ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – søgsmålsinteresse – sag til prøvelse af en beslutning fra Kommissionen vedrørende statsstøtte

(Art. 230, stk. 4, EF)

Sammendrag

Et annullationssøgsmål anlagt af en fysisk eller juridisk person kan kun admitteres, såfremt sagsøgeren har en interesse i, at den anfægtede retsakt annulleres. En sådan interesse foreligger kun, såfremt en annullation af den anfægtede retsakt i sig selv kan have retsvirkninger, og søgsmålet således med sit resultat kan tilføre parten en fordel. Søgsmålsinteressen skal være eksisterende og faktisk og skal bedømmes på det tidspunkt, hvor søgsmålet er anlagt. Søgsmålsinteressen skal bestå indtil retsafgørelsen, idet det i modsat fald findes ufornødent at træffe afgørelse.

En virksomheds sag med påstand om annullation af en beslutning fra Kommissionen, som fastsætter en overgangsperiode til at bringe en støtteordning, der er erklæret uforenelig med fællesmarkedet, til ophør, skal afvises, når virksomheden ikke længere har nogen gyldig godkendelse efter national ret og således ikke længere lovligt drager fordel af den skatteordning, der var omhandlet i den pågældende beslutning. En annullation af denne beslutning ville således ikke give nogen fordel for virksomheden.

(jf. præmis 48, 49, 53 og 58)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – søgsmål anlagt af en faglig sammenslutning til forsvar og repræsentation af dens medlemmer

(Art. 230, stk. 4, EF)

2. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – søgsmålsinteresse – sag til prøvelse af en beslutning fra Kommissionen vedrørende statsstøtte

(Art. 230, stk. 4, EF)

Sammendrag

1. Søgsmål anlagt af sammenslutninger, som har til opgave at varetage medlemmernes fælles interesser, kan antages til realitetsbehandling i tre tilfælde, nemlig når sammenslutningerne repræsenterer interesser hos virksomheder, som selv har søgsmålskompetence, eller når sammenslutningerne er individualiseret, fordi deres egne interesser som sammenslutning er berørt, navnlig fordi deres forhandlerposition er blevet berørt ved den retsakt, som påstås annulleret, eller endvidere når en retsforskrift udtrykkeligt indrømmer dem en række processuelle rettigheder.

(jf. præmis 58)

2. Et annullationssøgsmål anlagt af en fysisk eller juridisk person kan kun admitteres, såfremt sagsøgeren har en interesse i, at den anfægtede retsakt annulleres. En sådan interesse foreligger kun, såfremt en annullation af den anfægtede retsakt i sig selv kan have retsvirkninger, og søgsmålet således med sit resultat kan tilføre parten en fordel. Søgsmålsinteressen skal være eksisterende og faktisk, og skal bedømmes på det tidspunkt, hvor søgsmålet er anlagt. Søgsmålsinteressen skal bestå indtil retsafgørelsen, idet det i modsat fald findes ufornødent at træffe afgørelse.

En virksomheds sag med påstand om annullation af en beslutning fra Kommissionen, som fastsætter en overgangsperiode til at bringe en støtteordning, der er erklæret uforenelig med fællesmarkedet, til ophør, skal afvises, når virksomheden ikke længere har nogen gyldig godkendelse efter national ret og således ikke længere lovligt drager fordel af den skatteordning, der var omhandlet i den pågældende beslutning. En annullation af denne beslutning ville således ikke give nogen fordel for virksomheden.

(jf. præmis 62, 63, 74 og 79)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Retspleje – stævning – formkrav – fastlæggelse af søgsmålets genstand – stævning med påstand om erstatning for skader, der påstås at være forvoldt af en fælleskabsinstitution – kort fremstilling af søgsmålsgrundene – foreligger ikke – afvisning [Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 20-28)

2. De Europæiske Fællesskabers offentlige kontrakter – indgåelse af en aftale efter udbud – institutionernes skønsbeføjelser – domstolskontrol – grænser (jf. præmis 36)

Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 29. oktober 2008 om ikke at give sagsøgerens bud tilslag inden for rammerne af en udbudsprocedure vedrørende gennemførelse af et projekt om oprettelse af modeller til arealanvendelse samt påstand om erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt.

