DOMSTOLENS DOM (FEMTE AFDELING) AF 17. JANUAR 1995. - THE PUBLISHERS ASSOCIATION MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - APPEL - KONKURRENCE - FASTE BOGLADEPRISER - AFSLAG PAA ANSOEGNING OM FRITAGELSE I HENHOLD TIL ARTIKEL 85, STK. 3 - KONKURRENCEBEGRAENSNINGERS NOEDVENDIGHED. - SAG C-360/92 P.



Samling af Afgørelser 1995 side I-00023



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1. Konkurrence ° aftaler ° forbud ° fritagelse ° faste bogladepriser i en medlemsstat ° omstaendigheder, der tages i betragtning ° ét enkelt sprogomraade, der omfatter flere medlemsstater

(EOEF-traktaten, art. 85, stk. 3)

2. Konkurrence ° aftaler ° forbud ° fritagelse ° begrundelse ° fordele ° stedet, hvor fordelene opstaar

(EOEF-traktaten, art. 85, stk. 3)

3. Institutionernes retsakter ° begrundelse ° forpligtelse ° raekkevidde ° beslutning om anvendelse af konkurrencereglerne

(EOEF-traktaten, art. 190)

Sammendrag

1. Naar to medlemsstater udgoer ét enkelt sprogomraade, kan den ret, der skal tage stilling til lovligheden af Kommissionens afslag paa en begaering om fritagelse i medfoer af traktatens artikel 85, stk. 3, for en ordning med faste bogladepriser, der er indfoert i en af medlemsstaterne, ikke undlade at tage hensyn til, at det ° i betragtning af, at dette sprogomraade bestaar ° er noedvendigt at efterproeve, i hvilket omfang de tilstraebte maal med ordningen, de deraf foelgende konkurrencebegraensninger samt det indbyrdes forhold mellem maalene og begraensningerne skal bedoemmes paa samme maade eller forskelligt, alt efter om der laegges vaegt paa den medlemsstats omraade alene, for hvilken ordningen er indfoert, eller paa Faellesskabets marked.

2. Der er intet holdepunkt i ordlyden af traktatens artikel 85, stk. 3, eller i bestemmelsens aand for at fortolke den saaledes, at det skulle vaere en betingelse for den mulighed, der efter bestemmelsen bestaar for at erklaere bestemmelserne i stk. 1 uanvendelige paa naermere bestemte aftaler, som bidrager til at forbedre produktionen eller fordelingen af varerne eller til at fremme den tekniske eller oekonomiske udvikling, at fordelene herved udelukkende opstaar paa den medlemsstats eller de medlemsstaters omraade, hvor de i aftalen deltagende virksomheder er hjemmehoerende, og ikke paa andre medlemsstaters omraade. En saadan fortolkning er uforenelig med Faellesskabets grundlaeggende maal og med selve begreberne faellesmarked og indre marked.

3. Selv om traktatens artikel 190 ikke kraever, at Kommissionen behandler alle de faktiske og retlige spoergsmaal, der er fremfoert af virksomheder, som anmoder om en fritagelsesbeslutning, skal begrundelsen for enhver beslutning, der indeholder et klagepunkt, goere det muligt for Domstolen at udoeve sin legalitetskontrol og give saavel medlemsstaterne som de beroerte borgere oplysning om, hvorledes Kommissionen har anvendt traktaten.

Denne forpligtelse er ikke opfyldt, saafremt der i en beslutning, hvorved der gives afslag paa at indroemme fritagelse i medfoer af traktatens artikel 85, stk. 3, kun henvises til afgoerelser, som er truffet af en national retsinstans paa konkurrenceomraadet, og som den, der har fremsat begaeringen, har paaberaabt sig til godtgoerelse af de haevdede gavnlige virkninger af de aftaler, der anmodes om fritagelse for, men afgoerelsernes ikke omtales, og der ikke gives nogen forklaring paa, af hvilke grunde retsinstansens afgoerelser skulle vaere uden betydning.

Dommens præmisser

1 Ved appelskrift indleveret til Domstolens Justitskontor den 17. september 1992 har Publishers Association (herefter benaevnt "PA") i medfoer af artikel 49 i EOEF-statutten for Domstolen ivaerksat appel til proevelse af en dom afsagt den 9. juli 1992 (sag T-66/89, Publishers Association mod Kommissionen, Sml. II, s. 1995, herefter benaevnt "den afsagte dom"), hvorved Retten i Foerste Instans frifandt Kommissionen i et af PA anlagt annullationssoegsmaal til proevelse af Kommissionens beslutning 89/44/EOEF af 12. december 1988 om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85 (IV/27.393 og IV/27.394, Publishers Association ° Aftaler om faste bogladepriser, EFT 1989 L 22, s. 12, herefter benaevnt "beslutningen").

