Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Konkurrence – aftaler – forbud – gruppefritagelse – aftaler vedrørende biler – forordning nr. 1475/95

(Kommissionens forordning nr. 1475/95, art. 5, stk. 3, første afsnit, første led)

2. Konkurrence – aftaler – forbud – gruppefritagelse – aftaler vedrørende biler – forordning nr. 1475/95

(Kommissionens forordning nr. 1475/95, art. 5, stk. 3, første afsnit, første led)

3. Konkurrence – aftaler – forbud – gruppefritagelse – aftaler vedrørende biler – forordning nr. 1475/95

(Kommissionens forordning nr. 1475/95, art. 5, stk. 3, første afsnit, første led)

4. Konkurrence – aftaler – forbud – gruppefritagelse – aftaler vedrørende biler – forordning nr. 1475/95 og nr. 1400/2002

(Kommissionens forordning nr. 1475/95 og nr. 1400/2002)

5. Konkurrence – aftaler – forbud – gruppefritagelse – aftaler vedrørende biler – ikrafttrædelse af forordning nr. 1400/2002

(Kommissionens forordning nr. 1475/95, art. 5, stk. 3, første afsnit, første led, og forordning nr. 1400/2002)

Sammendrag

1. Artikel 5, stk. 3, første afsnit, første led, i forordning nr. 1475/95 om anvendelse af artikel [81], stk. 3, [EF] på kategorier af salgs‑ og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer, hvorefter leverandøren har en særlig ret til at opsige en aftale med mindst et års varsel, hvis det er »nødvendigt at foretage en gennemgribende reorganisering af hele forhandlernettet eller en del heraf«, skal fortolkes således, at denne nødvendighed forudsætter en betydelig ændring – såvel på det økonomiske som på det geografiske plan – af den pågældende leverandørs salgsorganisation, hvis berettigelse skal sandsynliggøres ud fra økonomiske effektivitetshensyn, der er baseret på objektive omstændigheder, der foreligger inden for eller uden for leverandørens virksomhed, og som, henset til det konkurrencemæssige miljø, som leverandøren opererer i, ville kunne belaste effektiviteten af forhandlernettets eksisterende strukturer, medmindre der foretages en hurtig reorganisering af dette netværk. I denne forbindelse er eventuelle ufordelagtige økonomiske konsekvenser, som kunne ramme en leverandør, hvis han opsagde forhandlerkontrakten med et varsel på to år, relevante. Det tilkommer de nationale domstole og voldgiftsretterne ud fra alle konkrete forhold i den sag, de skal tage stilling til, at vurdere, om disse betingelser er opfyldt.

(jf. præmis 40 og domskonkl.)

2. Artikel 5, stk. 3, første afsnit, første led, i forordning nr. 1475/95 om anvendelse af artikel [81], stk. 3, [EF] på kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer skal fortolkes således, at når lovligheden af en opsigelse med et års varsel anfægtes af en forhandler ved en national domstol eller en voldgiftsret, påhviler det leverandøren at bevise, at betingelserne i denne bestemmelse for at gøre brug af retten til opsigelse med et års varsel er opfyldt. Hvordan et sådant bevis skal føres, afhænger af national ret.

(jf. præmis 44 og domskonkl.)

3. Artikel 5, stk. 3, første afsnit, første led, i forordning nr. 1475/95 om anvendelse af artikel [81], stk. 3, [EF] på kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke pålægger en leverandør, som opsiger en forhandlerkontrakt i henhold til denne bestemmelse, at begrunde beslutningen om opsigelse udtrykkeligt eller at udarbejde en reorganiseringsplan forud for opsigelsen.

