ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne - færdigpakning af væsker - direktiv 75/106 som ændret - delvis harmonisering - forbud i medlemsstaterne mod markedsføring af alle færdigpakninger med et nominelt volumen, der ikke er nævnt i direktivets bilag III, spalte I - ulovligt

(Rådets direktiv 75/106, som ændret ved direktiv 79/1005, 85/10, 88/316 og 89/676, bilag III, spalte I)

2. Frie varebevægelser - kvantitative restriktioner - foranstaltninger med tilsvarende virkning - nationale bestemmelser, der forbyder markedsføring af en færdigpakning med et nominelt volumen, der ikke er angivet i fællesskabsbestemmelserne, således som ændret ved direktiv 79/1005, 85/10, 88/316 og 89/676 - ulovligt - begrundelse - forbrugerbeskyttelse - betingelser - den nationale rets vurdering

(EF-traktaten, art. 30 (efter ændring nu art. 28 EF); Rådets direktiv 75/106, som ændret ved direktiv 79/1005, 85/10, 88/316 og 89/676, bilag III, spalte I)

Sammendrag

1. Direktiv 75/106 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om færdigpakning af visse væsker i bestemte volumenstørrelser, som ændret ved direktiv 79/1005, 85/10, 88/316 og 89/676, skal fortolkes således, at det ikke giver medlemsstaterne ret til at forbyde markedsføring af alle færdigpakninger med et nominelt volumen, der ikke er nævnt i spalte I i bilag III til dette direktiv.

Selv om der ved den oprindelige udgave af direktiv 75/106 gennemførtes en fuldstændig harmonisering af de nationale bestemmelser på området, er direktivet efter at være blevet ændret ved direktiv 79/1005 blevet et direktiv om delvis harmonisering.

( jf. præmis 42, 43, 57 og domskonkl. )

2. Traktatens artikel 30 (efter ændring nu artikel 28 EF) skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstat forbyder markedsføring af en færdigpakning med et nominelt volumen, der ikke er angivet i fællesskabsbestemmelserne i direktiv 75/106 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om færdigpakning af visse væsker i bestemte volumenstørrelser, som ændret ved direktiv 79/1005, 85/10, 88/316 og 89/676, og som lovligt er fremstillet og bragt i handelen i en anden medlemsstat, medmindre dette forbud er begrundet i tvingende hensyn til forbrugerbeskyttelse, anvendes uden forskel på indenlandske varer og indførte varer, er nødvendigt for varetagelsen af det nævnte hensyn og står i et passende forhold til det tilstræbte mål, og dette mål ikke kan nås ved foranstaltninger, der er mindre restriktive for handelen i Fællesskabet.

Ved vurderingen af, om der faktisk består en risiko for, at forbrugerne vildledes ved anvendelsen for samme væske af nominelle volumener, der ligger for tæt på hinanden, skal de nationale retter under hensyn til samtlige relevante oplysninger henholde sig til en almindelig oplyst, rimelig opmærksom og velunderrettet gennemsnitsforbruger som kriterium.

( jf. præmis 51-53, 57 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Konkurrence - fællesskabsregler - national lovgivning om bogpriser - foreneligheden med fællesskabsretten efter indføjelsen af bestemmelserne om det indre marked i EF-traktaten

[EF-traktaten, art. 3, litra c) og g), art. 7 A, 30 og 36 [efter ændring nu art. 3, litra c) og g), EF, art. 14 EF, 28 EF og 30 EF], art. 3 A, 5, 85, 102 A og 103 (nu art. 4 EF, 10 EF, 81 EF, 98 EF og 99 EF) samt art. 14 (ophævet ved Amsterdam-traktaten)]

Sammendrag

$$Traktatens artikel 3, litra c) og g) [efter ændring nu artikel 3, litra c) og g), EF], traktatens artikel 3 A og 5 (nu artikel 4 EF og 10 EF), traktatens artikel 7 A, stk. 2 (efter ændring nu artikel 14, stk. 2, EF), samt traktatens artikel 102 A og 103 (nu artikel 98 EF og 99 EF) er ikke til hinder for anvendelse af en national lovgivning, som forpligter forlæggere til at pålægge boghandlerne en bindende videresalgspris for bøger.