Afgørelse

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Proges – Progetti di sviluppo Srl bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker

–

definition på og erhvervelse af et EF-varemærke

–

relative registreringshindringer

–

indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art

–

risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 24 og 43)

Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 16. juni 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1590/2007-2) vedrørende en indsigelsessag mellem 2nine Ltd og Pacific Sunwear of California, Inc.

Oplysninger vedrørende sagen

>lt>8

Afgørelse

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) 2nine Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

For gennemsnitsforbrugeren er der ingen risiko for forveksling mellem det tredimensionelle mærke, der består af en cylinderformet flaske med en smal og skrueformet hals, der bærer betegnelsen »snipp« på den cylinderformede del, som er søgt registreret som EF-varemærke for varer, der henhører under klasse 30, 32 og 33 i Nicearrangementet, og det tredimensionelle mærke, der består af en flaske med en skrueformet hals, som tidligere er blevet registreret som EF-varemærke for varer af samme eller meget lignende art, der henhører under klasse 21, 32 og 33 i nævnte arrangement.

Selv om det ikke kan udelukkes, at det ansøgte varemærkes ordbestanddel »snipp«, der er indgraveret i samme farve som glasset, er næsten usynligt og derfor ikke kan forventes at have en indvirkning på det helhedsindtryk, varemærket efterlader, og selv om det ikke kan ignoreres, at de omtvistede tegns flaskehalse begge er skrueformede og dermed adskiller sig fra traditionelle flaskehalse, giver det visuelle helhedsindtryk ikke desto mindre indtryk af væsentlige forskelle mellem de omtvistede tegn.

For det første fremstår det ældre tegn i almindeligt oplyste, rimeligt opmærksomme og velunderrettede gennemsnitsforbrugeres bevidsthed som længere, tyndere og derfor mere skrøbeligt end det ansøgte tegn, der fremstår mindre, tyk og kraftig, hvilket giver et indtryk af tyngde. Hertil kommer, at formen på flaskens krop i det ansøgte tegn er afvigende på grund af flaskens buede del, hvorimod flaskeformen i det ældre tegn er lige. For det andet har flaskehalsene, til trods for at begge er skrueformede, forskellige skruninger. Det ældre tegns flaskehals er således tyndere og består kun af to snoninger, mens det ansøgte tegns flaskehals er tykkere og består af mindst fire snoninger.

I det omfang de omtvistede tegn besidder væsentlige forskelle, og det ikke er påvist, hvorledes det ældre varemærke skulle være forsynet med en høj grad af særpræg, kan den omstændighed, at de to flasker begge er udstyret med en skrueformet hals, ikke medføre, at der foreligger en risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker, uanset de pågældende produkters identitet. For så vidt angår de omstridte varemærkers taktile indtryk fremgår det af metoden, hvormed man sælger flasker – dvs. flaskernes tilstedeværelse som produkter med etiketter på hylderne i store fødevarebutikker eller bestillingen af en flaske på en bar eller på en restaurant – at forbrugernes fokus først og fremmest ligger på de ord- og figurbestanddele, der er placeret på flaskernes etiketter, såsom mærkets navn, logo og/eller andre figurbestanddele, der angiver produktets oprindelse.

(jf. præmis 25, 26, 32 og 33)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker

–

definition på og erhvervelse af et EF-varemærke

–

relative registreringshindringer

–

indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art

–

risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 24 og 43)

Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 16. juni 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1591/2007-2) vedrørende en indsigelsessag mellem 2nine Ltd og Pacific Sunwear of California, Inc.

