DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2011 :4 1PERSONALERETTENS DOM (Anden Afdeling)
20. januar 2011
Sag F-132/07
Guido St rack
mod
Europa-Komm issionen
»Personalesag — tjenestemænd — vedtægtens artikel 17, 17a og 19 — ansøgning om tilladelse til at 
offentliggøre dokumenter — ansøgning om tilladelse til at udgive en tekst — ansøgning om tilladelse til 
at benytte oplysninger for nationale retsinstanser — formaliteten«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold til artikel 236 E F og 152 E A, hvorved Guido Strack har nedlagt 
påstand om a nnullation a f Kommissionens afgørelser af 20. juli 2007 , 9. august 2007 , 
11. september 2007 o g 9. november 2007 o m afslag på hans ansøgninger om tilladelse til 
at offentliggøre og anvende en række d okumenter i f orbindelse me d en straffesag m od 
kommissionsmedlemme r og tjenestemænd i K ommissionen, samt påstand om erstatning 
på minimum 10 000  EUR f or den skade, han har lidt som følge af disse afgørelser.
Udfald: Kommissionen frifindes. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
Samm endrag
1. Retspleje — indgivelse af svarskrift — frist — forlængelse
(Personalerettens procesreglement, art. 39, stk. 2)
2. Tjenestemænd — rettigheder og forpligtelser — ytringsfrihed — udøvelse heraf — grænser
(Art. 6, stk. 3, TEU; tjenestemandsvedtægten, art. 17a)
3. Tjenestemænd — rettigheder og forpligtelser — ytringsfrihed — offentliggørelse af tekster, der vedrører 
Unionens virksomhed — ikke pligt til at underrette forhenværende tjenestemænd — offentliggørelse af 
tjenstlige oplysninger — krav om f orudgående samtykke fra forhenværende tjenestemænd
(Tjenestemandsvedtægten, art. 17 o g 17a)
4. Tjenestemænd — søgsmål — ansøgning i m edfør af vedtægtens artikel 90, stk. 1 — begreb
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90, stk. 1)
5. Tjenestemænd — rettigheder og forpligtelser — offentliggørelse af tjenstlige oplysninger — krav om 
forudgående samtykke — formålet hermed
(Art. 339 T EUF; tjenestemandsvedtægten, art. 17)
2 ECLI:EU:F:2011 :4SAMM ENDR AG–SAGF-132/07
STRACKMODKOMM ISSIONEN
6. Tjenestemænd — rettigheder og forpligtelser — offentliggørelse af tjenstlige oplysninger — krav om 
forudgående samtykke — krav om i ndgivelse af en tilstrækkelig præcis ansøgning til administrationen
(Tjenestemandsvedtægten, art. 17)
7. Tjenestemænd — principper — princippet om g od forvaltningsskik — rækkevidde
8. Tjenestemænd — rettigheder og forpligtelser — offentliggørelse a f tjenstlige o plysninger — 
vidneforklaring for en national ret — krav om f orudgående samtykke
(Tjenestemandsvedtægten, art. 11, stk. 1, art. 17 o g 19)
1. Ifølge artikel 39, stk. 2, i P ersonalerettens procesreglement kan retsformanden forlænge den frist, 
inden for hvilken sagsøgte skal indgive s varskrift. D en omstændighed, at der er me ddelt flere 
forlængelser, uden at en egentlig kon tradiktorisk forhandling har fundet sted, indebærer ikke e n 
tilsidesættelse af sagsøgerens ret til en retfærdig rettergang, såfremt parternes situation ikke d erved er 
blevet væsentligt ændret. Spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om e n retfærdig rettergang, skal 
vurderes i lyset af parternes samlede situation.
