ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 69/29

Appel iværksat den 29. januar 2009 af Den Hellenske Republik til prøvelse af dom afsagt den 19. november 2008 af Retten i Første Instans (Ottende Afdeling) i sag T-404/05, Den Hellenske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-43/09 P)

(2009/C 69/53)

Processprog: græsk

Parter

Appellant: Den Hellenske Republik (ved Charalambos Méïdanis og M. Tassopoulou)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Appellen tages til følge.

— Dommen afsagt den 19. november 2008 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-404/05, Den Hellenske Republik mod Kommissionen, som er genstand for denne appel, ophæves i sin helhed.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans har i sin dom af 19. november 2008, som denne appel vedrører, frifundet Kommissionen. Den Hellenske Republik har til støtte for appellen af nævnte dom påberåbt sig tre anbringender.

Med det første anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten i Første Instans har foretaget en urigtig fortolkning og anvendelse af fællesskabsretten for så vidt angår Kommissionens kompetence ratione temporis til at pålægge den pågældende finansielle korrektion, og at dommen indeholder en usammenhængende begrundelse.

Det andet anbringende er støttet på argumentet om, at Retten har foretaget en urigtig fortolkning og anvendelse af fællesskabsretten for så vidt angår en tilsidesættelse af princippet om forbud mod tilbagevirkende kraft hvad angår overholdelsen af offentliggørelsesforanstaltninger, og at dens dom i denne forbindelse indeholder en usammenhængende begrundelse.

Det tredje anbringende er støttet på en tilsidesættelse af det fællesskabsretlige proportionalitetsprincip.
—

Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28 og 29 EF, idet den har indført et kørselsforbud for lastbiler med en samlet vægt på over 7,5 tons, som transporterer bestemte godsarter, på en del af motorvej A12.
—

Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådes direktiv 2004/113/EF af 13. december 2004 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
—

Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2006/86/EF af 24. oktober 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF for så vidt angår krav til sporbarhed, indberetning af alvorlige bivirkninger og uønskede hændelser og visse tekniske krav til kodning, behandling, præservering, opbevaring og distribution af humane væv og celler (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller idet det under alle omstændigheder ikke har givet Kommissionen meddelelse herom.
—

Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2006/86/EF af 24. oktober 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF for så vidt angår krav til sporbarhed, indberetning af alvorlige bivirkninger og uønskede hændelser og visse tekniske krav til kodning, behandling, præservering, opbevaring og distribution af humane væv og celler (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse.
—

Det fastslås, at Den Italiensk Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11, stk. 1, første punktum, i Kommissionens direktiv 2006/86/EF af 24. oktober 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF for så vidt angår krav til sporbarhed, indberetning af alvorlige bivirkninger og uønskede hændelser og visse tekniske krav til kodning, behandling, præservering, opbevaring og distribution af humane væv og celler (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet og i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen om bestemmelserne.
—

Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/68/EF af 16. november 2005 (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv og ikke har underrettet Kommissionen herom.
1.

Giver artikel 3, stk. 3, i Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed (1) medlemsstaterne mulighed for at fastsætte en lovgivning, hvorefter der opkræves punktafgifter af brugte motorkøretøjer ved disses indførsel på den pågældende medlemsstats område, når en sådan afgift ikke umiddelbart skal betales ved erhvervelse af et brugt motorkøretøj, der allerede befinder sig i landet, og med hensyn til hvilket der betales punktafgift ved den første indførsel på medlemsstatens område?
—

Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2006/17/EF af 8. februar 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF for så vidt angår visse tekniske krav til donation, udtagning og testning af humane væv og celler (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 82/19

Appel iværksat den 2. februar 2009 af Lego Juris A/S til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Ottende Afdeling) den 12. november 2008 i sag T-270/06 — Lego Juris A/S mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM), den anden part i sagen for appelkammeret og intervenient ved Retten: Mega Brands, Inc.

(Sag C-48/09 P)

(2009/C 82/34)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Lego Juris A/S (ved Rechtsanwältin V. von Bomhard og Rechtsanwälte T. Dolde og A. Renck)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Mega Brands, Inc.

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Dommen afsagt af Retten i Første Instans ophæves på grund af tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra e), nr. ii), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (1).

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at den appellerede dom tilsidesætter artikel 7, stk. 1, litra e), nr. ii), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker. Appellanten har anført, at Retten i Første Instans

a) fortolkede artikel 7, stk. 1, litra e), nr. ii), i forordning nr. 40/94 således, at enhver udformning, der svarer til en funktion, udelukkes fra varemærkebeskyttelse, uanset om kriterierne i artikel 7, stk. 1, litra e), nr. ii), i forordning nr. 40/94, som fastlagt af Domstolen i Philips-dommen (2), er opfyldt,

b) anvendte de forkerte kriterier for identifikationen af et tredimensionelt varemærkes væsentlige kendetegn, og

c) anvendte en ukorrekt funktionalitetstest, idet den i) ikke begrænsede sin vurdering til det omhandlede varemærkes væsentlige kendetegn, og ii) ikke definerede de rigtige kriterier for vurdering af, om en udformnings kendetegn er funktionelt, og især afslog at tage hensyn til potentielle alternative udformninger.

