfoert et tilsaetningsstof paa denne liste, saafremt stoffet ikke opfylder noget reelt behov, navnlig af teknologisk art, eller saafremt det udgoer en fare for den offentlige sundhed.

Det foelger heraf, at en medlemsstat, der opretholder en ordning, hvorefter der gaelder et forbud ° som kan ophaeves ved en tilladelse ° mod import af et bestemt levnedsmiddel med oprindelse i andre medlemsstater med den begrundelse, at dette indeholder et bestemt tilsaetningsstof, kun tilsidesaetter de forpligtelser, der paahviler den i henhold til traktatens artikel 30 og 36, saafremt den har undladt at indfoere en procedure, som opfylder de naevnte krav, eller saafremt dens myndigheder uden tilstraekkelig begrundelse har afslaaet en ansoegning fra en eller flere erhvervsdrivende om at faa opfoert stoffet paa listen over tilladte tilsaetningsstoffer.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Faelles handelspolitik ° midler mod dumping ° skade ° konstatering af aarsagssammenhaeng ° institutionernes forpligtelser ° hensyntagen til faktorer, der er dumping uvedkommende

(Raadets forordning nr. 2423/88, art. 4, stk. 1)

Sammendrag

I henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordning nr. 2423/88 om antidumping er Raadet og Kommissionen ved fastsaettelsen af skaden forpligtet til at undersoege, om den skade, der er paafoert faellesskabsproduktionen, rent faktisk skyldes dumpingimport. Det paahviler dem i medfoer af samme bestemmelse at se bort fra enhver skade, der skyldes andre faktorer, herunder isaer den skade, der eventuelt maa tilskrives faellesskabsproducenternes egen adfaerd.

I denne henseende kan det ikke fastslaas, at Faellesskabets institutioner har foretaget en korrekt fastsaettelse af skaden, naar det ikke fremgaar af nogen af de elementer, der er blevet fremfoert for Domstolen, at disse institutioner faktisk har undersoegt, om faellesskabsindustrien ikke selv havde bidraget til skaden ved at naegte at saelge til den importoer, der har foretaget dumpingimport, og har godtgjort, at disse af vedkommende erhvervsdrivende fremfoerte faktorer ° der er dumping uvedkommende ° ikke laa til grund for den konstaterede skade.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Landbrug ° EUGFL ° afslutning af regnskaber ° beloeb en medlemsstat skal indbetale til fonden til daekning af medansvarsafgiften for korn ° beregning paa grundlag af oplysninger fra de nationale myndigheder ° efterfoelgende aendring af de meddelte oplysninger ° retsstridig i mangel af plausibel begrundelse

(Raadets forordning nr. 729/70)

2. Landbrug ° EUGFL ° afslutning af regnskaber ° naegtelse af at finansiere udgifter foraarsaget af uregelmaessigheder i anvendelsen af faellesskabsbestemmelserne ° den paagaeldende medlemsstats indsigelse ° bevisbyrde

(Raadets forordning nr. 729/70)

Sammendrag

1. Naar nationale myndigheder efterfoelgende og vaesentligt aendrer tidligere meddelte tal, der har afgoerende betydning ved beregningen af det beloeb, medlemsstaten skal betale EUGFL til daekning af medansvarsafgiften for korn, skal de fremlaegge saadanne konkrete oplysninger, som kan begrunde aendringen. Dette gaelder ikke mindst, saafremt en raekke sammenfaldende forhold rejser begrundet tvivl med hensyn til rigtigheden af de aendrede tal.

2. Naar Kommissionen afslaar at lade EUGFL finansiere visse udgifter med den begrundelse, at de er foraarsaget af tilsidesaettelse af faellesskabsbestemmelserne, som maa tilregnes en medlemsstat, paahviler det denne medlemsstat at godtgoere, at betingelserne for at opnaa den naegtede finansiering er opfyldt. Den samme bevisbyrde paahviler den medlemsstat, med hensyn til hvilken Kommissionen paa grundlag af overbevisende resultater af en stikproevekontrol har fundet, at staten ikke har opfyldt sin forpligtelse til at foretage en passende kontrol af kvaliteten af den tobak, den har opkoebt.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fri bevaegelighed for personer - etableringsfrihed - selskaber - direktiv 77/91 - aendringer i et aktieselskabs kapital - direktivets artikel 25, stk. 1, og artikel 29, stk. 1, har direkte virkning - nationale regler, hvorefter der administrativt kan ske forhoejelse af kapitalen i et selskab, som er i oekonomiske vanskeligheder - retsstridigt

(Raadets direktiv 77/91, art. 25, stk. 1, og art. 29, stk. 1)

Sammendrag

Bestemmelserne i artikel 25, stk. 1, og artikel 29, stk. 1, i andet direktiv 77/91 om samordning af de garantier, der kraeves i medlemsstaterne af de i artikel 58, stk. 2, i traktaten naevnte selskaber til beskyttelse af saavel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser for saa vidt angaar stiftelsen af aktieselskabet samt bevarelse af og aendringer i dets kapital, med det formaal at goere disse garantier lige byrdefulde, kan paaberaabes af borgerne ved de nationale domstole over for de offentlige myndigheder.

Bestemmelserne i de naevnte artikler skal fortolkes saaledes, at de er til hinder for, at der anvendes nationale regler, hvorefter der - med henblik paa sanering og fortsat drift af virksomheder, som har saerlig betydning for samfundsoekonomien, og som paa grund af deres gaeldsaettelse befinder sig i en kritisk situation - administrativt og uden generalforsamlingsbeslutning kan traeffes beslutning om forhoejelse af selskabskapitalen, og hvorefter det administrativt kan besluttes at udstede nye aktier, uden at der indroemmes aktionaererne en fortegningsret hertil i forhold til den del af kapitalen, som deres aktier repraesenterer.