Den fælles markedsordning er til hinder for, at Kommissionen fastsætter en kvantitativ fordeling mellem medlemsstaterne i forbindelse med en særlig interventionsforanstaltning for bageegnet blød hvede.

I artikel 8, stk. 2, i forordning rn. 2727/75 henvises til situationen for bageegnet blød hvede på Fællesskabets marked i sin helhed. Rådets gennemførelsesforordning nr. 1146/76 indeholder på sin side ingen bestemmelser, der muliggør nationale kvoter.

Artiklerne 3 og 4, stk. 3, i Kommissionens forordning nr. 1629/77, der indeholder de nøjagtige bestemmelser, der dannede grundlaget for vedtagelsen af forordning nr. 400/86, kan ikke fortolkes som værende i strid med Rådets forordninger, som Kommissionen herved gennemførte, og som ikke giver mulighed for geografisk fordeling i forbindelse med særlige interventionsforanstaltninger.

Foranstaltninger, der begrundes i nationale og regionale markedshensyn, kan kun indføres på grundlag af artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 2727/75 og artikel 1 i forordning nr. 1146/76 vedrørende forebyggende intervention, der har et andet formål end de særlige foranstaltninger for bageegnet hvede. Ved at vedtage forordning nr. 400/86, hvori der for den enkelte medlemsstat fastsættes kvoter, som begrundes i »forskellige priser og afsætningsmuligheder i medlemsstaterne« ( 32 ), begik Kommissionen således en reel magtfordrejning, idet den i en sådan situation burde have anvendt den forebyggende interventionsforanstaltning, jfr. artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 2727/75.

Forordning nr. 1629/77 bemyndiger ikke udtrykkeligt Kommissionen til at fastsætte kvoter for medlemsstaterne, når der træffes en særlig interventionsforanstaltning for hele Fællesskabet. Ifølge artikel 3 kan Kommissionen alene begrænse foranstaltningens geografiske anvendelsesområde.

Hvis Domstolen imidlertid måtte finde, at Kommissionen ifølge forordning nr. 1629/77 havde kompetence til at træffe en foranstaltning som den her omhandlede, nedlægger sagsøgeren og intervenienterne i hovedsagen påstand om, at Domstolen erklærer forordningens artikel 3, andet led, ugyldig, idet bestemmelsen giver mulighed for en geografisk differentiering, som hverken er tilladt efter artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 2727/75 eller efter artikel 2 i forordning nr. 1146/76.

Kommissionen har indledningsvis anført, at den omhandlede særlige foranstaltning ikke blev gennemført ved licitation, således at artikel 2 i Rådets forordning nr. 1146/76, som der henvises til i præmisserne til den forelæggende rets dom, ikke finder anvendelse i den foreliggende sag.

Begrundelsen i forordning nr. 400/86, navnlig for så vidt angår fastsættelsen af forskellige kvantitative begrænsninger for opkøb i de enkelte medlemsstater, opfylder ifølge Kommissionen de af Domstolen fastsatte krav. Betragtningerne til forordningen sammenholdt med de almindelige bestemmelser i artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 2727/75 og artilderne 2 og 3 i forordning nr. 1629/77 indeholder en klar og utvetydig begrundelse for foranstaltningen, således at den berørte kan sætte sig ind i baggrunden for den trufne foranstaltning og Domstolen udøve sin kontrol.

Med hensyn til den påståede forskelsbehandling mellem Fællesskabets producenter af blød hvede har Kommissionen understreget, at de særlige og specielle foranstaltninger i artikel 8 i forordning nr. 2727/75 omfatter forskellige metoder til at intervenere på markedet, både for så vidt angår deres udformning og virkning, hvorfor der er anvendt forskellig terminologi. De to typer foranstaltninger opfylder på forskellig vis modstillede krav og må derfor ikke forveksles.

De manglende oplysninger i artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 2727/75 om de specielle foranstaltningers geografiske anvendelsesområde giver Kommissionen — som det tilkommer at bestemme, hvorledes de specielle foranstaltninger skal udformes og anvendes — mulighed for at foranstalte en intervention, der er tilpasset det ene eller andet markeds støttebehov, så snart markedssituationen i Fællesskabet for bageegnet blød hvede kræver det.

Artikel 3 i forordning nr. 1629/77 bemyndiger netop Kommissionen til at træffe en særlig foranstaltning, når en sådan intervention som følge af prisudviklingen er særligt påkrævet. Alt efter omstændighederne kan Kommissionen være nødsaget til at vedtage en særlig foranstaltning, der differentieres på grundlag af medlemsstaternes respektive markedssituationer for at begrænse den særlige interventionsforanstaltning til det allermest nødvendige og undgå, at den fører til forstyrrelser på andre markeder. Foranstaltningen er imidlertid ikke til hinder for, at de erhvervsdrivende tilbyder deres korn til interventionsorganerne i den af dem foretrukne medlemsstat.