(jf. præmis 31)
2. Det udgør et indgreb i t jenestemandens ytringsfrihed, såfremt tjenestemanden har p ligt til at 
underrette ansættelsesmyndigheden om, at han agter at udgive e n tekst, der ve drører Unionens 
virksomhed. Dette indgreb skal derfor vurderes i l yset af ar tikel 10, stk. 2, i d en europæiske 
menneskerettighedskonvention, der sikrer de grundlæggende rettigheder, som u dgør en integrerende 
del af EU-rettens almindelige retsgrundsætninger i h enhold til artikel 6, stk. 3, TEU. Det fremgår af 
den nævnte kon ventions artikel 10, stk. 2, at da u døvelsen af ytringsfriheden »medfører pligter og 
ansvar, kan den underkastes sådanne formaliteter, betingelser, restriktioner eller straffebestemme lser«, 
som er foreskrevet ved lov. Dertil komme r, at en regel ku n lovligt kan indebære begrænsninger af 
ytringsfriheden, hvis den er tilstrækkelig præcis til, at borgeren ka n indrette sin ad færd d erefter, 
hvilket i ø vrigt er et kra v ifølge retssikkerhedsprincippet.
(jf. præmis 59)
Henvisning til:
Domstolen: 6. marts 2001 , sag C-274/99 P, Conno lly mod Kommissionen, præmis 40-42; 3. juni 2008 , sag C-308/06, 
Intertanko m .fl., præmis 69
3. Eftersom ve dtægtens ar tikel 17a ikke f inder anvendelse på forhenværende tjenestemænd, ka n 
sådanne tjenestemænd udgive d okumenter, der ve drører Unionens aktiviteter, uden på forhånd at 
underrette ansættelsesmyndigheden herom, me n de har p ligt til i me dfør af vedtægtens artikel 17 a t 
indhente samtykke, både inden de offentliggør oplysninger, som de har fået kendskab til i forbindelse 
med udøvelsen af deres arbejde, og inden de offentliggør dokumenter, som de selv eller i s amarbejde 
med andre har u darbejdet, og som i ndeholder sådanne oplysninger, me dmindre offentligheden 
allerede har fået adgang til disse oplysninger.
(jf. præmis 62-64)
4. Formålet me d en ansøgning i h enhold til vedtægtens artikel 90, stk. 1, skal formuleres tilstrækkelig 
klart til, at ansættelsesmyndigheden ka n træffe afgørelse me d fuldt kendskab til sagen, og hvis der ikke 
foreligger en kon kret anmodning om e n stillingtagen, foreligger der ikke e n ansøgning i d enne 
bestemme lses forstand. Formålet me d ansøgningen ka n nemlig ikke n ås, hvis ansættelsesmyndigheden 
ikke e r i stand til me d tilstrækkelig klarhed at forstå ansøgningens genstand.
ECLI:EU:F:2011 :4 3SAMM ENDR AG–SAGF-132/07
STRACKMODKOMM ISSIONEN
(jf. præmis 69)
Henvisning til:
Domstolen: 12. marts 1975 , sag 23 /74, Küster mod Parlamentet, præmis 11
Retten: 11. juni 1996 , sag T-110/94, Sánchez M ateo m od Kommissionen, præmis 26; 11. juni 1996 , sag T-111/94, 
Ouzounoff Popoff mod Kommissionen, præmis 28
5. Vedtægtens artikel 17 forbyder i p rincippet en tjenestemand at afsløre oplysninger, som han har fået 
kendskab til i forbindelse me d udøvelsen af sit arbejde, og gør en sådan afsløring betinget af, at der 
foreligger et forudgående samtykke. Denne samtykkeordning skal give a nsættelsesmyndigheden 
mulighed for at sikre sig, at afsløringen ikke v il skade Unionens interesser, herunder bl.a. Unionens 
funktionsmåde og omdømme . Formålet me d denne ordning er endvidere at give U nionen m ulighed 
for at sikre, at tjenestemændene indretter deres adfærd u nder hensyntagen til institutionens interesser 
og de forpligtelser, der påhviler dem i me dfør af artikel 339 T EUF. Den ordning, der er indført ved 
vedtægtens artikel 17, har derfor bl.a. til formål at opretholde det tillidsforhold, der skal være me llem 
institutionen og dens ansatte.
