2

Sagens baggrund er gengivet på følgende måde i den appellerede kendelse: »1 [Appellanten, Deutsche Lufthansa], er et luftfartsselskab med hjemsted i Tyskland, hvis hovedaktivitet består i passagertransport. Selskabets største hub er Frankfurt am Main lufthavn (Tyskland). 2 Ryanair Ltd er et irsk lavprisluftfartsselskab, der benytter faciliteterne i Frankfurt Hahn lufthavn (Tyskland). 3 Frankfurt Hahn lufthavn ligger på Land Rheinland-Pfalz’ område (delstaten Rheinland-Pfalz, Tyskland) ca. 120 km vest for byen Frankfurt am Main og 115 km fra Frankfurt am Main lufthavn. Det område, hvor Frankfurt Hahn lufthavn ligger, var en militærbase indtil 1992. Denne base blev derefter ombygget til en civil lufthavn. 4 Fra den 1. januar 1998 blev driften af Frankfurt Hahn lufthavn overdraget til Flughafen Frankfurt Hahn GmbH (herefter »FFHG« […]), som var delvist ejet af Flughafen Frankfurt/Main GmbH, der drev Frankfurt am Main lufthavn, som hovedaktionær, og delvist af delstaten Rheinland-Pfalz […]. Den 31. december 2008 solgte Flughafen Frankfurt/Main hele sin aktiebeholdning i FFHG til delstaten Rheinland-Pfalz, som indtil 2017 havde en aktiemajoritet på 82,5%, mens de resterende 17,5% var ejet af Land Hessen (delstaten Hessen, Tyskland), der var indtrådt i FFHG’s kapital i 2002. 5 Siden den 19. februar 2009 har FFHG deltaget i delstaten Rheinland-Pfalz’ likviditetspulje. Denne pulje er et system, hvis formål er at optimere anvendelsen af overskydende midler fra likviditetspuljen for delstatens forskellige holdingselskaber, stiftelser og offentlige virksomheder. Som følge af denne andel havde FFHG en kreditlinje på 45 mio. EUR. Det er den første foranstaltning, der undersøges i den [omtvistede] afgørelse. 6 I 2009 opnåede FFHG ligeledes et lån fra delstaten Rheinland-Pfalz’ Investitions und Strukturbank (herefter »ISB«). Det er den anden foranstaltning, der undersøges i den [omtvistede] afgørelse. 7 De lån, som ISB ydede, blev endelig garanteret 100% af delstaten Rheinland-Pfalz. Det er den tredje foranstaltning, der undersøges i den [omtvistede] afgørelse. 8 Ved skrivelse af 17. juni 2008 meddelte Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Forbundsrepublikken Tyskland, at den havde besluttet at indlede en formel undersøgelsesprocedure efter artikel 108, stk. 2, TEUF […] vedrørende finansieringen af FFHG og dennes finansielle relationer til bl.a. Ryanair. Denne sag blev registreret med referencenummer SA.21121 og vedrørte 12 foranstaltninger, heraf syv til fordel for FFHG og fem, som vedrørte Ryanair samt andre luftfartsselskaber hvad angår visse af foranstaltningerne (herefter »Hahn I-sagen«). Denne procedure førte til Kommissionens afgørelse (EU) 2016/789 af 1. oktober 2014 om den af Tyskland gennemførte statsstøtte SA.21121 (C-29/08) (ex NN 54/07) i forbindelse med finansieringen af Frankfurt Hahn lufthavn og de finansielle relationer mellem lufthavnen og Ryanair (EUT 2016, L 134, s. 46, herefter »Hahn I-afgørelsen«). Afgørelsen er genstand for sagen Deutsche Lufthansa mod Kommissionen, som Rettens Justitskontor har registreret som sag T-492/15. 9 I mellemtiden havde Kommissionen ved skrivelse af 13. juli 2011 meddelt Forbundsrepublikken Tyskland en anden afgørelse om at indlede en formel undersøgelsesprocedure vedrørende en angivelig statsstøtte til fordel for Frankfurt Hahn lufthavn i form af de tre foranstaltninger, der er nævnt i præmis 5-7 ovenfor (herefter »de [omhandlede] foranstaltninger«). Denne afgørelse blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 21. juli 2012 (EUT 2012, C 216, s. 1, herefter »Hahn II-afgørelsen«). [Den omtvistede afgørelse] 10 I den [omtvistede] afgørelse fandt Kommissionen indledningsvis, for det første, at den kreditlinje, som FFHG var blevet stillet til rådighed fra delstaten Rheinland-Pfalz’ likviditetspulje, for det andet ISB’s lån nr. 2 og 5 og for det tredje den garanti, som delstaten Rheinland-Pfalz havde stillet for at dække 100% af det udestående beløb i lånene fra ISB, udgjorde statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF, der var forenelige med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF. Kommissionen fandt dernæst, at ISB’s lån nr. 1, 3 og 4 ikke udgjorde statsstøtte. 11 Ud over Hahn I-afgørelsen, som er nævnt i præmis 8 ovenfor, og den [omtvistede] afgørelse, vedtog Kommissionen den 31. juli 2017 afgørelse C(2017) 5289 om den af Tyskland gennemførte statsstøtte SA.47969 vedrørende driftsstøtte til Frankfurt Hahn lufthavn (EUT 2018, C 121, s. 9, herefter »Hahn III-afgørelsen«). Denne afgørelse er genstand for et søgsmål, som Rettens Justitskontor har registreret som sag T-218/18. Endelig indledte Kommissionen en procedure støttet på en klage indgivet af [appellanten] i 2015, som blev registreret med referencenummer SA.43260, og som flere gange er blevet udvidet til at omfatte 14 foranstaltninger til fordel for Frankfurt Hahn lufthavn og Ryanair (herefter »Hahn IV-sagen«).«