ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Tilnaermelse af lovgivninger - maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler - direktiv 79/112 - medlemsstaternes pligt til at forbyde handel med produkter uden maerkning paa et for koeberen let forstaaeligt sprog - raekkevidde - mere vidtgaaende forskrifter end naevnte pligt - ulovlige - tilsidesaettelse af Traktatens artikel 30

(EOEF-Traktaten, art. 30; Raadets direktiv 79/112, art. 14)

Sammendrag

Artikel 14 i direktiv 79/112 om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler, hvorefter medlemsstaterne er forpligtet til at forbyde handel med disse produkter paa deres omraade, saafremt visse oplysninger "ikke er anfoert paa et for koeberen let forstaaeligt sprog, medmindre oplysningerne meddeles koeberen paa anden maade", indeholder alene et forbud mod handel med produkter, hvis maerkning ikke er let forstaaelig for koeberen, hvorimod den ikke stiller krav om anvendelse af et bestemt sprog.

En national ordning er mere vidtgaaende end kravene i den naevnte bestemmelse, saafremt den dels kraever mere end anvendelsen af et let forstaaeligt sprog, f.eks. alene anvendelse af sproget i det sprogomraade, hvor produkterne saelges, dels ikke giver mulighed for at sikre forbrugeroplysning paa anden maade.

Et krav om udelukkende at anvende sprogomraadets sprog udgoer en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indfoerselsrestriktion, der er omfattet af forbuddet efter Traktatens artikel 30.
Nøgleord

Afgørelse



Nøgleord

++++

Tilnaermelse af lovgivning - indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter - direktiv 71/305 - tildeling af kontrakter - unormalt lave bud - automatisk udelukkelse - utilladelighed - forpligtelse til at ivaerksaette en kontrolprocedure - gennemgang af bud

(Raadets direktiv 71/305, art. 29, stk. 5)

Afgørelse

1) Artikel 29, stk. 5, i Raadets direktiv 71/305/EOEF - om samordning af fremgangsmaaderne med hensyn til indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegsarbejder - indeholder et forbud mod, at medlemsstaterne indfoerer bestemmelser, hvorefter visse efter et matematisk kriterium bedoemte bud ex officio udelukkes fra at komme i betragtning ved licitation, saaledes at den ordregivende myndighed ikke er forpligtet til at foelge den i direktivet fastlagte procedure om en gennemgang af buddene med adgang for byderne til at fremsaette bemaerkninger.

2) Medlemsstaterne kan ikke korrekt gennemfoere Raadets direktiv 71/305/EOEF i national ret med vaesentlige materielretlige aendringer af bestemmelserne i direktivets artikel 29, stk. 5.

3) Medlemsstaterne kan efter artikel 29, stk. 5, i Raadets direktiv 71/305/EOEF paabyde en gennemgang af buddene, naar disse forekommer unormalt lave, og ikke blot naar de aabenbart er unormalt lave.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Vandrende arbejdstageres sociale sikring - ligebehandling - national ordning, der for udbetaling til pensionsberettigede statsborgere fra andre medlemsstater af en supplerende ydelse stiller den dobbelte betingelse, at der med disse stater er indgaaet en international konvention om gensidighed, samt at de pensionsberettigede forudgaaende har haft bopael paa statens omraade - ulovlighed

(Raadets forordning nr. 1408/71, art. 3, stk. 1)

2. Medlemsstater - forpligtelser - tilsidesaettelse - opretholdelse af en national ordning, som er uforenelig med faellesskabsretten - berettigelse i form af bestaaende administrativ praksis, som sikrer anvendelse af faellesskabsretten - ulovlighed

Sammendrag

1. Det er en tilsidesaettelse af de forpligtelser, der foelger af artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, at en medlemsstat opretholder en national ordning, som er uforenelig med det i denne artikel fastslaaede princip om ligebehandling, for saa vidt den stiller den dobbelte betingelse for udbetaling af supplerende ydelser, som skal forhoeje pensioner henhoerende under den sociale sikring, til statsborgere i medlemsstater, som er omfattet af forordningens bestemmelser, og som bor paa dens omraade, dels at der med disse stater er indgaaet en international konvention om gensidighed, og dels at den paagaeldende forud har vaeret bosat paa dens omraade.

