Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – fradrag for indgående afgift

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt A, stk. 1, litra e), og art. 17, stk. 3, litra b)]

Sammendrag

Transaktioner som fremstilling og reparation af tandproteser, der – i medfør af artikel 13, punkt A, stk. 1, litra e), i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, som affattet ved direktiv 91/680 og direktiv 92/111 – er fritaget for moms i indlandet i en medlemsstat, giver ikke ret til fradrag af betalt indgående moms i henhold til dette direktivs artikel 17, stk. 3, litra b), selv når de udgør transaktioner inden for Fællesskabet, og uanset hvilken merværdiafgiftsordning der finder anvendelse i bestemmelsesmedlemsstaten.

Denne fortolkning, som er foretaget ud fra sjette direktiv efter dettes egen ordlyd, bekræftes såvel af det formål, direktivet forfølger, som af dets opbygning og af princippet om afgiftens neutralitet.

Det fremgår nemlig for det første af formålet med det fælles merværdiafgiftssystem og af den momsovergangsordning, der er indført ved direktiv 91/680 for samhandelen mellem medlemsstaterne, at en person, som er omfattet af en afgiftsfritagelse, og som følgelig ikke har ret til fradrag for indgående moms betalt i indlandet i en medlemsstat, heller ikke kan have denne ret, når den omhandlede transaktion er foretaget inden for Fællesskabet.

For det andet har fritagelserne i sjette direktivs artikel 13, punkt A – da de alene er til fordel for visse former for virksomhed af almen interesse, der er opregnet og beskrevet på detaljeret måde i bestemmelsen – særlig karakter, mens fritagelsen til fordel for transaktioner inden for Fællesskabet har en almen karakter, som på ubestemt måde omfatter økonomiske transaktioner mellem medlemsstaterne. Under disse omstændigheder er det i overensstemmelse med opbygningen af sjette direktiv, at den ordning, der finder anvendelse på de specifikke undtagelser i dette direktivs artikel 13, punkt A, antages at have forrang for den bestemmelse, der finder anvendelse på de almene fritagelser, som direktivet fastsætter for transaktioner inden for Fællesskabet.

For det tredje er princippet om afgiftsneutralitet bl.a. til hinder for, at sammenlignelige ydelser, som konkurrerer indbyrdes, behandles forskelligt med hensyn til momsen. Hvis transaktioner, der er fritaget i medfør af sjette direktivs artikel 13, punkt A, litra e), gav ret til fradrag, når de havde karakter af transaktioner inden for Fællesskabet, ville dette princip ikke blive overholdt, eftersom de samme transaktioner, når de er gennemført i indlandet, ikke for deres del medfører fradragsret.

Det er i denne forbindelse uden betydning, at bestemmelsesmedlemsstaten anvender overgangsordningen i sjette direktivs artikel 28, stk. 3, litra a), sammenholdt med nr. 2 i bilag E til direktivet, hvilken ordning giver den mulighed for fortsat at afgiftsbelægge de omhandlede transaktioner. Den afgiftspligt, som denne bestemmelse giver mulighed for at pålægge, er ikke en harmoniseret afgiftspligt, der er en integrerende del af den merværdiafgiftsordning, som er etableret ved sjette direktiv for visse former for virksomhed af almen interesse, men en afgiftspligt, der kun er tilladt i en overgangsperiode. Denne særlige ordning skal fortolkes strengt, og dens rækkevidde kan derfor ikke udvides til medlemsstater, der har indrettet sig efter det princip, som sjette direktiv bygger på, idet det fritager visse former for virksomhed af almen interesse, der er opregnet i direktivets artikel 13.

(jf. præmis 38, 41, 43, 44, 46-48, 52, 54 og 58 samt domskonkl.)