ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 144/10

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. marts 2017 — Samsung SDI Co. Ltd og Samsung SDI (Malaysia) Bhd mod Europa-Kommissionen

(Sag C-615/15 P) (1)

((Appel - karteller - verdensmarkedet for katoderør til tv- og computerskærme - aftaler og samordnet praksis vedrørende priser, opdeling af markeder og kunder og produktionsbegrænsning - bøder - retningslinjer for beregningen af bøder (2006) - punkt 13 - fastlæggelse af værdien af den afsætning, der vedrører overtrædelsen))

(2017/C 144/13)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Samsung SDI Co. Ltd og Samsung SDI (Malaysia) Bhd (ved advokaterne M. Struys, A. Fall, L. Eskenazi og C. Erol)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved A. Biolan, G. Meessen og H. van Vliet, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Samsung SDI Co. Ltd og Samsung SDI (Malaysia) Bhd betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 27 af 25.1.2016.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 144/4

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. marts 2017 — ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA mod État du Grand-duché de Luxembourg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour constitutionnelle — Luxembourg)

(Sag C-321/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - miljø - ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Den Europæiske Union - direktiv 2003/87/EF - artikel 3, litra a) - artikel 11 og 12 - indstilling af et anlægs drift - returnering af ubrugte kvoter - perioden 2008-2012 - ingen erstatning - opbygning af ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner))

(2017/C 144/04)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour constitutionnelle

Parter i hovedsagen

Sagsøger: ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA

Sagsøgt: État du Grand-duché de Luxembourg

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 219/2009 af 11. marts 2009, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter den kompetente myndighed kan kræve fuldstændig eller delvis returnering uden erstatning af ubrugte kvoter, som fejlagtigt er blevet tildelt en driftsleder som følge af sidstnævntes tilsidesættelse af forpligtelsen til rettidigt at meddele den kompetente myndighed, at driften af et anlæg er ophørt.

Kvoter, som er tildelt, efter at en driftsleder har indstillet driften af det anlæg, som berøres af disse kvoter, uden at driftslederen først har underrettet den kompetente myndighed om denne indstilling, kan ikke kvalificeres som emissions-»kvoter« som omhandlet i artikel 3, litra a), i direktiv 2003/87, som ændret ved forordning nr. 219/2009.

(1) EUT C 294 af 7.9.2015.
1)

Artikel 1, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at en tvangsfuldbyrdelsesprocedure, som er indledt af et selskab, der er ejet af en lokal myndighed, mod en fysisk person, der har bopæl i en anden medlemsstat, med henblik på inddrivelse af et ubetalt krav for parkering i et offentligt parkeringsanlæg, hvis drift er overdraget til dette selskab af den nævnte myndighed, ikke har karakter af straf, men blot udgør modydelsen for den tjenesteydelse, der er leveret, er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 144/8

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 8. marts 2017 — Belgische Staat mod Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV og Wereldhave NV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van beroep te Brussel — Belgien)

(Sag C-448/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - moder- og datterselskaber, der har hjemsted i forskellige medlemsstater - fælles beskatningsordning - selskabsskat - direktiv 90/435/EØF - anvendelsesområde - artikel 2, litra c) - selskab, der uden valgmulighed og uden fritagelse er omfattet af en skat - beskatning med en nulsats))

(2017/C 144/09)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hof van beroep te Brussel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Belgische Staat

Sagsøgte: Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV og Wereldhave NV

Konklusion

Rådets direktiv 90/435/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater skal fortolkes således, at dets artikel 5, stk. 1, ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter der opkræves forskudsskat af det udbytte, som et datterselskab med hjemsted i en medlemsstat udlodder til et udloddende investeringsinstitut med hjemsted i en anden medlemsstat, som er undergivet en selskabsbeskatning med en nulsats på den betingelse, at hele dets overskud udloddes til dets aktionærer, eftersom et sådant investeringsinstitut ikke udgør et »selskab i en medlemsstat« i dette direktivs forstand.

