DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2010 :115 1PERSONALERETTENS DOM (Anden Afdeling)
30. september 2010
Sag F-36/05
Gudrun Sc hulze
mod
Europa-Komm issionen
»Personalesag — tjenestemænd — udnævnelse — ansøgere opført på en reserveliste før den nye 
vedtægts ikrafttrædelse — overgangsregler om indplacering i lønklasse ved ansættelsen — 
indplacering på løntrin — vedtægtens artikel 32 — artikel 2, 5 o g 12 i b ilag XIII til vedtægten — 
forskelsbehandling på grund af alder — lige løn for arbejde af samme v ærdi — princippet om god 
forvaltningsskik — administrationens omsorgspligt«
Angående:Søgsmål anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved Gudrun Schulze principalt 
har n edlagt påstand om annullation d els af Kommissionens afgørelse af 8. februar 2005 , 
hvorved hendes klage blev a fslået, dels af Kommissionens afgørelse af 11. oktober 2004 , 
hvorved hun blev indplaceret i lønklasse A*6 , løntrin 2, samt subsidiært påstand om, at 
Kommissionen tilpligtes at betale hende erstatning.
Udfald: Kommissionen frifindes. Hver part bærer sine egne omkostninger.
Samm endrag
1. Tjenestemænd — tjenestemandsstatus — betingelser for erhvervelse
(Tjenestemandsvedtægten, art. 3)
2. Tjenestemænd — ansættelse — udnævnelse i l ønklasse — indførelse af en ny karrierestruktur ved 
forordning nr. 723/2004 — overgangsbestemmelser om i ndplacering i lønklasse
(Tjenestemandsvedtægten, art. 7, stk. 1, art. 27, første afsnit, og art. 29, stk. 1; bilag XIII, art. 12, stk. 3; 
Rådets forordning nr. 723/2004 )
3. Tjenestemænd — ansættelse — udnævnelse i l ønklasse — indførelse af en ny karrierestruktur ved 
forordning nr. 723/2004 — overgangsbestemmelser om i ndplacering i lønklasse
(Tjenestemandsvedtægten, bilag XIII, art. 12, stk. 3; Rådets forordning nr. 723/2004 )
4. Tjenestemænd — placering — overensstemmelse m ellem lønklasse o g stilling — fastsættelse a f 
indplaceringen af en ledig stilling
(Tjenestemandsvedtægten, art. 5, stk. 4, art. 7, stk. 1, og art. 62, første afsnit; bilag I; Rådets forordning 
nr. 723/2004 )
2 ECLI:EU:F:2010 :115SAMM ENDR AG—SAGF-36/05
SCHULZEMODKOMM ISSIONEN
5. Tjenestemænd — principper — administrationens om sorgspligt — princippet om g od 
forvaltningsskik — grænser
(Tjenestemandsvedtægten, bilag XIII, art. 12, stk. 3)
1. Det fremgår af vedtægtens artikel 3, at udnævnelsen af en tjenestemand nødvendigvis må ske ve d en 
ensidig retsakt fra ansættelsesmyndighedens side, der angiver det tidspunkt, fra hvilket udnævnelsen får 
virkning, samt den stilling, som tjenestemanden skal beklæde. En udvalgt ansøger fra en almindelig 
udvælgelsesprøve ka n derfor først efter, at der foreligger en afgørelse om a t udnævne ham t il 
tjenestemand, gøre kra v på at være omfattet af vedtægtens bestemme lse.
(jf. præmis 48)
Henvisning til:
Retten: 11. juli 2007 , sag T-58/05, Centeno M ediavilla m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 2523 , præmis 54 o g 55
2. For ikke a t hindre den lovgivningsmæssige udvikling må lighedsprincippet ikke f orhindre lovgiver i 
på ethvert tidspunkt frit at foretage de ændringer af vedtægtens bestemme lser, som lovgiver anser for 
at være i o verensstemme lse me d tjenestens interesse, selv om s ådanne bestemme lser m åtte være 
mindre gunstige for tjenestemændene end de tidligere bestemme lser.
Lovgiver ku nne derfor inden for ra mme rne af ve dtægten foreskrive, at udvalgte ansøgere fra 
udvælgelsesprøver, der før den 1. maj 2004 v ille være blevet ansat i lønklasse A7 e ller A6 , fremover 
skulle ansættes i l ønklasse A*6 , samt ve d samme l ejlighed n edsætte lønnen ve drørende di sse 
lønklasser.
Lovgiver har i kke d erved tilsidesat lighedsprincippet og n avnlig h eller ikke f orbuddet m od 
forskelsbehandling på grundlag af alder, eftersom samme nligningstabellen over lønklasser i ar tikel 12, 
stk. 3, i b ilag XIII til vedtægten og tabellen over den m ånedlige grundløn klart ikke, hverken dir ekte 
eller indirekte, ikke t ager hensyn til alderen hos de udvalgte ansøgere.