Situationen på Fællesskabets marked for det pågældende produkt skal tages i betragtning på det tidspunkt, hvor den pågældendes særlige foranstaltning er blevet vedtaget af Kommissionen for at sammenligne den med udviklingen i de foregående måneder. Dernæst skal navnlig prisudviklingen for bageegnet blød hvede og afsætningsmulighederne på de franske og tyske markeder fremhæves.

Udviklingen i forholdet mellem markedsprisen og interventionsprisen er det afgørende kriterium, når markedssituationen skal vurderes på et bestemt tidspunkt med henblik på at træffe en særlig interventionsforanstaltning. Dette prisforhold er nemlig resultatet af de beslutninger, de erhvervsdrivende på dette marked har truffet, og er udtryk for en ligevægt mellem udbud og efterspørgsel i den betragtede periode og således mellem de forskellige parametre, der er anført i artikel 2 i Kommissionens forordning nr. 1629/77. Kommissionen har imidlertid understreget, at der skal tages hensyn til forskellige faktorer, såfremt der foretages en sammenligning på grundlag af prisforhold af de forskellige særlige foranstaltninger, der er vedtaget siden 1977.

Det skal først nævnes, at de overskud, der voksede progressivt efter rekordhøsten i 1982 og 1984, har belastt: kornmarkedet. Med hensyn til blød hvede bevirkede det stigende overskud, at Kommissionen allerede fra begyndelsen af høståret 1983/1984 ved hjælp af en række foranstaltninger begrænsede de mængder, der kunne opkøbes til intervention, mens der i virkeligheden indtil da kunne foretages intervention uden denne form for begrænsning. Den her omhandlede særlige foranstaltning skal derfor ses i relation til den stigende kontrol med produktionen.

Den anden faktor, der skal tages i betragtning, vedrører det tidspunkt af høståret, hvor foranstaltningen træffes.

Den her anfægtede foranstaltning er således den eneste, som blev truffet midt i høståret. Som følge heraf påvirker den en anden situation end den, der består ved begyndelsen eller afslutningen af høståret, på hvilke tidspunkter alle andre foranstaltninger blev truffet.

Da den særlige foranstaltning, der blev fastsat ved forordning nr. 400/86, blev truffet midt i høståret, burde Kommissionen have taget hensyn til selve foranstaltningens indflydelse på markedet for at undgå at fremkalde nye skævheder, der kunne påvirke ligevægten. Dette er grunden til, at foranstaltningen tog udgangspunkt i en sammenligning af udviklingen af forholdet markedspris/interventionspris på de forskellige markeder i løbet af de sidste måneder af 1985 og i januar 1986 samt i udviklingen af eksportstrømmene i samme periode.

I de seneste måneder forud for vedtagelsen af den omstridte foranstaltning — fra oktober 1985 — havde markedsprisen for bageegnet blød hvede udviklet sig støt, idet prisen i de fleste medlemsstater lå over interventionsprisen for produktet.

Tendensen dækker dog over forskellige situationer i medlemsstaterne, hvilket forklarer den valgte løsning i forordning nr. 400/86.

Markedspriserne for bageegnet blød hvede i de tre største producentlande — Frankrig, Det Forenede Kongerige og Tyskland i nævnte rækkefølge — udviste samme stigende tendens, men der var tale om forskellige prisniveauer, således at der kunne være betydelige afvigelser.

En analyse af markedspriserne viser, at behovet for at opretholde priserne i de tre største producentlande navnlig gjorde sig gældende i Frankrig og Tyskland og af disse to producentlande, navnlig i Tyskland. At det franske marked udviste en mere hævdet tendens for bageegnet blød hvede end det tyske marked, kan navnlig forklares ved den gunstige udvikling af den franske eksport af blød hvede i perioden oktober 1985 til januar 1986.

Det følger af de økonomiske oplysninger, som forelå i slutningen af januar 1986, herunder de nationale myndigheders vurdering af mulighederne for afsætning af lagrene, at situationen for bageegnet blød hvede på de franske og tyske markeder ikke kunne sammenlignes. Udover en prisfordel på over 1 % havde de franske producenter af blød hvede en naturlig afsætning i form af eksport, som langt oversteg afsætningsmulighederne for samme type hvede fremstillet i Tyskland. Da behovet for opretholdelse af markedsprisen netop af denne grund var objektivt forskelligt, var Kommissionens fastsættelse af forskellige kvantitative begrænsninger — fordelt i forhold til de forskellige støttebehov, som markedet udviste — for de tilbud, der kunne godkendes i disse to lande, således begrundet.