ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 427/41

Rettens dom af 4. oktober 2018 — Paice mod EUIPO — Blackmore (DEEP PURPLE)

(Sag T-328/16) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-ordmærket DEEP PURPLE - det ældre ikke-registrerede varemærke DEEP PURPLE - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) 2017/1001] - søgsmål vedrørende utilbørlig udnyttelse i henhold til common law (action for passing off) - ingen risiko for vildledende præsentation)

(2018/C 427/51)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Ian Paice (London, Det Forenede Kongerige) (ved barrister M. Engelman og solicitor J. Stephenson)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Gája og D. Walicka, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, De Forenede Stater) (først ved barrister A: Edwards-Stuart, derefter ved barrister T. Alkin)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 21. marts 2016 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 736/2015-5) vedrørende en indsigelsessag mellem Ian Paice og Richard Hugh Blackmore.

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

2) Ian Paice betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 305 af 22.8.2016.
C 427/44

Rettens dom af 4. oktober 2018 — Tataram mod Kommissionen

(Sag T-546/16) (1)

(Personalesag - tjenestemænd - tilpasning af lønninger - forordning (EU) nr. 423/2014 - lønseddel - søgsmålsfrist - forældelse - afvisning)

(2018/C 427/55)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Marina Tataram (Luxembourg, Luxembourg) (først ved advokat A. Salerno, derefter ved advokat F. Moyse)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved først J. Currall og G. Gattinara, derefter G. Gattinara og L. Radu Bouyon, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Parlamentet (ved E. Taneva og M. Ecker, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (først ved M. Bauer og M. Veiga, derefter M. Bauer og R. Meyer, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om annullation af afgørelsen om fastsættelse af sagsøgerens løn for maj måned 2014, således som denne kom til udtryk i lønsedlen for den nævnte måned, som hun fik tilsendt den 15. maj 2014 og som er den første lønseddel, hvori anvendes Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 423/2014 af 16. april 2014 om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2012 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner (EUT 2014, L 129, s. 12).

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Marina Tataram betaler sagsomkostningerne.

3) Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 178 af 1.6.2015 (sag oprindeligt registreret ved Retten for EU-Personalesager under sagsnummer F-120/15 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).
Rettens dom af 12. december 2018 — Colin mod Kommissionen

(Sag T-614/16) (1)

((Personalesag - ansættelse - meddelelse om udvælgelsesprøve - almindelig udvælgelsesprøve - adgangsbetingelser - ikke opført på reservelisten - eksamensbevis - erhvervserfaring))

(2019/C 72/23)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Caroline Colin (Waterloo, Belgien) (først ved advokaterne N. de Montigny og J.-N. Louis, derefter ved advokat N. de Montigny)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. Radu Bouyon og F. Simonetti, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om annullation, for det første, af afgørelsen af 18. februar 2015 truffet af udvælgelseskomitéen for den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AST-SC/01/14, afholdt af Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO), om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten med henblik på besættelse af de ledige stillinger som tjenestemænd i EU-institutionerne, for det andet, af afgørelsen af 17. september 2015 truffet af samme udvælgelseskomité om afslag på hendes ansøgning om fornyet gennemgang og, for det tredje, af Kommissionens afgørelse om afslag af 12. maj 2016 som svar på sagsøgerens klage over udvælgelseskomitéens afgørelse.

Konklusion

1) Afgørelsen af 17. september 2015, hvori udvælgelseskomitéen for den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AST-SC/01/14, efter fornyet gennemgang, bekræftede, at sagsøgeren ikke kunne opføres på reservelisten efter den nævnte udvælgelsesprøve, annulleres.

2) I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.

3) Europa-Kommissionen betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 371 du 10.10.2016 (sag oprindeligt registreret ved EU-Personaleretten under sagsnr. F-44/16 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).
Rettens dom af 6. december 2018 — Deichmann mod EUIPO — Vans (Gengivelse af linjer på en sko)

(Sag T-638/16) (1)

([EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om et EU-figurmærke, der gengiver linjer på en sko - ældre EU-varemærke bestående i to striber på siden af en sko - bevis for et ældre internationalt varemærkes eksistens, gyldighed og beskyttelsesomfang - regel 19, stk. 2, litra a), nr. ii), i forordning (EF) nr. 2868/95 [nu artikel 7, stk. 2, litra a), nr. ii), i delegeret forordning (EU) 2018/625] - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] - berettiget forventning])

(2019/C 72/24)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Deichmann SE (Essen, Tyskland) (ved advokat C. Onken)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Walicka, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Vans, Inc. (Cypress, Californien, De Forenede Stater) (ved advokat M. Hirsch)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 6. juli 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 408/2015-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Deichmann og Vans.

