Forenede sager C-61/17, C-62/17 og C-72/17

Bichatm.fl.

mod

Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

(anmodninger om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg)

»Præjudiciel forelæggelse – socialpolitik – kollektive afskedigelser – direktiv 98/59/EF – artikel 2, stk. 4, første afsnit – begrebet »virksomhed med bestemmende indflydelse, som arbejdsgiveren er en del af« – procedure til information af arbejdstagere – bevisbyrde«

Sammendrag – Domstolens dom (Femte Afdeling) af 7. august 2018

Socialpolitik – tilnærmelse af lovgivningerne – kollektive afskedigelser – direktiv 98/59 – procedure til information af arbejdstagere – begrebet »virksomhed med bestemmende indflydelse, som arbejdsgiveren er en del af« – rækkevidde – selvstændig og ensartet fortolkning

(Rådets direktiv 98/59, art. 2, stk. 1)

Artikel 2, stk. 4, første afsnit, i Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser skal fortolkes således, at begrebet »virksomhed med bestemmende indflydelse, som arbejdsgiveren er en del af«, omfatter enhver virksomhed, der er tilknyttet arbejdsgiveren i kraft af andele i sidstnævntes selskabskapital eller andre juridiske bånd, der gør det muligt for virksomheden at udøve en afgørende indflydelse på arbejdsgiverens beslutningstagende organer og tvinge arbejdsgiveren til at påtænke eller gennemføre kollektive afskedigelser.

Det skal i denne henseende for det første bemærkes, at artikel 2, stk. 4, første afsnit, i direktiv 98/59 ikke definerer begrebet »virksomhed med bestemmende indflydelse, som arbejdsgiveren er en del af«, og heller ikke på dette punkt henviser til medlemsstaternes ret. Det fremgår således af Domstolens faste praksis, at det følger såvel af kravene om en ensartet anvendelse af EU-retten som af lighedsprincippet, at ordlyden af en EU-retlig bestemmelse, som ikke indeholder nogen udtrykkelig henvisning til medlemsstaternes ret med hensyn til fastlæggelsen af dens betydning og rækkevidde, normalt i hele Den Europæiske Union skal undergives en selvstændig og ensartet fortolkning (jf. bl.a. dom af 27.1.2005, Junk, C-188/03, EU:C:2005:59 præmis 29 og 30, og af 13.5.2015, Lyttle m.fl., C-182/13, EU:C:2015:317, præmis 26 og den deri nævnte retspraksis).

Under disse omstændigheder følger det af en fortolkning af såvel tilblivelseshistorien bag som formålet med artikel 2, stk. 4, første afsnit, i direktiv 98/59 for det første, at begrebet »virksomhed med bestemmende indflydelse, som arbejdsgiveren er en del af«, omfatter enhver virksomhed, der i kraft af tilhørsforholdet til samme koncern eller en andel i selskabskapitalen, der giver denne stemmeflertal i forsamlingen eller de beslutningstagende organer, der findes hos arbejdsgiveren, kan tvinge denne til at træffe en beslutning, hvorved der påtænkes eller gennemføres kollektive afskedigelser.

Derudover skal situationer, hvori en virksomhed, om end denne ikke har opnået det i forrige præmis nævnte stemmeflertal, kan udøve en afgørende indflydelse som omhandlet i nærværende doms præmis 31, der kommer til udtryk i de beslutningstagende organers afstemningsresultater – bl.a. som følge af, at arbejdsgiverens aktiekapital er spredt, at der er en forholdsvis lav andelshaverdeltagelse i forsamlingerne, eller at der er aftaler mellem andelshaverne inden for arbejdsgivervirksomheden – ligeledes anses for at være omfattet af dette begreb.

Med henblik på for det andet at sikre beskyttelsen af retssikkerhedsprincippet, kan de rent faktuelle kriterier – såsom kriteriet om tilstedeværelsen af en fælles økonomisk interesse mellem arbejdsgiveren og den anden virksomhed eller kriteriet om, at det »klart er i virksomhedens egen interesse at opfylde kravene om information, høring og underretning efter direktiv 98/59« – som Europa-Kommissionen har gjort gældende i sine skriftlige og mundtlige indlæg, ikke begrunde, at der foreligger en situation med en virksomhed med bestemmende indflydelse, som arbejdsgiveren er en del af som omhandlet i artikel 2, stk. 4, første afsnit, i direktiv 98/59.

(jf. præmis 29, 40-42 og 45 samt domskonkl.)