Forslag til afgørelse fra generaladvokat Léger fremsat den 13. november 1997. - Belgisch Interventie- en Restitutiebureau mod Prolacto NV. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Rechtbank van eerste aanleg Brussel - Belgien. - Fælles landbrugspolitik - Fødevarehjælp - Levering af skummetmælkspulver - Tilslagsmodtagerens manglende opfyldelse - Fortabelse af sikkerheden - Betaling af yderligere omkostninger som følge af en ny licitation - Samtidig anvendelse. - Sag C-346/96.



Samling af Afgørelser 1998 side I-00345



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 Det praejudicielle spoergsmaal, som er forelagt Domstolen, har til formaal at fastslaa det noejagtige omfang for den tilslagsmodtager, der skal levere skummetmaelkspulver som foedevarehjaelp, af de oekonomiske foelger af, at hans forpligtelser ikke opfyldes.

I - De relevante faellesskabsbestemmelser

2 Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1354/83 af 17. maj 1983 (1) (herefter »forordningen«) fastsaetter de almindelige bestemmelser for tilvejebringelse og levering af skummetmaelkspulver, smoer og butteroil som foedevarehjaelp.

3 I henhold til artikel 9, stk. 1, afholdes der en licitation for at fastlaegge leveringsomkostningerne, herunder eventuelt prisen i forbindelse med opkoeb eller fremstilling og emballering af skummetmaelkspulver.

4 Ifoelge artikel 11, stk. 6, litra b), er den bydendes bud kun gyldigt, hvis det ledsages af bevis for, at den i artikel 12 omhandlede sikkerhed er stillet foer udloebet af den frist, som er fastsat for afgivelse af bud.

5 Ifoelge artikel 12, stk. 1, andet led, andrager sikkerhedsstillelsen ved licitation 3% af den interventionspris, der er gaeldende for den maengde skummetmaelkspulver, som buddet vedroerer, naar der er tale om produkter, der er opkoebt paa Faellesskabets marked.

6 Artikel 11, stk. 7, bestemmer, at et bud ikke kan traekkes tilbage.

7 Det fremgaar af artikel 14, stk. 1, at licitationstilslaget gives til den bydende, hvis bud er mest fordelagtigt.

8 Ifoelge artikel 16, stk. 2, kan tilslagsmodtageren ikke ensidigt beslutte at undlade at gennemfoere den aktion, for hvilken han har faaet tilslag. I samme artikels stk. 4 bestemmes, at tilslagsmodtageren hurtigst muligt meddeler alle relevante oplysninger til den beroerte myndighed, som straks videregiver dem til Kommissionen.

9 Forordningens artikel 25 bestemmer foelgende:

»1. Tilslagsmodtageren baerer alle konomiske foelger, som foelger af en fuldstaendig eller delvis manglende levering af varen paa de fastsatte betingelser, hvis modtageren har skabt mulighed for levering paa disse betingelser.

Saafremt tilslagsmodtageren baerer ansvaret for, at afskibningen ikke finder sted inden for en periode paa tre maaneder efter datoen for udloebet af den afskibningsperiode, som er fastsat i licitationsbekendtgoerelsen ... loeser den myndighed, som betalingen paahviler, tilslagsmodtageren fra dennes forpligtelser. Kommissionen traeffer i saa fald de noedvendige foranstaltninger.

2. Omkostningerne ved manglende levering som foelge af force majeure daekkes af den myndighed, som betalingen paahviler« (2).

10 Forordningens artikel 26, stk. 5 og 6, bestemmer foelgende:

»5. Hvis der paa grund af tilslagsmodtagerens forhold sker overskridelse af den afskibningsperiode, der er fastsat i licitationsbekendtgoerelsen ... foretager den beroerte myndighed i forhold til de ikke-afskibede maengder en forholdsvis tilbageholdelse, der for hver dags forsinkelse udgoer

- 1% af licitationssikkerheden, naar varerne er opkoebt paa Faellesskabets marked eller fremstillet af produkter opkoebt paa Faellesskabets marked,

...

