8

I præmis 6-17 i den appellerede kendelse blev sagens faktiske omstændigheder fremstillet på følgende måde: »6 Ved valget til Europa-Parlamentet, som blev afholdt den 12. og 13. juni 2004, stillede […], Beniamino Donnici, op som kandidat på fælleslisten »Società Civile — Di Pietro Occhetto« i valgkredsen for Syditalien. Denne liste opnåede et mandat i nævnte valgkreds og et mandat i valgkredsen for det nordvestlige Italien. A. Di Pietro, som fik flest stemmer i begge valgkredse, valgte valgkredsen for Syditalien. 7 A. Occhetto opnåede på baggrund af antallet af stemmer i begge valgkredse en andenplads på listen over valgresultatet, idet han opnåede flere stemmer end [B. Donnici] i valgkredsen for Syditalien og flere stemmer end G. Chiesa i valgkredsen for det nordvestlige Italien. Eftersom A. Di Pietro valgte pladsen i valgkredsen for Syditalien, skulle A. Occhetto erklæres for valgt i valgkredsen for det nordvestlige Italien. A. Occhetto afgav imidlertid ved skriftlig erklæring, som blev undertegnet for notar den 6. juli 2004 og modtaget hos Ufficio elettorale nazionale per il Parlamento europeo presso la Corte di cassazione (det nationale valgkontor for Europa-Parlamentet ved Italiens kassationsdomstol, herefter »det italienske valgkontor«) den 7. juli 2004, hvorved A. Occhetto, som på daværende tidspunkt bestred et mandat i det italienske senat, gav afkald på at modtage mandat til Europa-Parlamentet for så vidt angår begge valgkredse. 8 Efter dette afkald meddelte det italienske valgkontor den 12. november 2004 Parlamentet det officielle resultat af valget til Europa-Parlamentet med en liste over valgte kandidater og suppleanter. Det italienske valgkontor erklærede G. Chiesa for valgt i valgkredsen for det nordvestlige Italien og A. Di Pietro for valgt i valgkredsen for Syditalien, hvorved [B. Donnici] blev den første ikke-valgte kandidat i denne valgkreds. 9 I forbindelse med parlamentsvalget i Italien den 9. og 10. april 2006 blev A. Di Pietro valgt til det italienske parlament og indtog sit nationale mandat med virkning fra den 28. april 2006. Da dette hverv er uforeneligt med hvervet som medlem af Europa-Parlamentet, jf. artikel 7, stk. 2, i akten af 1976, fastslog Europa-Parlamentet den 27. april 2006, at mandatet var blevet ledigt med virkning fra den følgende dag, og gav Den Italienske Republik meddelelse herom. 10 Ved erklæring af 27. april 2006 til det italienske valgkontor tilbagekaldte A. Occhetto sit afkald af 7. juli 2004, idet han gav udtryk for sit »ønske om som den første ikke-valgte kandidat i valgkredsen [for Syditalien] at træde i stedet for [A. Di] Pietro, hvorfor enhver tidligere erklæring skal anses for ugyldig og uden virkning og under alle omstændigheder tilbagekaldt […], og i øvrigt skal der i denne henseende tages hensyn til den tilkendegivelse, som blev fremsat på tidspunktet for udnævnelsen af de valgte medlemmer«. 11 Herefter erklærede det italienske valgkontor den 8. maj 2006 A. Occhetto for valgt som medlem af Parlamentet. 12 Ved dom af 21. juli 2006 forkastede Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Italien) det annullationssøgsmål, [B. Donnici] anlagde til prøvelse af denne erklæring, som grundløs. Tribunale amministrativo regionale del Lazio fandt i det væsentlige, at A. Occhettos afkald af 7. juli 2004 vedrørende udnævnelsen af de valgte medlemmer ikke kunne anses for et afkald på hans plads i rækkefølgen efter valget. Tribunale amministrativo regionale del Lazio begrundede afgørelsen med henvisning til, at hensynet til den folkelige vilje indebærer, at valgresultater skal anses for at være bindende og ufravigelige, at et sådant afkald ikke berører vedtagelsen af eventuelle foranstaltninger om subrogation i tilfælde af uforenelighed, bortfald, manglende valgbarhed eller rettighedsindehaverens afkald på udnævnelse eller afkald på mandat, og at den kandidat, som derfor giver afkald på valget, har ret til, såfremt betingelserne for subrogation er opfyldt, at tilbagekalde sit afkald med henblik på at indtage den plads, som skal besættes, ved subrogation. 