ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 21 Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder Sagsøgerne gør gældende, at de er blevet forskelsbehandlet alene på grund af deres nationalitet og imod forbuddet efter artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fordi der ikke ses at foreligge saglige grunde for det udstedte forbud mod adgang. Dertil kommer efter sagsøgernes opfattelse, at deres tilstedeværelse i Parlamentets bygninger hverken udgør en fare for sikkerheden eller for at Parlamentet kan fungere.
—

ECHA tilpligtes at betale sagsøgerne erstatning for fortabt mulighed for at få tildelt en kontrakt for i alt 5 20 000 EUR, og
—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1119 af 22. juni 2015 (meddelt under nummer C(2015) 4076) om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 182, s. 39) annulleres, for så vidt som udgifter på 1 42 446,05 EUR og 5 5 3 75 053,74 EUR, som Republikken Polens godkendte betalingsorgan har afholdt, i denne afgørelse udelukkes fra EU-finansiering.
—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) C(2015) 4076 af 22. juni 2015 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) annulleres delvis, for så vidt som den hvad angår Ungarn bestemmer, at et beløb på 6 3 24 349,33 EUR vedrørende krydsoverensstemmelsesrevisionen er udelukket fra EU-finansiering.
—

Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1066 af 2. juli 2015 om ændring af afgørelse 2013/183/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Folkerepublik Korea (EUT L 174, s. 25) og Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1062 af 2. juli 2015 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 329/2007 om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Folkerepublik Korea (EUT L 174, s. 16) annulleres, for så vidt som disse foranstaltninger opfører sagsøgerne i bilag V.
—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at foretage en fornyet prøvelse af indsigelsesafdelingens afgørelse og at fastslå, at indsigelsen skal afvises.
—

Når den nævnte indsigelse er antaget til realitetsbehandling, stadfæstes indsigelsesafdelingens afgørelse, således at der gives afslag på EF-varemærkeansøgning nr. 006104608 CAFE DEL SOL med hensyn til »restaurationsvirksomhed og udbringning af mad og drikke; midlertidig indkvartering; cateringvirksomhed« i klasse 43 i den internationale klassifikation, som ansøgt af den tyske virksomhed Gastro & Soul GmbH, eller såfremt Retten ikke har kompetence hertil, hjemvises sagen til appelafdelingen ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) på betingelse af, at indsigelsen anses for at kunne realitetsbehandles.
—

Det fastslås og erklæres, at proceduren EU PILOT 6955/14/ENVI, som Kommissionen alene iværksatte i forhold til Italien, uden at den tog et tilsvarende og sammenhængende initiativ i forhold til Frankrig, og uden selv den mindste indledende sagsoplysning med henblik på at indhente sammenhængende oplysninger, hvoraf det kunne udledes, at den egentlige indledning af træk forud for pardannelsen hos arterne skovsneppe, sangdrossel og sjagger, skulle fastlægges med en måneds forskel mellem Korsika og Sydfrankrig (20.2) i forhold til det samme træk forud for pardannelsen i Ligurien (20.1), er ulovlig, idet der foreligger forskelsbehandling mellem medlemsstater og/eller regioner i medlemsstater, samt idet der ikke foreligger gyldige forudsætninger.
—

Det fastslås og erklæres, at proceduren EU PILOT 6955/14/ENVI, som Kommissionen alene iværksatte i forhold til Italien, uden at den tog et tilsvarende og sammenhængende initiativ i forhold til Frankrig, og uden selv den mindste indledende sagsoplysning med henblik på at indhente sammenhængende oplysninger, hvoraf det kunne udledes, at den egentlige indledning af træk forud for pardannelsen hos arterne skovsneppe, sangdrossel og sjagger, skulle fastlægges med en måneds forskel mellem Korsika og Sydfrankrig (20.2) i forhold til det samme træk forud for pardannelsen i Toscana den 20. januar, er ulovlig, idet der foreligger forskelsbehandling mellem medlemsstater og/eller regioner i medlemsstater, samt idet der ikke foreligger gyldige forudsætninger.
—

Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den ikke gav sagsøgeren medhold i sin klage over indsigelsesafdelingens afgørelse af 27. november 2013 i sag B 2 027 053, og i det omfang den gav den anden part medhold i sin klage over samme afgørelse fra indsigelsesafdelingen.
—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 22. juni 2015»om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (meddelt under nummer C(2015) 4076)« (1) annulleres, for så vidt som den udelukkede udgifter, som er afholdt som led i afkoblet direkte støtte for ansøgningsårene 2009, 2010 og 2011 og som led i krydsoverensstemmelserne for ansøgningerne fra 2011, og for så vidt som afgørelsen ikke foreskrev tilbagebetaling til Den Hellenske Republik af et beløb svarende til 1 0 4 60 620,42 EUR i medfør af Rettens dom af 6. november 2014, T-632/11, Den Hellenske Republik mod Europa-Kommissionen, i overensstemmelse med det i stævningen anførte, om de faktiske omstændigheder og annullationsanbringenderne.
1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1), derved at Kommissionen gav afslag på aktindsigt i sin udførlige udtalelse. — Artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001 kan ikke med rimelighed fortolkes således, at et dokument, som Kommissionen er i besiddelse af, ikke kan udbredes, såfremt dette kan skade formålet med inspektion, undersøgelse eller revision, selv om dokumentet ikke blev udarbejdet inden for rammerne af, eller med henblik på en sådan inspektion, undersøgelse eller revision. — Der kan ikke gælde nogen generel formodning for, at udbredelse af et dokument vil være til skade for beskyttelsen af formålet med traktatbrudsbrudsprocedurer i forhold til et dokument, der er udarbejdet inden for rammerne af en notifikationsprocedure, idet der ikke foreligger en sådan generel formodning med hensyn til en sådan procedure. — Kommissionens påstand om, at dens udtalelse vedrører en foranstaltning, der tilsigter at afhjælpe en tilsidesættelse af EU-retten, og at den omfatter henvisninger til Kommissionens åbningsskrivelse, der indleder traktatbrudsproceduren, og en vurdering af den meddelte foranstaltning set i lyset af proceduren, godtgør ikke, at der eksisterer en generel formodning om, at den udførlige udtalelse ikke skal udbredes. — Kommissionens holdning er selvmodsigende, for så vidt som den baserer sin afgørelse på en general formodning, men samtidig henviser til de særlige omstændigheder i »denne specifikke sag«.
5.

Femte anbringende om, at Rådet har begået en åbenbar fejl ved at anse nogen af kriterierne for opførelse på listen i den anfægtede afgørelse for at være opfyldt for så vidt angår sagsøgeren.
—

Den anfægtede afgørelse er behæftet med et åbenlyst fejlskøn ved sondringen mellem »almindelige« og »supplerende« tjenester ydet af sagsøgerens partnere/aktionærer under det omhandlede projekt, idet EACEA åbenlyst så bort fra karakteren af de tjenester, partnerne leverede, sagsøgerens generalforsamlings klare vilje til at tage stilling til og regulere sådanne tjenester, idet den anså dem for at udgøre en særskilt kategori, som ikke var omfattet af vedtægternes bestemmelser, og den omstændighed, at de tjenester, der blev leveret af partnerne i det omhandlede projekt, opfyldte alle kravene i henhold til den ovennævnte generalforsamlingsbeslutning.
2.

