Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Frie varebevægelser - kvantitative restriktioner - foranstaltninger med tilsvarende virkning - national ordning, som forbyder markedsføring af radioapparater, der ikke er forsynet med et nationalt typegodkendelsesmærke - ulovlig

(Art. 28 EF)

2. Tilnærmelse af lovgivningerne - radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse - direktiv 1999/5 - artikel 6, stk. 1, artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 1 - direkte virkning - nationale bestemmelser eller administrativ praksis, der forbyder markedsføring eller ibrugtagning af radio- og teleterminaludstyr, der ikke er forsynet med et nationalt typegodkendelsesmærke - ulovlige - betingelser

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5, art. 6, stk. 1, art. 7, stk. 1 og 2, og art. 8, stk. 1)

3. Frie varebevægelser - undtagelser - ordning om gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser - begrebet foranstaltning, der har til formål at begrænse de frie varebevægelser eller deres markedsføring - rækkevidde - opretholdelse af en administrativ beslaglæggelse af en bestemt model eller en bestemt type af varer, der lovligt er markedsført i en anden medlemsstat, når de nationale myndigheder, der har kompetencen til at gennemføre teknisk kontrol, har fastslået, at varerne er i overensstemmelse med de nationale og fællesskabsretlige bestemmelser - omfattet

(Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 3052/95, art. 1)

Sammendrag

1. Artikel 28 EF er til hinder for bestemmelser og national administrativ praksis, hvorefter det, idet det overlades forvaltningen efter et skøn at gennemføre vurderingen af overensstemmelse med henblik på markedsføring og ibrugtagning af radioudstyr, forbydes de erhvervsdrivende uden den nationale godkendelse at importere, markedsføre eller med henblik på salg at besidde radioapparater, uden at der er adgang til på en lignende og mindre byrdefuld måde at godtgøre, at disse apparater opfylder kravene i national ret vedrørende en hensigtsmæssig udnyttelse af radiofrekvenser.

( jf. præmis 47 og domskonkl. 1 )

2. Bestemmelserne i artikel 6, stk. 1, andet punktum, artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 1, i direktiv 1999/5 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse giver borgerne rettigheder, der kan gøres gældende ved de nationale retter, selv om direktivet ikke i sig selv formelt er blevet gennemført i national ret inden den fastsatte frist herfor. Direktivets artikel 7, stk. 2, giver ikke mulighed for at opretholde bestemmelser eller praksis i den nationale retsorden, hvorefter det efter fristen for direktivets gennemførelse er forbudt at markedsføre eller ibrugtage radioudstyr, der ikke er forsynet med et nationalt typegodkendelsesmærke, selv om det er fastslået eller uden vanskelighed kan fastslås, at der herved er tale om en effektiv og korrekt anvendelse af det i den nationale retsorden tilladte radiofrekvensbånd.

( jf. præmis 66 og domskonkl. 2 )

3. Begrebet »foranstaltning« i den forstand, hvori det anvendes i artikel 1 i beslutning nr. 3052/95 om indførelse af en ordning for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser inden for Fællesskabet, omfatter alle foranstaltninger, med undtagelse af retsafgørelser, der træffes af en medlemsstat, og som har til formål at begrænse de frie varebevægelser, når disse lovligt er fremstillet eller markedsført i en anden medlemsstat. Opretholdelsen af en administrativ beslaglæggelse af en bestemt model eller en bestemt type af varer, der lovligt er markedsført i en anden medlemsstat, når de nationale myndigheder, der har kompetencen til at gennemføre teknisk kontrol, har fastslået, at varerne er i overensstemmelse med de nationale og fællesskabsretlige bestemmelser, og når de bevismæssige formål med beslaglæggelsen dermed er fuldstændigt opfyldt, er omfattet af begrebet »foranstaltning«, som Kommissionen skal underrettes om i henhold til den nævnte bestemmelse.

( jf. præmis 73 og domskonkl. 3 )

4. Når nationale bestemmelser er blevet fundet i strid med fællesskabsretten, er det ligeledes i strid med fællesskabsretten at pålægge bøder eller andre tvangsforanstaltninger på grund af en overtrædelse af disse bestemmelser.

( jf. præmis 80 og domskonkl. 4 )