ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
31

For det fjerde må det fastslås, at de principper, der ligger til grund for kravet om, at stævningen skal være underskrevet af en advokat, er overholdt i den foreliggende sag, nemlig behovet for at sikre, at en person, der har bemyndigelse til at repræsentere sagsøgeren ved Unionens domstole, har påtaget sig ansvaret for at udarbejde dette processkrift og for dets indhold (jf. i denne forbindelse kendelse af 12.3.2014, xacom Comunicaciones, T-252/13, ikke trykt i Sml., EU:T:2014:163, præmis 18 og den deri nævnte retspraksis), og behovet for at sikre processkriftets autencitet og udelukke risikoen for, at processkriftet i realiteten ikke hidrører fra en person, der har beføjelse til at skrive under (jf. i denne forbindelse kendelse af 6.10.2015, Marpefa mod KHIM, C-181/15 P, ikke trykt i Sml., EU:C:2015:678, præmis 22). Peter Alexiadis har netop bemyndigelse til at repræsentere sagsøgeren ved Unionens domstole, som det blev fastslået i præmis 25 og 28 ovenfor, og det er ubestridt, at han er ophavsmanden eller en af ophavsmændene til stævningen.
9

Det fremgår af erklæringen fra EU og Tyrkiet, at »[Republikken Tyrkiet og Unionen] på ny [bekræfter] deres tilsagn om at iværksætte deres fælles handlingsplan, der blev aktiveret den 29. november 2015[, idet de s]amtidig erkender [...], at der er behov for en yderligere, hurtig og beslutsom indsats«. Erklæringen havde videre følgende ordlyd: »For at ødelægge smuglernes forretningsmodel og tilbyde migranterne et alternativ til at sætte deres liv på spil besluttede EU og [Republikken] Tyrkiet i dag at bringe den irregulære migration fra Tyrkiet til [Unionen] til ophør. For at nå dette mål nåede de til enighed om følgende supplerende indsatsområder: 1) Alle nye irregulære migranter, der kommer fra Tyrkiet til græske øer fra den 20. marts 2016, vil blive tilbagesendt til Tyrkiet. Dette vil finde sted i fuld overensstemmelse med EU-retten og folkeretten og således udelukke enhver form for kollektiv udsendelse. Alle migranter vil blive beskyttet i overensstemmelse med de relevante internationale standarder og under overholdelse af nonrefoulementprincippet. Det skal være en midlertidig og ekstraordinær foranstaltning, som er nødvendig for at sætte en stopper for de menneskelige lidelser og genoprette den offentlige orden. Migranter, der ankommer til de græske øer, vil blive behørigt registreret, og ansøgninger om asyl vil blive behandlet individuelt af de græske myndigheder i overensstemmelse med direktivet om asylprocedurer i samarbejde med UNHCR. Migranter, som ikke ansøger om asyl, eller hvis ansøgning anses for grundløs eller afvises i henhold til dette direktiv, vil blive tilbagesendt til Tyrkiet. [Republikken] Tyrkiet og [Den Hellenske Republik] vil bistået af [Unionens] institutioner og agenturer tage de nødvendige skridt og aftale eventuelle nødvendige bilaterale ordninger, herunder tilstedeværelsen af tyrkiske embedsmænd på græske øer og af græske embedsmænd i Tyrkiet fra den 20. marts 2016, med henblik på at sikre forbindelserne og dermed muliggøre, at disse ordninger fungerer smidigt. Omkostningerne ved tilbagesendelsesoperationer i forbindelse med irregulære migranter vil blive dækket af EU. 2) For hver syrer, som tilbagesendes til Tyrkiet fra de græske øer, vil en anden syrer fra Tyrkiet blive genbosat i [Unionen] under hensyn til FN’s sårbarhedskriterier. Der vil blive oprettet en mekanisme bistået af såvel Kommissionen, [Unionens] agenturer og andre medlemsstater som UNHCR med henblik på at sikre, at dette princip gennemføres fra og med samme dag, som tilbagesendelserne indledes. Der gives prioritet til migranter, som ikke tidligere er indrejst eller har forsøgt at indrejse ulovligt i [Unionen]. Fra EU’s side vil genbosætning i henhold til denne mekanisme i første omgang ske ved at opfylde de forpligtelser, som medlemsstaterne indgik i konklusionerne fra repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 20. juli 2015, hvoraf der stadig er 18000 genbosætningspladser tilbage. Yderligere behov for genbosætning vil blive opfyldt gennem en tilsvarende frivillig ordning op til en grænse på yderligere 54000 personer […]«.
9