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

2) Deichmann SE betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 392 af 24.10.2016.
Rettens dom af 12. december 2018 — Groupe Canal + mod Kommissionen

(Sag T-873/16) (1)

((Konkurrence - karteller - TV-distribution - afgørelse, hvorved tilsagn gøres bindende - territorial eksklusivitet - foreløbig vurdering - påvirkning af tredjeparters kontraktmæssige rettigheder - proportionalitet))

(2019/C 72/27)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Groupe Canal + SA(Issy-les-Moulineaux, Frankrig) (ved advokaterne P. Wilhelm, P. Gassenbach og O. de Juvigny)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Dawes, C. Urraca Caviedes og L. Wildpanner, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Den Franske Republik (ved D. Colas, J. Bousin, E. de Moustier og P. Dodeller, som befuldmægtigede), Union des producteurs de cinéma (UPC) (Paris, Frankrig) (ved advokat É. Lauvaux), C More Entertainment AB (Stockholm, Sverige) (ved advokaterne L. Johansson og A. Acevedo) og European Film Agency Directors — EFADs (Bruxelles, Belgien) (ved advokat O. Sassera)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC) (Bruxelles) (ved advokat A. Fratini)

Sagens genstand

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelse af 26. juli 2016 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag AT.40023 — Grænseoverskridende adgang til betalings-TV), hvorved de tilsagn, der blev afgivet af Paramount Pictures International Ltd og Viacom Inc. inden for rammerne af nogle licensaftaler af audiovisuelt indhold, som de havde indgået med Sky UK Ltd og Sky plc, blev gjort bindende.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Groupe Canal + SA, bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger med undtagelse af de omkostninger, der vedrører interventionen foretaget af Den Franske Republik, European Film Agency Directors — EFADs, Union des producteurs de cinéma (UPC) og C More Entertainment AB, og omkostningerne afholdt af Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC).

3) Den Franske Republik, EFADs, UPC og C More Entertainment bærer hver deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Kommissionen har afholdt som følge af deres intervention.

(1) EUT C 38 af 6.2.2017.
C 44/20

Rettens dom af 27. november 2018 — VG mod Kommissionen

(Sag T-314/16 og T-435/16) (1)

((Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter og oplysninger vedrørende en afgørelse fra Kommissionen om at bringe en »samarbejdsaftale med Team Europe« til ophør - afslag på aktindsigt - undtagelse vedrørende beskyttelse af privatlivets fred og af den enkelte person - beskyttelse af personoplysninger - forordning (EF) nr. 45/2001 - afslag på videregivelse - artikel 7, 47 og 48 i den Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - ansvar uden for kontraktforhold))

(2019/C 44/24)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: VG, i sin egenskab af MS’ universalarving (først ved advokat L. Levi og M. Vandenbussche, dernæst ved advokat L. Levi)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved F. Clotuche-Duvieusart og A. Simon, dernæst ved F. Clotuche-Duvieusart og B. Mongin, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

For det første en påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelser af 2. februar og 19. april 2016 om afslag på MS’ anmodning om aktindsigt i visse denne vedrørende dokumenter og af 16. juni 2016 om afslag på sidstnævntes anmodning om videregivelse til den pågældende af visse personoplysninger vedrørende denne indeholdt i dokumenter omfattet af denne anmodning om aktindsigt og, for det andet, en påstand støttet på artikel 268 TEUF om erstatning for den af MS angiveligt lidte skade som følge af dette afslag på aktindsigt og videregivelse.

Konklusion

1) Europa-Kommissionens afgørelse af 16. juni 2016 om afslag på MS’ anmodning om videregivelse til denne af visse personoplysninger annulleres.

2) Kommissionen betaler VG i dennes egenskab af MS’ universalarving 5 000 EUR.

3) I øvrigt frifindes Kommissionen.

4) VG og Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 63 af 27.2.2017.
C 44/27

Rettens dom af 5. december 2018 — Falcon Technologies International mod Kommissionen

(Sag T-875/16) (1)

((Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - evalueringsrapport fra et bemyndiget organ som omhandlet i lovgivningen på området for EF-overensstemmelseserklæringen vedrørende medicinsk udstyr - afslag på aktindsigt - undtagelse vedrørende beskyttelse af forretningsmæssige interesser - forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse - tungtvejende offentlig interesse - afslag på delvis aktindsigt))

(2019/C 44/34)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Falcon Technologies International LLC (Ras Al Khaimah, De Forenede Arabiske Emirater) (ved advokaterne R. Sciaudone og G. Arpea)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Baquero Cruz og D. Nardi, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2016) 6722 final af 14. oktober 2016, hvorved sagsøgeren fik afslag på aktindsigt i dokumentet DG (Sundhed) 2015-7552.

Konklusion

1) Kommissionens afgørelse C(2016) 6722 final af 14. oktober 2016 annulleres, for så vidt som der herved blev givet afslag på delvis aktindsigt i dokumentet DG (Sundhed) 2015-7552.