2 Sagens faktiske omstaendigheder er beskrevet saaledes i den afsagte dom:

"2 Genstanden for den anfaegtede beslutning er to aftaler, der er indgaaet inden for rammerne af Publishers Association ... som repraesenterer langt den stoerste del (70-80%) af forlagene i Det Forenede Kongerige. De forlag, der deltager i den foerste af de to aftaler, er medlemmer af PA, mens de, der deltager i den anden aftale, ikke er medlemmer. Ifoelge PA er medlemmerne ikke forpligtet til at tilslutte sig aftalen.

3 Aftalen mellem medlemmerne af PA og aftalen mellem ikke-medlemmer indeholder stort set samme bestemmelser. Den eneste forskel mellem de to aftaler vedroerer den haandhaevelsesklausul, der er fastsat.

Indholdet af 'Net Book Agreements'

4 I aftalerne, som blev indgaaet i 1957 under titlen 'Net Book Agreements' ... er der fastsat standardbetingelser for salg af boeger til fast pris, de saakaldte 'net books' . Ifoelge disse standardbetingelser for salg maa en 'net book' ikke saelges, udbydes til salg eller tillades solgt til publikum til en pris, der ligger under den af forlaget fastsatte faste pris. De undtagelser, der gaelder fra dette forbud (boeger paa lager og antikvariske boeger), er udtrykkeligt underkastet standardbetingelserne, ifoelge hvilke en 'net book' ligeledes kan saelges med rabat til biblioteker, forhandlere og 'storkoebere' , som i forvejen er godkendt af sammenslutningen. Rabattens stoerrelse og de betingelser, hvorunder den ydes, fastsaettes i godkendelsen.

5 Disse betingelser gaelder alt en gros- eller detailsalg til publikum i Det Forenede Kongerige eller Irland, naar forlaget, som udgiver eller distribuerer den paagaeldende bog, beslutter at markedsfoere den til en fast detailpris. Standardbetingelserne gaelder dog ikke et forlags direkte salg til kunder, som ikke er erhvervsdrivende.

6 Aftalerne indeholder endvidere en haandhaevelsesklausul. De beroerte virksomheder har udpeget PA' s raad til paa deres vegne at indsamle oplysninger om boghandleres kontraktbrud og almindelige oplysninger om eventuelle overtraedelser af de markedsfoeringsvilkaar, som 'net books' er underkastet ...

7 I medfoer af klausul iv) i aftalerne har sammenslutningens raad fastsat regler i form af standardformularer, som giver boghandlere ret til at give rabat til biblioteker, forhandlere og storkoebere. Tilladelsen gives specifikt til hvert enkelt bibliotek og hver enkelt forhandler eller storkoeber.

...

12 Code of Allowances, som er offentliggjort af PA i form af et memorandum, afspejler de almindelige handelssaedvaner vedroerende rabatter paa 'net books' . Normalt giver forlaget paa forhaand meddelelse om nedsaettelser, nye udgaver, billigudgaver og restlagre i fagpressen. Der ydes ofte rabatter eller andre fordele (kontant- eller naturalydelser) i forhold til, hvor laenge boegerne har vaeret paa lager. Code of Allowances gaelder kun for hjemmemarkedet.

13 Der gaelder saerlige regler (' Book Club Regulations' ) for bogklubudgaver. De gaelder for bogklubtransaktioner i Det Forenede Kongerige. Ifoelge disse regler maa forlagene kun give saerlige rettigheder til bogklubber, som er registreret af sammenslutningen efter at have underskrevet og tilsluttet sig reglerne. De saerlige regler omfatter bestemmelser om medlemskab af bogklubber, de betingelser, bogklubberne skal opfylde ved udbud og salg af boeger, og visse begraensninger med hensyn til reklame. Et restlager af en bog maa ikke saettes paa udsalg af bogklubben uden tilladelse fra det paagaeldende forlag. Ifoelge PA gaelder Book Club Regulations alene i Det Forenede Kongerige.

14 Siden 1955 har PA tilladt et aarligt, landsdaekkende bogudsalg. Udsalget giver boghandlerne og forlagene mulighed for inden for de graenser og paa de betingelser, der er fastsat af PA, at saelge ikke saerlig efterspurgte boeger til under fastprisen og derved finansiere genopbygningen af et nyt lager.

15 Endelig udgiver sammenslutningen en 'Directory of Booksellers' , som opdateres hver anden maaned, og som indeholder en fortegnelse over boghandlere, der opfylder visse betingelser, og som har forpligtet sig til at overholde standardbetingelserne for 'net books' .

...

Ubestridte statistiske oplysninger

17. Ifoelge tallene i den anfaegtede beslutning, hvilke tal ikke er blevet bestridt af PA, er den britiske forlagsindustri blandt de stoerste i verden og i Faellesskabet. De vigtigste omtrentlige tal fra markedet er foelgende: Antallet af nyudgivelser hvert aar er 40 000, hvoraf 80% produceres af medlemmer af PA. 65% af udgivelserne saelges paa det britiske marked, og resten eksporteres. 25% af eksporten gaar til andre medlemsstater, og 4,5% til Irland. For saa vidt angaar importen til Irland skal det bemaerkes, at 80% kommer fra Det Forenede Kongerige, og at denne import udgoer over 50% af det samlede bogsalg i Irland.

