DA Den Europæiske Unions Tidende C 71/8

Appel iværksat den 20. december 2012 af Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 10. oktober 2012 i sag T-150/09, Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-601/12 P)

2013/C 71/14

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (ved advocaten F. Graafsma og J. Cornelis)

De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Den Europæiske Unions Rets dom af 10. oktober 2012 i sag T-150/09, Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd mod Rådet, hvorved Retten ikke gav medhold i en påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 af 26. januar 2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (1), ophæves.

— Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina annulleres, for så vidt den vedrører appellanten.

— Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale appellantens sagsomkostninger såvel i forbindelse med appelsagen som i forbindelse med sagen for Retten i sag T-150/09.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten gør gældende, at Rettens bedømmelse med hensyn til appellantens første påstand ved Retten var behæftet med flere retlige fejl så vel som en urigtig gengivelse af beviserne. Appellanten gør derfor gældende, at den appellerede dom bør ophæves. Appellanten gør endvidere gældende, at de faktuelle omstændigheder, der ligger til grund for den første påstand, er tilstrækkeligt godtgjort til, at Domstolen kan træffe afgørelse vedrørende denne påstand. Appellanten anfægter kun Rettens bedømmelse med hensyn til den (oprindelige) første påstand, og det på grundlag af tre anbringender.

For det første gør den appellerede dom — ved at indføre et kriterium om »eneste plausible forklaring«, som følge af hvilket den i artikel 2, stk. 7, litra c), andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (2) (herefter »grundforordningen«), omhandlede tremåneders tidsfrist angiveligt ikke finder anvendelse — tremånedersfristen meningsløs. Som følge deraf fortolkes grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), andet afsnit, i den appellerede dom på en retlig utilladelig vis, idet en fortolker ikke er berettiget til at anvende en fortolkning, der gør hele bestemmelser eller paragraffer overflødige eller uanvendelige.

For det andet anvendes i den appellerede dom ved undersøgelsen af de retlige følger af en manglende overholdelse af en processuel tidsfrist et fejlagtigt kriterium, hvorved appellanten pålægges en urimelig bevisbyrde. Hvis det korrekte kriterium var blevet anvendt i den appellerede dom — som fastlagt af Domstolen i tidligere sager — ville Retten have fundet, at den manglende overholdelse af den processuelle tidsfrist begrundede en annullation af den omtvistede forordning.

Endelig har Retten ved sin bedømmelse foretaget en urigtig gengivelse af beviserne og de faktiske omstændigheder.

(1) EUT L 29, s. 1.

(2) EFT 1996 L 56, s. 1.