Kendelse afsagt af Domstolens Fjerde Afdeling den 17. juli 1998. - Société Anonyme de Traverses en Béton Armé (Sateba) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Appel - Offentlige kontrakter om levering - Henlæggelse af en klage over den ordregivende myndigheds adfærd. - Sag C-422/97 P.



Samling af Afgørelser 1998 side I-04913



Sammendrag



Nøgleord

1 Tilnaermelse af lovgivningerne - fremgangsmaader ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation - direktiv 93/38 - klage fra en tilbudsgiver, hvorefter ordregiverens adfaerd udgoer en tilsidesaettelse af direktivet og hindrer konkurrencen - Kommissionens undersoegelse i henhold til den for traktatbrudsprocedurer gaeldende fremgangsmaade - lovligt - Kommissionens befoejelse til paa eget initiativ at foretage undersoegelser i henhold til konkurrencereglerne - irrelevant

(EF-traktaten, art. 169; Raadets forordning nr. 17, art. 3, stk. 1; Raadets direktiv 93/38)

2 Appel - anbringender - anbringende, der fremsaettes for foerste gang under appellen - afvisning

(Statutten for EF-Domstolen, art. 51)

3 Tilnaermelse af lovgivningerne - fremgangsmaader ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation - direktiv 93/38 - ordregivernes handlinger - handlinger, som maa tilskrives medlemsstaterne - anvendelse af traktatbrudsproceduren

(EF-traktaten, art. 169; Raadets direktiv 93/38)

4 Traktatbrudssoegsmaal - procedure - proceduren uafhaengig af proceduren i konkurrencesager

(EF-traktaten, art. 169; Raadets forordning nr. 17)

5 Traktatbrudssoegsmaal - Kommissionens soegsmaalsret - skoensmaessig befoejelse - klagernes processuelle rettigheder forskellige fra deres rettigheder under en konkurrencesag

(EF-traktaten, art. 169; Raadets forordning nr. 17)

Sammendrag

1 Ved indgivelse af en klage til Kommissionen fra en bydende i forbindelse med offentlig tilbudsgivning i henhold til direktiv 93/38, hvorved den paagaeldende kritiserer en ordregivers adfaerd, giver den blotte naevnelse af en konkurrencehindring ikke i sig selv grundlag for at antage, at klagepunktet vedroerer en tilsidesaettelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 86, naar den naevnte hindring omtales som led i en tilsidesaettelse af reglerne i det omhandlede direktiv, men naevnelsen heraf kan fortolkes som et supplement til det sidstnaevnte klagepunkt. Denne konklusion aendres ikke af, at Kommissionen efter artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 17 har befoejelse til paa eget initiativ at undersoege eventuelle overtraedelser af traktatens konkurrenceregler.

2 Et anbringende, der fremsaettes for foerste gang under en appelsag for Domstolen, maa afvises. Saafremt der gives en part adgang til at fremfoere et anbringende for foerste gang under sagen ved Domstolen, som ikke er blevet fremfoert for Retten, vil det vaere ensbetydende med at give denne mulighed for at forelaegge Domstolen - der har en begraenset kompetence i appelsager - en mere omfattende tvist end den, der er blevet forelagt Retten. Under en appelsag har Domstolen saaledes kun kompetence til at tage stilling til den retlige afgoerelse vedroerende de anbringender, der er blevet behandlet i foerste instans.

3 Det foelger af anvendelsen af faellesskabsreglerne om offentlige kontrakter, i den foreliggende sag reglerne i direktiv 93/38, at ordregiveres handlinger kan tilskrives den medlemsstat, som de henhoerer under, og at de kan forfoelges inden for rammerne af traktatbrudsproceduren i henhold til traktatens artikel 169.

4 Proceduren i konkurrencesager i henhold til forordning nr. 17 er uafhaengig af proceduren i henhold til traktatens artikel 169 - som har til formaal at faa konstateret, at en medlemsstats adfaerd er i strid med faellesskabsretten - eftersom de to procedurer forfoelger forskellige formaal og er underkastet forskellige regler, hvorfor det forhold, at der indledes en procedure i henhold til traktatens artikel 169 ikke automatisk medfoerer, at der skal traeffes en beslutning i henhold til forordning nr. 17. Foelgelig vedroerer en beslutning om henlaeggelse af en klage, som Kommissionen har truffet under en traktatbrudsprocedure, udelukkende denne procedure og udgoer ikke en stiltiende afvisning af en klage, som haevdes at vaere indgivet i henhold til forordning nr. 17.

5 Parter, der har klaget til Kommissionen, har proceduremaessigt en ganske anden retsstilling under en procedure efter traktatens artikel 169 end under en procedure i konkurrencesager efter forordning nr. 17. Kommissionen er ikke forpligtet til at indlede en procedure i henhold til artikel 169, men raader i saa henseende over en skoensbefoejelse, der udelukker private fra at kraeve, at Kommissionen tager stilling til et bestemt forhold. Foelgelig har personer, som har indgivet en klage under en procedure i henhold til traktatens artikel 169, ikke mulighed for at indbringe et soegsmaal for Faellesskabets retsinstanser vedroerende en beslutning om henlaeggelse af deres klage og har ikke tilsvarende processuelle rettigheder, som de raader over under en procedure i henhold til forordning nr. 17, hvor de har mulighed for at stille krav over for Kommissionen om information og hoering.