18 Det er endvidere ubestridt, at ca. 75% af de boeger, der saelges i Det Forenede Kongerige eller eksporteres af britiske forlag til Irland, markedsfoeres som 'net books' .

Den nationale rets vurdering af NBA' s gyldighed

19 Restrictive Practices Court (det kompetente organ i konkurrencespoergsmaal i Det Forenede Kongerige) har ved flere lejligheder undersoegt NBA' s gyldighed i lyset af britisk lovgivning. Retten afsagde en foerste positiv kendelse i 1962. Den udtalte med hensyn til aftalen mellem medlemmerne af PA, i) at ophaevelsen af NBA ville unddrage offentligheden nogle saerlige fordele, da det ville medfoere stigende priser, et faldende antal lagerfoerende boglader, en nedgang i antallet af udgivelser og mindre variation i disse, ii) at publikum ikke ville lide vaesentlig skade ved opretholdelsen af NBA sammenlignet med de ulemper, en ophaevelse ville medfoere, og iii) at NBA saaledes ikke var i strid med almenhedens interesser.

20 I 1964 afsagde Restrictive Practices Court i en 'summary proceeding' kendelse om, at aftalen mellem ikke-medlemmer ikke var i strid med almenhedens interesser med samme begrundelse som i 1962-kendelsen.

21 I 1968 undersoegte Restrictive Practices Court paa ny gyldigheden af NBA paa baggrund af de nye bestemmelser i Resale Prices Act af 1964. Retten, der fulgte samme raesonnement som i 1962-kendelsen, indroemmede en fritagelse fra det almindelige forbud mod prisbinding, som er indeholdt i Resale Prices Act af 1964."

3 I beslutningens artikel 1 fastslog Kommissionen, at de to aftaler ("Net Book Agreements", herefter benaevnt "NBA"), som var indgaaet inden for PA, samt gennemfoerelsesbestemmelserne og de oevrige bestemmelser i forbindelse hermed udgjorde en overtraedelse af EOEF-traktatens artikel 85, stk. 1, for saa vidt som samhandelen med boeger mellem medlemsstater var beroert.

4 I beslutningens artikel 2 afslog Kommissionen en af PA fremsat begaering om fritagelse i medfoer af EOEF-traktatens artikel 85, stk. 3. Som begrundelse herfor anfoerte Kommissionen, at de begraensninger, der blev paalagt ved aftalerne, ikke var noedvendige for at naa de paaberaabte maal, som var at undgaa et fald i antallet af lagerfoerende boghandlere, et faldende salg og mindre oplag med den deraf foelgende stigning i bogpriserne.

5 Endelig paalagde Kommissionen i beslutningens artikel 3 og 4 PA at bringe overtraedelsen til ophoer og at forelaegge Kommissionen et forslag til en meddelelse, som skulle sendes til forlagene, boghandlerne og bogklubberne om virkningerne af beslutningen for handelen med boeger mellem Det Forenede Kongerige og de oevrige medlemsstater.

6 I 1989 anlagde PA sag ved Domstolen til proevelse af beslutningen. Samtidig indgav PA begaering om foreloebige forholdsregler, og ved kendelse af 13. juni 1989 udsatte Domstolens praesident gennemfoerelsen af beslutningens artikel 2, 3 og 4. Sagen blev i november 1989 henvist til Retten i medfoer af de nye kompetenceregler, og ved den af Retten afsagte dom blev sagsoegte frifundet.

7 Med hensyn til den af sagsoegeren anfaegtede beslutning udtales bl.a. foelgende i den afsagte dom:

"72 I beslutningens betragtning 71-86 undersoeges det, om et kollektivt fastprissystem for bogbranchen er noedvendigt for at opnaa de af den ansoegende sammenslutning paastaaede maal. Kommissionen naevner NBA-systemets maal, nemlig at undgaa den reduktion af lagrene, som ville vaere en foelge af mindre oplag, samt at undgaa, at bogpriserne stiger, og at de boeger, der kun trykkes i smaa oplag, forsvinder, men tager ikke stilling til, om maalene naas i praksis, eller om distributionssystemet er det mest velegnede til at sikre opnaaelse af maalene paa et givet nationalt marked. I beslutningen fremhaeves det imidlertid, at denne sag vedroerer vurderingen af et prisbindingssystem, der omfatter eksporten til andre medlemsstater, isaer Irland, saavel som import og reimport fra andre medlemsstater, herunder Irland, og som derved udelukker den priskonkurrence, der foelger af handelen mellem medlemsstater (betragtning 75). I beslutningen hedder det ligeledes, at PA for at opnaa ovennaevnte maal har indfoert et kollektivt system, ifoelge hvilket alle boghandlere skal tage samme pris for en given bog, saaledes at der ikke finder nogen priskonkurrence sted med hensyn til én og samme titel (betragtning 73, tredje afsnit). Det fremgaar af beslutningen, at den paa dette stadium vedroerer omfanget af begraensningerne i henhold til NBA-systemet, saaledes som de er beskrevet i betragtning 50-59. I betragtning af arten af NBA-systemets begraensninger og disses foelger for handelen mellem medlemsstaterne hedder det i beslutningen, at PA skal paavise, at opnaaelsen af maalene for aftalerne kraever en kollektiv ordning og ikke et individuelt vertikalt prisbindingssystem (betragtning 74)."

