ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fri bevaegelighed for personer - arbejdstager - begreb - et arbejdsforhold forudsat - udoevelse af faktisk og reel beskaeftigelse - arbejdstager i praktik som led i faglig uddannelse - omfattet

(EOEF-Traktaten, art. 48; Raadets forordning nr. 1612/68)

2. Fri bevaegelighed for personer - arbejdstager - begreb - studium efter erhvervsmaessig beskaeftigelse - bevarelse af arbejdstagerstatus - betingelser

(Raadets forordning nr. 1612/68, art. 7, stk. 2)

3. Fri bevaegelighed for personer - arbejdstagere - ligebehandling - sociale fordele - begreb - stoette til studerendes underhold og uddannelse - ydelse til boern af en arbejdstager med statsborgerskab i en anden medlemsstat - betingelser

(Raadets forordning nr. 1612/68, art. 7, stk. 2)

Sammendrag

1. Begrebet arbejdstager i Traktatens artikel 48 og forordning nr. 1612/68 er et faellesskabsretligt begreb, som ikke maa fortolkes snaevert. Enhver, der udoever en faktisk og reel beskaeftigelse, skal betragtes som arbejdstager, hvorved der skal ses bort fra en beskaeftigelse af saa ringe omfang, at den fremtraeder som et rent marginalt supplement. Det vaesentligste kendetegn ved et arbejdsforhold er, at en person i en vis periode praesterer ydelser mod vederlag for en anden og efter dennes anvisninger. Den omstaendighed, at en praktikant har en lav produktivitet, at han kun arbejder nogle faa timer om ugen, og at han derfor kun oppebaerer en lille loen, er ikke til hinder for, at en statsborger fra en medlemsstat, der som led i en faglig uddannelse har arbejdet som praktikant i en anden medlemsstat, opnaar status som arbejdstager i de naevnte bestemmelsers forstand, naar praktikantarbejdet gennemfoeres under de vilkaar, der gaelder for faktisk og reel beskaeftigelse.

2. En vandrende arbejdstager, som frivilligt forlader sit arbejde i modtagerlandet for efter en pause at foelge et fuldtidsstudium i det land, hvor han er statsborger, skal anses for at have bevaret sin status som arbejdstager og er som saadan omfattet af artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 1612/68, dog forudsat, at der er forbindelse mellem hans tidligere erhvervsmaessige beskaeftigelse og det paagaeldende studium.

3. En medlemsstats studiestoette til arbejdstageres boern udgoer for en vandrende arbejdstager en social fordel som omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 1612/68, naar arbejdstageren fortsat forsoerger barnet. I et saadant tilfaelde kan barnet paaberaabe sig denne bestemmelse for at opnaa denne stoette, saafremt den ifoelge den nationale lovgivning ydes direkte til den studerende. Stoetten skal ydes paa de samme betingelser som for indenlandske arbejdstageres boern, og der kan herved navnlig ikke stilles et krav om bopael, som indenlandske arbejdstageres boern ikke skal opfylde.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Landbrug - faelles markedsordning - aeg - handelsnormer - maerkning af aeg eller pakninger - forsyning af store pakninger med salgsfremmende oplysninger som sigter til aeggenes friskhed - forbud - aendring af EF' s ordning - lovlighed - betingelser - angivelse af laeggedatoen paa aeggene og ingen risiko for forveksling med kvalitetsklasse i henhold til gaeldende bestemmelser

[Raadets forordning nr. 2772/75, art. 21, og forordning nr. 1907/90, art. 10, stk. 2, litra e); Kommissionens forordning nr. 1274/91, art. 15 og 16]

Sammendrag

Artikel 21 i forordning nr. 2772/75 om handelsnormer for aeg indeholdt et forbud mod at forsyne store aegpakninger med salgsfremmende oplysninger.

