Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelsen – foreløbige forholdsregler – betingelser for anordning – »fumus boni juris« – uopsættelighed – alvorligt og uopretteligt tab – kumulative betingelser – afvejning af alle i sagen implicerede interesser

(Art. 242 EF og 243 EF)

2. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelsen – den appellerede af Retten afsagte dom – krav på en effektiv domstolsbeskyttelse – begæring om udsættelse af gennemførelsen af den i sagen omtvistede beslutning, som blev anfægtet i første instans – formaliteten

(Art. 242 EF)

3. Særlige rettergangsformer – udsættelse af gennemførelsen – den appellerede af Retten afsagte dom – udsættelse af gennemførelsen af den beslutning, som blev anfægtet for Retten, men uden at appellanten fik medhold i første instans – betingelser – »fumus boni juris« – omfanget af appellantens bevisbyrde

(Art. 242 EF)

Sammendrag

1. Fællesskabets retsinstanser kan foreskrive foreløbige forholdsregler, såfremt det er godtgjort, at de umiddelbart er berettigede af faktiske og retlige grunde (fumus boni juris), og såfremt der foreligger uopsættelighed, dvs. at det for at undgå et alvorligt og uopretteligt tab for sagsøgeren er nødvendigt at foreskrive dem, og tillægge dem retsvirkninger før afgørelsen i hovedsagen. Fællesskabets retsinstanser kan endvidere i sager om foreløbige forholdsregler i givet fald foretage en interesseafvejning. De herom fastsatte betingelser er kumulative, således at der ikke kan anordnes foreløbige forholdsregler, hvis én af betingelserne ikke er opfyldt.

(jf. præmis 10 og 11)

2. Den omstændighed, at de foreløbige forholdsregler, som begæres anordnet inden for rammerne af en appelsag til prøvelse af en dom afsagt af Retten, hvorved Kommissionen blev frifundet for et annullationssøgsmål til prøvelse af en af den truffet beslutning, som erklærede en statsstøtte uforenelig med fællesmarkedet og pålagde denne tilbagebetalt, går ud på at udsætte den anfægtede beslutning og dermed går videre end udsættelsen med at opfylde den appellerede dom, indebærer ikke, at begæringen om foreløbige forholdsregler skal afvises.

Når den appellerede dom dels kan ligestilles med en negativ afgørelse – idet Retten ved dommen i det hele har frifundet sagsøgte – hvis gennemførelse det ikke, bortset fra undtagelsestilfælde, er muligt at anordne udsat, da en udsættelse ikke kan ændre den begærede parts stilling, og når forpligtelsen til tilbagebetaling af den ulovlige støtte har grundlag i selve den beslutning, som er anfægtet for Retten, kræver hensynet til en effektiv retsbeskyttelse, at begæringen om foreløbige forholdsregler realitetsbehandles.

(jf. præmis 12-14)

3. Den omstændighed, at de foreløbige forholdsregler, som begæres anordnet inden for rammerne af en appelsag til prøvelse af en dom afsagt af Retten, hvorved Kommissionen blev frifundet for et annullationssøgsmål til prøvelse af en af den truffet beslutning, som erklærede en statsstøtte uforenelig med fællesmarkedet og pålagde denne tilbagebetalt, går ud på at udsætte gennemførelsen af nævnte beslutning, har betydning for vurderingen af, om fumus boni juris-betingelsen er opfyldt – hvilket det påhviler appellanten at godtgøre – idet dennes bevisbyrde gøres tungere.

Selv om de anbringender og argumenter, som en appellant påberåber sig til støtte for at anfægte den appellerede dom, i sig selv måtte være velunderbyggede, er det nemlig ikke derved godtgjort, at en udsættelse med at gennemføre den anfægtede beslutning umiddelbart forekommer berettiget. For at opfylde fumus boni juris-betingelsen skal appellanten tillige godtgøre, at en anordning af den begærede udsættelse umiddelbart forekommer berettiget på baggrund af de anbringender og argumenter, som han har påberåbt sig mod den anfægtede beslutning ved Retten, uanset at denne i forvejen har behandlet disse anbringender og argumenter og ikke taget dem til følge.

(jf. præmis 16-20)