Resumé af personalesag



Resumé af personalesag

Sammendrag

1. Procedure – antagelse til realitetsbehandling – vurdering i relation til de regler, der var gældende på tidspunktet for sagens anlæggelse

(Personalerettens procesreglement, art. 76)

2. Tjenestemænd – klage – akt, der indeholder et klagepunkt – fastlæggelse i forbindelse med en ansøgning om ændring af indplacering

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

3. Tjenestemænd – klage – forudgående administrativ klage – frister – ufravigelighed – fristerne udløbet – fristfornyelse – betingelse – ny faktisk omstændighed

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

1. Selv om bestemmelsen i Personalerettens procesreglements artikel 76, hvorefter Retten ved kendelse kan afvise en sag, som åbenbart ikke kan behandles, er en procedureregel, der som sådan finder anvendelse fra tidspunktet for dens ikrafttrædelse på alle tvister ved Retten, er det samme ikke tilfældet for de materielle regler, med hjemmel i hvilke Retten i henhold til denne bestemmelse kan afvise en sag, og som alene kan være dem, der fandt anvendelse på tidspunktet for anlæggelse af sagen.

(jf. præmis 17)

Henvisning til:

Personaleretten, 11. december 2007, sag F-60/07, Martin Bermejo mod Kommissionen, endnu ikke trykt i samling af Afgørelser, præmis 25.

2. Der foreligger kun akter, der indeholder et klagepunkt, når foranstaltningerne har retligt bindende virkninger, som kan berøre sagsøgerens interesser ved en væsentlig ændring af hans retsstilling, og når akterne definitivt fastlægger institutionens standpunkt. Ved en ansøgning om ændret indplacering er det udnævnelsen til tjenestemand på prøve, der udgør den akt, der indeholder et klagepunkt. Ved denne udnævnelse afgøres det nemlig, hvilke funktioner tjenestemanden skal udføre, og som endeligt fastlægger hans indplacering.

(jf. præmis 31)

Henvisning til:

Domstolen, 7, maj 1986, sag 191/84, Barcella m.fl. mod Kommissionen, Sml. s. 1541, præmis 11.

Retten, 7. februar 1991, forenede sager T-18/89 og T-24/89, Tagaras mod Domstolen, Sml. II, s. 53, præmis 38; 25. oktober 2005, sag T-43/04, Fardoom og Reinard mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 329, og II, s. 1465, præmis 26; 15. marts 2006, sag T-44/04, Kimman mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A-2, s. 71, og II-A-2, s. 299, præmis 40.

3. Fristerne for indgivelse af klage og søgsmål i vedtægtens artikel 90 og 91 er ufravigelige og kan ikke overlades til parterne eller Retten, da de har til formål at tilvejebringe klarhed og retssikkerhed. Eventuelle undtagelser eller fravigelser herfra skal fortolkes indskrænkende.

Selv om væsentlige nye omstændigheder kan begrunde en ansøgning om fornyet vurdering af en afgørelse, der ikke er anfægtet rettidigt, udgør foranstaltninger, som træffes af en institution eller et fællesskabsorgan til fordel for en bestemt gruppe personer, i mangel af en retlig forpligtelse hertil i medfør af vedtægten, foranstaltninger, som ikke kan påberåbes over for en anden institution til støtte for et anbringende om tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet.

(jf. præmis 32, 35 og 37)

Henvisning til:

Domstolen, 15. maj 1985, sag 127/84, Esly mod Kommissionen, Sml. s. 1437, præmis 10; 18. januar 1990, forenede sager, C-193/87 og C-194/87, Maurissen og Union syndicale mod Revisionsretten, Sml. I, s. 95, præmis 26 og 27; 23. januar 1997, sag C-246/95, Coen, Sml. I, s. 403, præmis 21.

Retten, 15. december 1995, sag T-131/95, Progoulis mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 297, og II, s. 907, præmis 36; 23. april 1996, sag T-113/95, Mancini mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 185, og II, s. 543, præmis 20; 28. oktober 2004, forenede sager T-219/02 og T-337/02, Lutz Herrera mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 319, og II, s. 1407, præmis 110; 25. oktober 2005, sag T-368/03, De Bustamante Tello mod Rådet, Sml. Pers. I-A, s. 321, og II, s. 1439, præmis 70; 27. september 2006, sag T-156/05, Lantzoni mod Domstolen, Sml. Pers. I-A-2, s. 189, og II-A-2, s. 969, præmis 104.