FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT

F.G. JACOBS

fremsat den 25. marts 2004

Sag C-372/02



Roberto Adanez-Vega

mod

Bundesanstalt für Arbeit





»Arbejdsløshed – tildeling af ydelser ved arbejdsløshed knyttet til opfyldelse af forsikringsperioder – militærtjeneste«

»r) […] udtrykket »forsikringsperioder« [betyder] bidrags- eller beskæftigelsesperioder eller perioder med selvstændig virksomhed, der i den lovgivning, hvorefter de er tilbagelagt eller anses for at være tilbagelagt, betegnes eller anerkendes som forsikringsperioder, samt alle dermed ligestillede perioder, for så vidt de efter denne lovgivning anses for ligestillet med forsikringsperioder

s) […] udtrykket »beskæftigelsesperioder« eller »perioder med selvstændig virksomhed« [betyder] perioder, der i den lovgivning, hvorefter de er tilbagelagt, betegnes eller anerkendes som sådanne, samt alle dermed ligestillede perioder, for så vidt de efter denne lovgivning anses for ligestillet med beskæftigelsesperioder eller perioder med selvstændig virksomhed«.

– forsikringsperioder i det i stk. 1 omhandlede tilfælde

– beskæftigelsesperioder i det i stk. 2 omhandlede tilfælde,

a) Hvis militærtjenesten var »beskæftigelse« i henhold til artikel 71, stk. 1 [hvilket i henhold til artikel 1, litra s), afhænger af dens kvalificering efter spansk lovgivning, der skal bekræftes ved en attest i overensstemmelse med artikel 80 i forordning nr. 574/72], og sagsøgeren under militærtjenesten var bosat i Tyskland i henhold til artikel 71, stk. 1, som fortolket af Domstolen , er sagsøgeren omfattet af artikel 71, stk. 1, litra b), nr. ii), der giver ham ret til at kræve arbejdsløshedsunderstøttelse i Tyskland, selv om hans seneste beskæftigelsesperiode var i en anden medlemsstat.

b) Hvis sagsøgeren er omfattet af artikel 71, stk. 1, litra b), nr. ii), skal den tyske institution tage hensyn til perioden med militærtjeneste ved afgørelsen af, om han er berettiget til arbejdsløshedsunderstøttelse, såfremt

i) det var en »beskæftigelsesperiode[…] tilbagelagt som arbejdstager« i henhold til artikel 1, litra a) og s), hvilke føjer et yderligere krav til det krav, sagsøgeren allerede har opfyldt for at være omfattet af artikel 71, stk. 1; også dette spørgsmål skal afgøres i henhold til spansk ret og attesteres i overensstemmelse med artikel 80, og

ii) den ville være blevet medregnet som en forsikringsperiode, hvis den var tilbagelagt efter tysk lovgivning, som krævet i artikel 67, stk. 1.

c) Hvis sagsøgeren ikke er omfattet af artikel 71, stk. 1, litra b), nr. ii), kan han alligevel kræve arbejdsløshedsunderstøttelse i Tyskland [fordi tysk lovgivning finder anvendelse i henhold til artikel 13, stk. 2, litra f)]; den tyske institution skal tage hensyn til værnepligtsperioden ved afgørelsen af, om han er berettiget til arbejdsløshedsunderstøttelse, såfremt

i) betingelserne i punkt b) ovenfor er opfyldt, og

ii) sagsøgeren »senest har tilbagelagt« forsikringsperioder i overensstemmelse med tysk lovgivning, som krævet i artikel 67, stk. 3.

»1) En værnepligtsperiode skal kun anses for »beskæftigelse« i henhold til artikel 71, stk. 1, første punktum, i forordning nr. 1408/71, hvis den betegnes eller anerkendes som sådan i henhold til den lovgivning, hvorefter den er tilbagelagt, eller både behandles og anerkendes efter denne lovgivning som ligestillet med en beskæftigelsesperiode i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i forordningens artikel 1, litra s).

2) En værnepligtsperiode skal kun anses for en »beskæftigelsesperiode[…], der er tilbagelagt som arbejdstager« i henhold til artikel 67, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, hvis i) den betegnes eller anerkendes som en beskæftigelsesperiode efter spansk lovgivning eller både behandles og anerkendes efter denne lovgivning som ligestillet i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i forordningens artikel 1, litra s), og ii) sagsøgeren var forsikret i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i forordningens artikel 1, litra a), da han udførte militærtjenesten.

3) Artikel 67, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 finder anvendelse på en sagsøger, der er omfattet af forordningens artikel 71, stk. 1, litra b), nr. ii).

