ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 315/31

Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 17. juli 2014 — Delphi Hungary Autóalkatrész Gyártó kft mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Ungarn)

(Sag C-654/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - moms - direktiv 2006/112/EF - artikel 183 - tilbagebetaling af overskydende moms - national ordning, som fritager for betaling af morarenter af den moms, hvis tilbagebetaling det ikke har været muligt at anmode om inden for en rimelig frist på grund af anvendelsen af et krav, som er erklæret uforeneligt med EU-retten - ækvivalensprincippet))

2014/C 315/49

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Delphi Hungary Autóalkatrész Gyártó kft

Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

Konklusion

EU-retten, herunder navnlig artikel 183 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, skal fortolkes således, at den er til hinder for en lovgivning og en praksis i en medlemsstat som de i hovedsagen omhandlede, hvorefter der fritages for betaling af morarenter af den merværdiafgift, hvis tilbagebetaling det ikke var muligt at anmode om inden for en rimelig frist på grund af anvendelsen af en national bestemmelse, som er erklæret uforenelig med EU-retten. I mangel af EU-retlige bestemmelser på området påhviler det den nationale ret under overholdelse af principperne om ækvivalens og effektivitet at fastlægge bestemmelserne for, hvordan sådanne renter skal betales, hvilke bestemmelser hverken bør være mindre gunstige end dem, der finder anvendelse på søgsmål, der vedrører tilsidesættelse af national ret, og hvor sagsgenstanden og søgsmålsgrundlaget svarer til dem, der vedrører tilsidesættelse af EU-retten, eller være udformet således, at det i praksis er umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve de rettigheder, som tillægges i henhold til EU-retten, hvilket det påhviler den forelæggende ret at efterprøve i den sag, der er indgivet for den. De nationale retter er forpligtet til at undlade at anvende enhver bestemmelse, der strider mod EU-retten.

(1) EUT C 85 af 22.3.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 315/31

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 19. juni 2014 — The Cartoon Network, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Boomerang TV, SA

(Sag C-670/13 P) (1)

((Appel - EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket BOOMERANG - det ældre EF-figurmærke Boomerang TV - relativ registreringshindring - risiko for forveksling))

2014/C 315/50

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: The Cartoon Network, Inc. (ved solicitor I. Starr)

De andre parter i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Boomerang TV, SA

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) The Cartoon Network, Inc. betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 52 af 22.2.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 431/5

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 9. september 2014 — »Parva Investitsionna Banka« AD, »UniKredit Bulbank« AD og »Siyk Faundeyshan« LLS mod »Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost« AD og Sindik na »Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost« AD og Sindik na »Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost« AD (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Okrazhen sad - Tagrovishte — Bulgarien)

(Sag C-488/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - forordning (EF) nr. 1896/2006 - begrebet »ubestridte pengekrav« - insolvensbehandling - udenretsligt dokument vedrørende et bestridt krav - anmodning om fuldbyrdelse i konkursmassen, på grundlag af et sådant dokument - situation, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for forordning nr. 1896/2006 - Domstolen åbenbart inkompetent))

(2014/C 431/09)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Okrazhen sad — Tagrovishte

Parter i hovedsagen

Sagsøgere:»Parva Investitsionna Banka« AD, »UniKredit Bulbank« AD og »Siyk Faundeyshan« LLS

Sagsøgte:»Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost« AD og Sindik na »Ear Proparti Developmant — v nesastoyatelnost« AD

Procesdeltagere: Natsionalna agentsia za prihodite, »Aset Menidzhmant« EAD, »Ol Siyz Balgaria« OOD, »Si Dzhi Ef — aktsionerna obshtnost« AD, »Silvar Biych« EAD, »Rudersdal EOOD«, »Kota Enerdzhi« EAD og Chavdar Angelov Angelov

Konklusion

Den Europæiske Unions Domstol er åbenbart inkompetent til at besvare de spørgsmål, som Okrazhen sad — Tagrovishte (Bulgaren) har forelagt.

(1) EUT C 344 af 23.11.2013.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 21. oktober 2014 — Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins mod Via Directa — Companhia de Seguros SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal do Trabalho de Lisboa — Portugal)

(Sag C-665/13) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - procesreglementets artikel 53, stk. 2 - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling - national lovgivning om fastsættelse af lønnedsættelse for visse ansatte i den offentlige sektor - manglende gennemførelse af EU-retten - Domstolen åbenbart inkompetent)

(2015/C 016/16)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal do Trabalho de Lisboa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

Sagsøgt: Via Directa — Companhia de Seguros SA

Konklusion

Det er åbenbart, at Den Europæiske Unions Domstol ikke har kompetence til at behandle den anmodning om præjudiciel afgørelse, der er indgivet af Tribunal do Trabalho do Lisboa (Portugal) ved afgørelse af 28. oktober 2013 (sag C-665/13).