Oplysninger vedrørende sagen

>lt>9

Afgørelse

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) 2nine Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

Et tegn, der består af en farvning i orange af en soks tå, som søges registreret for »beklædningsgenstande, dvs. strikvarer, sokker og strømper« i klasse 25 i Nicearrangementet, mangler fornødent særpræg i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker. Som følge af, at der ikke foreligger en væsentlig afvigelse i forhold til normen eller branchesædvanen på området for strikvarer, vil det ansøgte varemærke af den relevante kundekreds, der udgøres af alle slutforbrugere, som udviser en ret lav grad af opmærksomhed, nemlig opfattes som et dekorativt element.

(jf. præmis 41, 45 og 59)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

For den relevante kundekreds, der er sammensat af forbrugere, som befinder sig på hele Fællesskabets område, der er meget opmærksomme, velinformerede, og som er bekendte med den grundlæggende engelske finansielle terminologi, foreligger der ingen risiko for forveksling i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker mellem ordmærket CARBON CAPITAL MARKETS, der er søgt registreret som EF-varemærke for »Finansielle tjenesteydelser; handel med varer; mæglervirksomhed i forbindelse med køb og salg af varer; råvarefinansiering; råvareinvesteringsvirksomhed; virksomhed vedrørende handel med råvarer; tilvejebringelse af prisfastsættelsesinformation vedrørende råvarer; kapitalinvestering; investeringsvirksomhed; virksomhed vedrørende handel med udledningstilladelser; handel med optioner; handel med udledningstilladelser; handel med stamaktier; værdipapirhandel; mæglervirksomhed i forbindelse med køb og salg af varer; risikostyringsvirksomhed; finansiering af overtagelser; informationsvirksomhed, rådgivning og konsulentbistand i forbindelse med handel med emissioner«, som henhører under klasse 36 i Nicearrangementet, og figurmærkerne CM Capital Markets, der tidligere er registreret som EF-varemærker for tjenesteydelser, der henhører under klasse 35, 36 og 42, og i Spanien for tjenesteydelser, der henhører under klasse 36.

I det omfang de tjenesteydelser, der specielt henhører under klasse 36 i Nicearrangementet, og som de ældre varemærker vedrører, omfatter de samme typer tjenesteydelser til den finansielle sektor som dem, der er omfattet af det ansøgte varemærke, og som henhører under samme klasse, er de omhandlede tjenesteydelser af samme art. Derimod er de omhandlede tegn forskellige. I det helhedsindtryk, som de omhandlede tegn frembringer, er de visuelle og de begrebsmæssige forskelle mellem nævnte tegn nemlig tilstrækkelige til at ophæve deres begrænsede fonetiske lighed, navnlig fordi den relevante kundekreds i den foreliggende sag er meget opmærksom og velinformeret. Når henses til den manglende lighed mellem de omhandlede tegn, foreligger der, uanset at de nævnte tjenesteydelser er af samme art, ikke en direkte risiko for forveksling mellem det ansøgte varemærke og de ældre varemærker.

(jf. præmis 33, 34, 61 og 64)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker – bemærkninger fra tredjemand og indsigelse – behandling af indsigelsen – bevis for brug af det ældre varemærke – delvis brug – indvirkning (Rådets forordning nr. 40/94, art. 43, stk. 2 og 3) (jf. præmis 56 og 57)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 68, 69 og 90)

Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 15. september 2008 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1631/2007-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Sanofi-Aventis SA og Kureha Corp.

Oplysninger vedrørende sagen

>lt>6

Afgørelse

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) Kureha Corp. bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Harmoniseringskontoret.