Traktatens artikel 3, der fastlægger de områder og mål, Fællesskabets virke skal vedrøre, opstiller de generelle principper for det fælles marked, som anvendes i forbindelse med de kapitler i traktaten, der har til formål at føre principperne ud i livet.

Ved den europæiske fælles akt blev der indsat en artikel 8 A (senere EF-traktatens artikel 7 A, efter ændring nu artikel 14 EF), der definerer det indre marked og bestemmer, hvilke foranstaltninger der skal træffes med henblik på dets oprettelse. Det indre marked er nu et af Fællesskabets mål [traktatens artikel 3, litra c)].

Disse bestemmelser fastlægger ligeledes generelle mål, og de skal læses i kombination med de traktatbestemmelser, som har til formål at føre principperne ud i livet. Da traktatens artikel 30 og 36 (efter ændring nu artikel 28 EF og 30 EF) og traktatens 85 (nu artikel 81 EF) ikke er blevet ændret, kan der ikke rejses tvivl om den fortolkning, Domstolen har anlagt af disse bestemmelser i dommen af 10. januar 1985, sag 229/83, Leclerc og Thouars Distribution, sammenholdt med traktatens artikel 5.

For så vidt angår traktatens artikel 3 A, 102 A og 103, der omhandler den økonomiske politik, som skal føres under hensyntagen til princippet om en åben markedsøkonomi med fri konkurrence (artikel 3 A og 102 A), er der tale om bestemmelser, som ikke pålægger medlemsstaterne klare og ubetingede forpligtelser, som af borgerne kan påberåbes for de nationale domstole. Der er tale om et generelt princip, som, for at kunne anvendes, kræver komplekse økonomiske vurderinger, som hører under den nationale lovgivningsmyndigheds eller forvaltnings kompetence.

( jf. præmis 22-25 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Toldunion - anvendelse af toldforskrifterne - klageadgang - udsættelse af gennemførelsen - myndigheder, der er kompetente til at træffe afgørelse om udsættelse

(Rådets forordning nr. 2913/92, art. 243 og 244)

Sammendrag

$$Artikel 244 i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks skal fortolkes således, at bestemmelsen kun tildeler toldmyndighederne kompetence til at udsætte gennemførelsen af en anfægtet afgørelse. Imidlertid indskrænker bestemmelsen ikke kompetencen for den domstol, der har fået forelagt en tvist i medfør af toldkodeksens artikel 243, til at træffe afgørelse om en sådan udsættelse for at opfylde dens forpligtelse til at sikre fællesskabsrettens fulde virkning.

( jf. præmis 20 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgifter - det fælles merværdiafgiftssystem - fritagelser i henhold til sjette direktiv - fritagelse for hospitalsbehandling og pleje samt transaktioner i nær tilknytning hertil - begrebet »transaktioner i nær tilknytning« - overførsel af udtagne prøver med henblik på medicinske analyser - omfattet

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt A, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

$$En medlemsstat tilsidesætter de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 13, punkt A, stk. 1, litra b), i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, når den opkræver merværdiafgift af faste godtgørelser for overførsel af udtagne prøver med henblik på medicinske analyser.

Når der nemlig - i henhold til nævnte artikel 13 om fritagelse for hospitalsbehandling og pleje samt transaktioner i nær tilknytning hertil - er tale om en eventuel momsfritagelse for overførsel af udtagne medicinske prøver, må det tages i betragtning, med hvilket formål disse prøver er udtaget. Når personalet inden for sundhedsvæsenet, der er bemyndiget hertil, med henblik på udarbejdelse af diagnose og med behandlingsformål henviser en patient til at få foretaget en analyse, skal overførsel af den udtagne prøve, som logisk ligger mellem udtagningen og den egentlige analyse, anses for at stå i nær tilknytning til analysen og skal følgelig være fritaget for moms.