13 [B. Donnici] har endvidere for Parlamentet bestridt A. Occhettos udnævnelse som medlem af Europa-Parlamentet i stedet for A. Di Pietro. Europa-Parlamentets Retsudvalg undersøgte denne indsigelse på et møde den 21. juni 2006. Efter at have fastslået, at indsigelsen i henhold til artikel 12 i akten af 1976 ikke kunne antages til behandling, idet den var baseret på den italienske valglov, anbefalede et enigt Retsudvalg Parlamentet at erklære A. Occhettos mandat for gyldigt med virkning fra den 8. maj 2006. Den 3. juli 2006 godkendte Parlamentet A. Occhettos mandat. 14 Ved endelig og retskraftig dom af 6. december 2006 gav Consiglio di Stato (Italien) [B. Donnici] medhold i dennes appel af Tribunale amministrativo regionale del Lazios dom, omgjorde nævnte dom og annullerede den udnævnelse af A. Occhetto til medlem af Europa-Parlamentet, som det italienske valgkontor havde foretaget den 8. maj 2006. Consiglio di Stato fandt for det første, at sondringen mellem afkald på valg og afkald på en plads i kandidatrækkefølgen var ulogisk, idet valget er en konsekvens af kandidatens plads i kandidatrækkefølgen, og afkald på valg medfører, at den pågældende ikke længere er opført i rækken af kandidater med de virkninger, som følger heraf. Consiglio di Stato fastslog dernæst, at det er selvmodsigende at hævde, at afkald på valg ikke har nogen virkning hvad angår subrogation, og at den kandidat, som giver afkald på et mandat til Europa-Parlamentet, har ret til at tilbagekalde sit afkald, når det sker for at foretage en udskiftning. Consiglio di Stato fandt endelig, at et afkald på valg udgør en uigenkaldelig erklæring, når det kompetente organ eller kontor, der skal modtage erklæringen, har gjort sig bekendt med indholdet heraf, hvilket medfører en ændring af den oprindelige rækkefølge af kandidater, som valgkontoret har udarbejdet. 15 Den 29. marts 2007 tog det italienske valgkontor ovennævnte dom fra Consiglio di Stato til efterretning og erklærede [B. Donnici] for medlem af Europa-Parlamentet som repræsentant for valgkredsen for Syditalien, hvorved Consiglio di Stato således tilbagekaldte A. Occhettos mandat. 16 Denne erklæring blev meddelt Parlamentet, som tog den til efterretning i protokollen for plenarmødet den 23. april 2007 i følgende vendinger: »De kompetente italienske myndigheder havde meddelt, at valget af [A.] Occhetto var blevet annulleret, og at hans mandat, som således var blevet ledigt, var blevet tildelt [B. Donnici]. Parlamentet havde taget disse afgørelser til efterretning med virkning fra den 29. marts 2007. […] [B. Donnici] deltager i Parlamentets og dets organers møder med fulde rettigheder, jf. […] artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentets forretningsorden, så længe [hans] mandat […] endnu ikke er prøvet, eller der ikke er truffet afgørelse om en eventuel indsigelse, såfremt [han] forinden skriftligt har afgivet en erklæring om, at [han] ikke bestrider et hverv, der er uforeneligt med hvervet som medlem af Europa-Parlamentet.« 17 I mellemtiden havde A. Occhetto ved skrivelse af 5. april 2007, som blev suppleret ved en skrivelse af 14. april 2007, rejst indsigelse og anmodet Parlamentet om at bekræfte hans mandat samt ikke at erklære [B. Donnicis] mandat for gyldigt. Ved afgørelse af 24. maj 2007 [den anfægtede afgørelse], truffet på grundlag af betænkning af 22. maj 2007 (A6-0198/2007) fra Retsudvalget, erklærede Parlamentet [B. Donnicis] mandat som medlem af Europa-Parlamentet, som var blevet meddelt af den kompetente nationale myndighed, for ugyldigt og bekræftede A. Occhettos mandat. Parlamentet pålagde endvidere sin formand at sende denne afgørelse til den kompetente nationale myndighed samt til [B. Donnici] og A. Occhetto.«