(1) EUT C 85 af 22.3.2014.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 22. oktober 2014 — Elcogás, SA mod Administración del Estado, Iberdrola, SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Sag C-275/13) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - statsstøtte - begrebet »statsindgreb eller indgreb ved hjælp af statsmidler« - selskaber, der er indehavere af elektricitetsværker - ekstraordinære finansieringer)

(2015/C 016/13)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Elcogás, SA

Sagsøgt: Administración del Estado, Iberdrola, SA

Konklusion

Artikel 107, stk. 1, TEUF skal fortolkes således, at beløb, der bevilges til en privat elproduktionsvirksomhed, og som finansieres af alle slutbrugerne af elektricitet på det nationale område, og fordeles til virksomheder i elsektoren af et offentligt organ i henhold til forud fastlagte retlige kriterier, udgør et statsindgreb eller et indgreb ved hjælp af statsmidler.

(1) EUT C 226 af 3.8.2013.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 21. oktober 2014 — BestWater International GmbH mod Michael Mebes og Stefan Potsch (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-348/13) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne - ophavsret og beslægtede rettigheder - direktiv 2001/29/EF - informationssamfundet - harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder - artikel 3, stk. 1 - overføring til almenheden - begreb - internetlinks, der giver adgang til beskyttede værker - anvendelse af teknikken »framing«)

(2015/C 016/14)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: BestWater International GmbH

Sagsøgt: Michael Mebes og Stefan Potsch

Konklusion

Den omstændighed alene, at et beskyttet værk, der er frit tilgængeligt på en internetside, indsættes på en anden internetside ved hjælp af et link, der anvender teknikken »framing«, såsom den, der er anvendt i hovedsagen, kan ikke kvalificeres som »overføring til almenheden« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet, for så vidt som det omhandlede værk ikke overføres til et nyt publikum, og overføringen ikke sker ved anvendelse af en særlig teknisk fremgangsmåde, der adskiller fra den oprindelige overføring.

(1) EUT C 325 af 9.11.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 409/22

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 4. september 2014 — Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S og Koppers UK Ltd mod Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

(Sag C-290/13 P) (1)

((Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - forordning (EF) nr. 1907/2006 (REACH-forordningen) - artikel 59 og bilag XIII - identifikation af anthracenolie (anthracenpasta) som et særligt problematisk stof, der skal underlægges godkendelsesproceduren - ligebehandling))

2014/C 409/31

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S og Koppers UK Ltd (ved avocat K. Van Maldegem)

Den anden part i appelsagen: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) (ved M. Heikkilä, W. Broere og T. Zbihlej, som befuldmægtigede, samt advocaten J. Stuyck og A.-M. Vandromme)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza a.s., Koppers Denmark A/S og Koppers UK Ltd betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 252 af 31.8.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 38/12

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 6. oktober 2015 — Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute og Ministero dello Sviluppo economico mod Ediltecnica SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-592/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - artikel 191, stk. 2, TEUF - direktiv 2004/35/EF - miljøansvar - national lovgivning, der ikke giver myndighederne adgang til at pålægge ejere af forurenede arealer, som ikke har medvirket til den pågældende forurening, at gennemføre foranstaltninger til forebyggelse og afhjælpning, og som kun fastsætter en forpligtelse til at godtgøre udgifterne til de af myndighederne gennemførte indgreb - forenelighed med princippet om, at forureneren betaler, forsigtighedsprincippet, princippet om forebyggende indsats og indgreb over for miljøskader fortrinsvis ved kilden))

(2016/C 038/15)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute og Ministero dello Sviluppo economico

Sagsøgt: Ediltecnica SpA

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter den kompetente myndighed — såfremt det ikke er muligt at fastslå, hvem der er ansvarlig for forureningen af et areal, eller at pålægge den ansvarlige at iværksætte afhjælpende foranstaltninger — ikke kan pålægge ejeren af dette areal, som ikke er ansvarlig for forureningen, at gennemføre foranstaltninger til forebyggelse og afhjælpning, idet denne kun er forpligtet til at godtgøre udgifterne til de af myndighederne gennemførte indgreb, begrænset til ejendommens markedsværdi efter gennemførelsen af disse indgreb.

