Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Den Europæiske Unions egne indtægter – forordning om beskyttelsen af Unionens finansielle interesser – retsforfølgning af uregelmæssigheder – forældelsesfrist – anvendelse af længere nationale forældelsesfrister

(Rådets forordning nr. 2988/95, art. 3, stk. 3)

2. Den Europæiske Unions egne indtægter – forordning om beskyttelsen af Unionens finansielle interesser – retsforfølgning af uregelmæssigheder – forældelsesfrist – anvendelse af længere nationale forældelsesfrister

(Rådets forordning nr. 2988/95, art. 3, stk. 1, første afsnit, og art. 3)

3. Den Europæiske Unions egne indtægter – forordning om beskyttelsen af Unionens finansielle interesser – retsforfølgning af uregelmæssigheder – forældelsesfrist – anvendelse af længere nationale forældelsesfrister

(Rådets forordning nr. 2988/95, art. 3, stk. 1, første afsnit, og art. 3)

Sammendrag

1. Retssikkerhedsprincippet er i forbindelse med beskyttelsen af Den Europæiske Unions finansielle interesser, som fastsat i forordning nr. 2988/95 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, og i henhold til denne forordnings artikel 3, stk. 3, i princippet ikke til hinder for, at en medlemsstats administrative eller retslige myndigheder i søgsmål om tilbagebetaling af eksportrestitutioner, der er blevet ydet med urette, foretager en »analog« anvendelse af en forældelsesfrist i en national bestemmelse i de almindelige retsregler, dog på betingelse af, at en sådan anvendelse, der følger af retspraksis, kunne forudses med tilstrækkelig sikkerhed, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(jf. præmis 35 og domskonkl. 1)

2. Proportionalitetsprincippet er i forbindelse med medlemsstaternes udnyttelse af den mulighed, de er tillagt ved artikel 3, stk. 3, i forordning nr. 2988/95 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, til hinder for anvendelsen af en 30-årig forældelsesfrist i søgsmål om tilbagebetaling af eksportrestitutioner, der er blevet ydet med urette.

Henset til formålet om beskyttelse af Unionens finansielle interesser, hvorefter EU-lovgiver har fundet, at en forældelsesfrist på fire år, eller endog på tre år, allerede i sig selv var tilstrækkelig lang til, at de nationale myndigheder kunne forfølge en uregelmæssighed, der skader disse finansielle interesser, og som kan føre til vedtagelsen af en foranstaltning såsom tilbagesøgning af fordele, der er blevet ydet med urette, går den omstændighed, at disse myndigheder bevilges en frist på 30 år, ud over, hvad der er nødvendigt for en påpasselig forvaltning.

(jf. præmis 43 og 47 samt domskonkl. 2)

3. I en situation, der henhører under anvendelsesområdet for forordning nr. 2988/95 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, er retssikkerhedsprincippet til hinder for, at en længere forældelsesfrist som omhandlet i denne forordnings artikel 3, stk. 3, kan følge af en almindelig forældelsesregel, der er nedsat ved retspraksis, således at sidstnævnte regel overholder proportionalitetsprincippet, når den anvendes, idet den fireårige forældelsesregel i artikel 3, stk. 1, første afsnit, i forordning nr. 2988/95 under alle omstændigheder kan anvendes under sådanne omstændigheder.

(jf. præmis 50 og 54 samt domskonkl. 3)