(jf. præmis 71)
6. Det følger af den samtykkeordning, der er indført ved vedtægtens artikel 17, at en tjenestemand, der 
ønsker at afsløre oplysninger, som han har fået kendskab til i forbindelse me d udøvelsen af sit arbejde, 
eller at anvende kon stateringer, der er foretaget inden for disse ramme r, for en national retsinstans, har 
pligt til at indgive en tilstrækkelig klar ansøgning til ansættelsesmyndigheden.
En sådan ordning forudsætter, at spørgsmålet om, hvorvidt der kan gives tilladelse til offentliggørelse af 
oplysninger, skal vurderes i l yset af alle de faktiske o mstændigheder i d en kon krete sag og deres 
indvirkning på institutionen og udøvelsen af den offentlige tjeneste. En sådan ordning gør det 
endvidere nødvendigt at foretage en afvejning af de forskellige foreliggende interesser me d henblik på 
at afgøre, om U nionens interesser eller offentlighedens interesse i a t modtage oplysninger skal veje 
tungest. Det kan i ø vrigt ikke f orholde sig anderledes, idet ytringsfriheden omfatter retten til at udbrede 
oplysninger, og en nægtelse af at give tilladelse til en sådan udbredelse på grundlag af en samlet og 
abstrakt vurdering opfylder ikke b etingelserne for, at der kan foretages indgreb i y tringsfriheden.
Dertil ko mme r, at det ville påvirke s elve indholdet af den ret til domstolsprøvelse, der tilkomme r 
enhver retsundergiven, og som er fastsat i ar tikel 6 i d en europæiske me nneskerettighedskonvention, 
hvis ansættelsesmyndigheden traf en generel og abstrakt a fgørelse uden først at have foretaget en 
fuldstændig og detaljeret undersøgelse.
(jf. præmis 72-75)
Henvisning til:
Domstolen: 18. februar 1992 , sag C-54/90, W eddel mod Kommissionen, generaladvokat Van G ervens forlag til 
afgørelse, punkt 11
Retten: 13. juni 2002 , sag T-74/01, Ferrer de Moncada m od Kommissionen, præmis 58
7. Princippet om g od forvaltningsskik fritager ikke t jenestemanden for den p ligt til at give 
underretning og til at optræde loyalt over for institutionerne, som han skal opfylde på institutionernes 
begæring.
4 ECLI:EU:F:2011 :4SAMM ENDR AG–SAGF-132/07
STRACKMODKOMM ISSIONEN
(jf. præmis 79)
Henvisning til:
Retten: 23. januar 2002 , sag T-386/00, Gonçalves mod Parlamentet, præmis 74; 17. oktober 2002 , sag T-180/00, 
Astipesca m od K ommissionen, præmis 93; 11. marts 2003 , sag T-186/00, Conserve I talia m od K ommissionen, 
præmis 50
8. Vedtægtens artikel 17 o g 19 indebærer ganske vist ikke e n pligt for tjenestemanden til at begrænse 
antallet og omfanget af de dokumenter, som han ønsker at opnå tilladelse til at offentliggøre eller til at 
fremlægge i e n retssag, såfremt han er af den opfattelse, at udbredelsen og fremlæggelsen under en 
retssag af hvert enkelt dokument er begrundet. I o verensstemme lse me d den forpligtelse til at udvise 
loyalitet, som p åhviler tjenestemanden i me dfør af ve dtægtens ar tikel 11, første afsnit, skal 
tjenestemanden fremme ad ministrationens ar bejde. På denne baggrund er den pligt, der påhviler 
tjenestemanden til at give t ilstrækkeligt præcise oplysninger om b l.a. indholdet af de pågældende 
dokumenter og i h vilket omfang disse dokumenter er relevant for det generelle mål, han ønsker at nå, 
så me get desto me re væsentlig. Tjenestemanden ka n derfor blive opfordret til at opdele dokumenterne 
efter passende og samme nhængende kri terier for at lette undersøgelsen af dem o g i g ivet fald at 
udfærdige et samme ndrag.
(jf. præmis 78 o g 81)