Denne forordning er imidlertid blevet erstattet af en ny ordning. Herefter gaelder der, jf. forordningerne nr. 1907/90 og nr. 1274/91, et forbud mod at forsyne pakninger med salgsfremmende oplysninger, som sigter til aeggenes friskhed, hvis ikke aeggene i overensstemmelse med EF' s forskrifter er forsynet med laeggedatoen. Kun saafremt forbrugeren har et sikkert grundlag for at bedoemme aeggenes reelle friskhed, hvilket laeggedatoen kan give ham, vil en salgsfremmende oplysning ikke vaekke urigtige forestillinger hos ham om friskheden. Det tilkommer den nationale ret at afgoere om en salgsfremmende oplysning er udformet paa en saadan maade, at der er risiko for forveksling med en betegnelse, som efter EF-bestemmelserne er forbeholdt en kvalitetsklasse. Er dette tilfaeldet gaelder der tillige et forbud mod at benytte en saadan salgsfremmende oplysning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend - ansaettelse - udvaelgelsesproeve - udvaelgelseskomité - uafhaengighed - graenser - ulovlige beslutninger - egnethedslister med ansoegere, der ulovligt har deltaget i proeven - uregelmaessighed aarsag til ansaettelsesmyndighedens annullation af udvaelgelsesproceduren

2. Appel - appellanten givet medhold - Domstolens endelige afgoerelse af sagen - Domstolens bekraeftelse af lovligheden af den for Retten anfaegtede afgoerelse

(Statutten for EOEF-Domstolen, art. 54, stk. 1)

Sammendrag

1. Selv om ansaettelsesmyndigheden paa grund af udvaelgelseskomitéers uafhaengighed ikke er befoejet til at annullere eller aendre en beslutning truffet af en udvaelgelseskomité, maa de afgoerelser, som den traeffer under udoevelsen af sine egne befoejelser, imidlertid ikke vaere behaeftet med retlige mangler, og den kan foelgelig ikke vaere bundet af udvaelgelseskomitéens ulovlige beslutninger, for saa vidt dens egne afgoerelser herved bliver ulovlige.

Ansaettelsesmyndigheden er, i modsaetning til hvad Retten har fastslaaet, befoejet til at annullere en udvaelgelsesproeve, naar den faar forelagt en egnethedsliste, som begraenser dens skoen, fordi den omfatter ansoegere, der ulovligt har faaet adgang til at deltage i proeven og derfor ikke kan udnaevnes, og som paa den ene side fratager en ansoeger, der har opnaaet de kraevede minimumspoint, muligheden for at blive optaget og paa den anden side begraenser myndighedens valgmuligheder.

2. Anvendelsen af artikel 54, stk. 1, i statutten for EOEF-Domstolen indebaerer, at denne afgoer sagen endeligt, naar det foelger af Domstolens behandling af appelsagen, at de anbringender, som sagsoegeren har gjort gaeldende ved Retten, under alle omstaendigheder ikke kan tages til foelge.

Dette er tilfaeldet, naar Domstolen, i modsaetning til hvad sagsoegeren haevdede, og Retten fastslog, har lagt til grund, at der var truffet en lovlig afgoerelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend - rettigheder og forpligtelser - videregivelse af tjenstlige oplysninger - vidneforklaring for en national ret - ansaettelsesmyndighedens forudgaaende samtykke noedvendigt under alle omstaendigheder

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 19)

2. Europaeiske Faellesskaber - institutioner - forpligtelser - pligt til at bistaa de nationale myndigheder der skal sikre overholdelsen af faellesskabsretten - samtykke til at afgive vidneforklaring naegtet en tjenestemand - ulovligt

Sammendrag

1. Det foelger af tjenestemandsvedtaegtens artikel 19, at en tjenestemand, der indkaldes for at afgive vidneforklaring for en national retsinstans vedroerende oplysninger, han i medfoer af sin stilling har meddelt tredjemand, skal indhente samtykke fra den institution, ved hvilken han er ansat, uanset om oplysningerne var omfattet af tavshedspligten eller ikke.

2. Naar en af en national ret anordnet vidneforklaring af en tjenestemand, som har til formaal at afgoere, om tjenestemanden over for de nationale myndigheder, der har til opgave at gennemfoere den faelles landbrugspolitik, har anlagt en bestemt fortolkning af en forordning, ikke kan skade det samarbejde, som Kommissionens tjenestegrene skal opretholde med de nationale myndigheder, kan Kommissionen ikke naegte at give det i tjenestemandsvedtaegtens artikel 19 omhandlede samtykke.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Institutionernes retsakter ° direktiver ° medlemsstaternes gennemfoerelse ° inkorporering af et direktiv uden lovgivningsvirksomhed ° betingelser ° generelt retligt grundlag med sikkerhed for direktivets fulde efterlevelse