(1) EUT C 363 af 3.11.2015.
3)

Eftersom bilag VI og VII til forordning nr. 543/2008, som ændret ved gennemførelsesforordning nr. 1239/2012, er tilstrækkeligt præcise til, at der kan gennemføres kontroller af frosne og dybfrosne kyllinger, der er bestemt til eksport med eksportrestitution, betyder den omstændighed, at en medlemsstat ikke har vedtaget de praktiske foranstaltninger, hvis vedtagelse foreskrives i denne forordnings artikel 18, stk. 2, ikke, at disse kontroller ikke kan gøres gældende over for de berørte virksomheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 144/5

Domstolens dom (Store Afdeling) af 7. marts 2017 — i sagen anlagt af Rzecznik Praw Obywatelskich (RPO) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Trybunał Konstytucyjny w Warszawie — Polen)

(Sag C-390/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - nr. 6) i bilag III - gyldighed - retspleje - ændring af et forslag til Rådets direktiv efter, at Parlamentet har afgivet udtalelse - manglende fornyet høring af Parlamentet - artikel 98, stk. 2 - gyldighed - udelukket at anvende en nedsat momssats på elektronisk levering af digitale bøger - ligebehandlingsprincippet - to situationers sammenlignelighed - elektronisk levering af digitale bøger og levering af bøger på alle fysiske medier))

(2017/C 144/06)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Trybunał Konstytucyjny w Warszawie

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Rzecznik Praw Obywatelskich (RPO)

Sagsøgt: Marszałek Sejmu Rzeczypospolitej Polskiej, Prokurator Generalny

Konklusion

Gennemgangen af de præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af nr. 6) i bilag III til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, som ændret ved Rådets direktiv 2009/47/EF af 5. maj 2009, eller af artikel 98, stk. 2, i dette direktiv, sammenholdt med nr. 6) i direktivets bilag III.

(1) EUT C 346 af 19.10.2015.
2)

Forordning nr. 1393/2007 skal fortolkes således, at en postforkyndelse af et indledende processkrift er gyldig, selv om — modtagelsesbeviset for det anbefalede brev, som indeholdt det dokument, der skulle forkyndes for dets adressat, er blevet erstattet af et andet dokument, forudsat at sidstnævnte dokument frembyder tilsvarende garantier med hensyn til de heri indeholdte oplysninger og beviser; det påhviler den forelæggende ret, for hvilken sagen er indbragt i afsenderstaten, at sikre sig, at adressaten har modtaget det omhandlede dokument under sådanne omstændigheder, at den pågældendes ret til forsvar er blevet iagttaget — det dokument, der skal forkyndes, ikke er blevet afleveret til dets adressat personligt, forudsat at det blev modtaget af en voksen person, der befandt sig på adressatens sædvanlige bopæl, hvad enten der er tale om et familiemedlem eller en person, der er ansat af adressaten; det tilkommer i givet fald adressaten ved hjælp af ethvert bevismiddel, der er tilladt for den ret, for hvilken sagen er indbragt i afsenderstaten, at godtgøre, at den pågældende faktisk hverken har kunnet opnå kendskab til den omstændighed, at der er indledt en retslig procedure mod vedkommende i en anden medlemsstat, eller har kunnet fastlægge sagens genstand eller årsagen til kravet eller har rådet over tilstrækkelig tid til at forberede sit forsvar.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 121/5

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 2. marts 2017 — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV mod comtech GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Stuttgart — Tyskland)

(Sag C-568/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - forbrugerbeskyttelse - direktiv 2011/83/EU - artikel 21 - kommunikation pr. telefon - en erhvervsdrivendes brug af en telefonlinje med henblik på at gøre det muligt for forbrugeren at kontakte ham vedrørende en indgået aftale - forbud mod at anvende en takst, der er højere end basistelefontaksten - begrebet »basistelefontakst))

(2017/C 121/06)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Stuttgart

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

Sagsøgt: comtech GmbH

Konklusion

Begrebet »basistelefontakst« i artikel 21 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 2011 om forbrugerrettigheder, om ændring af Rådets direktiv 93/13/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF samt om ophævelse af Rådets direktiv 85/577/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF skal fortolkes således, at prisen for et opkald vedrørende en indgået aftale og til en servicetelefonlinje, der drives af en erhvervsdrivende, ikke må overstige prisen for et opkald til et almindeligt geografisk fastnet- eller mobiltelefonnummer. For så vidt som denne grænse overholdes, er spørgsmålet, om den pågældende erhvervsdrivende opnår gevinst eller ej ved driften af denne servicetelefonlinje, irrelevant.