2) I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.

3) Falcon Technologies International LLC og Europa-Kommisionen bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 46 af 13.2.2017.
Rettens dom af 27. november 2018 — Mouvement pour une Europe des nations et des libertés mod Parlamentet

(Sag T-829/16) (1)

((Regler for institutionerne - Europa-Parlamentet - afgørelse, hvori det fastslås, at visse af et politisk partis udgifter ikke er berettiget til tilskud i regnskabsåret 2015 - retten til god forvaltning - retssikkerhed - forordning (EF) nr. 2004/2003 - forbud mod indirekte finansiering af et nationalt politisk parti))

(2019/C 44/33)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (Paris, Frankrig) (ved advokat A. Varaut)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved C. Burgos og S. Alves, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Europa-Parlamentets afgørelse af 12. september 2016, hvori det blev fastslået, at visse udgifter ikke er berettiget til tilskud i regnskabsåret 2015.

Konklusion

1) Europa-Parlamentet frifindes.

2) Mouvement pour une Europe des nations et des libertés bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Parlamentet afholdte omkostninger.

(1) EUT C 22 af 23.1.2017.
Rettens dom af 22. november 2018 — Saleh Thabet m.fl. mod Rådet

(Sager T-274/16 og T-275/16) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Egypten - indefrysning af midler - formål - kriterier for opførelse af omfattede personer - forlængelse af udpegelsen af sagsøgerne på listen over omfattede personer - faktuelt grundlag - ulovlighedsindsigelse - retsgrundlag - proportionalitet - ret til en retfærdig rettergang - uskyldsformodning - princippet om god forvaltning - retlig fejl - åbenbart urigtigt skøn - ejendomsret - ret til forsvar - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse))

(2019/C 44/23)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger i sag T-274/16: Suzanne Saleh Thabet (Kairo, Egypten) (ved B. Kennelly, QC, barrister J. Pobjoy samt solicitors G. Martin, M. Rushton og C. Enderby Smith)

Sagsøgere i sag T-275/16: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairo), Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairo), Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh (Kairo) og Khadiga Mahmoud El Gammal (Kairo) (ved B. Kennelly, J. Pobjoy, G. Martin, M. Rushton og C. Enderby Smith)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (først ved S. Kyriakopoulou og M. Veiga og derefter ved S. Kyriakopoulou og J. Kneale, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af for det første Rådets afgørelse (FUSP) 2016/411 af 18. marts 2016 om ændring af afgørelse 2011/172/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Egypten (EUT 2016, L 74, s. 40), for det andet Rådets afgørelse (FUSP) 2017/496 af 21. marts 2017 om ændring af afgørelse 2011/172/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Egypten (EUT 2017, L 76, s. 22) og for det tredje Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2017/491 af 21. marts 2017 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 270/2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Egypten (EUT 2017, L 76, s. 10), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgerne.

Konklusion

1) Sagerne T-274/16 og T-275/16 forenes med henblik på dommen.

2) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

3) Suzanne Saleh Thabet, Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh og Khadiga Mahmoud El Gammal betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 270 af 25.7.2016.
1)

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1059 af 20. juni 2016 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), annulleres hvad angår den finansielle korrektion, som Kongeriget Spanien blev pålagt, for så vidt som det pålægges — en fast korrektion på 25 % hvad angår træbevoksede løvenge for ansøgningsårene 2010-2013, og — en fast korrektion på 10 % hvad angår græsarealer med buske anmeldt af »opdrætterne« for ansøgningsårene 2010-2013.
C 44/24

Rettens dom af 4. december 2018 — Schneider mod EUIPO

(Sag T-560/16) (1)

((Personalesag - midlertidigt ansatte - intern omstrukturering af EUIPO’s afdelinger - omplacering - retsgrundlag - vedtægtens artikel 7 - tjenestens interesse - væsentlig ændring af arbejdsopgaverne - stillingernes ækvivalens - skjult disciplinær sanktion - magtfordrejning - ret til kontradiktion - begrundelsespligt))

(2019/C 44/29)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Gregor Schneider (Alicante, Spanien) (ved advokat H. Tettenborn)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Lukošiūtė, som befuldmægtiget, bistået af advokat B. Wägenbaur)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om annullation af afgørelsen af 2. oktober 2014 fra EUIPO’s administrerende direktør om at omplacere sagsøgeren fra dette organs afdeling for »internationalt samarbejde og retlige anliggender« til afdelingen for »operationer«.

Konklusion

1) EUIPO frifindes.

2) Gregor Schneider bærer sine egne omkostninger og betaler de af Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) afholdte omkostninger.

