ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 107/33

Sag anlagt den 11. februar 2008 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung mod Kommissionen

(Sag T-73/08)

(2008/C 107/54)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Berlin, Tyskland) (ved Rechtsanwältin B. Henning)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens afgørelse af 26. november 2007 om tilbagebetaling af et beløb stort 23 228,07 EUR inden for rammerne af »Daphne Grant Agreement JLS/DAP/2004-1/080/YC« annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøger og Kommissionen underskrev i maj 2005 en kontrakt om finansiering af et projekt inden for rammerne af DAPHNE II-programmet (1). Ved meddelelse af debetnota af 26. november 2007 har Kommissionen krævet en del af det inden for rammerne af denne kontrakt erlagte beløb tilbagebetalt. Med dette søgsmål anfægter sagsøgeren denne afgørelse.

Sagsøgeren gør til støtte for søgsmålet for det første gældende, at den anfægtede afgørelse udgør en tilsidesættelse af begrundelsespligten. Der foreligger for det andet en tilsidesættelse af princippet om en retfærdig rettergang, eftersom der ikke er blevet fastsat en passende frist for sagsøgeren til at tilkendegive sin stillingtagen og fremlægge yderligere materiale. Det gøres endelig gældende, at den anfægtede afgørelse er støttet på en urigtig gengivelse af sagens omstændigheder.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 803/2004/EF af 21.4.2004 om EF-handlingsprogrammet (2004-2008) om forebyggelse og bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder og om beskyttelse af ofre og risikogrupper (Daphne II-programmet) (EFT L 143, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 92/43

Sag anlagt den 6. februar 2008 — Now Pharma mod Kommissionen

(Sag T-74/08)

(2008/C 92/85)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Now Pharma AG (Luxemburg, Luxemburg) (ved Rechtsanwälte C. Kaletta og I.-J. Tegebauer)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens beslutning af 4. december 2007 — K(2007) 6132 — annulleres.

— Kommissionen pålægges i overensstemmelse med Rettens retsopfattelse at tage fornyet stilling til sagsøgerens ansøgning af 6. februar 2007.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har anfægtet Kommissionens beslutning af 4. december 2007, hvorved der blev givet afslag på den af sagsøgeren ansøgte udpegelse af medikamentet »Extrait liquide spécial de Chelidonii radix« som lægemiddel til sjældne sygdomme som omhandlet i forordning (EF) nr. 141/2000 (1).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort gældende, at artikel 3 i forordning (EF) nr. 141/2000 er blevet tilsidesat. I denne henseende er det navnlig gjort gældende, at den endegyldigt negative udtalelse fra Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering lagde et urigtigt kriterium til grund for sin afgørelse, nemlig betingelserne for markedsføring af lægemidler i artikel 8, stk. 3, litra c), i forordning nr. 141/2000. For udpegelsen som lægemiddel til sjældne sygdomme er det dog efter sagsøgerens opfattelse afgørende, at lægemidlet vil være til væsentlig gavn for personer med denne lidelse som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 847/2000 (2). Sagsøgeren mener, at denne betingelse i henhold til artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning nr. 141/2000 er opfyldt, da lægemidlet er til sjældne sygdomme og vil være til væsentlig gavn.

Ud over dette kritiserer sagsøgeren frem for alt, at de sagkyndige manglede kvalifikationer og var inhabile.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16.12.1999 om lægemidler til sjældne sygdomme (EFT 2000 L 18, s. 1).