6. Alle sikkerhedsstillelser fortabes, saafremt tilslagsmodtageren loeses fra sine forpligtelser i henhold til artikel 25, stk. 1, andet afsnit« (3).

11 Ved afgoerelse 87/203/EOEF af 10. marts 1987 har Kommissionen fastsat et maksimum paa 94 100 tons for den maengde skummetmaelkspulver, der skal leveres som foedevarehjaelp for 1987 (4).

II - De faktiske omstaendigheder og de nationale retsforhandlinger

12 Ved to af Kommissionens forordninger er det bestemt, at interventionsorganerne (for Belgiens vedkommende drejer det sig om Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, herefter »Kontoret«) skal levere forskellige partier skummetmaelkspulver som foedevarehjaelp (5).

Den foerste licitation

13 Prolacto NV, et belgisk selskab (herefter »Prolacto« eller »den tilslagsmodtagende virksomhed«), afgav den 23. februar 1987, den sidste rettidige dag, tilbud vedroerende to partier i henhold til forordning nr. 345/87. Skummetmaelkspulveret skulle koebes af Prolacto paa Faellesskabets marked.

14 Den 5. marts 1987 underrettede Kontoret Prolacto om, at selskabets tilbud var blevet accepteret, og henvist til, at leveringen af maelken skulle ske efter forordningens bestemmelser. Maelken skulle afskibes senest den 30. april 1987 paa skibe, som blev stillet til raadighed af modtageren af foedevarehjaelpen.

15 Den 7. august 1987 underrettede Prolacto Kontoret om, at selskabet ikke var i stand til at foretage leveringerne.

16 Ved rekommanderet brev af 20. august 1987 underrettede Kontoret Prolacto om, at licitationssikkerheden, som androg 573 330 BEF henholdsvis 667 238 BEF, ville blive erklaeret for fortabt paa grund af den manglende levering, medmindre Prolacto indbetalte de tilsvarende beloeb, hvilket selskabet gjorde.

Den anden licitation

17 Prolacto afgav den 20. maj 1987, den sidste rettidige dag, tilbud vedroerende fire partier i henhold til forordning nr. 1358/87. Skummetmaelkspulveret skulle koebes af Prolacto paa Faellesskabets marked.

18 Den 22. maj 1987 underrettede Kontoret Prolacto om, at selskabets bud var blevet accepteret, og henviste til, at leveringen skulle ske efter forordningens bestemmelser. Maelken skulle afskibes senest den 30. juni 1987 paa skibe, der blev stillet til raadighed af modtageren af foedevarehjaelpen.

19 Prolacto foretog ikke den levering, som selskabet havde forpligtet sig til. Den 13. oktober 1987 underrettede det Kontoret om, at det ikke var i stand til at foretage leveringen.

20 Ved skrivelse af 16. oktober 1987 underrettede Kontoret Prolacto om, at det saa sig noedsaget til at erklaere sikkerhedsstillelserne for de fire paagaeldende partier for fortabt.

21 I henhold til forordningens artikel 25, stk. 1, andet afsnit, afholdt Kommissionen nye licitationer for de partier, som Prolacto ikke havde leveret.

22 Selv om partierne blev tildelt den bydende, som havde afgivet det laveste bud, androg de yderligere omkostninger 50 781 099 BEF, som udgjorde forskellen mellem de samlede omkostninger ved de nye licitationer for de seks partier, der ikke var blevet leveret, og den pris, som Prolacto oprindelig havde tilbudt for disse partier.

23 Ifoelge en skrivelse fra Kommissionen af 17. juli 1991 blev dette beloeb afkraevet den belgiske stat, som blev opfordret til at kraeve beloebet godtgjort hos Prolacto.

24 Ved rekommanderet brev af 3. oktober 1991 fremsatte Kontoret paakrav over for Prolacto om betaling af beloebet paa 50 781 099 BEF i henhold til forordningens artikel 25, samt morarenter regnet fra den 1. november 1991, foer det den 15. april 1992 indstaevnede selskabet for Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, med krav om betaling.