(EOEF-traktaten, art. 189, stk. 3)

2. Tilnaermelse af lovgivningerne ° risikoen for stoerre uheld i forbindelse med visse industrielle aktiviteter ° fabrikanten forpligtet til at foretage en anmeldelse med angivelse af den person eller den instans, der er bemyndiget til at ivaerksaette visse noedplaner ° raekkevidde

[Raadets direktiv 82/501, art. 5, stk. 1, litra c), tredje led]

Sammendrag

1. Gennemfoerelsen i national ret af et direktiv forudsaetter ikke noedvendigvis, at direktivets bestemmelser gengives ordret paa en bestemt maade i udtrykkelige specialbestemmelser, men det er, alt efter direktivets indhold, tilstraekkeligt, at der foreligger et generelt, retligt grundlag, der sikrer, at direktivet efterleves fuldt ud og med fornoeden klarhed og bestemthed, saaledes at de af direktivet omfattede personer i det omfang, der ved direktivet tilsigtes at skabe rettigheder for den enkelte, saettes i stand til at faa fuldt kendskab til deres rettigheder og i givet fald til at haandhaeve disse rettigheder ved en national domstol.

2. Bestemmelsen i artikel 5, stk. 1, litra c), tredje led, i direktiv 82/501 om risikoen for stoerre uheld i forbindelse med en raekke industrielle aktiviteter, hvorefter medlemsstaterne skal traeffe de noedvendige foranstaltninger til, at de beroerte fabrikanter forpligtes til at foretage anmeldelse til de kompetente myndigheder med angivelse af navnet paa den person eller den instans, som er bemyndiget til at saette visse noedplaner i gang og underrette de kompetente myndigheder, skal fortolkes saaledes, at den ikke kun omhandler den, der retligt er ansvarlig for sikkerheden, herunder virksomhedens eksterne sikkerhed, men ogsaa den, der rent faktisk er ansvarlig for at tilvejebringe sikkerheden, dvs. i praksis at ivaerksaette de noedvendige sikkerhedsforanstaltninger i tilfaelde af uheld.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Transport ° ivaerksaettelse af en faelles politik ° standstill-klausulen i traktatens artikel 76 ° raekkevidde ° transport ad landevej ° en medlemsstats indfoerelse af en afgift for koersel med tunge lastvogne paa landevej og en tilsvarende nedsaettelse af den motorkoeretoejsafgift, som betales af nationale transportvirksomheder ° ulovligt

(EOEF-traktaten, art. 76)

2. Medlemsstater ° forpligtelser ° generel forpligtelse i henhold til traktatens artikel 5 ° konkretisering paa et saerligt omraade ved en saerskilt bestemmelse ° traktatbrud fastslaaet udelukkende i henhold til den saerskilte bestemmelse

(EOEF-traktaten, art. 5 og 76)

Sammendrag

1. En national ordning, hvorved der indfoeres en afgift for koersel med tunge lastvogne paa landeveje, som skal betales af samtlige brugere uden hensyn til nationalitet, og hvorved der samtidig foretages en tilsvarende nedsaettelse af motorkoeretoejsafgiften, som kun kommer de nationale transportvirksomheder til gode, forringer de vilkaar, der gaelder for transportvirksomheder fra andre medlemsstater i forhold til indenlandske transportvirksomheder.

En saadan ordning er derfor i strid med traktatens artikel 76, selv om den er tidsbegraenset med henblik paa, at Raadet traeffer foranstaltninger til gennemfoerelse af en faelles politik paa dette omraade, og selv om den tilstraeber at beskytte miljoeet, som er et af Faellesskabets grundlaeggende formaal, nemlig ved at omlaegge vejtrafikken til andre transportformer i kraft af en forhoejelse af bidraget for de tunge lastvogne til daekning af vejudgifterne. Det fremgaar af traktatens artikel 76, hvis formaal er at undgaa, at Raadet faar vanskeligere ved at gennemfoere en faelles transportpolitik, at indtil de i artikel 75, stk. 1, omhandlede bestemmelser er fastsat, maa ingen medlemsstat uden Raadets enstemmige samtykke aendre de bestemmelser, der gaelder paa transportomraadet ved traktatens ikrafttraeden, paa en saadan maade, at de direkte eller indirekte bliver mindre gunstige for transportvirksomheder fra andre medlemsstater end for indenlandske transportvirksomheder. Denne traktatbestemmelse maa efter sit formaal forstaas saaledes, at den ogsaa forbyder en medlemsstat at fratage de oevrige medlemsstaters transportvirksomheder de fordele, som de har opnaaet i kraft af foranstaltninger, der maatte vaere truffet for at give dem en bedre stilling i forhold til de indenlandske transportvirksomheder.