(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 847/2000 af 27.4.2000 om fastlæggelse af bestemmelser for gennemførelse af kriterierne for udpegelse af lægemidler som lægemidler til sjældne sygdomme og definitionerne af begreberne »lignende lægemiddel« og »klinisk overlegenhed« (EFT L 103, s. 5).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 92/34

Sag anlagt den 1. februar 2008 — Vakakis mod Kommissionen

(Sag T-41/08)

(2008/C 92/70)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Vakakis International — Symvouli gia Agrotiki Anaptixi AE (Athen, Grækenland) (ved Solicitor B. O'Connor)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Sagen antages til realitetsbehandling.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers ubegrundede afgørelse af 6. december 2007 (Referencenr. A3 TF TCC(2007)106233) om ikke at indbyde konsortiet, der ledes af Vakakis International SA, til en samtale angående udbudsproceduren »Teknisk bistand til støtte for politikken for udvikling af landdistrikterne« nr. EuropeAid/125241/C/SER/CY annulleres.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers afgørelse af 21. december 2007 (Referencenr. A3 TF TCC(2007)106667) om ikke at acceptere Vakakis International SA's bud under henvisning til, at buddet ikke opfyldte de tekniske krav, annulleres.

— Kommissionen anmodes i henhold til artikel 65, litra b), i Rettens procesreglement om at fremlægge visse dokumenter angående arbejdet udført af bedømmelsesudvalget, nedsat med henblik på at vurdere buddene fremlagt i forbindelse med udbudsproceduren EuropeAid/125241/C/SER/CY samt udarbejdelsen af listen over tilbudsgivere, der kunne komme i betragtning.

— Der fastsættes sådanne yderligere tiltag, som Retten måtte finde nødvendige.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionens brev af 6. december 2007, hvorved sagsøgeren blev oplyst om, at selskabet ikke ville blive indbudt til en samtale, udgør en afgørelse, der savner tilstrækkelig begrundelse, hvilket er en tilsidesættelse af artikel 253 EF. Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at denne fase er et centralt element i udbudsproceduren, hvortil alle tilbudsgivere, herunder dem som ikke opfylder de opstillede tekniske krav, bør indbydes til med henblik på at opretholde et konkurrencepræget miljø. Sagsøgeren har yderligere anført, at den nævnte afgørelse er retlig ukorrekt, eftersom den er baseret på manglende overholdelse af de administrative kriterier og ikke manglende overholdelse af den forudsatte tekniske standard. Dette er ifølge sagsøgeren misbrug af den beføjelse, der er tillagt Kommissionen inden for rammerne af proceduren for evalueringen af buddene.

Sagsøgeren har endvidere med hensyn til både den ovennævnte afgørelse og afgørelsen af 21. december 2007 gjort gældende, at afgørelserne er uforenelige med indholdet i Praktisk vejledning vedrørende procedurer for kontrakter i forbindelse med ekstern bistand. Sagsøgeren har endelig anført, at Kommissionens afgørelse af 21. december 2007 havde til formål at legitimere en tidligere ubegrundet afgørelse om at udelukke sagsøgeren fra udbuddet og er derfor retlig ukorrekt.
—

Principalt: Afgørelsen truffet den 20. november 2007 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) annulleres, og Retten træffer den afgørelse, som dette appelkammer skulle have truffet, nemlig at ansøgningen om EF-varemærke nr. 32 540 opfylder kravene for at blive bekendtgjort i overensstemmelse med EF-varemærkeforordningens artikel 40.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 116/28

Sag anlagt den 14. marts 2008 — Atlantean mod Kommissionen

(Sag T-125/08)

(2008/C 116/51)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Atlantean Ltd (Killybegs, Irland) (ved solicitor M. Fraser, barristers G. Hogan, E. Regan og C. Toland)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at erstatte det tab, sagsøgeren har lidt ved Kommissionens beslutning 2003/245/EF af 4. april 2003, for så vidt som Irlands anmodning om forøgelse af målene for fartøjet MFV Atlantean derved retsstridigt blev afslået, idet nævnte tab kan opgøres til 7 419 522 EUR, med forbehold om beløbets regulering under sagen, og med tillæg af renter fra den 4. april 2003 indtil beløbet endeligt erlægges, samt morarenter, hvis der opstår forsinkelse med betalingen efter dommens afsigelse.

— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har i denne sag fremsat et krav om erstatning uden for kontraktforhold som følge af det tab, selskabet har lidt ved Kommissionens beslutning 2003/245/EF af 4. april 2003 om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, produktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde overalt på mere end 12 m (1). Denne beslutning blev annulleret ved Rettens dom af 13. juni 2006 for så vidt angår anvendelsen på sagsøgerens fartøj Atlantean (2).

