Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – tjenesteydelser – forskellig behandling af to ydelser, som er identiske eller sammenlignelige fra forbrugerens synspunkt – tilsidesættelse af princippet om afgiftsneutralitet

(Rådets direktiv 77/388)

2. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – fritagelser – fritagelse for hasardspil – medlemsstaternes ret til at fastsætte betingelser og begrænsninger for fritagelsen – grænser – overholdelse af princippet om afgiftsneutralitet

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt B, litra f)]

3. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – fritagelser – fritagelse for hasardspil – medlemsstaternes ret til at fastsætte betingelser og begrænsninger for fritagelsen – grænser – overholdelse af princippet om afgiftsneutralitet

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt B, litra f)]

4. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – fritagelser – fritagelse for hasardspil – medlemsstaternes ret til at fastsætte betingelser og begrænsninger for fritagelsen – grænser – overholdelse af princippet om afgiftsneutralitet

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt B, litra f)]

5. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – fritagelser – fritagelse for hasardspil – medlemsstaternes ret til at fastsætte betingelser og begrænsninger for fritagelsen – grænser – overholdelse af princippet om afgiftsneutralitet

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt B, litra f)]

Sammendrag

1. Princippet om afgiftsneutralitet skal fortolkes således, at en forskellig merværdiafgiftsmæssig behandling af to tjenesteydelser, som er identiske eller sammenlignelige fra forbrugerens synspunkt, og som tilfredsstiller de samme behov hos denne, er tilstrækkelig til at fastslå, at der foreligger en tilsidesættelse af dette princip. En sådan tilsidesættelse forudsætter således ikke, at der derudover dokumenteres en faktisk konkurrence mellem de omhandlede tjenesteydelser eller en konkurrencefordrejning på grund af den forskellige behandling.

(jf. præmis 36 og domskonkl. 1)

2. Princippet om afgiftsneutralitet skal fortolkes således, at det, i tilfælde af at to hasardspil behandles forskelligt med hensyn til tildeling af merværdiafgiftsfritagelse i henhold til artikel 13, punkt B, litra f), i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, ikke skal tages i betragtning, at de to spil henhører under forskellige bevillingskategorier og er underlagt forskellige retlige regelsæt med hensyn til kontrol og regulering.

Denne bestemmelse overlader en bred skønsmargen til medlemsstaterne med hensyn til fritagelse eller afgiftspålæggelse af de omhandlede transaktioner, idet den tillader medlemsstaterne at fastsætte betingelser og begrænsninger for denne fritagelse under forudsætning af, at princippet om afgiftsneutralitet respekteres.

Ved undersøgelsen af, om de to hasardspil, hvis forskellige behandling ville kunne udgøre en tilsidesættelse af princippet om afgiftsneutralitet, er sammenlignelige, er elementer som den lovlige eller ulovlige karakter af udbuddet af hasardspil, hvem udbyderne af disse hasardspil og spillemaskiner er, eller i hvilken retlig form de udøver deres virksomhed, ikke relevante. Det samme gælder de forskelle, der findes mellem på den ene side pubber og spillehaller og på den anden side godkendte kasinoer for så vidt angår de omstændigheder, hvorunder hasardspillene udbydes, og særligt den geografiske og tidsmæssige tilgængelighed samt omgivelserne. Endelig kan den omstændighed, at kun et ud af to typer af spil pålægges en ikke-harmoniseret afgift, heller ikke begrunde den konklusion, at disse typer af spil ikke er sammenlignelige.

(jf. præmis 40, 41, 45-48 og 51 samt domskonkl. 2)

3. Ved bedømmelsen af, om to typer af spillemaskiner er sammenlignelige, henset til princippet om afgiftsneutralitet, og kræver samme merværdiafgiftsmæssige behandling, skal det efterprøves, om anvendelsen af disse typer er sammenlignelig fra gennemsnitsforbrugerens synspunkt og tilfredsstiller de samme behov hos denne, hvorved de elementer, der vil kunne tages i betragtning i denne henseende bl.a. omfatter minimums- og maksimumsindsatser og -gevinster samt chancerne for gevinst.

(jf. præmis 58 og domskonkl. 3)

4. Princippet om afgiftsneutralitet skal fortolkes således, at en afgiftspligtig person ikke kan kræve tilbagebetaling af merværdiafgift, der er blevet betalt af visse tjenesteydelser, ved at gøre gældende, at dette princip er blevet tilsidesat, når den berørte medlemsstats afgiftsmyndigheder i praksis har behandlet sammenlignelige tjenesteydelser som afgiftsfritagne ydelser, selv om de ikke er merværdiafgiftsfritaget i henhold til den relevante nationale lovgivning.

Selv om en offentlig forvaltning, der følger en almindelig praksis, kan være bundet af denne, skal overholdelsen af ligebehandlingsprincippet, som på merværdiafgiftsområdet kommer til udtryk i princippet om afgiftsneutralitet, ikke desto mindre forenes med overholdelsen af legalitetsprincippet, ifølge hvilket ingen til egen fordel kan påberåbe sig en ulovlighed, der er begået til fordel for andre. Det følger deraf, at en afgiftspligtig person ikke kan kræve, at en bestemt ydelse skal pålægges samme afgiftsmæssige behandling som en anden ydelse, når denne sidstnævnte behandling ikke er i overensstemmelse med den relevante nationale lovgivning.

(jf. præmis 61-64 og domskonkl. 4)

5. Princippet om afgiftsneutralitet skal fortolkes således, at en medlemsstat, der har benyttet sig af sine skønsbeføjelser i henhold til artikel 13, punkt B, litra f), i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter og har merværdiafgiftsfritaget tilrådighedsstillelse af ethvert middel til hasardspil, samtidig med at den har udelukket en kategori af spillemaskiner, der opfylder visse kriterier, fra denne fritagelse, ikke kan modsætte sig en anmodning om tilbagebetaling af merværdiafgift, som begrundes med tilsidesættelsen af dette princip, med den begrundelse, at medlemsstaten har reageret med den fornødne omhu på udviklingen af en ny type af spillemaskiner, som ikke opfylder disse kriterier.

Den direkte virkning af en bestemmelse i et direktiv, såsom artikel 13, punkt B, litra f), i sjette direktiv 77/388, er ikke afhængig af, at der foreligger en forsætlig fejl, eller at vedkommende medlemsstat har handlet uagtsomt ved gennemførelsen af det omhandlede direktiv, eller at der foreligger en tilstrækkeligt kvalificeret overtrædelse af EU-retten. En person, der driver virksomhed med hasardspil og hasardspillemaskiner, kan således påberåbe sig bestemmelsen for de nationale domstole med henblik på at tilsidesætte regler i national ret, der er uforenelige hermed.

(jf. præmis 69, 70 og 74 samt domskonkl. 5)