Retsvirkningerne af 2015/408 om gennemførelse af artikel 80, stk. 7, i forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om oprettelse af en liste over stoffer, der er kandidater til substitution, om gyldighedsperioden for fornyelsen af godkendelsen af kobberforbindelser, vil alene materialisere sig i forhold til en importør af kobberforbindelser ved hjælp af gennemførelsesforanstaltninger. Det fremgår således af bestemmelserne i forordning nr. 1107/2009, navnlig af forordningens artikel 24, stk. 2, at forordning 2015/408’s kvalificering af kobberforbindelser som stoffer, der er kandidater til substitution, er uden betydning for anvendelsen af proceduren for fornyelse af godkendelsen af de pågældende stoffer. Denne procedure indebærer imidlertid, på samme måde som proceduren for fornyelse af godkendelsen af et aktivstof, som ikke er opført på listen i bilaget til forordning 2015/408, at Kommissionen vedtager en forordning i overensstemmelse med artikel 20, stk. 1, i forordning nr. 1107/2009.

Den omstændighed, at en regelfastsættende retsakt omfatter gennemførelsesforanstaltninger som omhandlet i artikel 263, stk. 4, sidste sætningsled, TEUF, således at visse retsvirkninger af denne forordning kun opnås gennem disse foranstaltninger, udelukker ikke, at denne forordning har andre retsvirkninger på en fysisk eller juridisk persons retsstilling, som ikke afhænger af vedtagelsen af gennemførelsesforanstaltninger.

Ordlyden af artikel 263, stk. 4, sidste sætningsled, TEUF kræver – for at en foranstaltning kan betegnes som en foranstaltning til gennemførelse af en regelfastsættende retsakt – ikke, at denne retsakt udgør retsgrundlaget for denne foranstaltning. En foranstaltning kan på samme tid være en foranstaltning til gennemførelse af den retsakt, hvis bestemmelser udgør retsgrundlaget for sidstnævnte, og af en særskilt retsakt, når alle eller en del af retsvirkningerne af sidstnævnte retsakt alene vil materialisere sig i forhold til appellanten ved hjælp af denne foranstaltning.

Andre personer end en beslutnings adressat kan kun gøre gældende, at de berøres individuelt som omhandlet i artikel 263, stk. 4, TEUF, hvis beslutningen rammer dem på grund af visse egenskaber, som er særlige for dem, eller på grund af en faktisk situation, der adskiller dem fra alle andre og derfor individualiserer dem på lignende måde som adressaten. I denne henseende indebærer den omstændighed, at det er muligt med større eller mindre nøjagtighed at fastlægge antallet eller endog identiteten af de retssubjekter, som en foranstaltning finder anvendelse på, ikke, at de pågældende retssubjekter må anses for individuelt berørt af foranstaltningen, eftersom denne retsvirkning er baseret på objektive retlige eller faktiske kriterier, som er opstillet i den pågældende retsakt.

Hvad angår et søgsmål, der er anlagt af en sammenslutning af producenter af kobberforbindelser til prøvelse af forordning 2015/408 om gennemførelsen af artikel 80, stk. 7, i forordning nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om oprettelse af en liste over stoffer, der er kandidater til substitution, er appellantens medlemmer kun berørt af den omtvistede forordning på grund af deres objektive egenskab af producenter af kobberforbindelser på samme måde som enhver anden økonomisk aktør, som aktuelt eller potentielt befinder sig i en tilsvarende situation og således ikke var individuelt berørt af den omtvistede forordning. I denne henseende blev opførelsen af kobberforbindelser på listen over stoffer, der er kandidater til substitution, i forbindelse med vedtagelsen af forordning 2015/408 ikke besluttet under hensyntagen til appellantens medlemmers særlige karakteristika, men på grund af, at dette stof opfyldte kriterierne for at blive anset for et persistent og toksisk stof som omhandlet i punkt 4 i bilag II til forordning nr. 1107/2009.

(jf. præmis 93, 94, 97 og 101)