2. Opretholdelse af nationale bestemmelser, som i sig selv er uforenelige med faellesskabsretten, selv om den paagaeldende medlemsstat handler i overensstemmelse med denne ret, skaber en faktisk, tvetydig situation derved, at der for de omhandlede personer opretholdes en usikkerhed med hensyn til deres muligheder for at paaberaabe sig faellesskabsretten, idet denne usikkerhed kun kan oeges, naar de rent administrative instrukser, i henhold til hvilke den nationale lov ikke skal anvendes, er interne. Den udgoer derfor en tilsidesaettelse af de forpligtelser, som foelger af Traktaten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Landbrug - faelles markedsordning - nationale foranstaltninger - udfoerselsrestriktioner - uforenelige med faellesskabsbestemmelserne

Sammendrag

De faelles markedsordninger hviler paa princippet om et aabent marked, som enhver producent frit har adgang til paa effektive konkurrencevilkaar, og hvis funktion udelukkende reguleres ved foranstaltninger i henhold til disse ordninger selv. Navnlig kan medlemsstaterne ikke laengere paa omraader, der er daekket af en faelles markedsordning - og saa meget desto mindre, naar denne ordning bygger paa faelles prisregler - ved ensidigt fastsatte bestemmelser gribe ind i ordningen for samhandelen og i prisdannelsesmekanismen i henhold til den paagaeldende markedsordning. Ethvert indgreb fra en medlemsstat, der i en enkelt virksomheds interesse har til formaal at begraense andre erhvervsdrivendes udfoersler, er foelgelig uforeneligt med principperne for den faelles markedsordning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fri bevaegelighed for personer - ret til indrejse og ophold for medlemsstaternes statsborgere - graensekontrol - pligt til at give oplysning om rejsens formaal og varighed og om de oekonomiske midler, der skal bruges til rejsen - ulovlig

(Raadets direktiver 68/360 og 73/148)

Sammendrag

Statsborgerne i Faellesskabets medlemsstater har i almindelighed ret til at rejse ind paa de andre medlemsstaters omraade for at udoeve de forskellige rettigheder, der fastslaas i Traktaten, bl.a. retten til fri udveksling af tjenesteydelser, som tilkommer saavel tjenesteydere som modtagere af tjenesteydelser. Den eneste betingelse, medlemssstaterne kan stille for disse personers ret til indrejse paa deres omraade, er, at der forevises et gyldigt identitetskort eller pas. Der foreligger derfor en tilsidesaettelse af forpligtelserne i medfoer af direktiverne 68/360 og 73/148 - om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for dels Faellesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer, dels for personer, som udnytter retten til fri etablering og udveksling af tjenesteydelser - saafremt en medlemsstat paalaegger statsborgerne fra en anden medlemsstat at besvare spoergsmaal om rejsens formaal og varighed og om de oekonomiske midler, de har til brug for rejsen, inden de faar tilladelse til indrejse paa den paagaeldende medlemsstats omraade.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter der beroerer dem umiddelbart og individuelt - forordning om indfoerelse af antidumpingtold - importoer og bruger af produktet

Sammendrag

Selv om forordninger om antidumpingtold bedoemt i forhold til Traktatens artikel 173, stk. 2, efter deres art og raekkevidde er almengyldige, idet de finder anvendelse paa de paagaeldende erhvervsdrivende i al almindelighed, kan det ikke udelukkes, at bestemmelserne beroerer visse erhvervsdrivende individuelt.

Det fremgaar saaledes, at retsakter om indfoerelse af antidumpingtold under visse omstaendigheder, uden at miste deres karakter af forordning, kan beroere visse erhvervsdrivende individuelt, hvorved de paagaeldende kan anlaegge sag om annullation af disse retsakter.

Dette er generelt tilfaeldet, for saa vidt angaar de producent- og eksportvirksomheder, der kan godtgoere, at det er dem selv, der er tale om i Kommissionens eller Raadets retsakter, eller som har vaeret inddraget i de forudgaaende undersoegelser, samt de importoerer, hvis videresalgspriser har dannet grundlag for beregning af eksportprisen.