(1) EFT 1994 L 11, s. 1.

(2) Sag C-299/99, Philips, Sml. 2002 I, s. 5475.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 82/21

Appel iværksat den 16. februar 2009 af Georgios Karatzoglou til prøvelse af dom afsagt den 2. december 2008 af Retten i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-471/04, Georgios Karatzoglou mod Det Europæiske Genopbygningsagentur (AER)

(Sag C-68/09 P)

(2009/C 82/38)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Georgios Karatzoglou (ved dikigoros S.A. Pappas)

Den anden part i appelsagen: Det Europæiske Genopbygningsagentur (AER)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Den appellerede dom ophæves.

— Den anfægtede afgørelse fra ansættelsesmyndigheden annulleres.

— Indstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten gør gældende, at Retten i Første Instans ved at lægge til grund, at afskedigelser af midlertidigt ansatte ikke skal begrundes, har tilsidesat Domstolens seneste praksis, international ret og EF-traktatens artikel 253, hvorefter der gælder en almindelig begrundelsesforpligtelse.

Appellanten gør ligeledes gældende, at Retten fejlagtigt fastslog, at han ikke havde fremlagt fornøden dokumentation for, at der foreligger magtmisbrug. Han har endelig bestridt Rettens konstatering af, at princippet om god forvaltningsskik ikke er blevet tilsidesat.
3)

Under alle omstændigheder spørges, om de muligheder for kontradiktion, som den italienske lovgivning giver den ministerielle repræsentant, er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet når henses til, at gyldigheden af og muligheden for at annullere beslutningen om kapitaludvidelse er uden relevans, jf. artikel 38 i dekret fra republikkens præsident nr. 131 fra 1986, og til, at det kun er muligt at få tilbagebetalt en erlagt afgift efter en retskraftig dom om ugyldighed eller annullation?
3)

Indebærer retten til at blive omfattet af direktivets bestemmelser en anerkendelse af personen som flygtning eller den ene eller den anden af de to former for beskyttelse, som er omfattet af direktivets anvendelsesområde (anerkendelse af personen som flygtning og ydelse af en subsidiær beskyttelse) efter medlemsstatens valg, eller indebærer retten til at blive omfattet af direktivets bestemmelser i givet fald, at ingen af disse to former for beskyttelse ydes automatisk, men udelukkende, at personen er omfattet af direktivets personelle anvendelsesområde?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 82/11

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van Beroep te Gent (Belgien) den 8. januar 2009 — Erotic Center BVBA mod Belgische Staat

(Sag C-3/09)

(2009/C 82/20)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hof van Beroep te Gent

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Erotic Center BVBA

Sagsøgt: Belgische Staat

Præjudicielt spørgsmål

Kan en kabine, der består af et aflåseligt rum, hvor der udelukkende er plads til en person, som mod betaling kan se film på en fjernsynsskærm, og som afspilles ved indkastning af en mønt i en automat, efter at der er udvalgt en blandt flere film, og den omhandlede person i det betalte tidsrum kan ændre valget af film, anses for en biograf i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i bilag H, kategori 7, til sjette momsdirektiv nr. 77/388/EØF af 17. maj 1977 (1) (nu bilag III, nr. 7, til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 (2))?

(1) Direktiv om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).

(2) Direktiv om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).
3)

Skal artikel 2, nr. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1535/2003 (2) fortolkes således, at produkterne henhørende under KN-koderne ex 2008 70 61, ex 2008 70 69, ex 2008 70 71, ex 2008 70 79, ex 2008 70 92, ex 2008 70 94 og ex 2008 70 99 også udgør færdigvarer efter forordningen?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 82/21

Appel iværksat den 6. februar 2009 af Den Hellenske Republik til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2008 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-339/06, Den Hellenske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-54/09 P)

(2009/C 82/37)

Processprog: græsk

Parter

Appellant: Den Hellenske Republik (ved I. Chalkias og S. Tassopoulou)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Sagen antages til realitetsbehandling.

— Dommen afsagt af Retten i Første Instans ophæves.

— Der gives Den Hellenske Republik medhold i sagen i overensstemmelse med dennes påstande.

— Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den Hellenske Republiks argumenter under sagen er: 1) at Retten i Første Instans har fejlfortolket artikel 16, stk. 1 og 2, og artikel 17 i forordning nr. 1227/2000 ved at antage, at den frist, som er fastsat i artikel 16, stk. 1, er ufravigelig, selv om det ud fra en fortolkning af denne forordnings artikel 16, stk. 2, og artikel 17 må lægges til grund, at fristen er vejledende, 2) at Retten i Første Instans har fejlfortolket traktatens artikel 10 og generelle retsprincipper, da Kommissionen har erkendt, at den var bekendt med de korrekte oplysninger 23 dage inden den vedtog den anfægtede beslutning, men ikke at have taget hensyn dertil, og da den har indvilliget i at modtage oplysninger fra andre medlemsstater, som blev fremsendt efter fristens udløb, men afvist at gøre det samme i forhold til Grækenland og dermed har tilsidesat principperne om loyalt samarbejde, om god forvaltning og ligebehandling, og 3) at den appellerede dom afsagt af Retten i Første Instans indeholder en selvmodsigende begrundelse, da fastslåelsen af, at fristen er ufravigelig, er i modstrid med fastslåelsen og anerkendelsen af, at Kommissionen har indvilliget i at modtage andre oplysninger, som også blev afgivet efter fristens udløb.
—

Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4 og 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF om affald og artikel 3 og 5 i Rådets direktiv 80/68/EØF om beskyttelse af grundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer, idet den dels ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til at sikre nyttiggørelse eller bortskaffelse af det affald, der er deponeret i stenbruddene Limas, Linos og Barreiras i Lourosa Kommune, uden at menneskers sundhed bringes i fare, og uden at miljøet beskadiges, navnlig uden at der skabes risiko for vand og jord, og ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for, at det pågældende affald overlades til en privat eller offentlig indsamler, som varetager bortskaffelsen eller nyttiggørelsen heraf, dels ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for at begrænse tilførsel til grundvandet af stoffer nævnt i liste II i direktiv 80/68/EØF for at undgå forurening af grundvandet med de pågældende stoffer.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 82/15

Sag anlagt den 22. januar 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

(Sag C-30/09)

(2009/C 82/27)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Sipos og P. Guerra e Andrade, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Portugisiske Republik

Sagsøgerens påstande

— Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i direktiv 96/82/EF (1) af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/105/EF, idet den ikke har udarbejdet eksterne beredskabsplaner for de relevante virksomheder.

— Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det fremgår af de skrivelser, som de portugisiske myndigheder har tilstillet Kommissionen på dette område, at der ikke er vedtaget nogen ekstern beredskabsplan som foreskrevet i direktivet for de virksomheder, for hvilke der skal udarbejdes sådanne beredskabsplaner.

Medlemsstaterne pålægges ved artikel 11 i direktiv 96/82 en forpligtelse til at sørge for, at driftslederne afgiver de nødvendige oplysninger til de kompetente myndigheder med henblik på udarbejdelse af eksterne beredskabsplaner. Det påhviler de kompetente myndigheder at udarbejde sådanne planer.

I henhold til direktivets artikel 11, stk. 4, skal de interne og eksterne beredskabsplaner mindst hvert tredje år gennemgås, afprøves, revideres og ajourføres.

Ifølge de portugisiske myndigheders egne oplysninger er ingen af disse forpligtelser blevet efterkommet i Portugal.

(1) EFT L 10, s. 13.
—

Kendelsen afsagt af Retten i Første Instans den 14. november 2008 i sag T-45/08 ophæves i sin helhed, og såfremt Domstolen finder, at den råder over tilstrækkelige oplysninger til at træffe afgørelse om realiteten i den sag, der er anlagt ved Retten, bestemmes: — Relevansen af de af Transportes Evaristo Molina SA i forbindelse med dens annullationspåstand fremsatte bevisbegæringer fastslås forud for prøvelsen af sagens realitet, og den begærede bevisoptagelse anordnes. — Hele den af Transportes Evaristo Molina S.A. nedlagte påstand ved Retten tages til følge: Annullation af Kommissionens beslutning af 12. april 2006 (1) om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/B-1/38.348 — Repsol CPP), for så vidt som den tilsidesætter artikel 9 i forordning nr. 1/2003 (2) og de fællesskabsretlige principper, der er opregnet under annullationssøgsmålet, selve artikel 81 EF og de gruppefritagelsesforordninger, som gennemfører artikel 81, stk. 3, dvs. forordning (EØF) nr. 1984/83 (3) og forordning (EF) nr. 2790/99 (4).
—

Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002 om bygningers energimæssige ydeevne (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 82/14

Appel iværksat den 21. januar 2009 af Den Franske Republik til prøvelse af dom afsagt den 4. december 2008 af Retten i Første Instans (Syvende Afdeling) i sag T-284/08, People's Mojahedin Organization of Iran mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-27/09 P)

(2009/C 82/26)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Den Franske Republik (ved E. Belliard, G. de Bergues og A.-L. During, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: People's Mojahedin Organization of Iran, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 4. december 2008 i sag T-284/08, People's Mojahedin Organization of Iran mod Rådet, ophæves.