Sagsøgeren har til støtte for sin påstand anført, at Kommissionen tilsidesatte en række overordnede retsprincipper i forbindelse med vedtagelsen af den beslutning, som Retten efterfølgende annullerede. Som Retten fastslog i sin dom, savnede Kommissionen ikke blot kompetence til at træffe den omhandlede beslutning, den tilsidesatte også retssikkerhedsprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, proportionalitetsprincippet, dens forpligtelse i medfør af artikel 253 EF til at angive en begrundelse, sagsøgerens ret til at blive hørt, og den begik magtfordrejning. Sagsøgeren gør ligeledes gældende, at den åbenbart og groft overskred grænserne for dens skønsbeføjelse. Efter sagsøgerens opfattelse udgør den blotte tilsidesættelse af fællesskabsretten et tilstrækkeligt alvorligt lovbrud.

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at selskabet har lidt og fortsat lider et betydeligt tab og betydelig skade som en direkte og adækvat følge af Kommissionens vedtagelse af den senere annullerede beslutning, da det så sig nødsaget til at købe yderligere polyvalent erstatningskapacitet. Sagsøgeren gør derfor gældende, at selskabets tab er aktuelt og sikkert.

(1) EUT L 90, s. 48.

(2) Sag T-192/03, Atlantean Ltd. mod Kommissionen, Sml. II, s. 42.
—

Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2005/62/EF af 30. september 2005 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/98/EF for så vidt angår fællesskabsstandarder og -specifikationer vedrørende et kvalitetsstyringssystem for blodcentre (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, eller under alle omstændigheder ikke underrettet Kommissionen herom.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 116/29

Sag anlagt den 31. marts 2008 — Gres La Sagra mod KHIM — Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE)

(Sag T-130/08)

(2008/C 116/53)

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Gres La Sagra, SL (Alameda de la Sagra, Spanien) (ved abogada T. Villate Consonni og abogado J. Calderón Chavero)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Ceramicalcora, SA (Alcora, Spanien)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 30. januar 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) i sag R-1609/2006-4 annulleres.

— Som følge af annullationen antages varemærkeansøgning nummer 3 109 006, ikke blot for tjenesteydelser i klasse 39 (som allerede er antaget efter afvisningen af indsigelse B 690 695 for så vidt angår disse tjenesteydelser, hvilket nu har fået retskraft), men også for de resterende varer og tjenesteydelser, som er omfattet af ansøgningen i klasse 19, 21 og 40.

— Harmoniseringskontoret og de øvrige parter i sagen for Retten tilpligtes at betale omkostningerne ved retssagen, og de af Harmoniseringskontoret og de andre parter i retssagen fremsatte påstande afvises.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Gres La Sagra, SL.

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »VENATTO (marble stone)« (ansøgning nr. 3 109 066) for varer og tjenesteydelser i klasse 19, 21, 39 og 40.

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: CERAMICALCORA, SA.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: De spanske varemærker for tegnet »VENETO (céramicas)« (nr. 2 115 543, 2 056 688, 2 056 689 og 2 056 699) for varer og tjenesteydelser i klasse 27, 19, 21 og 39.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen tages delvist til følge. Indsigelsesafdelingen fastslog, at der var risiko for forveksling på det relevante område for de anfægtede varer og tjenesteydelser i klasse 19, 21 og 40, men at der ikke var risiko for forveksling i forbindelse med de i klasse 39 anfægtede tjenesteydelser.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde: Urigtig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 116/22

Sag anlagt den 18. februar 2008 — Dow Chemical mod Kommissionen

(Sag T-77/08)

(2008/C 116/41)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: The Dow Chemical Company (Midland, De Forenede Stater) (ved lawyers D. Schroeder og T. Graf)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