(1) EUT C 38 af 1.2.2016.
1)

Artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser skal fortolkes således, at den forældelsesfrist, som er foreskrevet i denne bestemmelse, finder anvendelse på inddrivelse af rentekrav som de i hovedsagen omhandlede, der er forfaldne til betaling i henhold til artikel 11, stk. 3, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 495/97 af 18. marts 1997, og artikel 5a i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3002/92 af 16. oktober 1992 om fælles gennemførelsesbestemmelser for kontrol med anvendelse af og/eller bestemmelse for produkter fra intervention, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 770/96 af 26. april 1996.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 121/4

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 2. marts 2017 — Alphonse Eschenbrenner mod Bundesagentur für Arbeit (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz — Tyskland)

(Sag C-496/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - arbejdskraftens frie bevægelighed - artikel 45 TEUF - forordning (EU) nr. 492/2011 - artikel 7 - ligebehandling - grænsearbejder, der er indkomstskattepligtig i bopælsmedlemsstaten - ydelse, som beskæftigelsesmedlemsstaten udbetaler i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens - metode for beregning af insolvensydelsen - fiktiv hensyntagen til indkomstskatten i beskæftigelsesmedlemsstaten - insolvensydelse, der er lavere end den hidtidige nettoløn - bilateral dobbeltbeskatningsoverenskomst))

(2017/C 121/05)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Alphonse Eschenbrenner

Sagsøgt: Bundesagentur für Arbeit

Konklusion

Artikel 45 TEUF og artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 492/2011 af 5. april 2011 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Unionen skal fortolkes således, at bestemmelserne under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede ikke er til hinder for, at størrelsen af den insolvensydelse, som en medlemsstat tildeler en grænsearbejder, der hverken er indkomstskattepligtig i denne stat eller pligtig at betale skat af denne ydelse, fastlægges ved, at indkomstskatten med den sats, der gælder i den nævnte stat, fradrages i den løn, der tjener som grundlag for beregningen af ydelsen, med den følge, at denne grænsearbejder — i modsætning til de personer, der er bosiddende og har beskæftigelse i den nævnte stat — ikke modtager en ydelse svarende til sin hidtidige nettoløn. Den omstændighed, at denne arbejdstager ikke kan gøre et krav gældende over for sin arbejdsgiver svarende til den del af arbejdstagerens hidtidige bruttoløn, som den pågældende ikke har oppebåret som følge af dette fradrag, har ingen betydning i denne henseende.

(1) EUT C 429 af 21.12.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 168/14

Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. april 2017 — Jyske Finans A/S mod Ligebehandlingsnævnet som mandatar for Ismar Huskic (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vestre Landsret — Danmark)

(Sag C-668/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse - direktiv 2000/43/EF - artikel 2, stk. 2, litra a) og b) - kreditinstitut, der kræver, at personer, der ansøger om et lån til køb af et motorkøretøj, og som har identificeret sig ved et kørekort, der angiver et andet fødeland end en medlemsstat i Den Europæiske Union eller i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, skal fremlægge supplerende dokumentation for identitet i form af en kopi af pas eller af opholdstilladelse))

(2017/C 168/17)

Processprog: dansk

Den forelæggende ret

Vestre Landsret

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Jyske Finans A/S

Sagsøgt: Ligebehandlingsnævnet som mandatar for Ismar Huskic

Konklusion

Artikel 2, stk. 2, litra a) og b), i Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for et kreditinstituts praksis, hvorefter en kunde, hvis kørekort angiver et andet fødeland end en medlemsstat i Den Europæiske Union eller i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, pålægges et krav om at fremlægge supplerende legitimation i form af en kopi af pas eller opholdstilladelse.