4) Når en person tilbagelægger en forsikringsperiode efter lovgivningen i en medlemsstat og efterfølgende ansøger om arbejdsløshedsunderstøttelse i denne stat, anses denne forsikringsperiode for at være »senest […] tilbagelagt« i henhold til artikel 67, stk. 3, i forordning nr. 1408/71, selv hvis den ikke ligger umiddelbart før ansøgningen om ydelser, såfremt der ikke har været en mellemkommende forsikringsperiode.«

a) omfattet af spansk ret i medfør af artikel 13, stk. 2, litra e), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2195/91 af 25. juni 1991 – i det følgende forordning nr. 1408/71 – eller

b) af tysk ret i medfør af artikel 13, stk. 2, litra f), i forordning nr. 1408/71?

a) Udgør den aftjente værnepligt i Spanien ‘seneste beskæftigelse […] i en anden medlemsstat end den kompetente stat’ i artikel 71, stk. 1, i forordning nr. 1408/71’s forstand?

b) Hvis spørgsmål 2 a) besvares bekræftende:

Indeholder artikel 71, stk. 1, litra b), nr. ii), første led, i forordning nr. 1408/71 også den regel, at den seneste beskæftigelse på en anden medlemsstats område med henblik på ydelser til arbejdsløse skal betragtes, som om den var tilbagelagt i bopælsstaten, uden at det er fornødent at foretage en prøvelse af, om betingelserne i artikel 67 i forordning nr. 1408/71 er opfyldt?

c) Hvis spørgsmål 2 b) besvares benægtende:

På hvilke betingelser er en periode med aftjening af værnepligt, der efter national (spansk) ret hverken udgør en forsikringsperiode under arbejdsløshedsforsikringen, eller en dermed ligestillet periode, en beskæftigelsesperiode, der efter artikel 67, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 er tilbagelagt som arbejdstager efter en anden medlemsstats lovgivning?

a) Har en person, der for over ét år siden har afsluttet sin seneste forsikringsperiode i Tyskland, og som derefter har aftjent ni måneders værnepligt i Spanien, »senest«, jf. artikel 67, stk. 3, i forordning nr. 1408/71, tilbagelagt forsikringsperioder efter tysk ret?

b) Hvis spørgsmål 3 a) besvares bekræftende:

Under hvilke omstædigheder er en periode med aftjening af værnepligt, der efter national (spansk) ret hverken udgør en forsikringsperiode under arbejdsløshedsforsikringen, eller en hermed ligestillet periode, en beskæftigelsesperiode, der efter artikel 67, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 er tilbagelagt som arbejdstager efter en anden medlemsstats lovgivning? [svarer til spørgsmål 2 c)]

c) Hvis artikel 67, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 ikke finder anvendelse på sagsøgeren [spørgsmål 3 a) og b)]:

aa) Udgør den aftjente værnepligt i Spanien »seneste beskæftigelse […] i en anden medlemsstat end den kompetente stat« i artikel 71, stk. 1, i forordning nr. 1408/71’s forstand? [svarer til spørgsmål 2 a)]

bb) Hvis spørgsmål 3 c) aa) besvares bekræftende:

Indeholder artikel 71, stk. 1, litra b), nr. ii), første led, i forordning nr. 1408/71 også den regel, at den seneste beskæftigelse på en anden medlemsstats område med henblik på ydelser til arbejdsløse skal betragtes, som om den var tilbagelagt i bopælsstaten, uden at det er fornødent at foretage en prøvelse af, om betingelserne i artikel 67 i forordning nr. 1408/71 er opfyldt? [svarer til spørgsmål 2 b)]

– Originalsprog: engelsk.

– Rådets forordning af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet. Forordningens nye ordlyd, der indeholder de ændringer, som er blevet foretaget indtil slutningen af 1995, findes i afsnit I i bilag A til Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2.12.1996 om ændring og ajourføring af forordning nr. 1408/71 og forordning (EØF) nr. 574/72, EFT 1997 L 28, s. 1.

– Rådets forordning af 21.3.1972 om regler til gennemførelse af forordning nr. 1408/71 (EFT 1972 I, s. 149). Forordningens ordlyd som gældende ved udgangen af 1995 findes i afsnit II i bilag A til forordning nr. 118/97.

– Rådets forordning af 25.6.1991 om ændring af forordning nr. 1408/71 og forordning nr. 574/72, EFT L 206, s. 2.

– Jf. f.eks. dom af 11.6.1998, sag C-275/96, Kuusijärvi, Sml. I, s. 3419, præmis 28.

– Nævnt i fodnote 5, præmis 33.

– Præmis 34.

– Jf. præmis 35 og præmis 39-50, navnlig præmis 39 og 40.

– Præmis 29.

– For en nærmere drøftelse af artikel 67, jf. nedenfor punkt 54-82.