8 Under den foreliggende appelsag har PA nedlagt paastand om ophaevelse af den del af dommen, hvori Retten har forkastet anbringendet om, at der blev angivet en urigtig begrundelse for beslutningens artikel 2, som vedroerte afslaget paa at imoedekomme begaeringen om fritagelse i medfoer af traktatens artikel 85, stk. 3 (praemis 71-116). Under appelsagen er der derimod ikke nedlagt paastand om aendring eller ophaevelse af den del af den afsagte dom, hvori Retten har forkastet anbringendet om, at der ikke forelaa en overtraedelse af traktatens artikel 85, stk. 1.

9 Som det fremgaar af PA' s besvarelse af et skriftligt spoergsmaal fra Domstolen, angaar appellen naermere bestemt de udtalelser i den afsagte dom, hvorved Retten har tiltraadt Kommissionens vurdering af, at der ikke var tale om noedvendige konkurrencebegraensninger som fulgte af NBA, af PA' s vedtagelser om rabatter til biblioteker, forhandlerrabatter samt maengderabatter, af bogklubbestemmelserne og af vedtagelserne om betingelserne for det aarlige bogudsalg [beslutningens artikel 1, litra a), b), d) og e)].

10 Derimod angaar appellen ikke den saakaldte rabatkodeks ("Code of Allowances") og heller ikke PA' s vedtagelse om betingelserne for optagelse af boghandlere i boghandlerfortegnelsen ("Directory of Booksellers") [beslutningens artikel 1, litra c) og f)], idet PA allerede under den skriftlige forhandling for Retten udtrykkeligt erklaerede at ville afstaa fra disse regler og vedtagelser.

11 Ved begaering indgivet til Domstolens Justitskontor den 30. november 1992 har Pentos plc, der driver boghandel, og Pentos Retailing Group Ltd, som er et af Pentos plc' s datterselskaber, anmodet om tilladelse til at intervenere til stoette for Kommissionens paastande. Ved begaeringer indgivet til Domstolens Justitskontor henholdsvis den 16. og den 18. december 1992 har Clé ° Irish Book Publishers Association (herefter benaevnt "Clé"), der er en sammenslutning af irske forlag, samt Booksellers Association of Great Britain and Ireland (herefter benaevnt "Booksellers Association"), der er en sammenslutning af boghandlere i Det Forenede Kongerige og Irland, anmodet om tilladelse til at intervenere til stoette for PA' s paastande. Ved kendelser af 8. marts 1993 har Domstolen taget begaeringerne om intervention til foelge.

Anbringenderne til stoette for appellen

12 PA' s foerste anbringende ° som stoettes af Clé og Booksellers Association ° er, at Retten har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse ved i praemis 72 at tilslutte sig Kommissionens vurdering af, at PA har indfoert et "kollektivt system", som indebaerer, at prisen for en bestemt bog skal vaere den samme i alle boghandler, mens forholdet efter NBA i virkeligheden er det, at hvert enkelt forlag individuelt kan fastsaette salgspriser. Til stoette herfor har PA anfoert, at de eneste kollektive elementer i systemet er, at PA ifoelge aftalerne har bemyndigelse til at give meddelelse om standardvilkaar til alle boghandlere i Det Forenede Kongerige og Irland, at aftalerne saetter boghandlerne i stand til at drive virksomhed paa rationel maade, at aftalerne indeholder faelles undtagelser fra faste priser, og endelig at de saetter PA i stand til at foere tilsyn med anvendelsen af standardbetingelserne.

13 PA' s andet anbringende er, at Retten i praemis 85, 86 og 87 i den afsagte dom har begaaet en fejl ved ikke at fastslaa, at Kommissionens henvisning til beslutning 82/123/EOEF af 25. november 1981 om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85 (IV/428 ° VBBB/VBVB, EFT 1982 L 54, s. 36, og til dom af 17.1.1984, forenede sager 43/82 og 63/82, VBVB og VBBB mod Kommissionen, Sml. s. 19, herefter benaevnt "sagen om de nederlandske boeger"), var irrelevant som foelge af en raekke forskelle i forhold til de aftaler, den foreliggende sag drejer sig om.

14 PA har endvidere gjort gaeldende, at Kommissionens opfattelse af, jf. redegoerelsen herfor i dommens praemis 87, at denne henvisning kun havde betydning som en paamindelse om et almindeligt princip om, at de fordele, en ordning indebaerer paa hjemmemarkedet, ikke goer det noedvendigt at anvende den samme ordning paa samhandelen med boeger mellem medlemsstater, var lige saa irrelevant. PA' s hovedargument har nemlig hele tiden vaeret, ikke at en kollektiv prisbinding var fordelagtig paa hjemmemarkedet, og dermed at den ogsaa var noedvendig i forbindelse med samhandelen mellem medlemsstater, men derimod, at NBA var noedvendige for at saette de irske laesere i stand til at opnaa de samme fordele som det britiske publikum. Efter PA' s opfattelse burde Retten havde draget konsekvenserne af denne urigtige retsanvendelse.