2. Da traktatens artikel 76 inden for transportomraadet udgoer en konkretisering af medlemsstaternes generelle forpligtelse efter traktatens artikel 5 til at afholde sig fra enhver foranstaltning, som er egnet til at bringe virkeliggoerelsen af traktatens maalsaetninger i fare, er foelgen af, at en medlemsstat er fastslaaet at have tilsidesat sine forpligtelser efter artikel 76, at det er ufornoedent for Domstolen at fastslaa, at den paagaeldende medlemsstat tillige har begaaet et selvstaendigt traktatbrud ved tilsidesaettelsen af artikel 5.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fiskale bestemmelser ° interne afgifter ° saerlig forbrugsafgift paa biler ° beregning af beskatningsgrundlag der begunstiger indenlandsk fremstillede biler ° retsstridigt

(EOEF-traktaten, art. 95)

Sammendrag

En medlemsstat, der med henblik paa beregning af grundlaget for en saerlig forbrugsafgift paa personbiler fastsaetter forskellige regler afhaengigt af, om bilerne indfoeres fra andre medlemslande eller fremstilles paa dens eget omraade, tilsidesaetter sine forpligtelser i medfoer af traktatens artikel 95, naar indfoerte biler beskattes haardere enten som foelge af fradrag ved beregningen af afgiftsgrundlaget for indenlandsk fremstillede biler eller som foelge af tillaeg ved beregningen af dette grundlag for indfoerte biler, ogsaa selv om dette kun sker i visse tilfaelde.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Fiskeri ° faelles strukturpolitik ° bevarelse af havets ressourcer ° kvoteordning for fiskeri ° en medlemsstats bestemmelser om udnyttelsen af dens kvoter ° udstedelse af licenser ° betingelse om, at skipperen paa et fiskerfartoej, der foerer denne medlemsstats flag, over radioen skal melde, at han har til hensigt at sejle fra et fiskeomraade til et andet ° tilladt ° forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet ° ingen

(EOEF-traktaten, art. 7; Raadets forordning nr. 101/76, art. 2, stk. 1)

2. Fiskeri ° bevarelse af havets ressourcer ° kvoteordning for fiskeri ° kontrolforanstaltninger ° foranstaltninger vedtaget af en medlemsstat med henblik paa overholdelse af reglerne om udnyttelse af dens kvoter ° forpligtelse til at give Kommissionen meddelelse herom ° tilsidesaettelse ° ingen indflydelse paa foranstaltningens gyldighed

(Raadets forordning nr. 2241/87, art. 15)

Sammendrag

1. Traktatens artikel 7 og artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 101/76, der for saa vidt angaar fiskeri fra medlemsstaternes fiskerfartoejer paa Faellesskabets soeterritorium knaesaetter princippet om lige adgang hertil og udnyttelse heraf, skal, naar henses til indfoerelsen af en national kvoteordning og medlemsstaternes befoejelse til at indfoere nationale foranstaltninger, som er mere vidtgaaende end forordningens mindstekrav, saafremt disse skal sikre overholdelsen af kvoterne og ikke staar i misforhold til deres formaal, fortolkes saaledes, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat, der betinger adgangen til sine fiskerikvoter af udstedelse af licens, i denne indsaetter en betingelse om, at skipperen paa fiskerfartoejet over radioen skal melde til myndighederne, at han har til hensigt at sejle fra et ICES-omraade til et andet, selv om denne betingelse ikke gaelder fartoejer, der foerer andre medlemsstaters flag, og som fisker de samme arter i de samme omraader.