III - Det praejudicielle spoergsmaal

25 Da den nationale ret var i tvivl om omfanget af de forpligtelser, der i henhold til forordningen paahviler den tilslagsmodtagende virksomhed som foelge af, at den ikke opfylder sine forpligtelser, udsatte den sagen og stillede Domstolen foelgende spoergsmaal:

»Kan der over for en juridisk person, som i forbindelse med et indgivet bud paa levering af skummetmaelkspulver som foedevarehjaelp i henhold til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 345/87 og nr. 1358/87 af henholdsvis 3. februar 1987 og 15. maj 1987 har stillet den hertil knyttede licitationssikkerhed i henhold til artikel 12 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1354/83 af 17. maj 1983, men som derefter ikke har opfyldt sine forpligtelser og ikke har foretaget leveringen, fra det belgiske interventions- og restitutionsorgans side rejses krav om betaling af skadeserstatning i henhold til artikel 25, stk. 1, i den naevnte forordning (EOEF) nr. 1354/83, efter at alle licitationssikkerheder er erklaeret for fortabt til fordel for det naevnte organ?«

26 Den forelaeggende ret spoerger naermere bestemt Domstolen, om forordningen skal fortolkes saaledes, at en tilslagsmodtager, som ikke opfylder forpligtelsen til at levere de varer, som han skal levere som foedevarehjaelp, fortsat er forpligtet til at erstatte det deraf foelgende tab i henhold til forordningens artikel 25, stk. 1, naar de stillede licitationssikkerheder er erklaeret for fortabt i henhold til forordningens artikel 26, stk. 6.

27 Ved besvarelsen af det stillede spoergsmaal maa der efter min opfattelse sondres mellem to punkter.

28 For det foerste maa der stilles det spoergsmaal, om betalingen af sikkerhederne udelukker, at tilslagsmodtageren baerer samtlige de »oekonomiske foelger« af, at varen ikke leveres. Saafremt tilslagsmodtageren er bundet af begge forpligtelser, maa det for det andet undersoeges, om deres beloeb skal sammenlaegges, eller om sikkerheden skal traekkes fra de »oekonomiske foelger«, som tilslagsmodtageren skal baere.

De to forpligtelsers samtidige bestaaen

29 Retten til at opnaa betaling fra den misligholdende tilslagsmodtager af de i forordningens artikel 25, stk. 1, omtalte »oekonomiske foelger« i tillaeg til de sikkerheder, der er erklaeret for fortabt, foelger af selve bestemmelsens ordlyd.

30 Ved at bestemme, at »tilslagsmodtageren baerer alle oekonomiske foelger, som foelger af en ... manglende levering af varen paa de fastsatte betingelser«, opstiller faellesskabslovgiver klart princippet om, at tilslagsmodtageren skal paatage sig de yderligere omkostninger, der er en foelge af aktionens manglende gennemfoerelse.

31 Der er en undtagelse fra dette princip, da omkostningerne daekkes af den myndighed, som betalingen paahviler (6), saafremt den manglende gennemfoerelse af aktionen skyldes force majeure (7).

32 I den foreliggende sag er en saadan antagelse udtrykkeligt blevet forkastet af den forelaeggende ret, som fastslog, at »der for sagsoegtes vedkommende ikke har foreligget force majeure« (8).

33 Ifoelge Prolacto fremgaar det af ordlyden af forordningens artikel 25, sammenholdt med dens artikel 26, stk. 6, at sanktionen for manglende opfyldelse ikke kan vaere stoerre end beloebet for den stillede sikkerhed, saafremt tilslagsmodtageren er blevet loest fra sine forpligtelser. Sikkerheden traeder i stedet for de yderligere omkostninger, som naevnes i artikel 25, stk. 1. Den spiller i en vis forstand samme rolle som en boedeklausul, idet denne substitution har til formaal at beskytte interventionsorganernes situation, da disse bliver holdt skadesloese uden at skulle foere bevis for det lidte tabs stoerrelse (9).