(1) EUT C 52 af 22.2.2014.
2)

Direktiv 93/13 skal fortolkes således, at den omstændighed, at dette vilkår ikke er blevet opfyldt, når en national retsinstans har fastslået, at et kontraktvilkår, der er indgået mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, er »urimeligt« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, direktiv 93/13, ikke i sig selv kan være til hinder for, at den nationale retsinstans kan drage alle konsekvenserne af, at det nævnte vilkår er et urimeligt kontraktvilkår.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 213/10

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 22. april 2015 (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Suceava –Rumænien) — Casa Judeţeană de Pensii Botoşani mod Polixeni Guletsou

(Sag C-598/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - identisk præjudicielt spørgsmål - social sikring af vandrende arbejdstagere - forordning (EØF) nr. 1408/71 - artikel 7, stk. 2, litra c) - anvendeligheden af overenskomsterne om social sikring mellem medlemsstater - tilbagevendt flygtning, der stammer fra en medlemsstat - ansættelsesperioder, der er tilbagelagt på en anden medlemsstats område - ansøgning om tildeling af en alderdomsydelse - afslag))

(2015/C 213/15)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Suceava

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Casa Judeţeană de Pensii Botoşani

Sagsøgt: Polixeni Guletsou

Konklusion

Artikel 7, stk. 2, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1992/2006 af 18. december 2006, skal fortolkes således, at en bilateral aftale om sociale sikringsydelser til statsborgere i en af signatarstaterne, som har haft status som politiske flygtninge på den anden signatarstats område, der er indgået på et tidspunkt, hvor den ene af de to signatarstater endnu ikke var tiltrådt Den Europæiske Union, og ikke er opført i bilag III til denne forordning, ikke finder anvendelse i en situation med politiske flygtninge, der er vendt tilbage til deres oprindelsesstat inden indgåelsen af den bilaterale aftale og ikrafttrædelsen af den nævnte forordning.

(1) EUT C 24 af 25.1.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 213/12

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 22. april 2015 — Casa Judeţeană de Pensii Botoşani mod Evangeli Paraskevopoulou (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Suceava — Rumænien)

(Sag C-668/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - enslydende præjudicielt spørgsmål - social sikring af vandrende arbejdstagere - forordning (EØF) nr. 1408/71 - artikel 7, stk. 2, litra c) - anvendeligheden af overenskomsterne om social sikring mellem medlemsstater - tilbagevendt flygtning, der stammer fra en medlemsstat - ansættelsesperioder, der er tilbagelagt på en anden medlemsstats område - ansøgning om tildeling af en alderdomsydelse - afslag))

(2015/C 213/17)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Suceava

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Casa Judeţeană de Pensii Botoşani

Sagsøgt: Evangeli Paraskevopoulou

Konklusion

Artikel 7, stk. 2, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1992/2006 af 18. december 2006, skal fortolkes således, at en bilateral aftale om sociale sikringsydelser til statsborgere i en af signatarstaterne, som har haft status som politiske flygtninge på den anden signatarstats område, der er indgået på et tidspunkt, hvor den ene af de to signatarstater endnu ikke var tiltrådt Den Europæiske Union, og ikke er opført i bilag III til denne forordning, ikke finder anvendelse i en situation med politiske flygtninge, der er vendt tilbage til deres oprindelsesstat inden indgåelsen af den bilaterale aftale og ikrafttrædelsen af den nævnte forordning.

(1) EUT C 85 af 22.3.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 213/11

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 22. april 2015 — Casa Judeţeană de Pensii Brăila mod E.S. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Galați — Rumænien)

(Sag C-646/13) (1)

((Præjudiciel afgørelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - vandrende arbejdstageres sociale sikring - forordning (EF) nr. 883/2004 - artikel 8, stk. 1 - anvendeligheden af overenskomsterne om social sikring mellem medlemsstater - tilbagevendt flygtning, der stammer fra en medlemsstat - ansættelsesperioder, der er tilbagelagt på en anden medlemsstats område - ansøgning om tildeling af en alderdomsydelse - afslag))

(2015/C 213/16)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Galați

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Casa Judeţeană de Pensii Brăila

Sagsøgt: E.S.

Konklusion

Artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 988/2009 af 16. september 2009, skal fortolkes således, at en bilateral aftale om sociale sikringsydelser til statsborgere i en af signatarstaterne, som har haft status som politiske flygtninge på den anden signatarstats område, der er indgået på et tidspunkt, hvor den ene af de to signatarstater endnu ikke var tiltrådt Unionen, og ikke er opført i bilag III til denne forordning, ikke finder anvendelse i en situation med politiske flygtninge, der er vendt tilbage til deres oprindelsesstat inden indgåelsen af den bilaterale aftale og ikrafttrædelsen af den nævnte forordning.