(1) EUT C 68 af 22.2.2016.
2)

For så vidt angår en sådan offentlig kontrakt skal principperne om ligebehandling og ikke-forskelsbehandling samt den forpligtelse til gennemsigtighed, der bl.a. følger af artikel 49 TEUF og 56 TEUF, fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at den ordregivende enhed ændrer en bestemmelse i udbudsbetingelserne vedrørende betingelserne og fremgangsmåden for forening af faglig formåen, såsom det i hovedsagen omhandlede punkt 4.3, efter offentliggørelsen af udbudsbekendtgørelsen, på betingelse af for det første, at de foretagne ændringer ikke er så væsentlige, at de kunne have tiltrukket mulige tilbudsgivere, som i fraværet af disse ændringer ikke var i stand til at fremsætte et tilbud, for det andet, at disse ændringer offentliggøres på passende vis, og for det tredje, at de foretages inden tilbudsgivernes afgivelse af tilbud, at fristen for tilbudsgivernes afgivelse af disse tilbud forlænges, når disse ændringer er af væsentlig karakter, at forlængelsens varighed fastsættes ud fra ændringernes væsentlighed, og at forlængelsens varighed er tilstrækkelig til, at de interesserede erhvervsdrivende kan tilpasse deres bud som følge deraf, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
1)

Artikel 9a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/76/EU af 27. september 2011, skal fortolkes således, at det proportionalitetskrav, der er omhandlet heri, er til hinder for en sanktionsordning som den i hovedsagen omhandlede, som fastsætter pålæg af en bøde på et fast beløb for alle overtrædelser, uanset disses karakter og grovhed, af bestemmelserne om forudgående betalingsforpligtelse af vejafgift for benyttelse af en vejinfrastruktur.
1)

Republikken Bulgarien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa, sammenholdt med bilag XI hertil, — ved systematisk og vedvarende fra og med 2007 til og med 2014 at overskride såvel den daglige som den årlige grænseværdi for PM10-koncentrationer i følgende zoner og bymæssige områder: BG0001 AG Sofia, BG0002 AG Plovdiv, BG0004 Nord, BG0005 Sydvest og BG0006 Sydøst — ved systematisk og vedvarende fra og med 2007 til og med 2014 at overskride den daglige grænseværdi for PM10-koncentrationer inden for zonen BG0003 AG Varna og i årene 2007, 2008 og fra og med 2010 til og med 2014 den årlige grænseværdi for PM10-koncentrationer inden for den samme zone BG0003 AG Varna, og har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivets artikel 23, stk. 1, andet afsnit, navnlig forpligtelsen til at holde overskridelsesperioden kortest mulig hvad angår perioden fra og med den 11. juni 2010 til og med 2014, — ved at den daglige og den årlige grænseværdi for PM10-koncentrationer i samtlige de ovenfor nævnte zoner og bymæssige områder fortsat overskrides.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 168/13

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 6. april 2017 — Eko-Tabak s.r.o. mod Generální ředitelství cel (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Nejvyšší správní soud — Den Tjekkiske Republik)

(Sag C-638/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2011/64/EU - artikel 2, stk. 1, litra c) - artikel 5, stk. 1, litra a) - begreberne »røgtobak«, »tobak, der er skåret, revet« og »industriel forarbejdning«))

(2017/C 168/15)

Processprog: tjekkisk

Den forelæggende ret

Nejvyšší správní soud

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Eko-Tabak s.r.o.

Sagsøgt: Generální ředitelství cel

Konklusion

Artikel 2, stk. 1, litra c), og artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 2011/64/EU af 21. juni 2011 om punktafgiftsstrukturen og -satserne for forarbejdet tobak skal fortolkes således, at tørret, flad, uregelmæssig, delvist strippet tobak i blade, der har været udsat for primær tørring og efterfølgende kontrolleret dampning, hvori der findes forekomster af glycerin, og som kan ryges efter simpel forarbejdning, ved at den knuses eller håndskæres, er omfattet af begrebet »røgtobak« i disse bestemmelsers forstand.

(1) EUT C 98 af 14.3.2016.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 168/12

Domstolens dom (Store Afdeling) af 4. april 2017 — Sahar Fahimian mod Bundesrepublik Deutschland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Berlin — Tyskland)

(Sag C-544/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - direktiv 2004/114/EF - artikel 6, stk. 1, litra d) - indrejsebetingelser for tredjelandsstatsborgere - afslag på indrejse - begrebet »trussel mod den offentlige sikkerhed« - skønsmargin))