( jf. præmis 24 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug fælles markedsordning eksportrestitutioner udifferentieret eksportrestitution varer, der umiddelbart genindføres i Fællesskabet efter ved toldprocedurerne at være blevet angivet til fri omsætning i et tredjeland mistet ret til restitution betingelse tilstedeværelse af forhold, der godtgør misbrug efterprøvelse tilkommer den nationale ret

(Kommissionens forordning nr. 2730/79, art. 9, stk. 1, art. 10, stk. 1, og art. 20, stk. 2-6, og forordning nr. 568/85)

Sammendrag

$$Artikel 9, stk. 1, artikel 10, stk. 1, og artikel 20, stk. 2, i forordning nr. 2730/79 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, som affattet ved forordning nr. 568/85, skal fortolkes således, at en eksportør i Fællesskabet kan miste sin ret til udbetaling af en udifferentieret eksportrestitution, når det produkt, der blev udbetalt eksportrestitution for, og som blev solgt til en køber, der er etableret i et tredjeland, umiddelbart efter at være blevet angivet til fri omsætning i det pågældende tredjeland ved proceduren med ekstern fællesskabsforsendelse atter blev transporteret til Fællesskabet og dér, uden at der blev konstateret en overtrædelse af forordningsbestemmelserne, under opkrævning af told og importafgift blev angivet til fri omsætning, og at denne transaktion udgør misbrug fra eksportøren i Fællesskabets side.

Konstateringen af, at der er tale om misbrug, forudsætter, at der hos eksportøren i Fællesskabet består et ønske om at drage fordel af fællesskabsbestemmelserne ved kunstigt at skabe betingelserne for opnåelse heraf. Beviset herfor skal føres for den nationale ret i overensstemmelse med nationale retsregler, f.eks. ved at fastslå en hemmelig aftale mellem eksportøren og importøren af varen i tredjelandet.

Den omstændighed, at produktet, inden det genindførtes til Fællesskabet, er blevet solgt af den i det pågældende tredjeland etablerede køber til en virksomhed, der ligeledes er etableret i dette land, og som han er personligt og økonomisk forbundet med, er et af det faktiske elementer, som den nationale ret kan tage i betragtning for at efterprøve, om betingelserne for, at der er en forpligtelse til tilbagebetaling af restitutionerne, er opfyldt.

( jf. præmis 59 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fri bevægelighed for personer etableringsfrihed skattelovgivning selskabsskat fradrag for tab nationale bestemmelser, der begrænser fradrag for tab, der er lidt af selskaber i den pågældende medlemsstat, som har faste driftssteder i en anden medlemsstat ulovlige

(EF-traktaten, art. 52 (efter ændring nu art. 43 EF))

Sammendrag

$$Traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF) er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat, hvorefter et indenlandsk selskab, som har hjemsted i denne medlemsstat, i sin selskabsskattepligtige fortjeneste i et bestemt år kun kan fradrage tab fra det forudgående år, hvis tabet ikke har kunnet modregnes i den fortjeneste, som et af selskabets faste driftssteder i en anden medlemsstat har haft i det forudgående år, når et tab, som modregnes på denne måde, ikke kan fradrages i den skattepligtige indkomst i nogen af de berørte medlemsstater, hvorimod det kunne være fradraget, hvis det pågældende selskabs driftssteder udelukkende havde befundet sig i den medlemsstat, hvor selskabet har sit hjemsted. Med en sådan lovgivning indføres der således en forskellig skattemæssig behandling af indenlandske selskaber, som kun har driftssteder i indlandet, i forhold til selskaber med driftssteder i en anden medlemsstat.

( jf. præmis 23 og 33 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug fælles markedsordning principper kriterium for bestemmelse af et landbrugsprodukts oprindelse generelt princip, hvorefter oprindelsen fastsættes under hensyn til det geografiske område, hvor produktet er dyrket foreligger ikke

(Rådets forordning nr. 2392/89 og nr. 2081/92)

2. Landbrug fælles markedsordning fedtstoffer olivenolie markedsføring i Fællesskabet betingelser Kommissionens skøn domstolskontrol begrænsninger

(Rådets forordning nr. 136/66, art. 35a)