Det fremgår af erklæringen fra EU og Tyrkiet, at »[Republikken Tyrkiet og Unionen] på ny [bekræfter] deres tilsagn om at iværksætte deres fælles handlingsplan, der blev aktiveret den 29. november 2015[, idet de s]amtidig erkender […], at der er behov for en yderligere, hurtig og beslutsom indsats«. Erklæringen havde videre følgende ordlyd: »For at ødelægge smuglernes forretningsmodel og tilbyde migranterne et alternativ til at sætte deres liv på spil besluttede EU og [Republikken] Tyrkiet i dag at bringe den irregulære migration fra Tyrkiet til [Unionen] til ophør. For at nå dette mål nåede de til enighed om følgende supplerende indsatsområder: 1) Alle nye irregulære migranter, der kommer fra Tyrkiet til græske øer fra den 20. marts 2016, vil blive tilbagesendt til Tyrkiet. Dette vil finde sted i fuld overensstemmelse med EU-retten og folkeretten og således udelukke enhver form for kollektiv udsendelse. Alle migranter vil blive beskyttet i overensstemmelse med de relevante internationale standarder og under overholdelse af nonrefoulementprincippet. Det skal være en midlertidig og ekstraordinær foranstaltning, som er nødvendig for at sætte en stopper for de menneskelige lidelser og genoprette den offentlige orden. Migranter, der ankommer til de græske øer, vil blive behørigt registreret, og ansøgninger om asyl vil blive behandlet individuelt af de græske myndigheder i overensstemmelse med direktivet om asylprocedurer i samarbejde med UNHCR. Migranter, som ikke ansøger om asyl, eller hvis ansøgning anses for grundløs eller afvises i henhold til dette direktiv, vil blive tilbagesendt til Tyrkiet. [Republikken] Tyrkiet og [Den Hellenske Republik] vil bistået af [Unionens] institutioner og agenturer tage de nødvendige skridt og aftale eventuelle nødvendige bilaterale ordninger, herunder tilstedeværelsen af tyrkiske embedsmænd på græske øer og af græske embedsmænd i Tyrkiet fra den 20. marts 2016, med henblik på at sikre forbindelserne og dermed muliggøre, at disse ordninger fungerer smidigt. Omkostningerne ved tilbagesendelsesoperationer i forbindelse med irregulære migranter vil blive dækket af EU. 2) For hver syrer, som tilbagesendes til Tyrkiet fra de græske øer, vil en anden syrer fra Tyrkiet blive genbosat i [Unionen] under hensyn til FN’s sårbarhedskriterier. Der vil blive oprettet en mekanisme bistået af såvel Kommissionen, [Unionens] agenturer og andre medlemsstater som UNHCR med henblik på at sikre, at dette princip gennemføres fra og med samme dag, som tilbagesendelserne indledes. Der gives prioritet til migranter, som ikke tidligere er indrejst eller har forsøgt at indrejse ulovligt i [Unionen]. Fra EU’s side vil genbosætning i henhold til denne mekanisme i første omgang ske ved at opfylde de forpligtelser, som medlemsstaterne indgik i konklusionerne fra repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 20. juli 2015, hvoraf der stadig er 18000 genbosætningspladser tilbage. Yderligere behov for genbosætning vil blive opfyldt gennem en tilsvarende frivillig ordning op til en grænse på yderligere 54000 personer […]«
9