En erhvervsdrivende, der er den vigtigste importoer af og samtidig endelig bruger af det produkt, som er genstand for antidumpingforanstaltningen, skal ogsaa anses for individuelt beroert, naar det godtgoeres, at virksomhedens erhvervsmaessige aktiviteter i meget vidt omfang afhaenger af denne import, og at de i vaesentlig grad er paavirket af den anfaegtede forordning paa grund af det begraensede antal producenter af det paagaeldende produkt og det forhold, at virksomheden har vanskeligheder ved at opnaa forsyninger hos den eneste faellesskabsproducent, som ydermere er dens hovedkonkurrent, for saa vidt angaar det forarbejdede produkt.

Denne raekke omstaendigheder skaber tilsammen en saadan saerlig situation, at sagsoegeren i forhold til den paagaeldende foranstaltning adskiller sig fra alle andre erhvervsdrivende.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser - faellesskabsforsendelse - ekstern faellesskabsforsendelse - T1-angivelse - underretning om, at T1-angivelsen ikke er faerdigbehandlet - den kompetente myndighed

(Raadets forordning nr. 222/77, art. 35, stk. 2, i den affattelse, der var gaeldende, foer forordning nr. 3813/81 traadte i kraft)

Sammendrag

Artikel 35, stk. 2, i forordning nr. 222/77 om faellesskabsforsendelse bestemte i den affattelse, der var gaeldende, foer den blev aendret ved forordning nr. 3813/81, at kautionisten, som har stillet sikkerhed for, at forsendelsen gennemfoeres efter reglerne, frigoeres for sine forpligtelser, naar han ved udloebet af en bestemt frist ikke fra afgangstoldstedet er blevet underrettet om, at T1-angivelsen ikke er blevet faerdigbehandlet. I denne affattelse skulle bestemmelsen fortolkes saaledes, at det kun var afgangstoldstedet, der havde kompetence til at underrette kautionisten om, at T1-angivelsen ikke var blevet faerdigbehandlet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser - faellesskabsforsendelse - princip om transitfrihed i Faellesskabet - restriktioner fastsat i henhold til Traktatens artikel 36 - tilladt - transitforsendelse af varer, som anses for strategisk materiel - krav om en saerlig tilladelse - begrundet i hensynet til den offentlige sikkerhed

(EOEF-Traktaten, art. 36; Raadets forordning nr. 222/77)

Sammendrag

Formaalet med, at der som foelge af Toldunionen anerkendes et almindeligt princip om transitfrihed for varer i Faellesskabet, som finder anvendelse paa alle varebevaegelser, er ikke - som det fremgaar af artikel 10 i forordning nr. 222/77 - at forbyde medlemsstaterne at kontrollere varer i transit i henhold til Traktatens bestemmelser, navnlig artikel 36. Ifoelge denne bestemmelse kan medlemsstaterne fastsaette begraensninger vedroerende transitforsendelse af varer af hensyn til den offentlige sikkerhed. Dette begreb omfatter baade en medlemsstats indre og ydre sikkerhed, og sidstnaevnte goer sig navnlig gaeldende, naar der er tale om varer, der kan anvendes strategisk.

Naevnte forordning er saaledes ikke til hinder for, at der i en medlemsstat findes bestemmelser, hvorefter der af hensyn til statens ydre sikkerhed kraeves en saerlig tilladelse til transitforsendelse via statens territorium af varer, der betragtes som strategisk materiel, selv om der foreligger et faellesskabsforsendelsesdokument udstedt af en anden medlemsstat. De foranstaltninger, som medlemsstaten traeffer, saafremt kravet ikke iagttages, skal dog staa i rimeligt forhold til det maal, som forfoelges.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fri bevaegelighed for personer - etableringsfrihed - fiskeri - en medlemsstats udstedelse af fiskerilicenser til fartoejer, der er registreret i det paagaeldende land - licensudstedelse for andre medlemsstaters statsborgere betinget af oprettelse af et selskab i det paagaeldende land - ulovlighed