— Annullation af beslutningen for så vidt som den angår sagsøgeren

— subsidiært, betydelig nedsættelse af bøden, og

— Kommissionen tilpligtes at sagsøgerens retsomkostninger og andre omkostninger og udgifter i forbindelse med denne sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 5910 endelig udg. af 5. december 2007 (sag COMP/F/38.629) — Kloroprengummi), hvorved Kommissionen fastslog, at sagsøgeren sammen med andre virksomheder havde tilsidesat artikel 81 EF og artikel 53 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ved at deltage i en enkelt og vedvarende aftale og/eller samordnet praksis på kloroprengummi-området.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at Kommissionen begik åbenbart urigtige skøn vedrørende de faktiske omstændigheder og retlige fejl ved at holde sagsøgeren ansvarlig for joint venturet DuPont Dow Elastomers' tilsidesættelse. Kommissionen har ifølge sagsøgeren undladt at påvise, at sagsøgeren havde afgørende indflydelse på DuPont Dow Elastomers. Sagsøgeren har endvidere anført, at den ikke udgjorde en enkelt økonomisk enhed med DuPont Dow Elastomers.

Sagsøgeren har dernæst gjort gældende, at Kommissionen begik dels åbenbart urigtige skøn vedrørende de faktiske omstændigheder, dels retlige fejl og undlod at anføre en tilstrækkelig begrundelse for beslutningen:

— ved at have anvendt en multiplikator på 6,5, selv om tilsidesættelsen alene varede seks år og en måned

— ved at forhøje sagsøgerens bøde med 10 % med henblik på at opnå en tilstrækkelig stor afskrækkende virkning
DA Den Europæiske Unions Tidende C 116/26

Sag anlagt den 11. marts 2008 — Italien mod Kommissionen og EØSU

(Sag T-117/08)

(2008/C 116/48)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello Stato P. Gentili)

Sagsøgte: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

Sagsøgerens påstande

— Den Italienske Republik anfægter ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans følgende af EØSU offentliggjorte retsakter: 1) Meddelelse om ledig stilling nr. 73/07 vedrørende stillingen som generalsekretær for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, der kun blev offentliggjort i den engelske, franske og tyske version af Den Europæiske Unions Tidende af 28. december 2007, nr. C 316 A; 2) Berigtigelse af meddelelsen om ledig stilling, som kun blev offentliggjort i den engelske, franske og tyske version af Den Europæiske Unions Tidende af 30. januar 2008, nr. C 25 A.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-156/07, Spanien mod Kommissionen (1).

I tillæg til en tilsidesættelse af forordning nr. 1/58 og artikel 290 EF og ud fra et synspunkt om inkompetence har Den Italienske Republik navnlig gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 12 EF, artikel 22 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union, en række bestemmelser i om vedtægten for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber, samt at der ikke er givet en tilstrækkelig begrundelse, og at der i den foreliggende sag foreligger magtmisbrug.

(1) EUT C 140 af 23.6.2007, s. 42.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 116/24

Sag anlagt den 27. februar 2008 — Zino Davidoff mod KHIM — Clifarm i. Kleinakis & SIA (GOOD LIFE)

(Sag T-108/08)

(2008/C 116/44)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Zino Davidoff SA (Fribourg, Schweiz) (ved lawyers H. Kunz-Hallstein og R. Kunz-Hallstein)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Clifarm i. Kleinakis & SIA OE (Glyfada, Grækenland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 298/2007-2 annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Zino Davidoff SA.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »GOOD LIFE« for varer i klasse 3 — ansøgning nr. 1 709 641.

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Clifarm i. Kleinakis & SIA OE.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-ordmærket og det nationale ordmærke »GOOD LIFE« for varer i klasse 3, 5 og 16.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen afvises i det hele.