Andet anbringende vedrørende tilsidesættelse og/eller fejlagtig anvendelse af artikel 4, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1049/2001. Ulovligt afslag på delvis aktindsigt. — Den generelle formodning om nægtelse af aktindsigt i artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001 »udelukker ikke de pågældendes mulighed for at godtgøre, at den omhandlede formodning ikke finder anvendelse på et givet dokument, der er begæret aktindsigt i, eller at der er en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af dokumentet, jf. artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001« (jf. Rettens dom af 2.3.2015, sag T-456/13, præmis 64). — I det foreliggende tilfælde er der tale om en begæring om aktindsigt i dokumenter, hvis udbredelse ikke krænker nogen offentlig interesse, men som snarere understøtter den offentlige interesse, for så vidt som det alene er gennem kendskab til disse dokumenter, at det vil være muligt at udlede oplysninger, som vil være på et teknisk og juridisk grundlag vil være hensigtsmæssige med henblik på at afvise de klagepunkter, der er gjort gældende under overtrædelsesproceduren, men ligeledes med henblik på i fuld overensstemmelse med de kompetente myndigheder at bevise gyldigheden af den procedure, der er fulgt med henblik på at udpege det projekt, der er bedst egnet til genopretning af Cengio-området, tidligere tilhørende ACNA, i overensstemmelse med de fællesskabsretlige principper om genopretning af områder, som har været udsat for historisk forurening og om bæredygtigheden af miljømæssige foranstaltninger, og til gennemførelsen heraf. — Aktindsigten ville kunne være blevet begrænset med angivelse af de dokumenter, som Den Italienske Republik har tilføjet til sagsakterne, efter overstregning af de dokumenter, som allerede er tilføjet sagsakterne.
—

Den anfægtede akt: Results of the evaluation- Ineligible proposal. Proposal: A4A, 699442- afgørelse ref. Ares (2015)3187639, meddelt den 29. juli 2015, vedtaget af Europa-Kommissionen, Easme Executive Agency for Small and Medium-sized Enterprises, annulleres, idet den er ulovlig af de anførte årsager.
—

Efter at have antaget den nævnte indsigelse til realitetsbehandling, stadfæstes indsigelsesafdelingens afgørelse, således at der gives afslag på det ansøgte EF-varemærke nr. 006105985 CAFÉ DEL SOL i forhold til »Restaurationsvirksomhed og udbringning af mad og drikke, midlertidig indkvartering og cateringvirksomhed« i klasse 43 i den internationale klassifikation, som den tyske virksomhed Gastro & Soul GmbH søger registreret, eller såfremt Retten ikke har kompetence dertil, hjemvises sagen til et appelkammer ved Harmoniseringskontoret med pålæg om at indsigelsen antages til realitetsbehandling.
—

For det andet fastslås det i medfør af artikel 272 TEUF, at Kommissionen har tilsidesat punkt II.14, stk. 1, litra a), og punkt II.22, stk. 5, i de generelle betingelser FP7 vedrørende de endelige revisionsrapporter 11-INFS-025 og 11-BA119-016, der omhandlede Rose Vision som led i dennes deltagelse i projektet »Support action to the Integral Satcon Initiative (sISI)«, projektet »Implementing cooperation on Future Internet and ICT Components between Europe and Latin America (FIRST)«, projektet »Supporting the future of the NEM European Technology Platform (FutureNEM)«, projektet »Support Action for the NEM European Technology Platform (4NEM)« og projektet »Structural Funds for Regional Research Advancement (SFERA)«.
—

Rådet for Den Europæiske Union har pådraget sig ansvar uden for kontrakt for Den Europæiske Union ved at have vedtaget og opretholdt en restriktiv foranstaltning over for EDBI, som er annulleret ved Rettens dom af 6. september 2013 (sagerne T-4/11 og T-5/11)
—

Kommissionen har anvendt kriteriet om rentabilitet ukorrekt, idet den ikke har taget hensyn til årsagerne til, at lufthavnen i Pau indgik aftalen med sagsøgeren, har anlagt et for kort tidsperspektiv og ikke klart har angivet, hvilke indtægter og fordele for lufthavnen i Pau den har taget hensyn til.
—

Sagsøgeren anfører under dette punkt, at Kommissionen, da den traf afgørelse om at udstede påbuddet om indstilling, ignorerede den omstændighed, at de ungarske myndigheder med afgifterne, der behandles ved afgiftsindberetning, ikke er i stand til at forhindre »tildeling« af støtte, og tilføjer, at Kommissionens afgørelse ligeledes strider mod formålet med indstillingen. Kommissionen formulerede nemlig ikke en klar regel for handling, selv om den imidlertid kan kræve af de ungarske myndigheder, at de gennemfører afgørelsen.
—