34 Selv hvis man sammenholder disse bestemmelser, kan de ikke give grundlag for en saadan fortolkning.

35 Forordningens artikel 26, stk. 6, bestemmer, at sikkerheden fortabes, saafremt tilslagsmodtageren »loeses fra sine forpligtelser i henhold til artikel 25, stk. 1, andet afsnit«. Den primaere forpligtelse blandt tilslagsmodtagerens forpligtelser er imidlertid at levere varerne til modtageren, saaledes at den forpligtelse, som tilslagsmodtageren loeses fra, og som er afgoerende for, hvad der skal ske med sikkerheden, ikke, som Prolacto lader forstaa, er forpligtelsen til at paatage sig de »oekonomiske foelger« af den manglende levering som omhandlet i artikel 25, stk. 1. Naar det organ, som betalingen paahviler, konstaterer, at tilslagsmodtagerens forsinkelse overskrider en rimelig periode, som i dette tilfaelde er fastsat til tre maaneder, giver det afkald paa at fortsaette den paataenkte transaktion med denne. Der kan saa indledes nye licitationsprocedurer med det formaal at afhjaelpe sidstnaevntes manglende opfyldelse. Det er paa det tidspunkt, at sikkerheden fortabes, uden at tilslagsmodtageren dermed slipper for at betale de yderligere omkostninger, der naevnes i artikel 25, stk. 1, idet begge forpligtelser paa samme maade er betinget af, at transaktionen ikke gennemfoeres.

36 Som Kommissionen har anfoert (10), kan et afgivet bud ifoelge forordningen ikke traekkes tilbage (11), og tilslagsmodtageren kan ikke ensidigt beslutte at undlade at gennemfoere den aktion, for hvilken han har faaet tilslag (12). I denne sammenhaeng er det naturligt, at han kun kan fritages for at opfylde sine forpligtelser ved en formel beslutning truffet af det organ, som betalingen paahviler, af en type som den, der naevnes i artikel 25, stk. 1, andet afsnit. Alligevel ville det ikke vaere forstaaeligt, hvis den samme beslutning ogsaa skulle fritage ham fra hans forpligtelse til at erstatte foelgerne af sin manglende opfyldelse.

37 I oevrigt maa det fremhaeves, at proceduren efter artikel 25, stk. 1, andet afsnit, ikke overlader det organ, som betalingen paahviler, noget skoen, idet dette skal loese tilslagsmodtageren fra hans forpligtelser, naar der er forloebet en periode paa tre maaneder, dvs. at sikkerheden fortabes, hver gang en forsinkelse naar dette omfang. Hvis tabet af sikkerheden skulle udelukke godtgoerelse af de »oekonomiske foelger« af den manglende opfyldelse af buddet, kan jeg derfor ikke se, hvad der skulle berettige eksistensen af artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, hvis anvendelsesomraade ville vaere begraenset til godtgoerelse af de »oekonomiske foelger« af forsinkelser paa under tre maaneder.

38 Jeg vil ligeledes naevne, at den i den naevnte bestemmelse fastsatte godtgoerelse er betinget af, at varen ikke leveres paa de fastsatte betingelser, hvilket, mere end de kortvarige forsinkelser, betegner tilfaelde af definitivt manglende opfyldelse, saaledes som dem, der goeres gaeldende mod Prolacto.

39 I oevrigt kan man vanskeligt forestille sig, at et interventionsorgan ud fra et oenske om at undgaa lange eller komplicerede beregninger foretraekker at holde sig til sikkerheden og giver afkald paa at opnaa godtgoerelse for samtlige de yderligere omkostninger, som det har afholdt, naar man tager i betragtning, at de respektive beloeb kan vaere meget forskellige.

40 De paagaeldende omkostninger kan nemlig vise sig at vaere betydelige, som i dette tilfaelde, hvor prisforskellene og de nye licitationsprocedurer har givet anledning til meromkostninger paa 50 781 099 BEF, mens licitationssikkerheden er fastsat til 3% af den interventionspris paa skummetmaelkspulver, der gjaldt for den maengde, som buddet vedroerte, nemlig 5 400 000 BEF.

