Artikel 3, litra b), i forordning nr. 1040/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter fastsætter udtrykkeligt, at retten til aktindsigt i dokumenter, som disse institutioner er i besiddelse af, ikke kun omfatter de dokumenter, som de selv har udarbejdet, men også dem, som de har modtaget fra tredjemand, herunder fra Unionens øvrige institutioner og medlemsstaterne. Således fastsættes anvendelsesområdet for forordning nr. 1049/2001 på grundlag af de deri opregnede institutioner og ikke på grundlag af særlige dokumentkategorier, eller på grundlag af ophavsmanden til det dokument, som en af disse institutioner er i besiddelse af.

Selv om den omstændighed, at hverken statutten for Den Europæiske Unions Domstol eller Unionens retsinstansers procesreglementer fastsætter ret til aktindsigt for tredjemand i indlæg, der er indgivet i forbindelse med retslige procedurer, skal dette ganske rigtigt tages i betragtning ved fortolkningen af undtagelsen i artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001, men bør dog ikke medføre, at den nævnte forordning ikke finder anvendelse på begæringer om aktindsigt i de indlæg, der er udarbejdet af en medlemsstat med henblik på en retslig procedure for Unionens retsinstanser, og som er i en institutions besiddelse.

Den omstændighed, at de dokumenter, som en af de institutioner, der er omfattet af forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, er i besiddelse af, er blevet udarbejdet af en medlemsstat og er forbundet med retslige procedurer, kan ikke undtage disse dokumenter fra forordningens anvendelsesområde. Den omstændighed, at forordning nr. 1049/2001 ikke finder anvendelse på begæringer om aktindsigt i dokumenter, der er i Den Europæiske Unions Domstols besiddelse, indebærer nemlig dels ikke, at dokumenter, der er forbundet med denne institutions judicielle virksomhed, principielt er undtaget fra forordningens anvendelsesområde, såfremt disse dokumenter befinder sig hos de EU-institutioner, der er opregnet i den nævnte forordning, såsom Kommissionen. Dels kan beskyttelsen af medlemsstaternes legitime interesser for så vidt angår sådanne dokumenter varetages ved de undtagelser til princippet om ret til aktindsigt, der er fastsat i forordning nr. 1049/2001.

I henhold til artikel 15, stk. 3, fjerde afsnit, TEUF er Den Europæiske Unions Domstol kun omfattet af ordningen med aktindsigt i dokumenter fra institutionerne som omhandlet i samme bestemmelses første afsnit, når den udøver administrative funktioner. Det følger heraf, at betingelserne for aktindsigt i dokumenter, som denne institution er i besiddelse af, og som vedrører dens judicielle virksomhed, ikke kan fastsættes i forordninger, der vedtages i henhold til artikel 15, stk. 3, andet afsnit, TEUF. Imidlertid er det forhold, at den ordning med aktindsigt i dokumenter, der er fastsat i artikel 15, stk. 3, første afsnit TEUF, ikke kan anvendes i forhold til Den Europæiske Unions Domstol, når denne udøver sin judicielle virksomhed, ikke til hinder for, at ordningen anvendes i forhold til en institution, såsom Kommissionen, på hvilken bestemmelserne i artikel 15, stk. 3, TEUF og forordning nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter finder fuld anvendelse, når den er i besiddelse af dokumenter, såsom indlæg, der er udarbejdet af en medlemsstat og indgivet i forbindelse med retslige procedurer i en traktatkrænkelsessag i henhold til artikel 258 TEUF.

Efter ikrafttrædelsen af Lissabontraktaten har indførelsen af artikel 15 TEUF, der har erstattet artikel 255 EF, udvidet anvendelsesområdet for gennemsigtighedsprincippet i EU-retten, idet artikel 15 TEUF nemlig nu fastsætter en ret til aktindsigt i dokumenter fra Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer, herunder Den Europæiske Unions Domstol, Den Europæiske Centralbank og Den Europæiske Investeringsbank, når de udøver administrative funktioner. Der er imidlertid intet element, der gør det muligt at fastslå, at udvidelsen af den nævnte rettighed med henblik på at omfatte de sidstnævntes administrative virksomhed indebærer indførelse af en begrænsning af anvendelsesområdet for forordning nr. 1049/2001 for så vidt angår de dokumenter, der hidrører fra en medlemsstat, såsom de nævnte indlæg, som Kommissionen er i besiddelse af i forbindelse med en retslig procedure for Den Europæiske Unions Domstol.

Hvad endvidere angår artikel 15, stk. 1, TEUF og artikel 298 TEUF, samt fastsættelsen af retten til aktindsigt i dokumenter i artikel 42 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fastsætter disse et formål om en åben europæisk administration, og artikel 15, stk. 3, fjerde afsnit, TEUF kan ikke fortolkes således, at den indebærer et krav om en restriktiv fortolkning af anvendelsesområdet for forordning nr. 1049/2001 med den konsekvens, at de dokumenter, som en medlemsstat har udarbejdet, såsom de nævnte indlæg, der er indgivet i forbindelse med retslige procedurer i en traktatkrænkelsessag i henhold til artikel 258 TEUF, ikke falder inden for denne forordnings anvendelsesområde, når de er i Kommissionens besiddelse.

(jf. præmis 48-52)