Dertil ko mme r, at den regel, der følger af vedtægtens artikel 7, stk. 1, artikel 27, første afsnit, og 
artikel 29, stk. 1, ifølge hvilken stillingernes niveau skal fastsættes i f orhold til deres beskaffenhed, 
betydning o g o mfang u afhængigt af d e p ågældendes kv alifikationer, indebærer, at d er i 
samme nligningstabellen over lønklasser i ar tikel 12, stk. 3, i b ilag XIII til vedtægten er gjort forskel 
mellem d en laveste lønklasse A*5 o g den højere lønklasse A*6 f or at ku nne tage hensyn til den 
erfaring, der er nødvendig for stillinger på dette niveau.
Det kan således ikke g øres gældende, at artikel 12, stk. 3, i bilag XIII til vedtægten er til hinder for, at 
erhvervserfaring ka n t ages i b etragtning. B estemme lsen i ndebærer t værtimod, a t 
ansættelsesmyndigheden i t jenestens interesse skal tage hensyn til erhvervserfaring ve d en objektiv 
fastlæggelse af niveauet for de ledige stillinger.
(jf. præmis 58-62)
Henvisning til:
Domstolen: 22. december 2008 , sag C-443/07 P, Centeno M ediavilla m .fl. mod Kommissionen, Sml. I, s. 10945 , 
præmis 83
Retten: 30. september 1998 , sag T-121/97, Ryan m od R evisionsretten, Sml. II, s. 3885 , præmis 98 o g 104; 
29. november 2006 , sag T-135/05, Campoli mod K ommissionen, Sml. Pers, I-A-2, s. 297, og II-A-2, s. 1527 , 
præmis 105; Centeno M ediavilla m.fl. mod Kommissionen, præmis 86, 89 o g 113
Personaleretten: 19. juni 2007 , sag F-54/06, Davis m.fl. mod Rådet, Sml. Pers. I-A-1, s. 165, og II-A-1, s. 911, 
præmis 81
ECLI:EU:F:2010 :115 3SAMM ENDR AG—SAGF-36/05
SCHULZEMODKOMM ISSIONEN
3. Retten for lønmodtagere hos den samme ar bejdsgiver til at modtage den samme l øn for arbejde af 
samme v ærdi e r et særligt udtryk for det almindelige lighedsprincip, som P ersonaleretten skal sikre 
overholdelsen af. Denne rettighed er endvidere fastsat i ar tikel 7 i d en internationale kon vention o m 
økono miske, sociale og ku lturelle rettigheder og i ILO-konvention n r. 111.
Ligebehandlingsprincippet er imidlertid ikke t il hinder for, at samme nlignelige situationer behandles 
forskelligt, såfremt forskelsbehandlingen er begrundet i o bjektive o g relevante forhold, der ka n 
undergives domstolskontrol.
Inden for ramme rne af reformen af vedtægterne ku nne lovgiver således ændre på overensstemme lsen 
mellem l ønklasser og stillinger bl.a. ved at vedtage artikel 12, stk. 3, i ve dtægtens bilag XIII, idet denne 
bestemme lse nødvendigvis må indebære undtagelser til visse ve dtægtsbestemme lser, hvis anvendelse 
påvirkes af ændringen i o rdningen.
Under disse omstændigheder kan tjenestemænd, der er udnævnt efter ikrafttrædelsen af reformen af 
vedtægten, ikke a nses for at befinde sig i s amme r etlige situation s om de tjenestemænd, der er ansat 
før den 1. maj 2004 , og som er udnævnt i h enhold til den gamle vedtægt.
Henset til reformen af lønklassestrukturen har lovgiver således ikke t ilsidesat princippet om lige løn for 
arbejde af samme v ærdi ve d at indføre en løn for de tjenestemænd, der er ansat efter den nævnte 
reform, som e r kn yttet til den lønklasse, de blev indplaceret i i h enhold til artikel 12, stk. 3, i 
bilag XIII til vedtægten, der er mindre gunstig end den løn, som fulgte af de tidligere lønklasser, som 
blev anvendt ved indplaceringen af tjenestemænd ansat før den 1. maj 2004 .
Den omstændighed, at assistenter og fuldmægtige, der er ansat før den 1. maj 2004 , oppebærer en 
højere løn end de pe rsoner, der er ansat som tjenestemænd efter dette tidspunkt, u dgør følgelig ikke 
en tilsidesættelse af princippet om lige løn for arbejde af samme v ærdi.