Det fremgår af erklæringen fra EU og Tyrkiet, at »[Republikken Tyrkiet og Unionen] på ny [bekræfter] deres tilsagn om at iværksætte deres fælles handlingsplan, der blev aktiveret den 29. november 2015[, idet de s]amtidig erkender […], at der er behov for en yderligere, hurtig og beslutsom indsats«. Erklæringen havde videre følgende ordlyd: »For at ødelægge smuglernes forretningsmodel og tilbyde migranterne et alternativ til at sætte deres liv på spil besluttede EU og [Republikken] Tyrkiet i dag at bringe den irregulære migration fra Tyrkiet til [Unionen] til ophør. For at nå dette mål nåede de til enighed om følgende supplerende indsatsområder: 1) Alle nye irregulære migranter, der kommer fra Tyrkiet til græske øer fra den 20. marts 2016, vil blive tilbagesendt til Tyrkiet. Dette vil finde sted i fuld overensstemmelse med EU-retten og folkeretten og således udelukke enhver form for kollektiv udsendelse. Alle migranter vil blive beskyttet i overensstemmelse med de relevante internationale standarder og under overholdelse af nonrefoulementprincippet. Det skal være en midlertidig og ekstraordinær foranstaltning, som er nødvendig for at sætte en stopper for de menneskelige lidelser og genoprette den offentlige orden. Migranter, der ankommer til de græske øer, vil blive behørigt registreret, og ansøgninger om asyl vil blive behandlet individuelt af de græske myndigheder i overensstemmelse med direktivet om asylprocedurer i samarbejde med UNHCR. Migranter, som ikke ansøger om asyl, eller hvis ansøgning anses for grundløs eller afvises i henhold til dette direktiv, vil blive tilbagesendt til Tyrkiet. [Republikken] Tyrkiet og [Den Hellenske Republik] vil bistået af [Unionens] institutioner og agenturer tage de nødvendige skridt og aftale eventuelle nødvendige bilaterale ordninger, herunder tilstedeværelsen af tyrkiske embedsmænd på græske øer og af græske embedsmænd i Tyrkiet fra den 20. marts 2016, med henblik på at sikre forbindelserne og dermed muliggøre, at disse ordninger fungerer smidigt. Omkostningerne ved tilbagesendelsesoperationer i forbindelse med irregulære migranter vil blive dækket af EU. 2) For hver syrer, som tilbagesendes til Tyrkiet fra de græske øer, vil en anden syrer fra Tyrkiet blive genbosat i [Unionen] under hensyn til FN’s sårbarhedskriterier. Der vil blive oprettet en mekanisme bistået af såvel Kommissionen, [Unionens] agenturer og andre medlemsstater som UNHCR med henblik på at sikre, at dette princip gennemføres fra og med samme dag, som tilbagesendelserne indledes. Der gives prioritet til migranter, som ikke tidligere er indrejst eller har forsøgt at indrejse ulovligt i [Unionen]. Fra EU’s side vil genbosætning i henhold til denne mekanisme i første omgang ske ved at opfylde de forpligtelser, som medlemsstaterne indgik i konklusionerne fra repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 20. juli 2015, hvoraf der stadig er 18000 genbosætningspladser tilbage. Yderligere behov for genbosætning vil blive opfyldt gennem en tilsvarende frivillig ordning op til en grænse på yderligere 54000 personer […]«.
32

For det andet har Republikken Polen anført, at denne mulighed, som Gazprom har for at øge udnyttelsen af den udbudte overførselskapacitet i OPAL-gasrørledningen, gør det muligt for selskabet at ændre sin forretningsstrategi, hvilket vil medføre et væsentligt fald i eller en fuldstændig afbrydelse af denne virksomheds gasleverancer til det polske marked gennem Yamal-Europa- og Fraternité-gasrørledningerne. Det bemærkes, at et sådant fald i eller en sådan fuldstændig afbrydelse af Gazproms udnyttelse bl.a. vil indebære, for det første, at driftsomkostningerne ved Yamal-Europa-gasrørledningen vil blive fordelt på grundlag af en mindre gasmængde, hvilket vil føre til en betydelig stigning i transmissionsprisen, som vil gøre det umuligt for interesserede operatører at få adgang til denne infrastruktur på det største tilkoblingssted mod vest [sammenkoblingsstedet ved Mallnow (Tyskland)], for det andet, at markedsdeltagernes mulighed for at modtage virtuelle transmissionstjenester i modsat retning i Yamal-Europa-gasrørledningen vil blive begrænset, hvilket således vil begrænse adgangen til det polske marked for de alternative leverandører, der ønsker at sælge gas, der er købt i Tyskland, i forhold til Gazprom, og for det tredje, at der vil ske en stigning i omkostningerne ved levering af gas på andre tilkoblingssteder mellem Polen og Unionen som følge af, at der andre steder vil ske en stigning i efterspørgslen efter grænseoverskridende kapacitet. Gazprom vil endvidere som følge af en afbrydelse af gasleveringen vestfra kunne udnytte sin dominerende stilling på det polske marked og frit fastsætte prisen for levering af gas til Polen, hvilket vil føre til prisstigninger hos slutkunderne. Endelig har Republikken Polen anført, at adgangen til yderligere kapacitet i OPAL-gasrørledningen vil give Gazprom mulighed for at fortætte omlægningen af gastransmissionen fra Ukraine til Nord Stream 1-gasrørledningen og således gøre det umuligt at sikre forsyningen i Polen gennem den forgrening af Fraternité-gasrørledningen, der er beliggende ved indgangsstedet i Drozdowicze på den polsk-ukrainske grænse, hvilket vil udgøre en trussel for energisikkerheden i Polen, idet det vil være umuligt at sikre kontinuiteten i forsyningen af kunder i det sydøstlige Polen, som forsynes direkte fra Ukraine.
12