(EOEF-Traktaten, art. 52)

Sammendrag

Det forhold, at en medlemsstat kraever, at andre medlemsstaters statsborgere, der ejer et fiskerfartoej, som er registreret i det paagaeldende land, skal oprette et selskab i henhold til landets lovgivning for at kunne opnaa fiskerilicens, mens der ikke stilles et saadant krav til landets egne statsborgere, udgoer en forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet i forbindelse med etableringsretten, som er forbudt i henhold til Traktatens artikel 52, og som ikke kan begrundes med henvisning til Faellesskabets ordning med nationale fiskekvoter, idet formaalet med de omhandlede licenser ikke er at fastsaette de naermere regler for udnyttelsen af disse kvoter.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Medlemsstater - forpligtelser - udoevelsen af den kompetence, medlemsstaterne har bevaret med hensyn til registrering af fartoejer - overholdelse af faellesskabsretten

2. Fri bevaegelighed for personer - etableringsfrihed - registrering af et fiskerfartoej i en medlemsstat - krav om, at ejerne, befragterne og de, der forestaar driften af fartoejet, skal vaere statsborgere i medlemsstaten - ikke tilladt - ordningen med fangstkvoter - ingen betydning

(EOEF-Traktaten, art. 52)

Sammendrag

1. Paa faellesskabsrettens nuvaerende udviklingstrin tilkommer det medlemsstaterne i overensstemmelse med folkerettens regler at fastsaette betingelserne for, at et fartoej kan optages i deres registre og faa ret til at foere deres flag. Under udoevelsen af denne kompetence skal medlemsstaterne imidlertid overholde faellesskabsrettens regler.

2. Faellesskabsrettens bestemmelser, isaer Traktatens artikel 52, er til hinder for, at en medlemsstat vedtager en lovgivning, hvorefter det som betingelse for at optage et fiskerfartoej i det nationale register kraeves, at fartoejets ejere, befragtere og de, der forestaar driften af fartoejet, skal vaere statsborgere i medlemsstaten eller selskaber stiftet i medlemsstaten, og - i sidstnaevnte tilfaelde - at mindst 75% af disse selskabers kapital skal vaere ejet af medlemsstatens statsborgere eller af selskaber, der opfylder de samme betingelser, og at 75% af bestyrelsesmedlemmerne i selskaberne skal vaere statsborgere i medlemsstaten.

Da den faelles fiskeripolitik, selv for saa vidt som den indebaerer en ordning med nationale fangstkvoter, ikke er baseret paa personernes nationalitet, kan den ikke med hensyn til registrering af fiskerfartoejer retfaerdiggoere en fravigelse af forbuddet mod enhver forskelsbehandling, der udoeves paa grundlag af nationalitet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Landbrug - monetaere udligningsbeloeb - merudgift som foelge af aendring i tidsrummet mellem indgaaelsen og opfyldelsen af en aftale - fritagelse - fastlaeggelse af merudgiften - hensyntagen til saavel valutaterminsforretninger som opnaaet fortjeneste - beregning paa grundlag af de valutaer, selv ikke-EF-valutaer, som er anvendt i valutaterminsforretningerne - krav om bevis for oekonomisk forbindelse mellem varekontrakterne og valutaterminsforretningerne - undtagelse - hensyntagen til fortjeneste udelukket ved sammenfaldende transaktionsdatoer (Kommissionens forordning nr. 926/80, art. 8, stk. 3, og art. 9, stk. 2)

Sammendrag

Artikel 8, stk. 3, i forordning nr. 926/80 om fritagelse for monetaere udligningsbeloeb i visse tilfaelde, hvor en erhvervsdrivende er paafoert en merudgift paa grund af aendringer i de omhandlede beloeb i tidsrummet mellem en aftales indgaaelse og dennes opfyldelse, skal fortolkes saaledes, at beregningen af den eventuelle fortjeneste, som den erhvervsdrivende har opnaaet ved en valutaterminsforretning, og som skal fratraekkes i den merudgift, fritagelsen skal udligne, skal ske paa grundlag af den valuta, som den paagaeldende har anvendt i en valutaterminsforretning, ogsaa selv om denne valuta ikke er en EF-valuta.