(jf. præmis 74-79)
Henvisning til:
Domstolen: 26. juni 2001 , sag C-381/99, Brunnhofer, Sml. I, s. 4961 , præmis 28; Centeno M ediavilla m .fl. mod 
Kommissionen, præmis 77-79 o g 105
Retten: domme n i s agen Centeno M ediavilla m.fl. mod Kommissionen, præmis 75-80, 114 , 126 o g 129
4. Det følger af vedtægtens artikel 7, stk. 1, samme nholdt me d artikel 62, første afsnit, ifølge hvilken 
tjenestemanden har ret til det vederlag, der svarer til hans lønklasse og -trin, at når tjenestemandens 
lønklasse og dermed hans løn er fastsat, ka n han ikke p ålægges arbejde, der ikke s varer til denne 
lønklasse. Med andre ord er det lønklassen og dermed den løn, som en tjenestemand har kra v på, der 
bestemme r, hvilke ar bejdsopgaver han ka n p ålægges. Princippet om o verensstemme lse me llem 
lønklasse og stilling giver ligeledes enhver tjenestemand mulighed for at afvise ansættelse i e n stilling, 
der ikke s varer til hans lønklasse, og dermed i s idste ende mulighed for at afvise opgaver, der ikke 
modsvarer hans løn.
Ovenstående betragtninger påvirkes ikke a f den omstændighed, at der ikke i ve dtægtens artikel 5, 
stk. 4, og bilag I hertil i den affattelse, der følger af forordning nr. 723/2004 o m æ ndring af vedtægten 
for tjenestemænd og af ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, foreskrives en fast overensstemme lse 
mellem e n bestemt stilling og en bestemt lønklasse. Disse bestemme lser indebærer nemlig ikke e n 
ændring af det princip, der følger af vedtægtens artikel 7, stk. 1, hvorefter fastsættelsen af niveauet for 
de ledige stillinger skal ske u nder hensyntagen til betydningen af de opgaver, der tillægges den 
pågældende s tilling, o g t il t jenestens i nteresse. B estemme lserne i ndebærer ku n, a t 
ansættelsesmyndigheden ikke h ar p ligt til i e n me ddelelse om ledige stillinger at anføre den præcise
4 ECLI:EU:F:2010 :115SAMM ENDR AG—SAGF-36/05
SCHULZEMODKOMM ISSIONEN
 lønklasse for den stilling, der skal besættes. Ansættelsesmyndigheden er dog fortsat forpligtet til under 
udøvelsen af sit vide skøn at sikre, dels at antallet af de lønklasser, der henvises til i me ddelelsen om 
ledige stillinger, i t ilstrækkelig grad a fspejler betydningen af de pågældende opgaver, dels at 
indplaceringen i e n af disse lønklasser sker på objektivt grundlag og navnlig under hensyntagen til 
betydningen af de opgaver, der skal varetages.
(jf. præmis 80 o g 81)
Henvisning til:
Retten: 7. maj 1991 , sag T-18/90, Jon gen mod Kommissionen, Sml. II, s. 187, præmis 27; 8. juli 2008 , sag T-56/07 P, 
Kommissionen m od Economidis, Sml. Pers. I-B-1, s. 31, og II-B-1, s. 213, præmis 82-86; 18. juni 2009 , sag 
T-572/08 P, Kommissionen mod Traore, Sml. Pers. I-B-1, s. 39, og II-B-1, s. 223, præmis 38, 40 o g 41
5. Princippet om god forvaltningsskik er ikke me re bindende end en forordning. Det samme g ælder for 
administrationens omsorgspligt i forhold til sine ansatte, der afspejler den gensidige balance me llem 
rettigheder og forpligtelser, som ve dtægten har skabt i forholdet me llem d en offentlige myndighed og 
tjenestemændene, og som således altid skal udøves inden for ramme rne af de gældende bestemme lser.
Følgelig ka n en tjenestemand, der er udnævnt i pe rioden fra den 1. maj 2004 t il den 30. april 2006 , på 
grund af den ra ng, som p rincippet om god forvaltningsskik og omsorgspligten har i no rmhierarkiet, 
ikke p åberåbe sig disse principper for at opnå et andet resultat end det, som følger af artikel 12, stk. 3, i 
bilag XIII til vedtægten, eftersom institutionens kompe tence er bundet af denne bestemme lse.
(jf. præmis 86 o g 87)
Henvisning til:
Retten: 27. marts 1990 , sag T-123/89, Ch omel mod Kommissionen, Sml. II, s. 131, præmis 32; 17. juni 1993 , sag 
T-65/92, Arauxo-Dumay mod Kommissionen, Sml. II, s. 597, præmis 37; 22. juni 1994 , forenede sager T-97/92 o g 
T-111/92, Rijnoudt og Hocken m od Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 159, og II, s. 511, præmis 104; Campoli mod 
Kommissionen, præmis 149
Personaleretten: 23. januar 2007 , sag F-43/05, Ch assagne m od Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 27, og II-A-1, 
s. 139, præmis 111