Det er i øvrigt vigtigt at bemærke, at det, når der er tale om tredjemandsindsigelser, af procesreglementets artikel 167 modsætningsvis udtrykkeligt fremgår, at fuldbyrdelsen af den anfægtede dom eller kendelse kan udsættes efter anmodning af den tredjemand, der har rejst indsigelse i henhold til procesreglementets artikel 156-161, idet denne kompetence således er tillagt Rettens præsident i egenskab af dommer i sagen om foreløbige forholdsregler under overholdelse af bestemmelserne i statutten for Den Europæiske Unions Domstol. Hvad angår tredjemandsindsigelser fastsætter artikel 42 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol i modsætning til, hvad der i henhold til artikel 41 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol er tilfældet for indsigelsessager, nemlig ikke bestemmelse om sammensætningen af det dommerkollegium, der er kompetent til at tage stilling til, om fuldbyrdelsen af en dom skal udsættes, men begrænser sig til generelt at henvise til de tilfælde og betingelser, der er fastsat i procesreglementet.
42

For det tredje vedrørende de angivelige overtrædelser, som OLAF skulle have begået af procedurereglerne, af retten til at få kendskab til bevismaterialet og af kontradiktionsprincippet samt af de grundlæggende rettigheder og sagsøgerens ret til domstolsbeskyttelse mod ulovlige efterforskningsforanstaltninger, skal det bemærkes, at det fremgår af retspraksis, at når der under et annullationssøgsmål påberåbes proceduremæssige uregelmæssigheder, der som i den konkrete sag hævdes at have gjort en undersøgelsesrapport fra OLAF mangelfuld, kan de nævnte uregelmæssigheder ikke medføre, at denne rapport får karakter af en bebyrdende retsakt. Sådanne overtrædelser kan nemlig kun påberåbes til støtte for et søgsmål rettet mod en senere anfægtelig retsakt, for så vidt som de måtte have påvirket retsaktens indhold (jf. dom af 6.4.2006, Camós Grau mod Kommissionen, T-309/03, EU:T:2006:110, præmis 55 og den deri nævnte retspraksis).
104

Det var i denne sammenhæng, at Kommissionen som nævnt i præmis 26 og 27 ovenfor i forbindelse med det andet traktatbrudssøgsmål meddelte Domstolen, at den fandt, at Kongeriget Spanien havde opfyldt sin forpligtelse til at tilbagesøge støtten, og at Domstolen pålagde Kongeriget Spanien at betale et fast beløb på 30 mio. EUR vedrørende perioden for den manglende opfyldelse (dom af 13.5.2014, Kommissionen mod Spanien, C-184/11, EU:C:2014:316).
67

Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at det ikke er muligt at gøre indgreb i advokat S.’ uafhængighed, da et sådant indgreb strider mod de tyske regler i Bundesrechtsanwaltsordnung (forbundsloven om advokatvirksomhed) af 1. august 1959 (BGBl. 1959 I, s. 565) og Berufsordnung für Rechtsanwälte (adfærdskodeks for advokater). Det skal herved bemærkes, at selv om opfattelsen af advokatens rolle i Unionens retsorden udspringer af medlemsstaternes fælles retstraditioner, skal den inden for rammerne af de tvister, der indbringes for Unionens retsinstanser, gøres til genstand for en objektiv gennemførelse, som nødvendigvis må være uafhængig af de nationale retsordener. Bestemmelserne om repræsentation af ikke-privilegerede parter for Unionens retsinstanser skal derfor i videst muligt omfang fortolkes uafhængigt og uden henvisning til national ret (dom af 6.9.2012, Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej mod Kommissionen, C-422/11 P og C-423/11 P, EU:C:2012:553, præmis 34 og 35, samt kendelse af 14.11.2016, Dimos Athinaion mod Kommissionen, T-360/16, ikke trykt i Sml., EU:T:2016:694, præmis 13). Som det fremgår af præmis 53-56 ovenfor, defineres begrebet advokatens uafhængighed imidlertid ikke kun positivt i EU-retten under henvisning til dennes tilhørsforhold til advokatstanden eller den omstændighed, at den pågældende er undergivet dens disciplinære og fagetiske regler, men også negativt.
1.

Tjenestemandssager – søgsmålsinteresse – søgsmål med påstand om annullation af en afgørelse om at erstatte rejsedage med tildeling af et begrænset antal feriedage i form af ferie på hjemstedet – sagsøgerens automatiske pensionering under sagen – opretholdelse af søgsmålsinteressen (Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91 samt bilag V, art. 7) (jf. præmis 27-29)
27

Desuden har EUIPO fremhævet, at appelkammeret har angivet to begrundelser for ikke at have taget hensyn til de beviser, sagsøgeren havde fremlagt for det. For det første havde appelkammeret antaget, at henset til den åbenbare utilstrækkelighed af beviserne fremlagt inden for fristen fastsat af indsigelsesafdelingen med henblik på at fastslå, at de ældre varemærker var velkendte, udgjorde de beviser, der var fremlagt som bilag til begrundelsen for klagen, ikke supplerende beviser, men det primære bevis for varemærkernes renommé, således at disse skulle afvises i medfør af regel 50, stk. 1, tredje afsnit, i forordning [nr.] 2868/95, sammenholdt med artikel 76, stk. 2, i forordning nr. 207/2009. For det andet har appelkammeret lagt til grund, at selv under den forudsætning, at disse bestemmelser måte anses for at forpligte appelkammeret til at undersøge muligheden for at tage hensyn til et sådant primært bevis fremlagt for dette efter udløbet af fristen, ville appelkammeret skulle udøve sine skønsbeføjelser på restriktiv vis, således at dette bevis udelukkende ville kunne antages, hvis visse omstændigheder tilsagde, at den for sene indlevering kunne anses for begrundet, hvilket imidlertid ikke var tilfældet, idet de omhandlede dokumenter kunne have været fremlagt inden for fristen fastsat af indsigelsesafdelingen. Sagsøgerens forklaring i denne henseende, herunder bl.a., at EUIPO’s tidligere afgørelser, som denne havde påberåbt sig for indsigelsesafdelingen, var bevis for, at de ældre varemærker var velkendte, var fejlagtig, og denne fejl begået med hensyn til den bevismæssige værdi af disse afgørelser kunne ikke anses for at begrunde bevisfremlæggelse efter udløbet af fristen.
3.

Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–udsættelse af gennemførelsen af forpligtelsen til at stille en bankgaranti som betingelse for, at en bøde ikke straks inddrives–betingelser–usædvanlige omstændigheder–bevisbyrde (Art. 278 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156, stk. 4) (jf. præmis 16 og 20-22)
Formålet med en sag om foreløbige forholdsregler er at sikre den fulde virkning af den fremtidige endelige afgørelse med henblik på at undgå en lakune i den retsbeskyttelse, som Unionens retsinstanser sikrer. For at opfylde denne målsætning skal uopsætteligheden vurderes i forhold til, hvor nødvendigt det er, at der træffes en foreløbig afgørelse med henblik på at undgå en alvorlig og uoprettelig skade for den part, der anmoder om den midlertidige beskyttelse. Det er denne part, som skal dokumentere ikke at kunne afvente afgørelsen i hovedsagen uden at blive påført en sådan skade.

