Sag C-398/11

Thomas Hogan m.fl.

mod

Minister for Social and Family Affairs, Irland og Attorney General

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court (Irland))

»Præjudiciel forelæggelse — socialpolitik — tilnærmelse af lovgivningerne — beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens — direktiv 2008/94/EF — anvendelsesområde — supplerende faglige forsikringsordninger — ydelsesdefineret og omkostningsafbalanceret pensionsordning — utilstrækkelige midler — mindstemål af beskyttelse — økonomisk krise — afbalanceret økonomisk og social udvikling — den berørte medlemsstats forpligtelser i tilfælde af utilstrækkelige midler — medlemsstatens ansvar i tilfælde af ukorrekt gennemførelse«

Sammendrag – Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 25. april 2013

EU-retten – rettigheder tillagt borgerne – en medlemsstats tilsidesættelse – pligt til at erstatte tab, som er forvoldt borgerne – betingelser – tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse – karakteren og udstrækningen af de forpligtelser, der påhviler medlemsstater, er klare og præciseret af Domstolen – nationale foranstaltninger, der ikke har medført, at det er muligt for tidligere arbejdstagere i en insolvent virksomhed at modtage over 49% af værdien af deres ret til ydelser i forbindelse med alderdom i henhold til en supplerende faglig forsikringsordning

Socialpolitik – tilnærmelse af lovgivningerne – beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens – direktiv 2008/94 – supplerende faglige forsikringsordninger – beskyttelse af retten til ydelser i forbindelse med alderdom – det mindstemål af beskyttelse, der kræves – nationale foranstaltninger, der ikke har haft den konsekvens, at det er muligt for tidligere arbejdstagere i en insolvent virksomhed at modtage mere end 49% af værdien af deres rettigheder – ulovlighed – berettigelse – den berørte medlemsstats økonomiske situation – ikke omfattet

Direktiv 2008/94 om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens skal fortolkes således, at det finder anvendelse på tidligere ansattes ret til ydelser i forbindelse med alderdom i henhold til en supplerende faglig forsikringsordning, der er indført af deres arbejdsgiver. (jf. præmis 27 og domskonkl. 1)

Artikel 8 i direktiv 2008/94 om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens skal fortolkes således, at ydelserne efter den statsfinansierede pension ikke kan medregnes, når det skal afgøres, om en medlemsstat har gennemført forpligtelsen i denne bestemmelse. Formålet med denne artikel er i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens at sikre beskyttelsen af arbejdstagernes interesser for så vidt angår deres ret til ydelser i forbindelse med alderdom inden for rammerne af de supplerende faglige forsikringsordninger. Denne bestemmelse anfører selv, at den udelukkende vedrører de supplerende faglige eller tværfaglige forsikringsordninger, og det præciseres, at der i forbindelse med denne beskyttelse er tale om ordninger, som ikke er omfattet af nationale lovbestemte sociale sikringsordninger. (jf. præmis 29 og 33 samt domskonkl. 2)

Artikel 8 i direktiv 2008/94 om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens skal fortolkes således, at det er tilstrækkeligt, for at denne bestemmelse kan finde anvendelse, at den supplerende faglige forsikringsordning er utilstrækkeligt finansieret på tidspunktet for arbejdsgiverens insolvens, og at arbejdsgiveren på grund af sin insolvens ikke råder over de nødvendige midler til at indbetale tilstrækkelige bidrag til denne ordning med henblik på at gøre det muligt fuldt ud at betale de ydelser, som skyldes til de berettigede. Det er ikke nødvendigt, at sidstnævnte godtgør, at der ligger andre faktorer til grund for tabet af deres ret til ydelserne i forbindelse med alderdom. Denne artikel sondrer nemlig ikke mellem de forskellige mulige årsager til arbejdsgiverens insolvens, men fastslår en generel forpligtelse til at beskytte arbejdstagernes interesser og overlader til medlemsstaterne i overensstemmelse med EU-retten, navnlig direktiv 2003/41 om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed, at definere måderne for opfyldelse af denne forpligtelse. (jf. præmis 38 og 40 samt domskonkl. 3)

Direktiv 2008/94 om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens skal fortolkes således, at de foranstaltninger, som den berørte medlemsstat har vedtaget efter afsigelsen af Den Europæiske Unions Domstols dom af 25. januar 2007 i sag C-278/05, Robins m.fl., og som ikke har haft den konsekvens, at det er muligt for tidligere arbejdstagere i en insolvent virksomhed at modtage over 49% af værdien af deres akkumulerede ret til ydelser i forbindelse med alderdom i henhold til deres supplerende faglige forsikringsordning, ikke opfylder de forpligtelser, der pålægges ved dette direktiv, og at den økonomiske situation i den pågældende medlemsstat ikke udgør en usædvanlig omstændighed, der kan begrunde et lavere beskyttelsesniveau af arbejdstagernes interesser for så vidt angår deres ret til ydelser i forbindelse med alderdom i henhold til en supplerende faglig forsikringsordning. Det er nemlig ikke de af en medlemsstat vedtagne foranstaltningers særlige karakter, der er afgørende for, om medlemsstaten har gennemført forpligtelserne i artikel 8 i direktiv 2008/94 korrekt, men det resultat, der følger af anvendelsen af disse nationale foranstaltninger. (jf. præmis 45 og 47 samt domskonkl. 4)