For så vidt som det i denne bestemmelse anføres, at de i forordningen nævnte betingelser for fritagelse »ikke berører« leverandørens ret til at opsige aftalen med mindst et års varsel, hvis det er nødvendigt at foretage en gennemgribende reorganisering af hele forhandlernettet eller en del heraf, indfører bestemmelsen blot en simpel mulighed, som med forbehold for opfyldelsen af anvendelsesbetingelserne i bestemmelsen ikke begrænser parternes aftalefrihed, således som denne udøves inden for rammerne af den anvendelige nationale ret. Bestemmelsen pålægger ikke leverandøren nogen særlig forpligtelse for så vidt angår den anførte begrundelse for denne opsigelse og med hensyn til formen for eller indholdet af reorganiseringen, og sådanne forpligtelser fremgår heller ikke af andre bestemmelser i forordningen. Herefter afhænger spørgsmålet om, hvorvidt en opsigelse af en aftale med et års varsel i overensstemmelse med denne bestemmelse udtrykkeligt skal begrundes, eller hvorvidt leverandøren skal tilvejebringe en reorganiseringsplan forud for meddelelsen om opsigelse, alene af national ret.

(jf. præmis 47-49 og 51 samt domskonkl.)

4. Forordning nr. 1475/95 om anvendelse af artikel [81], stk. 3, [EF] på kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer samt forordning nr. 1400/2002 om anvendelse af artikel 81, stk. 3, EF på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis inden for motorkøretøjsbranchen giver som gennemførelsesforordninger til artikel 81, stk. 3, EF blot de erhvervsdrivende i den pågældende sektor visse muligheder, således at de på trods af, at der var visse konkurrencebegrænsende vilkår i deres salgs- og serviceaftaler inden for denne sektor, kunne holde disse uden for det i artikel 81, stk. 1, EF fastsatte forbud. Bestemmelserne i de nævnte forordninger pålægger imidlertid ikke de erhvervsdrivende at gøre brug af disse muligheder, idet de ikke fastsætter bindende forskrifter, der direkte påvirker gyldigheden eller indholdet af vilkårene i en aftale eller forpligter aftaleparterne til at tilpasse indholdet af deres aftale.

(jf. præmis 56)

5. Ikrafttrædelsen af forordning nr. 1400/2002 om anvendelse af artikel 81, stk. 3, EF på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis inden for motorkøretøjsbranchen gjorde det ikke i sig selv nødvendigt at foretage en reorganisering af en leverandørs forhandlernet i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, første afsnit, første led, i forordning nr. 1475/95 om anvendelse af artikel [81], stk. 3, [EF] på kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer. Selv om de væsentlige ændringer i fritagelsesordningen, som blev indført med forordning nr. 1400/2002, kan have ført visse leverandører til at gennemføre ændringer i deres salgsaftaler med henblik på at sikre sig, at disse fortsat falder ind under gruppefritagelsen, kunne disse ændringer være en følge af en simpel tilpasning af de gældende kontrakter, uden at en sådan tilpasning automatisk nødvendiggjorde en opsigelse af kontrakterne som følge af national ret, endsige en reorganisering af hele forhandlernettet eller en del heraf.

Ikrafttrædelsen kunne imidlertid på grund af særlige organisatoriske forhold ved den enkelte leverandørs forhandlernet nødvendiggøre ændringer af en sådan betydning, at de udgør en egentlig reorganisering af forhandlernettet i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 5, stk. 3, første afsnit, første led, i forordning nr. 1475/95. En sådan reorganisering kunne navnlig være nødvendig, hvis en leverandør, som før ikrafttrædelsen af forordning nr. 1400/2002 kombinerede eneforhandling med selektiv forhandling, for fortsat at kunne drage fordel af gruppefritagelsen valgte at organisere sit forhandlernet alene som et selektivt forhandlingssystem eller valgte at opretholde et eneforhandlingssystem alene med hensyn til salg og samtidig indførte et selektivt forhandlingssystem med hensyn til service udført af autoriserede reparatører.

Det tilkommer de nationale domstole og voldgiftsretterne ud fra alle konkrete forhold i den sag, de skal tage stilling til, og særligt de beviser, der vedrørende dette punkt er fremlagt af leverandøren, at vurdere, om de ændringer, som denne har foretaget, udgør en egentlig reorganisering af forhandlernettet, og hvorvidt denne er blevet nødvendiggjort af ikrafttrædelsen af forordning nr. 1400/2002.

(jf. præmis 58, 59 og 61-65 samt domskonkl.)