Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Præjudicielle spørgsmål – Domstolens kompetence – fortolkning af en international aftale, som er indgået af Fællesskabet og medlemsstaterne i henhold til en delt kompetence

(Art. 234 EF; TRIPs-aftalen, art. 33)

2. Internationale aftaler – aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPs)

(Art. 234 EF; TRIPs-aftalen, art. 33)

Sammendrag

1. Da aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPs-aftalen) er blevet indgået af Fællesskabet og dets medlemsstater i henhold til en delt kompetence, har Domstolen, når der rejses sag ved den i overensstemmelse med traktatens bestemmelser, særligt artikel 234 EF, kompetence til at fastlægge de forpligtelser, som Fællesskabet således har påtaget sig, og til i dette øjemed at fortolke bestemmelserne i TRIPs-aftalen. Spørgsmålet om fordelingen af kompetencen mellem Fællesskabet og medlemsstaterne kræver et ensartet svar på fællesskabsniveau, som kun Domstolen kan give.

Følgelig er det utvivlsomt i Fællesskabets interesse, at Domstolen anses for kompetent til at fortolke artikel 33 i den nævnte TRIPs-aftale vedrørende minimumsvarighed af patenters beskyttelse med henblik på at afgøre, om fællesskabsretten er til hinder for, at bestemmelsen tillægges direkte virkning.

(jf. præmis 33 og 36-38)

2. I forbindelse med aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPs-aftalen), som udgør bilag I C til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, underskrevet i Marrakech den 15. april 1994 og godkendt ved afgørelse 94/800/EF af 22. december 1994 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af de aftaler, der er resultatet af de multilaterale forhandlinger i Uruguay-rundens regi (1986-1994), for så vidt angår de områder, der hører under Fællesskabets kompetence, gælder det, at når det drejer sig om et område, hvor Fællesskabet endnu ikke har lovgivet, og som derfor hører under medlemsstaternes kompetence, hører beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder og de foranstaltninger, der skal træffes med henblik herpå af de retlige myndigheder, ikke under fællesskabsretten, således at fællesskabsretten hverken påbyder eller udelukker, at en medlemsstats retsorden anerkender, at borgerne støtter direkte ret på en bestemmelse indeholdt i TRIPs-aftalen eller pålægger domstolene en forpligtelse til at anvende denne bestemmelse af egen drift.

Hvis det derimod konstateres, at der findes fællesskabsregler på det omhandlede område, finder fællesskabsretten anvendelse, hvilket indebærer forpligtelsen til så vidt muligt at anlægge en fortolkning i overensstemmelse med TRIPs-aftalen, uden at der dog kan tillægges den omhandlede bestemmelse i aftalen direkte virkning.

Fællesskabet har imidlertid endnu ikke udøvet sine beføjelser på patentområdet, hvorunder henhører artikel 33 i TRIPs-aftalen om minimumsvarighed af patenters beskyttelse, eller – i det mindste på det interne plan – indtil nu udøvet disse beføjelser i et så begrænset omfang, at dette område på det nuværende udviklingstrin ikke kan anses for undergivet fællesskabsretten.

Fællesskabsretten er derfor på sit nuværende udviklingstrin på patentområdet ikke til hinder for, at den nævnte artikel 33 anvendes direkte af den nationale ret på de i den nationale lovgivning fastsatte betingelser.

(jf. præmis 34, 35, 46 og 48 samt domskonkl.)