15 PA' s tredje anbringende er, at Retten har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse ved at tilslutte sig Kommissionens synspunkt om, at NBA ikke var noedvendige for at naa de tilstraebte maal, uden at tage stilling til, om maalene reelt blev opnaaet eller ej. Ved efterproevelsen af, om aftalen var noedvendig, skulle Retten foerst have fastlagt maalene med NBA, derefter skulle den bedoemme om og i givet fald i hvilket omfang maalene reelt blev realiseret, og endelig om det var muligt at realisere dem paa en maade, der var mindre konkurrencebegraensende.

16 PA' s fjerde anbringende er, at Retten har anlagt en fejlagtig fortolkning af traktatens artikel 85, stk. 3, ved i den afsagte doms praemis 84, sidste punktum, at fastslaa, at PA, som er en sammenslutning af forlag, der er etableret i Det Forenede Kongerige, ikke med henblik paa at godtgoere, at NBA er noedvendige, kan paaberaabe sig eventuelle negative foelger, som en ophaevelse af aftalerne ville kunne faa paa det irske marked.

17 PA' s femte anbringende er, at Retten har foretaget en urigtig retsanvendelse ved i dommens praemis 84 at afvise et argument om, at NBA-systemet ville bryde sammen, saafremt det kun maatte anvendes paa hjemmemarkedet. Til stoette herfor har PA fremfoert, at sammenslutningen paa intet tidspunkt har fremsat et saadant argument.

18 PA' s sjette anbringende er, at Retten paa forskellige punkter har foretaget en fejlagtig retlig bedoemmelse med hensyn til afgoerelser truffet af Restrictive Practices Court (herefter benaevnt "RPC").

19 PA har saaledes paa intet tidspunkt haevdet ° jf. Rettens udtalelser i praemis 79 ° at Kommissionen og Retten skulle vaere bundet af RPC' s konstateringer vedroerende de gavnlige virkninger af NBA paa hjemmemarkedet i Det Forenede Kongerige, men har kun, til stoette for sin fritagelsesbegaering, villet paaberaabe sig konstateringerne og de forhold, som talte for dem.

20 Desuden har Retten i samme praemis med urette antaget, at Kommissionen havde taget fornoedent hensyn til de resultater, RPC var naaet frem til. I beslutningens betragtning 43 omtaler Kommissionen saaledes ikke, at den skulle have undersoegt de resultater, RPC naaede frem til i afgoerelserne.

21 Endelig goeres det gaeldende, at Retten har foretaget en urigtig retsanvendelse ved i dommens praemis 77 at henvise til, at PA skulle have fremfoert, at RPC' s afgoerelser ° for saa vidt angaar fordelene ved NBA ° maatte gaelde saavel for samhandelen inden for Faellesskabet som for salg af indenlandsk fremstillede boeger i Det Forenede Kongerige. PA har paa intet tidspunkt haevdet noget saadant, men har kun gjort gaeldende, at de naevnte fordele opstod for baade det irske og det britiske publikum.

22 PA' s syvende anbringende er, at Retten fejlagtigt har foretaget en gennemgang af hvert enkelt af PA' s fire argumenter til stoette for, at NBA er noedvendige (praemis 96-115 i den afsagte dom), uanset at det efter PA' s opfattelse er konsekvenserne af de i argumenterne fremfoerte forhold som helhed, der bevirker, at en individuel prisbinding ikke faar virkning, og at en ordning som NBA er noedvendig for at naa de tilstraebte maal.

23 PA' s ottende anbringende er, at Retten har foretaget en urigtig retsanvendelse ved ikke at fastslaa, at der bestaar en indbyrdes modstrid mellem den anfaegtede beslutning og Kommissionens meddelelse af 27. november 1985 til Raadet (KOM(85) 681 endelig udg.), hvori Kommissionen havde udtalt, at fastsaettelse af faste priser paa boeger kunne medvirke til opretholdelse af boghandler, som foerer betydelige lagre.

24 Domstolen finder anledning til foerst at behandle det tredje anbringende, som indtager en central stilling i den argumentation, der er fremfoert til stoette for appellen. Dette anbringende boer i oevrigt ses i sammenhaeng med det fjerde og det sjette anbringende, hvori der rejses kritik af Rettens bedoemmelse med hensyn til sondringen mellem NBA' s virkninger i indlandet og aftalernes indvirkning paa samhandelen inden for Faellesskabet.