41 De to bestemmelser kan foelgelig ikke udelukke hinanden, og fortabelsen af sikkerheden er efter min opfattelse forenelig med, at der haeftes for de yderligere omkostninger, der er en foelge af, at buddet ikke opfyldes.

Sammenlaegning af beloebene

42 Enten er sammenlaegningen total, og den tilslagsmodtager, der ikke opfylder sine forpligtelser, skal baade baere tabet af sikkerheden og de »oekonomiske foelger« af varens manglende levering, eller sammenlaegningen er begraenset til stoerrelsen af det lidte tab, hvilket foerer til, at den fortabte sikkerhed traekkes fra dette beloeb.

43 Omfanget af sammenlaegningen afhaenger efter min opfattelse af det formaal, som forfoelges med hver af de to bestemmelser. Som Kommissionen med rette har anfoert, er disse formaal forskellige (13).

44 Forordningens artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, indfoerer et ansvar for tilslagsmodtageren for manglende levering af varen. Som Domstolen har fastslaaet, er dette ansvar inden for foedevarehjaelp et kontraktligt ansvar (14).

45 Tilslagsmodtageren bliver ansvarlig for de yderligere omkostninger, der foraarsages af hans misligholdelse, naar han ikke har opfyldt sin forpligtelse til at levere varerne paa de oprindeligt fastsatte betingelser.

46 De sikkerheder, som erklaeres for fortabt af Kontoret, ville kun kunne traekkes fra det beloeb, som Kontoret kraever i henhold til forordningens artikel 25, stk. 1, saafremt sikkerhederne ogsaa havde karakter af en godtgoerelse. I saa fald ville sikkerhedens funktion som godtgoerelse af tabet berettige en tilsvarende nedsaettelse af den kraevede godtgoerelse, da Kontoret ville blive holdt delvis skadesloes ved hjaelp af de sikkerheder, der blev erklaeret for fortabt.

47 Dette er imidlertid ikke sikkerhedens funktion.

48 Denne er for det foerste en garanti (15). I en lignende sag har Domstolen kendt for ret, at sikkerheden »kun [havde] til formaal at sikre, at den paagaeldende erhvervsdrivende overholder sine forpligtelser« (16). Den giver for det foerste mulighed for at sikre sig, at det bud paa levering, som en bydende afgiver, er serioest, ved, at dets gyldighed goeres afhaengig af, at sikkerheden »er stillet foer udloebet af den frist, som er fastsat for indgivelse af bud« (17). For det andet garanterer den, at den tilslagsmodtagende virksomhed overholder betingelserne i det antagne bud.

49 Sikkerheden bliver navnlig en sanktion, naar den forpligtelse, som den garanterer, ikke overholdes (18). I mange landbrugsforordninger, navnlig vedroerende Faellesskabets foedevarehjaelp til tredjelande, anvendes der en ordning med sikkerhedsstillelse (19). Domstolen skal saaledes med jaevne mellemrum udtale sig om spoergsmaalet, om tab af en sikkerhed som foelge af tilsidesaettelse af forpligtelser, der er fastsat i de paagaeldende retsakter, er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Ved saadanne lejligheder har Domstolen altid, i hvert fald stiltiende, antaget, at tabet af sikkerheden var sanktionen for den manglende overholdelse af disse forpligtelser (20).

50 Denne karakter fremgaar endnu tydeligere af den naevnte Maizena-dom. Domstolen skulle tage stilling til gyldigheden af en faellesskabsordning, hvorefter der paa ny skulle stilles sikkerhed som garanti for opfyldelsen af den forpligtelse, der var paalagt indehaveren af en eksportlicens, til at gennemfoere eksporten inden udloebet af licensens gyldighedsperiode. Den gaeldende ordning bestemte, at »sikkerheden frigives paa den paagaeldendes anmodning - selv om forpligtelsen til at eksportere endnu ikke er opfyldt og saaledes bestaar - [og at] den frigivne sikkerhed dog skal stilles paa ny og fortabes, saafremt det senere viser sig, at forpligtelsen til at eksportere ikke er blevet opfyldt inden for eksportlicensens gyldighedsperiode« (21).