(2017/C 168/14)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht Berlin

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Sahar Fahimian

Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland

procesdeltager: Stadt Darmstadt

Konklusion

Artikel 6, stk. 1, litra d), i Rådets direktiv 2004/114/EF af 13. december 2004 om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold med henblik på studier, elevudveksling, ulønnet erhvervsuddannelse eller volontørtjeneste skal fortolkes således, at de kompetente nationale myndigheder, når en tredjelandsstatsborger indgiver en ansøgning om visum med henblik på studier, råder over en vid skønsmargin ved efterprøvelsen af, om denne statsborger i lyset af samtlige de relevante forhold, der kendetegner den pågældendes situation, udgør en trussel, selv potentiel, mod den offentlige sikkerhed. Bestemmelsen skal ligeledes fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at de kompetente nationale myndigheder giver afslag på indrejse i et sådant øjemed på den pågældende medlemsstats område til en tredjelandsstatsborger, der er uddannet fra et universitet, som er omfattet af Unionens restriktive foranstaltninger på grund af sit betydelige engagement med Irans regering på det militære område eller på hertil knyttede områder, og som påtænker i denne medlemsstat at udføre forskning på et for den offentlige sikkerhed følsomt område, såfremt de oplysninger, som disse myndigheder råder over, giver anledning til at frygte, at de kompetencer, som den pågældende vil opnå i forbindelse med sin forskning, efterfølgende kan anvendes til formål, der er i strid med den offentlige sikkerhed. Det tilkommer den nationale ret, for hvilken der er indbragt et søgsmål til prøvelse af de kompetente nationale myndigheders afgørelse om afslag på at udstede det ønskede visum, at efterprøve, om denne afgørelse er tilstrækkeligt begrundet og baseret på et tilstrækkeligt solidt faktuelt grundlag.

(1) EUT C 429 af 21.12.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 168/8

Domstolens dom (Store Afdeling) af 4. april 2017 — Den Europæiske Ombudsmand mod Claire Staelen

(Sag C-337/15 P) (1)

((Appel - Den Europæiske Unions erstatningsansvar uden for kontraktforhold - Den Europæiske Ombudsmands behandling af en klage vedrørende forvaltningen af en liste over egnede ansøgere opstillet efter en almindelig udvælgelsesprøve - tilsidesættelser af forpligtelsen til at udvise omhu - begrebet »tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse« af en EU-retlig regel - ikke-økonomisk skade - tab af tillid til Den Europæiske Ombudsmand))

(2017/C 168/08)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Den Europæiske Ombudsmand (først ved G. Grill, derefter ved L. Papadias og P. Dyrberg, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Claire Staelen

Konklusion

1) Claire Staelens påstand i svarskriftet om, at Den Europæiske Ombudsmand tilpligtes at betale hende en erstatning på 50 000 EUR, afvises.

2) Punkt 1, 3 og 4 i konklusionen i Den Europæiske Unions Rets dom af 29. april 2015, Staelen mod Ombudsmanden (T-217/11, EU:T:2015:238), ophæves.

3) Ombudsmanden betaler en erstatning på 7 000 EUR til Claire Staelen.

4) Claire Staelen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Ombudsmanden afholdte omkostninger vedrørende kontraappellen, som blev afvist ved kendelse af 29. juni 2016, Ombudsmanden mod Staelen (C-337/15 P, ikke trykt i Sml., EU:C:2016:670).

5) Ombudsmanden bærer sine egne omkostninger og betaler Claire Staelens omkostninger vedrørende såvel sagen i første instans som appelsagen.

(1) EUT C 294 af 7.9.2015.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 168/7

Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 6. april 2017 — Unionen mod Almega Tjänsteförbunden og ISS Facility Services AB (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbetsdomstolen — Sverige)

(Sag C-336/15) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - direktiv 2001/23/EF - artikel 3 - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder - gældende kollektive overenskomster for erhververen og overdrageren - yderligere opsigelsesvarsel tildelt afskedigede arbejdstagere - hensyntagen til den anciennitet, der er erhvervet hos overdrageren))

(2017/C 168/07)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Arbetsdomstolen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Unionen

Sagsøgte: Almega Tjänsteförbunden og ISS Facility Services AB

Konklusion

Artikel 3 i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter skal fortolkes således, at under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, skal erhververen — ved afskedigelse af en arbejdstager mere end et år efter virksomhedens overførsel — i forbindelse med beregningen af arbejdstagerens anciennitet, der er relevant med henblik på at fastlægge det opsigelsesvarsel, som denne sidstnævnte har ret til, tage hensyn til den anciennitet, som nævnte arbejdstager har erhvervet hos overdrageren.

(1) EUT C 311 af 21.9.2015.