Forordningens artikel 9, stk. 2, andet afsnit, skal fortolkes saaledes, at der - bortset fra de i bestemmelsens litra a) omhandlede tilfaelde, hvor der ikke kan tages hensyn til valutaterminsforretninger - generelt - for at der kan tages hensyn til disse transaktioner, naar den merudgift, den erhvervsdrivende faktisk er paafoert, skal bestemmes, uanset at han antages at have opnaaet en fortjeneste - skal kunne bevises en oekonomisk forbindelse mellem varekontrakten og valutaterminsforretningerne.

Det er dog udelukket at bevise denne forbindelse, naar den erhvervsdrivende kan paaberaabe sig forbuddet i samme forordnings artikel 8, stk. 3, tredje afsnit, mod at tage hensyn til nogen fortjeneste, naar de to handler, henholdsvis om varer og valuta, er indgaaet samme dag. Forbuddet er begrundet i, at ved et saadant sammenfald antages alle valutamaessige omstaendigheder at vaere blevet taget i betragtning ved indgaaelse af varekontrakten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Statsstoette - begreb - finansielle tilskud fra en medlemsstat til en virksomhed - bedoemmelseskriterium - dispositionens rimelighed for en privat investor - finansieringen bestemt til investeringer i produktionen - ingen betydning

(EOEF-Traktaten, art. 92, stk. 1)

2. Statsstoette - paataenkte stoetteforanstaltninger - Kommissionens undersoegelse - forhold der indgaar heri - tidligere beslutning - nye omstaendigheder

(EOEF-Traktaten, art. 93, stk. 2)

Sammendrag

1. For at kunne afgoere, om offentlige myndigheders foranstaltninger med hensyn til en virksomheds kapital, uanset deres form, har karakter af statsstoette, jf. Traktatens artikel 92, maa det undersoeges, om en privat investor af en stoerrelse, der kan sammenlignes med organer, som forestaar forvaltningen af den offentlige sektor, under tilsvarende omstaendigheder kunne taenkes at ville have indskudt en kapital af den omhandlede stoerrelse. Kapital, som staten indskyder i en virksomhed paa vilkaar, der svarer til normale markedsvilkaar, kan ikke anses for statsstoette.

Den omstaendighed, at en finansiering er bestemt til investeringer i produktionen, udelukker ikke i sig selv, at der kan foreligge en stoette, saafremt det under hensyntagen til virksomhedens situation forekommer usandsynligt, at en privat investor ville have foretaget et saadant indskud af finansielle midler.

2. Kommissionen skal i forbindelse med undersoegelsen af, om en statsstoette er forenelig med faellesskabsbestemmelserne, jf. proceduren i Traktatens artikel 93, stk. 2, tage hensyn til alle relevante forhold, herunder en sammenhaeng, som der allerede maatte vaere taget stilling til i en tidligere beslutning, og de forpligtelser denne tidligere beslutning maatte medfoere for en medlemsstat. Proceduren giver desuden Kommissionen mulighed for at tage stilling til enhver ny faktisk omstaendighed, som kan aendre dens bedoemmelse, under hensyntagen til formaalet med den nye stoette og alle relevante oekonomiske omstaendigheder paa tidspunktet for ydelsen af stoetten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fiskeri - bevarelse af havets ressourcer - Faellesskabets kompetence - foranstaltninger til kontrol med fangsterne knyttet til bevaringspolitikken - anvendelse heraf paa fangster taget uden for Faellesskabets fiskerizone - medlemsstaternes kontrolforpligtelser

(Raadets forordninger nr. 2057/82 og nr. 2241/87)

