KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT

12. juli 1996

Sag T-93/96 R

Catherine Prėsle

mod

Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse

»Tjenestemænd — placering — udsættelse af gennemførelsen — foreløbige forholdsregler«

Fuldstændig gengivelse på tysk II-1093

Angående:

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af sagsøgtes afgørelse om placering af sagsøgeren i Thessaloniki; foreløbig opretholdelse af hendes placering ved Berlin-afdelingen af Europa-Parlamentets Informationskontor for Tyskland.

Udfald:

Begæringen ikke taget til følge.

Resumé af kendelse

I december 1985 blev sagsøgeren ansat af sagsøgte (Cedefop) i henhold til en arbejdskontrakt af ubegrænset varighed. Ifølge denne kontrakt er tjenestestedet Berlin, hvor Cedefop på daværende tidspunkt havde hjemsted.

Den 1. september 1994 flyttede Rådet Cedefop's hjemsted til Thessaloniki (forordning (EF) nr. 1131/94 af 16.5.1994 om ændring af forordning (EØF) nr. 337/75 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse EFT L 127, s. 1).

En »rammeaftale« af 23. januar 1995 vedrørende »sociale foranstaltninger i forbindelse med Cedefop's flytning til Thessaloniki«, der er indgået mellem direktøren for sagsøgte og personalerepræsentationen, indeholder bl.a. bestemmelser om fastansættelse af personale (4.1) og den situation, hvor den ansatte ikke kan forlade Berlin (4.3). Der henvises bl.a. til disse bestemmelser i en garantiskrivelse af 27. februar 1995 til sagsøgeren.

Den 1. marts 1995 blev sagsøgtes personale omfattet af bestemmelserne for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber (Rådets forordning (EF) nr. 251/95 af 6.2.1995 om ændring af forordning (EØF) nr. 337/75 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse EFT L 30 s. 1).

Den 1. april 1995 blev sagsøgeren udnævnt til tjenestemand på prøve og den 1. januar 1996 blev hun fastansat tjenestemand.

I henhold til en begæring, som sagsøgeren - der er gift med en selvstændig advokat i Berlin og mor til to børn - havde indgivet i henhold til rammeaftalens punkt 4.3, blev hun for en periode på ti måneder fra den 1. september 1995 (datoen for Cedefop's effektive flytning til Thessaloniki) placeret ved Berlin-afdelingen af Europa-Parlamentets Informationskontor for Tyskland (sagsøgtes afgørelse af 31.7.1995, hvori der henvises til sagsøgtes generelle afgørelse af 7.7.1995).

Sagsøgerens anmodning om forlængelse af denne placering blev afslået af sagsøgte (skrivelse af 22.5.1996, modtaget af sagsøgeren den 29.5.1996).

Retlige bemærkninger

I betragtning af det vide skøn. som institutionerne råder over ved tilrettelæggelsen af deres tjenestegrene under hensyn til de opgaver, som er betroet dem, og i tilslutning hertil ved placeringen af deres personale, er en afgørelse om omplacering, selv om den påfører de berørte tjenestemænd ulemper, ikke en unormal og uforudsigelig begivenhed i deres karriere. Under disse omstændigheder kan en udsættelse af gennemførelsen kun begrundes med tvingende omstændigheder af helt usædvanlig karakter, der kan påføre den berørte tjenestemand et alvorligt og uopretteligt tab (præmis 45).

Henvisningtil Retlen. 17. maj 1995. sagT-102/95 R. Aubineaumod Kommissionen, Sml. Pers. II. s. 365. præmis 23; Retten. 29 marts 1996. sag T-24/96 R. U. mod Cedefop. Sml. Pers. II. s. 479, præmis 61 og 62.

Disse principper, som navnlig er udarbejdet for at tage hensyn til institutionernes mange arbejdssteder, kan overføres på nærværende sag, så meget mere som sagsøgerens virksomhed i Berlin i det mindste i det væsentlige udøves til fordel for Europa-Parlamentet og ikke for sagsøgte, som er det organ, som hendes stilling henhører under, og som udbetaler hende hendes løn (præmis 46).

Punkt 4.3 i rammeaftalen udelukker ikke, at spørgsmålet om, hvorvidt den af sagsøgeren begærede forlængelse skal gives, henhører under sagsøgtes skøn, hvorved bemærkes, at sagsøgtes interesse i på ny at indplacere de pågældende tjenestemænd i sine tjenestegrene kan blive stærkere på grund af de følger, som deres vedvarende fravær medfører (præmis 47).

I øvrigt bemærkes, at selv om Kommissionen først med forsinkelse åbnede mulighed for den ved rammeaftalen forudsatte mobilitet (ifølge sagsøgeren skulle rammeaftalens punkt 4.3 gøre det muligt for tjenestemændene at opnå denne mobilitet), ændrer, dette forhold ikke bedømmelsen af nærværende sag, idet sagsøgeren ikke umiddelbart har påvist, at hun uden denne påståede forsinkelse allerede kunne have fået en ledig stilling i Berlin og ville være blevet overført til denne (præmis 48).

Selv om det er rigtigt, at den anfægtede afgørelse risikerer at skade sagsøgerens familiemæssige fællesskab, står det fast, at hun med åbne øjne har påtaget sig en tjenestemands forpligtelser og de konsekvenser, der kan følge heraf, for så vidt angår hendes tjenestested og dermed hendes familieliv. Dette er til hinder for, at interesseafvejningen kan falde ud til, at de begærede foranstaltninger anordnes (præmis 50-53).

Henvisning til: U. mod Cedefop, a.st., præmis 66.

Denne konklusion ændres ikke af den omstændighed, at sagsøgeren i henhold til garantiskrivelsen kun kunne beholde sin ansættelse ved at acceptere status som tjenestemand. Allerede som følge af flytningen af Cedefop's hjemsted, der ikke er anfægtet, og uafhængigt af, at hendes oprindelige ansættelsesforhold var blevet afløst af'status som tjenestemand, måtte sagsøgeren nemlig på et givet tidspunkt og med forbehold af overgangsbestemmelser af helt usædvanlig karakter træffe valget mellem en virksomhed i Thessaloniki og opgivelse af sin stilling på budgettet. Nødvendigheden afet sådant valg kan derfor ikke gøres gældende som en indsigelse over for sagsøgte i nærværende sag (præmis 54).

I faglig henseende risikerer sagsøgerens placering i Thessaloniki ikke at skade hendes udsigter til som led i en overførsel at blive ansat i en ledig stilling uden for Cedefop (præmis 55).

Konklusion:

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.