Rådet for Den Europæiske Union har pådraget sig ansvar uden for kontrakt for Den Europæiske Union ved at have vedtaget og opretholdt en restriktiv foranstaltning over for BRK, som er annulleret ved Rettens dom af 6. september 2013 (sag T-25/11)
—

Sagsøgeren anfører for det første, at Kommissionen, da den udstedte et påbud om indstilling, har foretaget et åbenbart fejlagtigt skøn, hvorved den har overskredet sin skønsbeføjelse og endvidere har tilsidesat proportionalitetsprincippet.
1)

Kommissionens afgørelse (EU) C(2015) 4076 (1) annulleres for så vidt som et beløb på 5 01 445,57 EUR svarende til de udgifter, som Den Portugisiske Republik har anmeldt inden for rammerne af foranstaltningen »Hør og Hamp« for produktionsåret 1999/2000, blev udelukket fra EU-finansiering.
1.

Første anbringende om, at evalueringsudvalget overskred grænserne for sine beføjelser Sagsøgeren har i den forbindelse bl.a. gjort gældende, at evalueringsudvalget under sin procedure ikke kunne ophæve sagsøgerens eksklusive ret til at samle flere separate bud med henblik på at blive indrømmet status som associeret medlem af selskabet »Shift2Rail« i et enkelt bud, hvorved evalueringsproceduren blev behæftet med en fejl. Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at såfremt én tilbudsgivers indgivelse af to separate bud til forskellige innovationsprogrammer efter evalueringsudvalgets opfattelse var i strid med udbudsbetingelserne, og såfremt disse betingelser ikke tager højde for et sådant tilfælde, skulle sagsøgeren have været advaret herom i henhold til udbudsbetingelsernes punkt 8.2, og sagsøgeren skulle derfor have bevaret sin ret til at få de indgivne bud behandlet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 389/64

Sag anlagt den 25. september 2015 — Aldi mod KHIM — Rouard (GOURMET)

(Sag T-572/15)

(2015/C 389/72)

Stævningen affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Tyskland) (ved advokaterne C. Fürsen og N. Bertram)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Pierre-André Rouard (Madrid, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret

Ansøger af det omtvistede varemærke: Aldi GmbH & Co. KG

Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »GOURMET« — ansøgning nr. 10 509 446

Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 24. juli 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1985/2013-4)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender

— Tilsidesættelse af artikel 63 i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med regel 20, stk. 7, i forordning nr. 2868/95
—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale de omkostninger, der er opstået for sagsøgeren under den foreliggende sag.
3.

Tredje anbringende om, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter principperne om (i) retssikkerhed, (ii) god forvaltningsskik, (iii) beskyttelse af sagsøgerens berettigede forventning og (iv) retskraft, idet valideringspanelet, selv om det medgav, at de argumenter, som sagsøgeren gjorde gældende den 7. februar 2014, er korrekte, ikke desto mindre satte en helt ny begrundelse i stedet for den oprindelige, uden at der var nogen nye og væsentlige omstændigheder.
—

Det fastslås, at sagsøgte har undladt at handle med henblik på at vedtage en afgørelse vedrørende Istituto per la vigilanza sulle assicurazionis (forsikringstilsynsmyndigheden) urigtige anvendelse af artikel 40, stk. 6, i Rådets direktiv 92/49/EØF.
—

Kommissionens afgørelse om at anerkende, at sagsakterne CY/PDO/0005/01243, som Republikken Cyperns myndigheder havde indgivet, opfyldte betingelserne fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT 2012 L 343, s. 1), som foreskrevet i denne forordnings artikel 50, stk. 1, og om at offentliggøre dem i Den Europæiske Unions Tidende under referencen 2015/C 246/12, annulleres.
1.