3) Sanofi-Aventis SA bærer sine egne omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Statsstøtte – forbud – undtagelser – støttekategorier fastsat ved forordning, som kan være forenelige med fællesmarkedet – forordning nr. 68/2001 om uddannelsesstøtte (art. 87, stk. 3, EF; Kommissionens forordning nr. 68/2001, art. 5) (jf. præmis 36-39, 42 og 45)

2. Statsstøtte – forbud – undtagelser – støtte, der kan falde ind under undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), EF – driftsstøtte – ikke omfattet [art. 87, stk. 3, litra c), EF] (jf. præmis 46-48, 51 og 52)

3. Institutionernes retsakter – forordninger – ensartet fortolkning af EU-retten – fortolkning og anvendelse i lyset af versionerne på de forskellige officielle sprog (jf. præmis 53)

4. Statsstøtte – forbud – undtagelser – støtte, der kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet – vurdering i henhold til artikel 87 EF [art. 87, stk. 3, litra c), EF] (jf. præmis 54)

5. Statsstøtte – Kommissionens undersøgelse – uddannelsesstøtte – vurdering af, om støtten er nødvendig (art. 87, stk. 3, EF og art. 88, stk. 2 og 3, EF) (jf. præmis 78, 80 og 88)

6. Statsstøtte – Kommissionens undersøgelse – ingen bemærkninger fra de interesserede parter – ingen indflydelse på gyldigheden af Kommissionens beslutning (art. 88, stk. 2, EF) (jf. præmis 97)

7. Statsstøtte – Kommissionens undersøgelse – omstændigheder, der tages i betragtning (art. 87, stk. 3, EF og art. 88, stk. 2 og 3, EF) (jf. præmis 107 og 108)

8. Statsstøtte – forbud – undtagelser – støtte, der kan falde ind under undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), EF – betingelser – uddannelsesstøtte – kriteriet om støttens nødvendighed [art. 87, stk. 3, litra c), EF] (jf. præmis 117)

9. Statsstøtte – forbud – undtagelser – støtte, der kan falde ind under undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), EF – betingelser – uddannelsesstøtte – kriteriet om støttens nødvendighed [art. 87, stk. 3, litra c), EF] (jf. præmis 130, 131 og 133)

10. Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – kommissionsbeslutning vedrørende statsstøtte (art. 87, stk. 3, EF og art. 253 EF) (jf. præmis 143 og 144)

Sagens genstand

Angående

Påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2008/878/EF af 2. juli 2008 om statsstøtte, som Tyskland påtænker at yde til DHL (EUT L 312, s. 31).

Afgørelse

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Freistaat Sachsen og Land Sachsen-Anhalt bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker

–

definition på og erhvervelse af et EF-varemærke

–

relative registreringshindringer

–

indsigelse rejst af indehaveren af et ikke-registreret varemærke eller et andet erhvervsmæssigt anvendt tegn

–

erhvervsmæssigt anvendt tegn

–

begreb (Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 4) (jf. præmis 28)

Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 23. juli 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 478/2007-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Grain Millers GmbH & Co. KG og Grain Millers, Inc.

Oplysninger vedrørende sagen

>lt>3

Afgørelse

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

2) Grain Millers, Inc. betaler sagens omkostninger.
RETTENS DOM (Appelafdelingen)

8. juli 2010

Sag T-12/08 P-RENV-RX

M

mod

Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA)

»Appel ‐ personalesag ‐ fornyet prøvelse af Rettens dom — sagen moden til påkendelse«

Angående: Procedure, der gennemføres efter Domstolens dom af 17. december 2009, fornyet prøvelse af dommen i sagen M mod EMEA (sag C-197/09 RX-II, Sml. I, s. 12033), hvorunder Domstolen, efter at have fastslået, at Rettens dom af 6. maj 2009 i sagen M mod EMEA (sag T-12/08 P, Sml. Pers, I-B-1, s. 31, og II-B-1, s. 159), vedrørende appel af kendelse afsagt af Retten for EU-personalesager (Første Afdeling) den 19. oktober 2007 i sag F-23/07, M mod EMEA (Sml. Pers. I-A-1, s. 311, og II-A-1, s. 175), påvirkede fællesskabsrettens ensartede anvendelse og sammenhæng, ophævede visse punkter i konklusionen i den fornyet prøvede dom og hjemviste sagen til Retten.