Sammendrag

Inden for rammerne af sin selvstaendige kompetence til at traeffe foranstaltninger til bevarelse af havets biologiske ressourcer er Faellesskabet befoejet til at fastsaette regler for fangster foretaget uden for Faellesskabets fiskerizone. Det er nemlig absolut noedvendigt at muligheden for at fiske uden for Faellesskabets zone begraenses, naar henses til selve formaalet med den faelles fiskeripolitik, idet det er utilstraekkeligt kun at tage bestande i Faellesskabets farvande i betragtning. En saadan begraenset regelanvendelse ville undergrave formaalet med bevarelsen af de beroerte arter, som ikke ville vaere undergivet nogen kvote, naar de bevaeger sig uden for Faellesskabets zone. Kommissionen var derfor befoejet til at kraeve, at medlemsstaterne over for fangster af fiskebestande, der er undergivet en samlet tilladt fangstmaengde eller en kvote, og som tages uden for Faellesskabets fiskerizone, ivaerksaetter de kontrolforanstaltninger, der er fastsat i forordningerne nr. 2057/82 og nr. 2241/87.
Nøgleord

Afgørelse



Nøgleord

++++

Medlemsstater - forpligtelser - gennemfoerelse af direktiver - traktatbrud - begrundelse - uantagelig

(EOEF-Traktaten, art. 169)

Afgørelse

1) Storhertugdoemmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser efter EOEF-Traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte frist har udarbejdet og meddelt Kommissionen de programmer, love og administrative forskrifter, der er noedvendige for at gennemfoere Raadets direktiv 85/339/EOEF af 27. juni 1985 om emballager til flydende levnedsmidler.

2) Storhertugdoemmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - adgang til beskaeftigelse samt arbejdsvilkaar - ligebehandling - direktiv 76/207 - artikel 5 - direkte virkning - forbud mod natarbejde for kvinder uden et tilsvarende forbud for maend - ulovligt

(Raadets direktiv 76/207, art. 5)

Sammendrag

Artikel 5 i direktiv 76/207 om gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder for saa vidt angaar adgang til beskaeftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkaar er tilstraekkelig praecis til, at en medlemsstat ikke ved lov principielt kan forbyde, at kvinder arbejder om natten - selv om der er fastsat undtagelser - naar det ikke er forbudt, at maend arbejder om natten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Socialpolitik - tilnaermelse af lovgivninger - overfoersel af virksomheder - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder - direktiv 77/187 - automatisk overgang til erhververen af alle bestaaende arbejdskontrakter eller arbejdsforhold alene paa grund af overfoerslen

(Raadets direktiv 77/187, art. 3, stk. 1)

2. Socialpolitik - tilnaermelse af lovgivninger - overfoersel af virksomheder - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder - direktiv 77/187 - anvendelsesomraade - overfoersel af en virksomhed i henhold til en kreditorforfoelgningsprocedure, hvorved virksomheden skal likvideres - ikke omfattet - overfoersel med henblik paa fortsaettelse af den kriseramte virksomheds drift - omfattet

(Raadets direktiv 77/187, art. 1, stk. 1)

Sammendrag

1. Artikel 3, stk. 1, i direktiv 77/187 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter, skal fortolkes saaledes, at alle de paa tidspunktet for en virksomheds overfoersel mellem overdrageren og arbejdstagerne i vedkommende virksomhed bestaaende arbejdskontrakter eller arbejdsforhold automatisk overgaar til erhververen alene paa grund af overfoerslen. Denne overfoersel gaelder baade for overdrageren, erhververen og for arbejdstagernes repraesentanter, der ikke kan traeffe aftale om en anden loesning med overdrageren eller erhververen, og endvidere ogsaa for arbejdstagerne selv, alene med forbehold af deres adgang til paa grundlag af en efter frit valg truffet beslutning ikke at fortsaette arbejdsforholdet hos den nye indehaver af virksomheden.

2. Artikel 1, stk. 1, i direktiv 77/187 finder ikke anvendelse paa overfoersel af en virksomhed, der sker inden for rammerne af en kreditorforfoelgningsprocedure som den i italiensk lovgivning omhandlede tvungne administrative likvidation, jf. italiensk lov af 3. april 1979 om saerlig administration af stoerre kriseramte virksomheder. Derimod finder de samme bestemmelser i samme direktiv anvendelse, naar det inden for rammerne af en i lovgivningen fastlagt ordning som ordningen om saerlig administration af stoerre kriseramte virksomheder er vedtaget at fortsaette en virksomheds drift, saa laenge vedtagelsen herom er i kraft.