Hvad angår en anmodning om udsættelse af gennemførelse, der tilsigter en afgørelse fra Kommissionen om ændring af betingelserne for fravigelse af EU’s regler vedrørende udnyttelse af en gasrørledning, er det den part, der anmoder om de foreløbig forholdsregler, der skal godtgøre en urigtig opfattelse af, hvorledes den retsorden, der er indført ved traktaterne, fungerer, når denne hævder, at der foreligger en risiko for langsigtede reservationer af gastransmissionskapacitet gennem gasrørledningen frigjort ved den anfægtede afgørelse, som har til virkning at fastfryse situationen. Såfremt den anfægtede afgørelse annulleres, vil betingelserne for anvendelse af den omhandlede gasrørledning, som denne afgørelse giver mulighed for, nemlig ikke længere finde anvendelse. Eftersom der ikke kan gennemføres nogen privatretlig retsakt støttet på disse betingelser, kan de konsekvenser, som sagsøgeren har beskrevet, kun eventuelt opstå i den periode, der ligger forud for det tidspunkt, hvor Retten træffer endelig afgørelse i hovedsagen. Denne situation kan imidlertid ikke i sig selv udgøre det af sagsøgeren påståede tab, idet dette tab afhænger af denne situations fortsatte beståen på lang sigt.

(jf. præmis 27, 30, 35-36 og 40)
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 21. april 2017 –

Post Telecom mod EIB

(Sag T-158/17 R)

»Særlige rettergangsformer – offentlige tjenesteydelseskontrakter – udbudsprocedure – levering af kommunikationsydelser via et storbynet til bygninger og kontorer, der tilhører EIB-gruppen i Luxembourg – afvisning af en tilbudsgivers tilbud og tildeling af kontrakten til en anden tilbudsgiver – begæring om udsættelse af gennemførelse – ingen uopsættelighed«

1. Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–foreløbige forholdsregler–fumus boni juris–uopsættelighed–alvorlig og uoprettelig skade–kumulativ karakter–afvejning af samtlige interesser i sagen–rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse–skønsbeføjelse for dommeren i sager om foreløbige forholdsregler (Art. 256, stk. 1, TEUF, art. 278 TEUF og 279 TEUF; Rettens procesreglement, art. 156, stk. 2) (jf. præmis 13-15)

2. Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–betingelser–uopsættelighed–bedømmelse i tvister vedrørende indgåelse af offentlige kontrakter–alvorlig skade–tilstrækkeligt i tilfælde af særligt alvorlig fumus boni juris, der udgøres af en åbenlys og alvorlig retsstridighed–betingelse–indgivelse af begæring om foreløbige forholdsregler inden for stand still-perioden inden indgåelsen af kontrakten med den valgte tilbudsgiver (Art. 278 TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47) (jf. præmis 18-21 og 24)

Angående

Begæring indgivet på grundlag af artikel 278 TEUF og 279 TEUF vedrørende udsættelse af gennemførelse af EIB’s afgørelse af 6. januar 2017 om ikke at antage sagsøgerens tilbud vedrørende delaftale I i udbud OP-1305 med overskriften »Kommunikationstjenester via storby- og fjerndatanet til Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe« og af afgørelsen om at tildele denne delaftale til en anden tilbudsgiver.

Konklusion

1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

2) Kendelsen af 15. marts 2017 afsagt i sag T-158/17 R ophæves.
5.

Særlige rettergangsformer–udsættelse af gennemførelse–foreløbige forholdsregler–betingelser–uopsættelighed–alvorlig og uoprettelig skade–afgørelse fra en institution om på samme tid at sende en tjenestemand på orlov i tjenestens interesse og om at pensionere ham uden ansøgning–tjenestemanden definitivt frataget sin ret til at fortsætte med at udøve sine funktioner indtil ophøret af hans karriere–skadens uoprettelige karakter (Art. 278 TEUF og 279 TEUF; tjenestemandsvedtægten, art. 35, 42c og 47) (jf. præmis 75 og 81-88)