Udfald: Sagen hjemvises til Retten for EU-personalesager med henblik på, at den kan tage stilling til påstanden om godtgørelse for M’s påståede ikke-økonomiske skade. Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

Sammendrag

Appel — appellanten givet medhold — appelinstansens endelige afgørelse af sagen — betingelse — sag, der er moden til påkendelse — begreb

(Statutten for Domstolen, art. 61 og bilag I, art. 13, stk. 1)

Appelinstansen kan på visse betingelser træffe afgørelse om realiteten i en sag, selv om sagen i første instans var begrænset til en formalitetsindsigelse, som appelinstansen gav medhold i.

Dette kan for det første være muligt, når ophævelsen af den anfægtede dom eller kendelse nødvendigvis indebærer, at der træffes afgørelse om sagens realitet, eller for det andet når den materielle prøvelse af annullationssøgsmålet er baseret på de argumenter, som parterne har fremført under appelsagen som følge af den argumentation, førsteinstansen har lagt til grund.

Hvis der ikke foreligger sådanne særlige omstændigheder, er sagen ikke moden til påkendelse i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 61 i statutten for Domstolen og artikel 13, stk. 1, i bilaget hertil. Retten kan således kun hjemvise sagen til førsteinstansen med henblik på, at den kan tage stilling til påstandene vedrørende sagens realitet.

(jf. præmis 37 og 38)

Henvisning til:

Domstolen: 17. december 2009, sag C-197/09 RX-II, fornyet prøvelse af dommen i sagen M mod EMEA, Sml. I, s. 12033, præmis 30, 32-34, 36 og 37.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Statsstøtte – begreb – erstatning til kompensation for eksproprierede aktiver – ikke omfattet (art. 87, stk. 1, EF) (jf. præmis 57, 60, 63, 72, 74, 99 og 101)

2. Statsstøtte – Kommissionens undersøgelse – administrativ procedure – Kommissionens forpligtelse til at give interesserede parter lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger – støttemodtagerens ret til i formålstjenligt omfang at blive inddraget i den administrative procedure – grænser (art. 88, stk. 2, EF) (jf. præmis 161-163 og 166-168)

3. EU-ret – principper – ret til forsvar – anvendelse på administrative procedurer iværksat af Kommissionen – undersøgelse af støtteprojekter – rækkevidde (art. 88, stk. 2, EF) (jf. præmis 189)

4. Statsstøtte – påtænkte støtteforanstaltninger – anmeldelse til Kommissionen – begrundelsespligtens rækkevidde – nødvendigt at anmelde statsstøtteforanstaltninger på planlægningsstadiet (art. 88, stk. 3, EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 2 og 3) (jf. præmis 228-230 og 234-236)

5. Statsstøtte – kommissionsbeslutning, hvori det fastslås, at en støtte er ulovlig og skal tilbagesøges – endnu ikke udbetalt støtte (art. 88, stk. 3, EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 14, stk. 1) (jf. præmis 239, 241, 250 og 251)

6. Statsstøtte – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – støtte ydet i strid med procedurereglerne i artikel 88 EF – eventuelt berettiget forventning hos støttemodtagerne – beskyttelse – betingelser og grænser (art. 88 EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 14, stk. 1) (jf. præmis 269-271, 275 og 276)

7. Statsstøtte – kommissionsbeslutning om ikke at gøre indsigelse mod en national foranstaltning – berettiget forventning hos modtageren med hensyn til lovligheden af forlængelsen af denne foranstaltning – foreligger ikke (art. 88 EF; Rådets forordning nr. 659/1999, art. 14, stk. 1) (jf. præmis 283, 284 og 288)

Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2008/408/EF af 20. november 2007 om Italiens statsstøtte C 36/A/06 (ex NN 38/06) til ThyssenKrupp, Cementir og Nuova Terni Industrie Chimiche (EUT 2008 L 144, s. 37).

Afgørelse

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Cementir Italia Srl betaler sagens omkostninger.