Sammendrag

1. De særlige kriterier, som er fastsat i forordning nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler vedrørende geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter, henviser til bestemte ensartede geografiske områder og kan ikke omsættes i generelle regler, som gælder uden hensyn til de pågældende områders udstrækning og forskelligartethed. På samme måde er de regler, der er fastsat i forordning nr. 2392/89 om fastsættelse af almindelige regler for betegnelse og præsentation af vin og druemost, vedtaget under hensyntagen til disse produkters særlige egenskaber og kan ikke antages at gælde generelt for alle landbrugsprodukter. Følgelig kan der ikke på grundlag af disse bestemmelser opstilles noget generelt princip, hvorefter de forskellige landbrugsprodukters oprindelse nødvendigvis skal fastsættes ensartet under hensyn til det geografiske område, hvor de er dyrket.

( jf. præmis 24 )

2. Når Kommissionen råder over et vidt skøn, som det er tilfældet, når den udøver sin kompetence i henhold til artikel 35a i forordning nr. 136/66 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer, som ændret ved forordning nr. 1915/87, må Fællesskabets retsinstanser ved kontrollen med, om denne beføjelse udøves retmæssigt, ikke erstatte den kompetente myndigheds skøn med deres eget, men skal begrænse sig til at vurdere, om skønnet er åbenbart urigtigt, eller om det er behæftet med magtfordrejning.

( jf. præmis 25 og 26 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Frie varebevægelser undtagelser beskyttelse af folkesundheden procedure for forudgående registrering af reagensprodukter tilladt betingelser

(EF-traktaten, art. 36 (efter ændring nu art. 30 EF))

2. Traktatbrudssøgsmål bevis for traktatbruddet Kommissionens bevisbyrde

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

3. Frie varebevægelser kvantitative restriktioner foranstaltninger med tilsvarende virkning forpligtelse til at angive et registreringsnummer på det medicinske reagens' ydre emballage og til at angive denne registrering på følgesedlen ulovligt begrundelse beskyttelse af folkesundheden foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 30 og 36 (efter ændring nu art. 28 EF og 30 EF))

Sammendrag

1. Når der ikke på fællesskabsplan er sket en harmonisering af bestemmelserne, kan medlemsstaterne frit fastlægge det omfang, i hvilket de ønsker at sikre beskyttelsen af menneskers sundhed og liv, og kræve en forudgående tilladelse til at markedsføre produkter, som kan udgøre en sundhedsfare. Medlemsstaterne er derfor principielt berettiget til at indføre en procedure med forudgående registrering af reagensprodukter, som ikke i sig selv udgør en fare, men som selv indirekte kan udsætte menneskers liv eller sundhed for fare, hvis de diagnostiske resultater heraf ikke er pålidelige. Det er dog påkrævet efter proportionalitetsprincippet, at medlemsstaternes adgang til at fastlægge restriktioner for handelen med produkter fra andre medlemsstater ikke er mere omfattende end nødvendigt for at opnå den retmæssigt tilsigtede beskyttelse.

( jf. præmis 27-29 )

2. Under en traktatbrudssag i medfør af traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) påhviler det Kommissionen at godtgøre, at der er begået det hævdede traktatbrud, og at forelægge de oplysninger for Domstolen, som er nødvendige for, at den kan efterprøve, om der foreligger et traktatbrud.

( jf. præmis 30 )

3. En medlemsstat tilsidesætter sine forpligtelser efter traktatens artikel 30 (efter ændring nu artikel 28 EF), når den fastsætter en forpligtelse i ordningen for medicinske reagenser til at angive det nationale registreringsnummer, der er tildelt efter registreringen af reagenset, på den ydre emballage og til at nævne denne registrering på følgesedlen til hvert enkelt reagens.

Angivelsen af registreringen giver alene forbrugeren en garanti for, at reagenset er blevet registreret hos den kompetente myndighed, men giver ingen yderligere oplysninger med henblik på en effektiv beskyttelse af folkesundheden.