51 Domstolen kendte for ret, at »... naar en frigivet sikkerhed, der har haft til formaal at vaere en garanti for opfyldelsen af en bestemt forpligtelse, skal stilles paa ny, mister den sin karakter af en garanti og fremstaar som en sanktion i tilfaelde, hvor forpligtelsen ikke er blevet opfyldt og ikke laengere kan opfyldes« (22). Denne argumentation kan efter min opfattelse fuldt ud overfoeres paa det foreliggende tilfaelde, fordi fortabelsen af sikkerheden her er betinget af, at tilslagsmodtageren forud endeligt er blevet loest fra sine forpligtelser som foelge af en forsinkelse af indskibningen, der skyldes hans forhold (23).

52 Prolacto's opfattelse, hvorefter sikkerheden skal betegnes som en boedebestemmelse, bl.a. fordi der er tale om et beloeb, der er fastsat med henblik paa godtgoerelse, kan derfor ikke laegges til grund. Den omstaendighed, at sikkerheden alligevel, ligesom en boedebestemmelse, er fastsat til et bestemt beloeb (24), er foerst og fremmest udtryk for, at den har karakter af en sanktion, som er karakteriseret ved, at der fastsaettes et beloeb uden forbindelse med skadens omfang.

53 Tvaertimod er indholdet af forordningens artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, et udtryk for faellesskabslovgivers oenske om at sikre godtgoerelse af hele det tab, der opstaar paa grund af den manglende levering af foedevarehjaelpen.

54 Jeg vil tilfoeje, at sikkerhedens afskraekkende virkning ville blive afsvaekket, hvis betalingen af denne afhang af, at der forelaa et tab. Hertil kommer, at efter denne opfattelse maatte interventionsorganet tilbagebetale sikkerhedens beloeb til tilslagsmodtageren, selv om transaktionen ikke var blevet udfoert, saafremt der blev afholdt en ny licitation paa prismaessige betingelser, som kompenserede for meromkostningerne som foelge af den foerste tilslagsmodtagers misligholdelse. I et saadant tilfaelde ville der nemlig ikke kunne paavises noget tab. Ifoelge forordningens artikel 26, stk. 6, er det imidlertid tilstraekkeligt til, at sikkerhederne fortabes, at tilslagsmodtageren, efter at have undladt at levere varen inden for en frist paa tre maaneder, loeses fra sine forpligtelser, og dermed at aktionen ikke finder sted.

55 Forskellen med hensyn til art og funktion mellem ordningen med sikkerhedsstillelse og ordningen for godtgoerelse af de »oekonomiske foelger« af den manglende levering er foelgelig til hinder for, at beloebet for sikkerheden tages i betragtning ved beregningen af det beloeb, som Prolacto skal betale til Kontoret paa grund af den manglende levering. Jeg er tvaertimod af den opfattelse, at beloebet for sikkerheden skal laegges til beloebet for det tab, der foelger af, at tilslagsmodtageren ikke har overholdt sine forpligtelser.

Forslag til afgoerelse

56 Paa baggrund af disse betragtninger foreslaar jeg Domstolen at besvare det af Rechtbank van eerste aanleg, Bruxelles, stillede spoergsmaal saaledes:

»Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1354/83 af 17. maj 1983 om almindelige bestemmelser for tilvejebringelse og levering af skummetmaelkspulver, smoer og butteroil som foedevarehjaelp skal fortolkes saaledes, at den virksomhed, der er udpeget ved licitation til at foretage en levering af varer, og som ikke opfylder sin forpligtelse, skal baere alle oekonomiske foelger af denne manglende levering i henhold til forordningens artikel 25, stk. 1, foerste afsnit, ogsaa naar licitationssikkerheden er blevet erklaeret for fortabt i henhold til forordningens artikel 26, stk. 6, og uden at denne kan traekkes fra de beloeb, der skal betales paa grund af de oekonomiske foelger, der omtales i de naevnte bestemmelser i artikel 25.«

(1) - Forordning om almindelige bestemmelser for tilvejebringelse og levering af skummetmaelkspulver, smoer og butteroil som foedevarehjaelp (EFT L 142, s. 1).