25 Med de naevnte anbringender goeres det i det vaesentlige gaeldende, at Retten ikke har taget hensyn til konsekvenserne af, at der bestaar ét enkelt sprogomraade og som foelge deraf ét enkelt marked for boeger i Irland og Det Forenede Kongerige. Naar Retten har undladt at tage hensyn hertil, har den efter appellantens opfattelse ikke kunnet foretage en tilstraekkelig indgaaende efterproevelse af Kommissionens bedoemmelse med hensyn til, at de konkurrencebegraensninger, der foelger af anvendelsen af NBA, ikke har vaeret noedvendige.

26 I praemis 83 i den afsagte dom har Retten for det foerste udtalt, "at beviset for, at NBA' s iboende fordele paa nationalt plan ogsaa goer sig gaeldende i samhandelen mellem medlemsstater, kunne have vaeret relevant, saafremt Kommissionens naegtelse af at indroemme den oenskede fritagelse havde vaeret baseret paa en manglende opfyldelse af betingelsen om, at aftalen skulle fremme den tekniske eller oekonomiske udvikling. Men denne betingelse er irrelevant i denne sag, da begrundelsen for afvisningen af PA' s ansoegning kun vedroerer noedvendigheden af de konkurrencebegraensninger, der foelger af NBA' s anvendelse. Derfor behoever Retten ikke tage stilling til NBA' s eventuelle fordele for det nationale marked for at vurdere lovligheden af Kommissionens afslag."

27 Med dette raesonnement tages der ikke hensyn til, at det ° i betragtning af, at der som naevnt er tale om ét enkelt sprogomraade ° er noedvendigt at efterproeve, i hvilket omfang de tilstraebte maal med NBA, de deraf foelgende konkurrencebegraensninger samt det indbyrdes forhold mellem maalene og begraensningerne skal bedoemmes paa samme maade eller forskelligt, alt efter om der laegges vaegt paa det britiske omraade alene eller paa Faellesskabets marked.

28 For det andet har Retten i den afsagte doms praemis 84 udtalt, "at PA, som er en sammenslutning af forlag, der er etableret i Det Forenede Kongerige, ikke kan paaberaabe sig eventuelle negative foelger for det irske marked, selv om dette marked hoerer til samme sprogomraade".

29 Hermed er der foretaget en urigtig retsanvendelse. Der er saaledes intet holdepunkt i ordlyden af traktatens artikel 85, stk. 3, eller i bestemmelsens aand for at fortolke den saaledes, at det skulle vaere en betingelse for den mulighed, der efter bestemmelsen bestaar for at erklaere bestemmelserne i stk. 1 uanvendelige paa naermere bestemte aftaler, som bidrager til at forbedre produktionen eller fordelingen af varerne eller til at fremme den tekniske eller oekonomiske udvikling, at fordelene herved udelukkende opstaar paa den medlemsstats eller de medlemsstaters omraade, hvor de i aftalen deltagende virksomheder er hjemmehoerende, og ikke paa andre medlemsstaters omraade. En saadan fortolkning er uforenelig med Faellesskabets grundlaeggende maal og med selve begreberne faellesmarked og indre marked.

30 Endelig har Retten i den afsagte doms praemis 79 udtalt foelgende med hensyn til RPC' s afgoerelse: "... som det fremgaar af beslutningens betragtning 43 ... saa [Kommissionen ikke] bort fra den britiske rets afgoerelse. Men, som Kommissionen med rette har bemaerket, gav den nationale ret, som naturligvis udtalte sig foer Det Forenede Kongeriges og Irlands tiltraedelse af De Europaeiske Faellesskaber, ikke direkte udtryk for sit syn paa noedvendigheden af de i NBA fastsatte begraensninger for konkurrencen i faellesmarkedet. For saa vidt som retten indirekte beroerte spoergsmaalet om udenrigshandelen, fastslog den, at PA ikke havde godtgjort, at en fjernelse af NBA ville foere til en vaesentlig nedgang i eksporten. Det maa derfor konkluderes, at beslutningen ikke kan siges at bygge paa en utilstraekkelig begrundelse, blot fordi den ikke specifikt tilbageviste den afgoerelse, Restrictive Practices Court havde truffet i 1962, eller det bevis, sagsoegeren havde fremlagt for at godtgoere, at situationen paa bogmarkedet ikke var aendret vaesentligt siden 1962. Under alle omstaendigheder kan national retspraksis ° som fastslaaet af Domstolen i ovennaevnte dom af 17. januar 1984 (VBVB og VBBB mod Kommissionen, praemis 40) ° selv hvis det antages, at den er faelles for alle medlemsstaterne, ikke vaere bindende for anvendelsen af traktatens konkurrenceregler."