2. I henhold til artikel 15 i forordning nr. 2241/87 om fastsaettelse af visse foranstaltninger til kontrol af fiskeri skal medlemsstaterne give Kommissionen meddelelse om en betingelse i licenserne, som tillader fiskeri inden for deres kvoter, og som udstedes til fiskerfartoejer, som foerer deres flag. Manglende meddelelse om en national kontrolforanstaltning, som f.eks. den ovenfor beskrevne betingelse, paavirker imidlertid ikke dennes gyldighed ifoelge faellesskabsretten. Kravet om meddelelse, der kan opfyldes efter vedtagelsen af foranstaltningen, er nemlig kun foreskrevet af rent vejledende aarsager.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Afgiftsbestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgifter ° faelles mervaerdiafgiftssystem ° forbud mod opkraevning af andre former for skatter og afgifter med karakter af omsaetningsafgift ° formaal ° begrebet "omsaetningsafgifter" ° raekkevidde ° bidrag af samme art som det bidrag, der under betegnelsen "contributo integrativo" opkraeves i Italien til advokaters og retshjaelperes pensionskasse ° ikke omfattet

(Raadets direktiv 77/388, art. 33)

Sammendrag

Artikel 33 i sjette direktiv 77/388 har til formaal at hindre, at der indfoeres skatter og afgifter, som bringer det faelles mervaerdiafgiftssystems funktion i fare, fordi de paalaegges omsaetningen af varer og tjenesteydelser paa tilsvarende maade som moms, ligesom artikel 33 indebaerer, at det er forbudt at opretholde eller indfoere afgifter, der i alt vaesentligt har karakter af moms; bestemmelsen er derimod ikke til hinder for opretholdelse eller indfoerelse af andre skatter og afgifter, som ikke har momsens vaesentligste kendetegn.

Artikel 33 er derfor ikke til hinder for indfoerelse eller opretholdelse af et bidrag som det tillaegsbidrag, der er indfoert i Italien (under betegnelsen "contributo integrativo"), og som skal indbetales af advokater og retshjaelpere til deres pensionskasse, og som principielt beregnes med en vis forhoejelsesprocentdel af de honorarer, der indgaar i deres omsaetning. Tillaegsbidraget udgoer faktisk ikke en afgift, der anvendes generelt; det er ikke til enhver tid proportionalt med det vederlag, klienten skal betale for en ydelse, og det opkraeves kun i et enkelt led uden senere at kunne fradrages i henhold til en fradragsordning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. De Europaeiske Faellesskabers egne indtaegter - efteropkraevning af import- eller eksportafgifter - "bindende oplysninger fra de kompetente myndigheder selv" - begreb - henvisning til national lovgivning foer forordning nr. 1715/90' s ikrafttraeden

(Raadets forordning nr. 1697/79, art. 5, stk. 1, og nr. 1715/90)

2. De Europaeiske Faellesskabers egne indtaegter - efteropkraevning af import- eller eksportafgifter - sondring mellem stk. 1 og stk. 2 i artikel 5 i forordning nr. 1697/79 - fejl begaaet af de kompetente myndigheder "som debitor ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget" - kriterier

(Raadets forordning nr. 1697/79, art. 5, stk. 1 og 2)

Sammendrag

1. Artikel 5, stk. 1, foerste led, i forordning nr. 1697/79 om efteropkraevning af import- eller eksportafgifter, der ikke er opkraevet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfoerer en forpligtelse til at betale saadanne afgifter, indeholder ikke naermere kriterier for, hvilke oplysninger der maa anses for bindende for de kompetente myndigheder, hvilke myndigheder der har kompetence til at give disse oplysninger, eller i hvilken form oplysningerne skal gives.

Forordningen har ikke til formaal at harmonisere de nationale lovgivninger, men at skabe den sikkerhed, som debitorerne med rette kan forvente i forbindelse med administrative handlinger, der har oekonomiske konsekvenser, saafremt den oprindelige beregning af import- eller eksportafgifterne har fundet sted paa grundlag af de kompetente myndigheders egne og for dem bindende oplysninger. Foelgelig henhoerer de ovennaevnte kriterier under den beroerte medlemsstats lovgivning, idet der ikke var indeholdt bestemmelser herom i den faellesskabslovgivning, der var gaeldende forud for ikrafttraedelsen af Raadets forordning nr. 1715/90.