(2) - Min fremhaevelse.

(3) - Min fremhaevelse.

(4) - Afgoerelse om fastsaettelse af de samlede maengder foedevarehjaelp og af listen over produkter, der kan leveres som foedevarehjaelp for 1987 (EFT L 80, s. 32).

(5) - Kommissionens forordning (EOEF) nr. 345/87 af 3.2.1987 og nr. 1358/87 af 15.5.1987 om levering af forskellige partier skummetmaelkspulver som foedevarehjaelp (EFT L 34, s. 8, og L 131, s. 1).

(6) - Den myndighed, som betalingen paahviler, er ifoelge forordningens artikel 23 det interventionsorgan, som buddet er indgivet til.

(7) - Forordningens artikel 25, stk. 2.

(8) - S. 6 i den danske oversaettelse af forelaeggelseskendelsen, se ogsaa s. 4 og 5.

(9) - S. 9 og 10 i den franske oversaettelse af Prolacto's skriftlige indlaeg.

(10) - S. 39 i dens skriftlige indlaeg.

(11) - Artikel 11, stk. 7.

(12) - Artikel 16, stk. 2.

(13) - Punkt 60-67 i dens skriftlige indlaeg.

(14) - Jf. bl.a. dom af 18.10.1984, sag 109/83, Eurico, Sml. s. 3581, praemis 19, og af 11.2.1993, sag C-142/91, Cebag mod Kommissionen, Sml. I, s. 553, praemis 11 og 12. Domstolen har i sidstnaevnte dom anvendt forordninger, der er senere end forordning nr. 1354/83, men de omstaendigheder, som giver Domstolen grundlag for at konkludere, at forholdene mellem Kommissionen og tilslagsmodtagerne er af kontraktmaessig art, kan genfindes i den nugaeldende relevante lovgivning. Som i den naevnte dom er fastsaettelsen af prisen for leveringen afhaengig af de bydendes bud og Kommissionens accept heraf, som det fremgaar af forordningens artikel 11, stk. 4, litra c), artikel 13, stk. 1, og artikel 14, stk. 1, karakteristisk for et kontraktforhold.

(15) - Jf. Alexander, W.: »Perte de la caution (ou acquisition de la garantie) en droit agricole communautaire«, Cahiers de droit européen, 1998, nr. 4, s. 384 I, B.

(16) - Dom af 5.2.1987, sag 288/85, Plange Kraftfutterwerke, Sml. s. 611, praemis 10. Se ligeledes f.eks. dom af 17.12.1970, sag 11/70, Internationale Handelsgesellschaft, Sml. 1970, s. 235, org. ref.: Rec. s. 1125, praemis 6, og af 18.11.1987, sag 137/85, Maizena, Sml. s. 4587, praemis 22.

(17) - Forordningens artikel 11, stk. 6, litra b).

(18) - Jf. det foernaevnte vaerk af W. Alexander, III, H.

(19) - Jf. dom af 2.6.1994, sag C-2/93, Exportslachterijen van Oordegem, Sml. I, s. 2283, praemis 22.

(20) - Jf. bl.a. dom af 23.5.1996, sag C-326/94, Maas, Sml. I, s. 2643, praemis 36.

(21) - Praemis 11.

(22) - Praemis 12.

(23) - Overfoerelsen af den karakteristik, der er lagt til grund i denne dom, paavirkes ikke af den omstaendighed, at sikkerheden var blevet erklaeret fortabt efter at vaere blevet stillet paa ny, da situationen med hensyn til sikkerheden, efter at den var blevet stillet paa ny, ikke er forskellig fra den situation, at sikkerheden aldrig er blevet frigivet.

(24) - Jeg skal minde om, at sikkerheden fastsaettes og beregnes paa forhaand i forhold til interventionsprisen for den paagaeldende vare.