31 Dette raesonnement er udtryk for en mangel ved begrundelsen, for saa vidt som det ikke heraf fremgaar, at Retten har efterproevet rigtigheden af, hvad sagsoegeren har gjort gaeldende, jf. sammenfatningen heraf i den afsagte doms praemis 77:

"Sagsoegeren har gjort gaeldende, at Kommissionen i medfoer af princippet om ordentlig forvaltning maatte tage hensyn til de faktiske konstateringer i afgoerelsen af 1962 fra Det Forenede Kongeriges Restrictive Practices Court, selv om den ikke var bundet af denne afgoerelse under udoevelsen af sine befoejelser. PA har anfoert, at den britiske rets konstatering af, at NBA var noedvendig, gaelder saavel den internationale handel med boeger som salg paa det nationale marked af indenlandsk fremstillede boeger. Den britiske rets konstateringer havde endnu fuld gyldighed paa datoen for den anfaegtede beslutning for saa vidt angaar baade det britiske og det irske marked. Sagsoegeren har ligeledes gjort gaeldende, at den for Kommissionen havde fremlagt en vigtig raekke beviser for, at situationen ikke havde aendret sig vaesentligt, siden Restrictive Practices Court traf sin afgoerelse ..."

32 Af det anfoerte foelger, at der i den afsagte dom paa flere punkter er foretaget en urigtig retsanvendelse. Som foelge heraf boer dommen ophaeves, uden at det findes noedvendigt at tage stilling til de oevrige anbringender, der er fremfoert til stoette for appellen.

33 I henhold til artikel 54, stk. 1, andet punktum, i EOEF-statutten for Domstolen kan denne, saafremt den ophaever den af Retten trufne afgoerelse, selv traeffe endelig afgoerelse, hvis sagen er moden til paakendelse. Denne betingelse er opfyldt i dette tilfaelde.

Det for Retten indbragte annullationssoegsmaal til proevelse af Kommissionens beslutning

34 Til stoette for sit annullationssoegsmaal har PA fremfoert en raekke anbringender. Som naevnt ovenfor i praemis 8, angaar appellen imidlertid ikke den del af Rettens dom, hvori denne har forkastet anbringendet om, at der ikke forelaa en overtraedelse af traktatens artikel 85, stk. 1, og denne del af dommen er saaledes blevet endelig.

35 Der maa herefter tages stilling til anbringendet om, at begrundelsen for beslutningens artikel 2 om afslaget paa fritagelsesbegaeringen har vaeret urigtig.

36 PA har i foerste raekke gjort gaeldende, at beslutningens begrundelse ° for saa vidt angaar behandlingen af spoergsmaalet, om konkurrencebegraensningerne er noedvendige (beslutningens betragtning 71-86) ° er baseret paa forhold, som modbevises af de omstaendigheder, der er fremlagt til stoette for fritagelsesbegaeringen. Blandt disse omstaendigheder har PA navnlig henvist til RPC' s afgoerelser, hvoraf det fremgaar, dels at en fastsaettelse af faste detailsalgspriser fra forlagenes side ikke vil kunne opretholdes i laengere tid efter en ophaevelse af NBA (LR 3RP 246, 312), dels at en ophaevelse af NBA vil medfoere en nedgang i antallet af lagerfoerende boghandler og en forringelse af standarden, en stigning i bogpriserne og et fald i antallet af bogudgivelser (LR 3RP 246, 322).

37 PA har for det andet gjort gaeldende, at der i beslutningen er lagt en raekke fejlagtige faktiske omstaendigheder og en raekke urigtige foelgeslutninger til grund, saerlig for saa vidt angaar henvisningen i beslutningens betragtning 75 til sagen om de nederlandske boeger.

38 Da de to argumenter, PA har fremfoert, i det vaesentlige tager sigte paa at paavise, at der i beslutningen ikke korrekt er taget hensyn til PA' s argumentation vedroerende beslutningens negative foelger for handelen inden for Faellesskabet, specielt paa det irske marked for boeger, findes de to argumenter at burde behandles under ét.

39 I henhold til EOEF-traktatens artikel 190 bestaar der en forpligtelse til at begrunde beslutninger. Efter Domstolens faste praksis kraever bestemmelsen ikke, at Kommissionen behandler alle de faktiske og retlige spoergsmaal, der er fremfoert af virksomheder, som anmoder om en fritagelsesbeslutning, men begrundelsen for enhver beslutning, der indeholder et klagepunkt, skal goere det muligt for Domstolen at udoeve sin legalitetskontrol og give saavel medlemsstaterne som de beroerte borgere oplysning om, hvorledes Kommissionen har anvendt traktaten.

40 I det foreliggende tilfaelde har PA fremfoert RPC' s afgoerelser som vaesentlige omstaendigheder til godtgoerelse af de haevdede gavnlige virkninger. PA' s argumentation om, at RPC' s konstateringer med hensyn til NBA' s gavnlige virkninger i Det Forenede Kongerige ligeledes maatte vaere relevante ved bedoemmelsen af aftalernes virkninger i Irland, forekommer at vaere velunderbyggede, naar det tages i betragtning, at der er tale om ét enkelt sprogomraade.

41 Herefter burde Kommissionen have behandlet de argumenter, PA fremfoerte under henvisning til RPC' s afgoerelser.

42 Det maa imidlertid indledningsvis bemaerkes, at Kommissionen ganske vist har omtalt den nationale retsinstans' afgoerelser i beslutningens betragtning 43, men at den kun har henvist til, at de er truffet, uden at den har droeftet afgoerelsernes indhold.