— Domstolen træffer selv afgørelse i sagen og frifinder Rådet for den af OMPI nedlagte annullationspåstand, eller den hjemviser sagen til Retten.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den franske regering er af den opfattelse, at den appellerede dom skal ophæves, for det første fordi Retten begik en retlig fejl, idet den fastslog, at Rådet vedtog afgørelse 2008/583/EF (1) under tilsidesættelse af OMPI's ret til forsvar uden at tage hensyn til de særlige omstændigheder ved vedtagelsen af denne afgørelse; for det andet fordi Retten begik en retlig fejl ved at lægge til grund, at den retslige forundersøgelse, som var indledt i Frankrig mod formodede medlemmer af OMPI, ikke udgjorde en afgørelse, der opfyldte definitionen i artikel 1, stk. 4, i fælles holdning 2001/931/FUSP af 27. december 2001 om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme; og endelig fordi Retten begik en retlig fejl, idet den fastslog, at Rådets afvisning af at videregive de oplysninger, der er indeholdt i punkt 3, litra a), i et af de tre dokumenter, som de franske myndigheder fremlagde for Rådet med henblik på at begære OMPI optaget på den liste, der blev opstillet i medfør af afgørelse 2008/583/EF, og som Rådet fremsendte til Retten som svar på kendelsen af 26. september 2008 om foranstaltninger med henblik på bevisoptagelsen, ikke gjorde det muligt for Retten at foretage en legalitetsprøvelse af afgørelse 2008/583/EF samt indebar en tilsidesættelse af retten til en effektiv domstolsprøvelse.

(1) Rådets afgørelse af 15.7.2008 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af afgørelse 2007/868/EF (EUT L 188, s. 21).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 82/20

Appel iværksat den 3. februar 2009 af Barbara Becker til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 2. december 2008 i sag T-212/07 — Harman International Industries, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-51/09 P)

(2009/C 82/36)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Barbara Becker (ved Rechtsanwälte P. Baronikians, og A. Hofstetter)

De andre parter i appelsagen: Harman International Industries, Inc. og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Punkt 1 i konklusionen i dom afsagt af Retten i Første Instans den 2. december 2008 (sag T-212/07), som annullerede afgørelsen truffet af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret den 7. marts 2007 (sag R-502/2006-1), ophæves.

— Punkt 3 i konklusionen i Rettens dom af 2. december 2008 ophæves.

— Indstævnte tilpligtes at betale appellantens samlede omkostninger i sagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at Retten i Første Instans fejlagtigt fastslog, at der var lighed mellem varemærket »Barbara Becker«, der blev søgt registreret af appellanten, og indstævntes varemærke »BECKER«, og derfor anvendte artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker fejlagtigt ved at fastslå, at der var risiko for forveksling.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 82/22

Appel iværksat den 14. februar 2009 af Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl og Magan Italia Srl til prøvelse af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Sjette Afdeling) den 26. november 2008 i sag T-393/06, Makhteshim-Agan Holding BV m.fl. mod Kommissionen

(Sag C-69/09 P)

(2009/C 82/39)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl og Magan Italia Srl (ved advocaten K. Van Maldegem og C. Mereu)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanternes påstande

Appellanterne har efter en mundtlig forhandling nedlagt følgende påstande:

— Kendelsen afsagt af Retten i Første Instans i sag T-393/06 ophæves, og sagen antages til realitetsbehandling, og

— den anfægtede beslutning annulleres, eller

— subsidiært hjemvises sagen til Retten i Første Instans til behandling af appellanternes annullationspåstand.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne ved sagen for Retten i Første Instans.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanterne har gjort gældende, at Retten i Første Instans har begået en retlig fejl ved at afvise appellanternes påstand om annullation af Kommissionens beslutning, meddelt ved skrivelse af 12. oktober 2006, om ikke at optage aktivstoffet azinphos-methyl på [listen i] bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1) (»den anfægtede beslutning«).

Appellanterne har især hævdet, at Retten i Første Instans har begået en retlig fejl ved at afvise appellanternes søgsmål med den begrundelse, at den ikke kan antages til realitetsbehandling. Retten fastslog fejlagtigt, at den anfægtede beslutning er en retsakt, der kan ikke anfægtes i henhold til artikel 230 EF.

(1) EFT L 230, s. 1.
2)

Kan en sådan situation, når Kommissionen tre gange har erklæret støtten for forenelig med fællesmarkedet, inden disse afgørelser blev annulleret af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans, udgøre en ekstraordinær omstændighed, som kan føre den nationale ret til at begrænse pligten til at tilbagesøge støtten?