Sag C-524/10

Europa-Kommissionen

mod

Den Portugisiske Republik

»Traktatbrud — det fælles merværdiafgiftssystem — direktiv 2006/112/EF — artikel 296-298 — fælles standardsatsordning for landbrugere — standardsats for godtgørelse på 0«

Sammendrag af dom

Fiskale bestemmelser — harmonisering af lovgivningerne — omsætningsafgifter — det fælles merværdiafgiftssystem — fælles standardsatsordning for landbrugere

(Rådets direktiv 2006/112, art. 296-298)

En medlemsstat, der fritager landbrugere for betaling af merværdiafgift, og som anvender en standardsats for godtgørelse på 0, tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til artikel 296-298 i direktiv 2006/112 om det fælles merværdiafgiftssystem.

Det kan ikke antages, at en simpel fritagelse for landbrugsvirksomhed, blot fordi den fra en funktionel synsvinkel svarer til anvendelsen af en standardsats for godtgørelse på 0, kan anses for en korrekt gennemførelse af nævnte direktivs bestemmelser vedrørende standardsatsordningen for landbruget, og navnlig direktivets artikel 296-298.

Muligheden for at nedbringe standardsatsen for godtgørelse til 0 udgør således en supplerende mulighed til den i artikel 298, stk. 2, første punktum, i direktiv 2006/112 fastsatte mulighed for at afrunde til nærmeste lavere eller højere halve procent. Medlemsstaterne gives imidlertid kun denne mulighed for at nedbringe satsen til 0, når de satser, der følger af de i overensstemmelse med stk. 1 i samme artikel 298 foretagne beregninger – til trods for, at de er højere end 0,5% – ikke desto mindre er ubetydelige, og følgelig når standardsatslandbrugernes samlede afgiftsbelastning i tidligere led i sig selv kan anses for ubetydelig.

Selv om de makroøkonomiske oplysninger alene vedrørende standardsatslandbrugerne, som angives i artikel 298 i direktiv 2006/112, desuden omfatter input (det mellemkommende forbrug og den faste bruttokapitaldannelse) og output (den endelige produktion, herunder eget forbrug) samt det samlede afgiftsbeløb vedrørende input, fås standardsatserne for godtgørelse ved at dividere dette ene samlede afgiftsbeløb for input med output. Den eventuelle skyldige afgift i tidligere led, og derfor landbrugernes eventuelle afgiftstilgodehavender, bl.a. de landbrugere, der er omfattet af standardsatsordningen, tages derfor ikke i betragtning ved fastsættelsen af standardsatsen for den anvendelige godtgørelse.

(jf. præmis 54, 55, 59 og 68)

Sag C-524/10

Europa-Kommissionen

mod

Den Portugisiske Republik

»Traktatbrud — det fælles merværdiafgiftssystem — direktiv 2006/112/EF — artikel 296-298 — fælles standardsatsordning for landbrugere — standardsats for godtgørelse på 0«

Sammendrag af dom

Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – fælles standardsatsordning for landbrugere

(Rådets direktiv 2006/112, art. 296-298)

En medlemsstat, der fritager landbrugere for betaling af merværdiafgift, og som anvender en standardsats for godtgørelse på 0, tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til artikel 296-298 i direktiv 2006/112 om det fælles merværdiafgiftssystem.

Det kan ikke antages, at en simpel fritagelse for landbrugsvirksomhed, blot fordi den fra en funktionel synsvinkel svarer til anvendelsen af en standardsats for godtgørelse på 0, kan anses for en korrekt gennemførelse af nævnte direktivs bestemmelser vedrørende standardsatsordningen for landbruget, og navnlig direktivets artikel 296-298.

Muligheden for at nedbringe standardsatsen for godtgørelse til 0 udgør således en supplerende mulighed til den i artikel 298, stk. 2, første punktum, i direktiv 2006/112 fastsatte mulighed for at afrunde til nærmeste lavere eller højere halve procent. Medlemsstaterne gives imidlertid kun denne mulighed for at nedbringe satsen til 0, når de satser, der følger af de i overensstemmelse med stk. 1 i samme artikel 298 foretagne beregninger – til trods for, at de er højere end 0,5% – ikke desto mindre er ubetydelige, og følgelig når standardsatslandbrugernes samlede afgiftsbelastning i tidligere led i sig selv kan anses for ubetydelig.

Selv om de makroøkonomiske oplysninger alene vedrørende standardsatslandbrugerne, som angives i artikel 298 i direktiv 2006/112, desuden omfatter input (det mellemkommende forbrug og den faste bruttokapitaldannelse) og output (den endelige produktion, herunder eget forbrug) samt det samlede afgiftsbeløb vedrørende input, fås standardsatserne for godtgørelse ved at dividere dette ene samlede afgiftsbeløb for input med output. Den eventuelle skyldige afgift i tidligere led, og derfor landbrugernes eventuelle afgiftstilgodehavender, bl.a. de landbrugere, der er omfattet af standardsatsordningen, tages derfor ikke i betragtning ved fastsættelsen af standardsatsen for den anvendelige godtgørelse.

(jf. præmis 54, 55, 59 og 68)