– Jf. f.eks. dom af 7.3.1985, sag 145/84, Cochet, Sml. s. 801, præmis 11, og af 29.6.1995, sag C-454/93, Van Gestel, Sml. I, s. 1707, præmis 13 og 14.

– Nævnt i fodnote 4.

– Dom af 12.1.1983, sag 150/82, Coppola, Sml. s. 43, og af 12.6.1986, sag 302/84, Ten Holder, Sml. s. 1821.

– Jf. f.eks. Cochet-dommen, der er nævnt i fodnote 11, præmis 14 og 15, dom af 13.3.1997, sag C-131/95, Huijbrechts, Sml. I, s. 1409, præmis 26, og senest dom af 6.11.2003, sag C-311/01, Kommissionen mod Nederlandene, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 32.

– Jf. f.eks. dom af 12.6.1986, sag 1/85, Miethe, Sml. s. 1837, præmis 16.

– Dom af 17.2.1977, sag 76/76, Di Paolo, Sml. s. 315, præmis 11.

– Jf. også punkt 30 ovenfor.

– Jf. f.eks. Miethe-dommen, der er nævnt i fodnote 15, præmis 9, og Van Gestel-dommen, der er nævnt i fodnote 11, præmis 23.

– I punkt 55-61.

– Dom af 1.12.1977, sag 66/77, Sml. s. 2311, præmis 19.

– Dom af 13.11.1997, sag C-248/96, Sml. I, s. 6407, præmis 31.

– Grahame og Hollanders-dommen, præmis 26.

– Nævnt i fodnote 21, præmis 31.

– Jf. punkt 69 og 70.

– Nævnt i fodnote 3.

– Jf. den i fodnote 11 nævnte retspraksis.

– Di Paolo-dommen, der er nævnt i fodnote 16, præmis 17-22, jf. også forslag til afgørelse fra generaladvokat Mancini i Pinna-sagen, (sag 41/84, dom af 15.1.1986, Sml. s. 1), punkt 9.

– Bestemmelsen behandles nærmere nedenfor, jf. punkt 74-82.

– Medlemsstater, efter hvis lovgivning sådanne ydelser er betinget af, at der er tilbagelagt beskæftigelsesperioder – i modsætning til forsikringsperioder – er omfattet af de parallelle bestemmelser i artikel 67, stk. 2.

– Jf. punkt 37.

– Dom af 12.5.1989, sag 388/87, Sml. s. 1203, præmis 18.

– Der er citeret ovenfor i punkt 32.

– Jf. punkt 74-82.

– Nævnt ovenfor i fodnote 31, præmis 21.

– Denne del af bestemmelsen vedrører ikke forsikringsperioder, jf. dom af 15.3.1978, sag 126/77, Frangiamore, Sml. s. 725.

– Nævnt i fodnote 3. De relevante bestemmelser i artikel 80 er sammenfattet ovenfor i punkt 4.

– Dom af 8.7.1992, sag C-102/91, Knoch, Sml. I, s. 4341, præmis 54.

– Knoch-dommen, der er nævnt i fodnote 37, præmis 53.

– Dom af 30.3.2000, sag C-178/97, Banks m.fl., Sml. I, s. 2005, præmis 43.

– Jf. punkt 33 og 37 ovenfor.

– Dom af 8.4.1992, sag C-62/91, Gray, Sml. I, s. 2737, præmis 12.

– Forslag til afgørelse fra generaladvokat Tesauro i Gray-sagen, der er nævnt i fodnote 41, punkt 5.

– F.eks. »senest« (dansk), »laatstelijk« (nederlandsk), »viimeksi« (finsk), »da ultimo« (italiensk), »en ultimo lugar« (spansk) og »senast« (svensk).

– Jf. punkt 66.

– Det er ikke min opfattelse, at min konklusion og forudgående analyse påvirkes af Domstolens kendelse af 4.3.2002, sag C-175/00, Verwayen-Boelen, Sml. I, s. 2141. Selv om denne kendelse synes at antage, at sagsøgerens periode i Nederlandene fra 1987 til 1995, hvori hun modtog ydelser, men ikke tilbagelagde forsikrings- eller beskæftigelsesperioder, udelukkede hendes forudgående beskæftigelsesperiode i Belgien fra 1977 til 1986 fra at være »senest […] tilbagelagt« i Belgien i henhold til artikel 67, stk. 3, da hun i 1997 ansøgte om arbejdsløshedsunderstøttelse i Belgien, blev dette spørgsmål ikke udtrykkeligt behandlet af Domstolen.

– Nævnt i fodnote 5.

– Der er ikke forelagt spørgsmål om dette sidste punkt.

– Dom af 25.6.1997, sag C-131/96, Sml. I, s. 3659.