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleres, og sagen hjemvises til Indsigelsesafdelingen til videre behandling.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af bl.a. artikel 43, 73 og 74 i Rådets forordning nr. 40/94 og af regel 22 i Kommissionens forordning nr. 2868/95, da appelkammeret har henset til varer, som det ansøgte varemærke ikke omfatter, og som ikke lå til grund for indsigelsen, da appelkammeret ikke skulle have henset til det materiale, Clifarm i. Kleinakis & SIA OE fremlagde som bevis for brug af selskabets varemærker, og da appelkammeret har henset til bevismateriale, som sagsøgeren ikke kunne undersøge.
—

ved ikke at have godtgjort en legitim interesse i at træffe en beslutning til ugunst for E.I. DuPont i denne sag
—

Principalt: Afgørelsen truffet den 30. oktober 2007 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) annulleres, og Retten træffer den afgørelse, som dette appelkammer skulle have truffet, nemlig at ansøgningen om EF-varemærke nr. 32 532 opfylder kravene for at blive bekendtgjort i overensstemmelse med EF-varemærkeforordningens artikel 40.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 116/23

Sag anlagt den 28. februar 2008 — TNC Kazchrome og ENRC Marketing mod Rådet og Kommissionen

(Sag T-107/08)

(2008/C 116/43)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Joint stock company »Transnational Company Kazchrome« (TNC Kazchrome) (Actobe, Kasakhstan), ENRC Marketing AG (Kloten, Schweiz) (ved lawyers L. Ruessmann og A. Willems)

Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

— Den anfægtede forordning annulleres i det omfang den indfører antidumpingforanstaltninger på import af siliciummangan, der er produceret og/eller solgt af sagsøgerne.

— Rådet og Kommissionen tilpligtes in solidum at betale sagsøgerne erstatning for skade, herunder renter, som følge af den urigtige indledning af sagen, faktiske fejl, fejlagtig bedømmelse, herunder Kommissionens tilsidesættelse af grundlæggende fællesskabsretlige principper samt den fejlagtige vedtagelse af Rådets forordning (EF) nr. 1420/2007.

— Kommissionen og Rådet tilpligtes at bære deres egne omkostninger og at betale sagsøgernes omkostninger.

— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at bære sine egne omkostninger og til in solidum at betale sagsøgernes omkostninger, for så vidt som de ikke dækkes af Rådet.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne, der er henholdsvis producent og eksportør af siliciummangan til Den Europæiske Union, har nedlagt påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1420/2007 af 4. december 2007 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af siliciummangan med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Kasakhstan og afslutning af proceduren vedrørende importen af siliciummangan med oprindelse i Ukraine (1).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne gjort gældende, at de sagsøgte begik åbenbare skønsfejl, tilsidesatte grundforordningen (2), og undlod at angive en begrundelse i overensstemmelse med artikel 253 EF ved at lade Kasakhstan være omfattet af antidumpingundersøgelserne, mens Indien ikke omfattes heraf; ved at afvise sagsøgernes påstand om, at de opererer som en uadskillelig økonomisk enhed; ved fastsættelsen af sagsøgernes eksportpriser, ved bedømmelsen af, hvorvidt og i hvilket omfang importen af siliciummangan fra Kasakhstan har forvoldt EF-erhvervsgrenen skade; ved at kumulere importen fra Kasakhstan med importen fra Kina med henblik på denne bedømmelse og ved bedømmelsen af Fællesskabets interesse.

Sagsøgerne har endvidere gjort gældende, at fællesskabsinstitutionerne tilsidesatte deres ret til at blive hørt og principperne om god forvaltningsskik, beskyttelsen af den berettigede forventning, om forbud mod forskelsbehandling, og proportionalitet, da sagsøgerne bl.a. ikke fik adgang til oplysninger, der var relevante for fællesskabsinstitutionernes konklusioner, og da sagsøgerens tilbud om tilsagn blev afvist.

(1) EUT L 317, s. 5.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT 1996 L 56, s. 1).
—

Kommissionens beslutning af 23. november 2007 om ikke at antage sagsøgernes bud som svar på udbudsbekendtgørelse No EAC/21/2007 »Den europæiske undersøgelse af sprogkundskaber« annulleres i sin helhed, for så vidt som den krænker EU-retten og er baseret på åbenbart urigtige skøn.