I den dom, som Domstolen har afsagt i sag 77/72 (Capolongo Maya, Sml. 1973, s. 622), har De som svar på de præjudicielle spørgsmål, som var blevet stillet, navnlig i relation til EØF-traktatens artikel 13 og 92, vedrørende den afgift, som Ente nazionale per la cellulosa e per la carta opkrævede for emballage, importeret til Italien, først erklæret følgende: »I mangel af præcise oplysninger om formålet med det omtvistede bidrag samt dets karakter og den form, hvorunder det opkræves, er der grund til at præcisere, at Domstolen under udøvelsen af de beføjelser, der er tillagt den i medfør af artikel 177, bør begrænse sig til at give fortolkning af de omhandlede bestemmelser i fællesskabsretten og ikke kan tage stilling til retsakterne og bestemmelserne i den nationale ret med fare for, at svaret kun ufuldstændigt stemmer med de specielle forhold i den foreliggende sag.« De har således ønsket at udtrykke et forbehold angående hvilken relevans, Deres fortolkning, der blev givet på grundlag af de af den forelæggende ret stillede spørgsmål, kunne have for den nationale dommers anvendelse på den foreliggende sag. På baggrund af det, som er fulgt efter, forekommer Deres forbehold meget berettiget

Jeg finder faktisk, at de oplysninger, der er givet under den nuværende sag, hvor Domstolen på ny anmodes om at fortolke traktaten i relation til de interne regler, som lå til grund for de præjudicielle spørgsmål, der blev formuleret i sag 77/72, viser, at de stillede fortolkningsspørgsmål mere hensigtsmæssigt kunne behandles efter artikel 95 end efter artikel 13, stk. 2, som De dengang viede hovedparten af Deres dom.

Dommeren, som dengang anmodede om en fortolkning af traktaten, udstrakte ikke spørgsmålet til fortolkning af artikel 95, og Domstolen skønnede ikke, muligvis på grund af den omtalte mangel på præcise oplysninger om de for sagen karakteristiske elementer, at der var tilstrækkelig anledning til at overskride den ramme, som den nationale dommer havde anvist. Det er grunden til, at byretsdommeren i Abbiategrasso, måske fordi han føler sig tiltrukket af den formulering af spørgsmålet, som hans forgænger gav, og idet han ikke i tilstrækkelig grad har taget hensyn til betydningen af det forbehold, der er indeholdt i Capolongodommen med hensyn til dommens forhold til det foreliggende tilfælde, i dag holder sig til det spor, der er anvist af den første dommer; byretten undlader fuldstændigt at behandle de bestemmelser, som begrænser staternes kompetence inden for området skatter og afgifter, og koncentrerer sin opmærksomhed om begrebet en afgift med tilsvarende virkning som told.

Den klarhed, som toldunionens grundlæggende regler bør frembyde med henblik på at tillade en gnidningsløs funktion og sikre retsvished, forpligter os til at forkaste enhver tvetydighed, som kan følge af en dom, der, idet den ikke fuldstændigt tilpasser sig den nationalretlige situation, i forbindelse med hvilken den er afsagt, risikerer at få en betydning, der ændrer Domstolens virkelige vilje. De nærmere oplysninger, som den nationale dommer og intervenienterne er fremkommet med i nærværende sag, forekommer således hensigtsmæssige i den forstand, at de tillader os, om ikke at svare, så dog at placere spørgsmålet om fortolkning af traktaten konkret i forhold til den interne afgift, som det drejer sig om.