De øvrige krav i ordningen, hvorefter sælgerens navn og adresse samt nummeret på fabrikationsserien skal være angivet både på selve reagensets ydre og indre emballage, mens fabrikantens, sælgerens og i påkommende tilfælde importørens navn og adresse skal være angivet på følgesedlen, udgør derimod tilstrækkelige foranstaltninger til at sikre eftersporing af reagenser. Da der således findes mindre restriktive foranstaltninger, er en sådan forpligtelse ikke i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.

( jf. præmis 43, 45 og 46 samt domskonkl. 1 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler direktiv 92/50 princip om ligebehandling af de bydende adgang for bydende, som modtager tilskud fra ordregivende myndigheder, således at de kan afgive bud med priser, der er lavere end deres konkurrenters skjult forskelsbehandling foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 59 (efter ændring nu art. 49 EF); Rådets direktiv 92/50)

Sammendrag

$$Det princip om ligebehandling af de bydende, der er fastsat i direktiv 92/50 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, tilsidesættes ikke, blot fordi den ordregivende myndighed træffer afgørelse om, at der gives adgang til en procedure vedrørende tildeling af en offentlig tjenesteydelsesaftale for organer, som enten fra den ordregivende myndighed selv eller andre ordregivende myndigheder modtager tilskud, uanset disses karakter, således at disse organer kan afgive bud med priser, der ligger væsentligt under buddene fra de øvrige bydende, som ikke modtager sådanne tilskud.

Den omstændighed, at en ordregivende myndighed træffer en afgørelse, hvorefter sådanne organer gives adgang til en procedure vedrørende tildeling af en offentlig tjenesteydelsesaftale, udgør ikke i sig selv hverken skjult forskelsbehandling eller en hindring, der er i strid med traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF).

( jf. præmis 32, 38 samt domskonkl. 1 og 2 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Medlemsstater forpligtelser gennemførelse af direktiver manglende gennemførelse begrundelse ulovlig

(Art. 226 EF)

Sammendrag

$$En medlemsstat kan ikke påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for, at forpligtelser og frister, der følger af et direktiv, ikke overholdes.

( jf. præmis 10 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug fælles markedsordning korn ris produktionsrestitutioner etherificeret eller esterificeret stivelse udtrykket »den pågældende« i artikel 7, stk. 5, i forordning nr. 2169/86 køberen af etherificeret eller esterificeret stivelse, som over for leverandøren har forpligtet sig til udelukkende at anvende dette produkt forskriftsmæssigt udelukket sanktionen uanvendelig

(Kommissionens forordning nr. 2169/86, art. 7, stk. 5, som ændret ved forordning nr. 165/89)

Sammendrag

$$Udtrykket »den pågældende« i artikel 7, stk. 5, i forordning nr. 2169/86 om de nærmere regler for kontrol og udbetaling af produktionsrestitutioner i korn- og rissektoren, som ændret ved forordning nr. 165/89, skal fortolkes således, at det ikke omfatter køberen af etherificeret eller esterificeret stivelse, som over for leverandøren har forpligtet sig til udelukkende at anvende dette til fremstilling af andre produkter end de i forordningens bilag I anførte. Køberen kan derfor ikke pålægges sanktionen i forordningens artikel 7, stk. 5, dvs. betaling af et beløb, der er lig med 105% af den højeste produktionsrestitution for det pågældende produkt i den forløbne tolvmånedersperiode.

( jf. præmis 28 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Socialpolitik mandlige arbejdstagere og kvindelige arbejdstagere adgang til beskæftigelse samt arbejdsvilkår ligebehandling direktiv 76/207 anvendelsesområde nationale bestemmelser, der regulerer ansættelsesterminer for en praktikperiode før ansættelse inden for den offentlige sektor omfattet

(Rådets direktiv 76/207)

2. Socialpolitik mandlige arbejdstagere og kvindelige arbejdstagere adgang til beskæftigelse samt arbejdsvilkår ligebehandling fortrinsstilling til en praktikperiode før ansættelse inden for den offentlige sektor for ansøgere, der har aftjent militær eller civil værnepligt den objektive karakter af nationale bestemmelser, der tildeler denne fortrinsstilling indirekte forskelsbehandling af kvindelige arbejdstagere foreligger ikke

(Rådets direktiv 76/207)

Sammendrag

1. Nationale bestemmelser, der indeholder regler om ansættelsesterminer for udøvelse af praktisk juridisk virksomhed, der er en forudsætning for ansættelse inden for den offentlige sektor, falder inden for anvendelsesområdet for direktiv 76/207 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår.