(1) EUT C 328 af 5.10.2015 (sag oprindeligt registreret ved EU-Personaleretten under sagsnr. F-116/15 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).
Rettens dom af 5. december 2018 — Bristol-Myers Squibb Pharma mod Kommissionen og EMA

(Sag T-329/16) (1)

([Humanmedicinske lægemidler - lægemidler til sjældne sygdomme - afgørelse om at fjerne udpegelsen af Elotuzumab som lægemiddel til sjældne sygdomme - afgørelse om, at udpegelseskriterierne ikke længere var opfyldt - markedsføringstilladelse for det humanmedicinske lægemiddel Empliciti (Elotuzumab) - artikel 5, stk. 12, litra b), i forordning (EF) nr. 141/2000 - artikel 5, stk. 8, i forordning nr. 141/2000 - begrundelsespligt])

(2019/C 44/25)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Bristol-Myers Squibb Pharma EEIG (Uxbridge, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne P. Bogaert og B. Van Vooren samt solicitor B. Kelly)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved A. Sipos og K. Petersen, som befuldmægtigede) og Det Europæiske Lægemiddelagentur (ved N. Rampal Olmedo, M. Tovar Gomis, T. Jabłoński og S. Drosos, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om at fjerne Elotuzumab fra fællesskabsregistret for lægemidler til humant brug til sjældne sygdomme eller Kommissionens eller Det Europæiske Lægemiddelagenturs mulige afgørelse om, at kriterierne for udpegelse af Elotuzumab som lægemiddel til sjældne sygdomme ikke længere var opfyldt på tidspunktet for markedsføringstilladelsen for lægemidlet Empliciti (Elotuzumab) i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16. december 1999 om lægemidler til sjældne sygdomme.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen og Det Europæiske Lægemiddelagentur frifindes.

2) Europa-Kommissionen betaler alle sagsomkostningerne.

(1) EUT C 314 af 29.8.2016.
C 44/22

Rettens dom af 4. december 2018 — Janoha m. fl. mod Kommissionen

(Sag T-517/16) (1)

((Personalesag - kontraktansatte - ændring af vedtægten den 1. januar 2014 - artikel 6 i bilag X til vedtægten - nye bestemmelser vedrørende tildeling af feriedage, der finder anvendelse på tjenestemænd, der gør tjeneste i et tredjeland - ulovlighedsindsigelse - vedtægtens artikel 10, stk. 2 - artikel 7 og artikel 33 i chartret om grundlæggende rettigheder - ligebehandling - velerhvervede rettigheder - berettiget forventning - retssikkerhed - magtfordrejning))

(2019/C 44/27)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Andrea Janoha (Christ Church, Barbados) og de øvrige 5 sagsøgere, hvis navne er opført i bilaget til dommen (ved advokat O. Mader)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved J. Currall og G. Gattinara, derefter ved G. Gattinara og A.-C. Simon, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (først ved M. Bauer og M. Veiga og derefter ved M. Bauer og R. Meyer, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om annullation af afgørelserne om at nedsætte sagsøgernes årlige feriedage fra 2014.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Andrea Janoha og de øvrige kontraktansatte ved Europa-Kommissionen, hvis navne er opført i bilaget, bærer deres egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.

3) Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 388 af 3.11.2014 (sag oprindeligt registreret ved Retten for EU-Personalesager under sagsnummer F-86/14 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).
C 44/23

Rettens dom af 4. december 2018 — Carreras Sequeros m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-518/16) (1)

((Personalesag - tjenestemænd og kontraktansatte - ændring af vedtægten den 1. januar 2014 - artikel 6 i bilag X til vedtægten - nye bestemmelser om årlig ferie, som finder anvendelse på tjenestemænd, der gør tjeneste i et tredjeland - ulovlighedsindsigelse - formålet med årlig ferie))

(2019/C 44/28)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Francisco Carreras Sequeros (Addis-Abeba, Etiopien) og de 5 øvrige sagsøgere, hvis navne er opført i bilaget til dommen (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved J. Currall og G. Gattinara, derefter ved G. Gattinara og A.-C. Simon, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Parlamentet (ved J. Steele og E. Taneva, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (først ved M. Bauer og M. Veiga og derefter ved M. Bauer og R. Meyer som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om annullation af afgørelserne om nedsættelse af sagsøgernes årlige antal feriedage at regne fra 2014.

Konklusion

1) Afgørelserne om, i 2014, at nedsætte det årlige antal feriedage for Francisco Carreras Sequeros og de øvrige tjenestemænd eller kontraktansatte ved Europa-Kommissionen, hvis navne er opført i bilaget, annulleres.

2) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Francisco Carreras Sequeros og de øvrige tjenestemænd eller kontraktansatte ved Europa-Kommissionen, hvis navne er opført i bilaget.

3) Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 7 af 12.1.2015 (sag oprindeligt registreret ved Retten for EU-Personalesager under sagsnummer F-88/14 og overført til Den Europæiske Unions Ret den 1.9.2016).