Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne - bortskaffelse af olieaffald - direktiv 75/439 - pligt for medlemsstaterne til at indføre en lovgivning, hvorved opfyldelse af de i direktivet nævnte betingelser udtrykkeligt gøres til en betingelse for udstedelse til erhvervsdrivende af de krævede tilladelser

(Rådets direktiv 75/439, som ændret ved direktiv 87/101, art. 6, stk. 2)

2. Traktatbrudssøgsmål - sagens genstand - afgrænsning under den administrative procedure - tilpasning som følge af en ændring af fællesskabsretten - lovlig - betingelser

(Art. 226 EF)

3. Tilnærmelse af lovgivningerne - bortskaffelse af olieaffald - direktiv 75/439 - pligt for medlemsstaterne til at fastsætte bestemmelser om regelmæssig kontrol af de erhvervsdrivende og om revision af de meddelte tilladelser

(Rådets direktiv 75/439, som ændret ved direktiv 87/101, art. 13)

4. Tilnærmelse af lovgivningerne - bortskaffelse af olieaffald - direktiv 75/439 - pligt for medlemsstaterne til regelmæssigt at meddele oplysninger om erfaringerne fra direktivets anvendelse - rækkevidde

(Rådets direktiv 75/439, som ændret ved direktiv 87/101, art. 17)

Sammendrag

$$1. En korrekt gennemførelse af artikel 6, stk. 2, i direktiv nr. 75/439 om bortskaffelse af olieaffald forudsætter, at den nationale lovgivning udtrykkeligt fastsætter som ufravigelig betingelse for udstedelse af en tilladelse til anvendelse af olieaffald som brændsel eller til regenering af olieaffald, at der er truffet passende foranstaltninger for at beskytte sundheden, og at der anvendes den bedst mulige teknologi, forudsat at dette ikke medfører alt for store omkostninger.

( jf. præmis 77-79, 89, 106-111 og 213 )

2. Forskriftsmæssigheden af den forudgående administrative procedure i henhold til artikel 226 EF udgør en med traktaten tilsigtet væsentlig garanti, ikke blot med henblik på at beskytte den pågældende medlemsstats rettigheder, men også med henblik på at sikre, at en eventuel efterfølgende retssag har en klart afgrænset tvist som genstand. Den kontradiktoriske procedure for Domstolen kan nemlig kun efter en forskriftsmæssig administrativ procedure gøre det muligt for Domstolen at afgøre, om medlemsstaten faktisk har undladt at opfylde de forpligtelser, som Kommissionen påstår er tilsidesat.

Selv om påstandene i stævningen således i princippet ikke kan udvides i forhold til de overtrædelser, der er angivet i åbningsskrivelsen og i den begrundede udtalelses konklusion, står det dog fast, at Kommissionen, når fællesskabsretten ændres under den administrative procedure, har adgang til at få en traktatbrudspåstand prøvet for så vidt angår forpligtelser, der er fastlagt i et - senere ændret eller ophævet - direktivs første udgave, når disse fortsat består i henhold til nye bestemmelser. Sagens genstand kan derimod ikke udvides til også at omfatte forpligtelser i henhold til en ny version af et direktiv, der ikke findes tilsvarende i den tidligere version af dette direktiv, idet dette ville være en tilsidesættelse af væsentlige garantier for en lovlig traktatbrudsprocedure.

( jf. præmis 133-135 )

3. En korrekt gennemførelse af artikel 13 i direktiv nr. 75/439 om bortskaffelse af olieaffald forudsætter, at den nationale lovgivning pålægger de kompetente myndigheder at føre regelmæssig kontrol af de virksomheder, der regenererer olieaffald, eller som anvender det som brændsel, og bestemmer, at teknologien og/eller miljøsituationen under denne kontrol skal undersøges med henblik på om nødvendigt at revidere de tilladelser, der er meddelt disse virksomheder.

( jf. præmis 163, 166 og 167, 172, 183-186 og 213 )

4. Artikel 17 i direktiv 75/439 om bortskaffelse af olieaffald tilsigter, at Kommissionen såvel som medlemsstaterne regelmæssigt informeres om den tekniske viden, som hver af disse stater har erhvervet, samt om erfaringer og resultater fra direktivets anvendelse i Fællesskabet. Den omstændighed, at en medlemsstat ikke har erhvervet ny teknisk viden i en given periode, er også en brugbar oplysning, som Kommissionen og de andre medlemsstater burde få kendskab til i henhold til direktivets artikel 17, så meget desto mere som denne artikel ikke fastsætter nogen undtagelse til forpligtelsen til at meddele de oplysninger, hvortil den henviser. Overholdelsen af den forpligtelse til at meddele oplysninger, der er fastsat i denne artikel, kan desuden ikke afhænge af hver enkelt medlemsstats vurdering af, om den har eller ikke har viden, der bør meddeles, uden at forringe bestemmelsens effektive virkning.

( jf. præmis 202, 204, 205 og 213 )