( jf. præmis 29 og domskonkl. 1 )

2. Ved at forbeholde ansøgere, der har aftjent militær eller civil værnepligt, en fortrinsstilling til praktikperioden før ansættelse inden for den offentlige sektor, udgør de nationale bestemmelser i sig selv indirekte forskelsbehandling, når kvinder i kraft af gældende nationale retsregler ikke har værnepligt og derfor ikke kan drage fordel af den fortrinsstilling, der er omhandlet i disse bestemmelser. Sådanne bestemmelser, der i denne sag er begrundet i en hensyntagen til, at ansøgere, der har aftjent militær eller civil værnepligt, er blevet forsinket i deres studieforløb, er imidlertid af objektiv karakter og følger udelukkende af ønsket om at kompensere for virkningerne af denne forsinkelse. De kan derfor ikke anses for at være i strid med princippet om ligebehandling af kvindelige og mandlige arbejdstagere.

( jf. præmis 38 samt 44 og 45 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Miljø beskyttelse af vilde fugle direktiv 79/409 medlemsstaternes forpligtelse til at forbyde jagt i visse perioder, hvori fuglene er særligt truede afgrænsning af forbudsperioder afgrænsning, som kun sikrer beskyttelse af flertallet af fugle af en bestemt art ulovligt

(Rådets direktiv 79/409, art. 7, stk. 4)

2. Miljø beskyttelse af vilde fugle direktiv 79/409 fastsættelse af datoer for afslutning af jagten på trækfugle og svømmefugle datoer for afslutning afpasset efter fuglearter betingelser for lovlighed

(Rådets direktiv 79/409)

3. Miljø beskyttelse af vilde fugle direktiv 79/409 gennemførelse uden lovgivning grænser forvaltning af fælles eje medlemsstaternes punktlige gennemførelse nødvendig

(Rådets direktiv 79/409)

Sammendrag

1. Artikel 7, stk. 4, i direktiv 79/409 om beskyttelse af vilde fugle har bl.a. til formål at forbyde jagt på enhver fugleart i redetiden og i de forskellige faser af yngletiden og desuden, for så vidt angår trækfugle, under trækket til redebygningsstedet. Denne artikel tilsigter desuden at tilvejebringe en fuldstændig beskyttelsesordning for de perioder, i hvilke vilde fugles overlevelse er særligt truet. Beskyttelsen mod de forskellige former for jagt kan ikke begrænses til flertallet af fugle af en given art som fastlagt på grundlag af et gennemsnit af yngleperioder og fugletræk.

( jf. præmis 23 )

2. De nationale myndigheder er ikke efter direktiv 79/409 om beskyttelse af vilde fugle beføjet til at fastsætte forskellige datoer for jagtens afslutning på trækfugle eller svømmefugle, medmindre den pågældende medlemsstat på grundlag af passende videnskabelige og tekniske oplysninger for hver enkelt art kan bevise, at en fastsættelse af flere forskellige datoer for jagtens afslutning ikke hindrer en fuldstændig beskyttelse af de fuglearter, der vil kunne blive berørt af en sådan flerhed af datoer.

( jf. præmis 43 )

3. Gennemførelsen af et direktiv i national ret kræver ikke nødvendigvis en formel og ordret gentagelse af direktivets bestemmelser i udtrykkelige specielle lovbestemmelser, men det er tilstrækkeligt, at der foreligger en generel retlig ramme, der giver en sikker hjemmel for, at direktivet anvendes fuldt ud på en tilstrækkelig klar og præcis måde. En punktlig gennemførelse har en særlig betydning, når der er tale om direktiv 79/409 om beskyttelse af vilde fugle, i det omfang forvaltningen af det fælles eje derved er betroet medlemsstaterne på deres respektive territorier.

( jf. præmis 53 )