(1) EUT C 39 af 8.2.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 146/6

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 10. februar 2015 — Liivimaa Lihaveis MTÜ mod Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Riigikohus — Estland)

(Sag C-175/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 267 TEUF - klage over en afgørelse, hvorved det besluttes, at der skal foretages en præjudiciel forelæggelse - ingen tvist ved den ret, for hvilken sagen verserer - åbenbart afvisningsgrundlag))

(2015/C 146/07)

Processprog: estisk

Den forelæggende ret

Riigikohus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Liivimaa Lihaveis MTÜ

Sagsøgt: Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee

Procesdeltager: Eesti Vabariigi Siseministeerium

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Riigikohus (Estland) ved afgørelse af 21. marts 2013 afvises.

(1) EUT C 156 af 1.6.2013.
—

når overdrageren i forbindelse med en overførsel af virksomhed er undergivet en insolvensbehandling, som er under tilsyn af en kompetent offentlig myndighed, og når den pågældende medlemsstat har valgt at gøre brug af direktivets artikel 5, stk. 2, er direktivet ikke til hinder for, at medlemsstaten bestemmer eller tillader, at de byrder, der på datoen for overførslen eller for indledning af insolvensbehandlingen påhviler overdrageren i henhold til arbejdskontrakter eller arbejdsforhold, herunder byrder i tilknytning til den lovbestemte sociale sikringsordning, ikke overføres til erhververen, forudsat at denne procedure sikrer en beskyttelse af arbejdstagerne, som mindst svarer til den, der er indført med direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, idet der dog intet er til hinder for, at medlemsstaten kan bestemme, at sådanne byrder skal afholdes af erhververen, selv når overdrageren er insolvent
DA Den Europæiske Unions Tidende C 127/2

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 12. februar 2015 — Lb Group Ltd mod Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) og Galassia Game Srl (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-651/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - procesreglementets artikel 99 - enslydende præjudicielle spørgsmål - artikel 49 TEUF og 56 TEUF - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - hasardspil - national lovgivning - omorganisering af koncessionssystemet gennem en synkronisering af udløbstidspunktet - nyt udbud - koncessioner med en kortere varighed end de tidligere koncessioner - restriktion - tvingende almene hensyn - proportionalitet))

(2015/C 127/02)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lb Group Ltd

Sagsøgte: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) og Galassia Game Srl

Konklusion

Artikel 49 TEUF og 56 TEUF samt ligebehandlingsprincippet og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der foreskriver afholdelse af et nyt udbud af koncessioner med en kortere varighed end de tidligere tildelte koncessioner ved hjælp af en omorganisering af systemet gennem en synkronisering af udløbstidspunktet for koncessionerne.

(1) EUT C 112 af 14.4.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 127/3

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 12. februar 2015 — straffesag mod Mirko Saba (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale ordinario di Cagliari — Italien)

(Sag C-652/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - procesreglementets artikel 99 - enslydende præjudicielle spørgsmål - artikel 49 TEUF og 56 TEUF - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - hasardspil - national lovgivning - omorganisering af koncessionssystemet gennem en synkronisering af udløbstidspunktet - nyt udbud - koncessioner med en kortere varighed end de tidligere koncessioner - restriktion - tvingende almene hensyn - proportionalitet))

(2015/C 127/03)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale ordinario di Cagliari

Tiltalt i straffesagen

Mirko Saba

Konklusion

Artikel 49 TEUF og 56 TEUF samt ligebehandlingsprincippet og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der foreskriver afholdelse af et nyt udbud af koncessioner med en kortere varighed end de tidligere tildelte koncessioner ved hjælp af en omorganisering af systemet gennem en synkronisering af udløbstidspunktet for koncessionerne.

(1) EUT C 112 af 14.4.2014.
1)

En aftale som den i hovedsagen omtvistede, hvorefter der til fordel for leverandøren af olieprodukter stiftes en ret til bebyggelse og bygninger, mod at denne opfører en tankstation og bortforpagter den til grundens ejer, med pålæg om eksklusivt køb i en lang periode, anses i princippet for ikke at begrænse konkurrencen væsentligt og er følgelig ikke omfattet af forbuddet i artikel 81, stk. 1, EF såfremt for det første denne leverandørs markedsandel ikke overstiger 3 %, mens de tre andre leverandørers samlede markedsandel udgør ca. 70 %, og for det andet. såfremt kontraktens varighed ikke er åbenbar overdreven i forhold til den gennemsnitlige varighed af de kontrakter, der normalt indgås på det pågældende marked, hvilket den forelæggende ret skal efterprøve.