2. For at udelukke efteropkraevning af import- eller eksportafgifter kraeves det ikke i henhold til artikel 5, stk. 1, foerste led, i forordning nr. 1697/79, at debitor ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget den fejl, som de kompetente myndigheders oplysninger til debitor var behaeftet med. Denne bestemmelse skal nemlig sikre debitor en saerlig beskyttelse, som stoettes paa det forhold, at den kompetente myndigheds forkerte, bindende oplysninger har skabt en berettiget forventning hos debitor om, at der ikke vil blive foretaget efteropkraevning.

At debitor ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget den af de kompetente myndigheder begaaede fejl, er derimod en af betingelserne for at anvende forordningens artikel 5, stk. 2, som debitor kan paaberaabe sig, saafremt alle de heri fastsatte betingelser er opfyldt, og fejlen skyldes oplysninger, som ikke er bindende for de kompetente myndigheder. Det tilkommer den nationale retsinstans at afgoere, om denne betingelse er opfyldt, idet der skal tages hensyn til fejlens karakter, den paagaeldende erhvervsdrivendes erfaring og den agtpaagivenhed, han har udvist.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Erstatningssoegsmaal - genstand - erstatningskrav mod Faellesskabet i henhold til traktatens artikel 215, stk. 2 - Domstolens enekompetence

(EOEF-traktaten, art. 178 og art. 215, stk. 2)

2. Fiskeri - bevarelse af havets ressourcer - stoette som med Faellesskabets finansielle deltagelse kan ydes af medlemsstaterne med henblik paa nedskaering af produktionskapaciteten - Kommissionens godkendelse af en national ordning som er i overensstemmelse med EF-reglernes formaal - lovligt

(Raadets direktiv 83/515; Kommissionens beslutning 84/17)

Sammendrag

1. I henhold til traktatens artikel 178 har alene Domstolen og ikke de nationale retter kompetence til at paadoemme tvister om erstatning af skade forvoldt af Faellesskabets institutioner, som er anlagt i medfoer af traktatens artikel 215, stk. 2.

2. Med henblik paa at fremme nedskaeringen af produktionskapaciteten i fiskeriet indeholder direktiv 83/515, som vedroerer visse foranstaltninger med henblik paa tilpasning af kapaciteten i fiskeriet, dels en mulighed for medlemsstaterne til at indfoere en ordning med finansiel stoette til foranstaltninger med henblik paa nedskaering af kapaciteten, dels regler for Faellesskabets finansielle deltagelse i den ydede stoette. Formaalet med den kontrolbefoejelse, som er tillagt Kommissionen, er udelukkende at give den mulighed for at efterproeve, om de ordninger, som medlemsstaterne paataenker at indfoere med henblik paa nedskaering af produktionskapaciteten, opfylder betingelserne for Faellesskabets finansielle medvirken under hensyn til ordningernes overensstemmelse med direktivet og de oevrige strukturforanstaltninger inden for fiskerisektoren. Naar Kommissionen som led i denne kontrolbefoejelse traeffer en beslutning, hvorved den godkender en national ordning til gennemfoerelse af direktivet, som ikke strider mod direktivets maal, kan beslutningen ikke anses for retsstridig og derfor ikke paafoere Faellesskabet noget ansvar.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Appel - anbringender - fejlagtig vurdering af de faktiske omstaendigheder - en tjenestemands tilsidesaettelse af klage- eller soegsmaalsfrister - laegelige konklusioner vedroerende erhvervsbetinget invaliditet - uantagelige - afvisning

(EOEF-statutten for Domstolen, art. 51)

Sammendrag

En appel kan kun stoettes paa overtraedelse af visse retsregler, idet enhver bedoemmelse af faktisk karakter er udelukket, hvorfor appellen kun kan antages til realitetsbehandling, for saa vidt som appelskriftet stoettes paa, at Retten har truffet en afgoerelse, som strider mod de retsregler, den skal sikre overholdelsen af.

Et anbringende, hvorved de faktiske omstaendigheder, Retten har lagt til grund for sin konstatering af, at en tjenestemand har tilsidesat de i tjenestemandsvedtaegten fastsatte klage- og soegsmaalsfrister, anfaegtes, kan derfor ikke antages til realitetsbehandling.

Det samme gaelder et anbringende, hvorved Rettens vurdering af den laegelige karakter af det udvalgs konklusion, som havde til opgave at udtale sig om, hvorvidt en invaliditet er erhvervsbetinget, anfaegtes.