43 Det maa dernaest konstateres, at Kommissionen i beslutningens betragtning 72, hvori den har sammenfattet PA' s argumenter, har undladt overhovedet at henvise til RPC' s afgoerelser eller til NBA' s gavnlige virkninger paa det irske bogmarked.

44 Kommissionens beslutning indeholder saaledes ingen forklaring paa, af hvilke grunde RPC' s afgoerelser og de af PA fremlagte dokumenter til stoette for sammenslutningens opfattelse skulle vaere uden betydning. Heraf foelger, at Kommissionen ° i betragtning af at der findes et faelles sprogomraade bestaaende af det britiske og det irske marked ° ikke har anfoert en fyldestgoerende begrundelse for sin beslutning paa dette punkt.

45 I beslutningens betragtning 75 har Kommissionen omtalt anvendelsen af NBA paa eksporten til andre medlemsstater, herunder navnlig Irland. I beslutningens betragtning 75 udtales foelgende:

"... Kommissionen maa her behandle et prisbindingssystem, der udstraekker sig til eksporten til andre medlemsstater, isaer Irland, saavel som til import og reimport fra andre medlemsstater, herunder Irland. Som systemet benyttes for tiden, udelukker det priskonkurrence, der foelger af handelen mellem medlemsstater paa forhandlerniveau. Kommissionen har allerede i afgoerelse 82/123/EOEF i sag IV/428 ° VBBB/VBVB statueret, at en kollektiv prisbindingsordning, der indebaerer [konkurrence]begraensninger i samhandlen mellem medlemsstater som [dem, der er indeholdt i de her omhandlede aftaler], ikke er noedvendig for at opnaa en forbedring af udgivelsen og forhandlingen af de omhandlede boeger."

46 Det bemaerkes dog, at den aftale, der var tale om i sagen om de nederlandske boeger, bl.a. omfattede en forpligtelse for alle forlaeggere til for hver af deres udgivelser at fastsaette en detailsalgspris, som skulle overholdes indtil detailsalgstrinnet, og at der ved aftalen blev indfoert en godkendelsesordning for forlaeggere og boghandlere, hvorved enhver konkurrence med ikke-godkendte forlaeggere og boghandlere blev forhindret.

47 Det system, der var blevet indfoert af de flamske og nederlandske forlaegger- og boghandlersammenslutninger, var saaledes ikke det samme som det system, der foelger af NBA, jf. Rettens beskrivelse heraf i den afsagte doms praemis 4 og 5 og gengivelsen i naervaerende doms praemis 2. Ifoelge NBA gaelder der saaledes standardbetingelser for salg af boeger til faste priser, som kun gaelder, saafremt forlaget vaelger at markedsfoere en bog som en "net book".

48 Det maa herefter konstateres, at denne henvisning til sagen om de nederlandske boeger er aabenbart irrelevant og samtidig udgoer en urigtig begrundelse.

49 Beslutningens artikel 2 maa herefter annulleres ° og i konsekvens heraf maa ogsaa beslutningens artikel 3 og 4 annulleres ° som foelge af vaesentlige formelle mangler, jf. EOEF-traktatens artikel 173, uden at det er noedvendigt at tage stilling til de oevrige anbringender, PA har fremfoert.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

50 I henhold til procesreglementets artikel 122 traeffer Domstolen afgoerelse om sagens omkostninger, saafremt der gives appellanten medhold, og Domstolen selv endeligt afgoer sagen. I henhold til artikel 69, stk. 2, som i medfoer af artikel 118 finder anvendelse i appelsager, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom. Da Kommissionen i det vaesentlige ikke har faaet medhold i sine anbringender, maa det paalaegges den, ud over at baere sine egne omkostninger, at betale alle de omkostninger, der saavel under sagen for Retten som for Domstolen er afholdt af appellanten, samt de omkostninger, der er afholdt i sagen for Domstolen for saa vidt angaar Clé ° Irish Book Publishers Association og Booksellers Association of Great Britain and Ireland' s intervention.

51 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 4, kan Domstolen traeffe afgoerelse om, at andre intervenienter end medlemsstaterne og institutionerne skal baere deres egne omkostninger. Herefter boer intervenienterne Pentos plc og Pentos Retailing Group Ltd baere deres egne omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN (Femte Afdeling)

1) Den af Retten i Foerste Instans afsagte dom af 9. juli 1992 i sag T-66/89 ophaeves.

2) Artikel 2, 3 og 4 i Kommissionens beslutning 89/44/EOEF af 12. december 1988 om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85 (IV/27.393 og IV/27.394, Publishers Association ° Net Book Agreements) annulleres.

3) Kommissionen baerer sine egne omkostninger og betaler alle de omkostninger, der saavel under sagen for Retten som for Domstolen er afholdt af appellanten, samt de omkostninger, der er afholdt i sagen for Domstolen for saa vidt angaar Clé ° Irish Book Publishers Association og Booksellers Association of Great Britain and Ireland' s intervention.

4) Pentos plc og Pentos Retailing Group Ltd baerer deres egne omkostninger.