Appel iværksat den 28. december 2020 af Maria Teresa Coppo Gavazzi m.fl. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Udvidede Afdeling) den 15. oktober 2020 i de forenede sager T-389/19 — T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 — T-414/19, T-416/19 — T-418/19, T-420/19 — T-422/19, T-425/19 — T-427/19, T-429/19 — T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 — T-442/19, T-444/19 — T-446/19, T-448/19, T-450/19 — T-454/19, T-463/19 og T-465/19, Coppo Gavazzi m.fl. mod Parlamentet

(Sag C-725/20 P)

(2021/C 62/25)

Processprog: italiensk

Parter

Appellanter: Maria Teresa Coppo Gavazzi, Cristiana Muscardini, Luigi Vinci, Agostino Mantovani, Anna Catasta, Vanda Novati, Francesco Enrico Speroni, Maria Di Meo, Giuseppe Di Lello Finuoli, Raffaele Lombardo, Olivier Dupuis, Leda Frittelli, Livio Filippi, Vincenzo Viola, Antonio Mussa, Mauro Nobilia, Sergio Camillo Segre, Stefano De Luca, Riccardo Ventre, Mirella Musoni, Francesco Iacono, Vito Bonsignore, Claudio Azzolini, Vincenzo Aita, Mario Mantovani, Vincenzo Mattina, Romano Maria La Russa, Giorgio Carollo, Fiammetta Cucurnia, på egne vegne og som arving til Giulietto Chiesa, Roberto Costanzo, Giorgio Gallenzi, som arving til Giulio Cesare Gallenzi, Vitaliano Gemelli, Pasqualina Napoletano og Ida Panusa (ved avvocato M. Merola)

Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

— Den appellerede dom ophæves.

— Sag T-453/19, Panusa mod Parlamentet, hjemvises til Retten med henblik på, at denne tager stilling til sagens realitet.

— De omtvistede afgørelser annulleres for så vidt angår appellanterne med undtagelse af Ida Panusa.

— Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne i forbindelse med proceduren i første instans og i forbindelse med appelsagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Med det første appelanbringende har appellanterne gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, for så vidt som den fandt, at de for Retten anfægtede afgørelser ikke havde nogen forbindelse til retten til pension og ikke havde nogen indvirkning på denne, og følgelig fastslog, at disse afgørelser er i overensstemmelse med de generelle principper og chartret om grundlæggende rettigheder. Fejlen er resultatet af en abstrakt og vilkårlig sondring, der er blevet foretaget mellem retten til pension og retten til pensionsydelser. De omtvistede afgørelser påvirkede selve retten til pension negativt, hvorfor de ikke blot tilsidesatte de regler, der er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for medlemmerne, men også ejendomsretten, og var i strid med proportionalitetsprincippet, retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.

Med det andet appelanbringende har appellanterne gjort gældende, at Retten begik adskillige retlige fejl i forbindelse med vurderingen af de processuelle annullationsgrunde, som de fremførte som sagsøgere i første instans, navnlig med henvisning til (i) fastlæggelsen af det korrekte retsgrundlag for de omtvistede afgørelser, (ii) beføjelserne for den kontorchef, der vedtog foranstaltningen, og (iii) en utilstrækkelig begrundelse. Retten burde have fastslået, at de omtvistede afgørelser er baseret på en bestemmelse, som nu er blevet ophævet, og at de, eftersom de må karakteriseres som ekstraordinære administrative foranstaltninger, burde have været vedtaget af Europa-Parlamentets Præsidium. Ydermere udvidede Retten med urette muligheden for at give begrundelser ved henvisning til andre dokumenter. Begrundelsen er således ikke indeholdt i de omtvistede afgørelser, men alene i en udtalelse fra Europa-Parlamentets juridiske tjeneste, hvortil der end ikke henvises udtrykkeligt i de omtvistede afgørelser eller i de forberedende retsakter.

Med det tredje appelanbringende har den appellant, som var sagsøger i sag T-453/19, gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den fandt, at hendes søgsmål ikke kunne antages til realitetsbehandling på grund af manglende søgsmålsinteresse. Hun har gjort gældende, at Retten ikke tog hensyn til den mulighed, at den pensionsydelse, som hun modtager, havde et andet retsgrundlag, selv om dette blev drøftet i retsmødet. Eftersom dette andet retsgrundlag ville sikre appellanten en højere ydelse, kan det ikke benægtes, at hun har søgsmålsinteresse.