Første anbringende om, at afgørelse C(2015) 4979 final af 14. juli 2015 vedrørende udsættelse af en del af de mellemliggende betalinger fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og Samhørighedsfonden er i strid med Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og ophævelse af forordning (EF) nr. 1260/1999 (EUT L 210, s. 25): — Ifølge sagsøgeren er den anfægtede afgørelse i strid med artikel 92 i forordning (EF) nr. 1083/2006, idet de pågældende udgifter ikke er forbundet med alvorlige uregelmæssigheder. — Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at de ungarske myndigheder gennemførte de operationelle programmer i overensstemmelse med EU-retten. Det er sagsøgerems opfattelse, at modtagerne leverede arbejderne og tjenesteydelserne til gennemførelsen af programmerne i overensstemmelse med det offentlige udbudsdirektiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114); — Endelig er det sagsøgerens opfattelse, at adgangen til en asfaltblandingsfabrik inden for en fastsat maksimal afstand til stedet ved indgivelse af bud var et proportionelt kriterium for teknisk egnethed ved udbuddet af vejbygningsarbejderne.
1.

Med det første anbringende gøres gældende, at Kommissionen foretog en fejlagtig anvendelse af princippet om personligt ansvar ved at holde Coveris ansvarlig for en påstået deltagelse i en enkelt og vedvarende overtrædelse i sektoren for bakker af blødt plastik til fødevareemballage, i Frankrig. De særlige omstændigheder i den foreliggende sag begrundede en helhedsorienteret tilgang, for så vidt angår de to dele af ONO Packaging management buy-out’en eller subsidiært anvendelse af princippet om økonomisk kontinuitet med hensyn til transaktionens »asset deal«-del. På dette grundlag kunne Coveris ikke holdes ansvarlig for den påståede tilsidesættelse.
3.

Tredje anbringende om en tilsidesættelse af artikel 62, 63 og 95 i forordning (EU) nr. 528/2012 derved, at ECHA i strid med kravene i denne forordning har undladt at sikre, at der er lige vilkår for de virksomheder, der har deltaget i vurderingsprogrammet for et bestemt stof, og de virksomheder, der har været gratister.
—

Subsidiært og alene for det tilfælde, at der ikke gives medhold i ovenstående påstand, annulleres appelkammerets afgørelse af 17. juli 2015.
4.

Med det fjerde anbringende gøres gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 101 TEUF og artikel 23, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2001 ved at finde, at Huhtamaki Oyj som det øverste koncernholdingselskab og dermed det indirekte moderselskab var solidarisk ansvarlig for sine tidligere indirekte datterselskabers påståede deltagelse (i) i en enkelt og vedvarende overtrædelse i sektoren for bakker af blødt plastik til fødevareemballage i Frankrig fra den 3. september 2004 til den 24. november 2005 og (ii) i en enkelt og vedvarende overtrædelse i sektoren for bakker af blødt plastik til fødevareemballage i Spanien og Portugal (under et benævnt »Sydvesteuropa«) fra den 7. december 2000 til den18. januar 2005. Huhtamaki Oyj har ikke udøvet afgørende indflydelse på Huhtamaki France SA eller Huhtamaki Embalagens Portugal SA i de omhandlede perioder.
—

Der foreligger en tilsidesættelse af artikel 31, stk. 2, i forordning nr. 1290/2005 (3) og en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og AGRI/61 495/2002-REV1’s karakter af sanktion, eftersom de vedtagne foranstaltninger (dvs. afgørelserne) hverken er passende eller nødvendige for at nå det forfulgte mål, og de går videre end, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål, henset til, at de portugisiske myndigheder har foretaget beregningen i henhold til Kommissionens retningslinjer og efter, at denne institution har besluttet at anvende en fast korrektion.
—

Kommissionen tilpligtes at vedtage en ny afgørelse vedrørende sagsøgerens forslag, hvorved der tages hensyn til Rettens dom inden for tre måneder fra datoen for dommens afsigelse.
—

Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse, for så vidt som den a) vedrører hver af sagsøgerne, b) er til hinder for, at Rumænien opfylder voldgiftskendelsen, c) pålægger Rumænien at tilbagesøge enhver uforenelig støtte, d) pålægger sagsøgerne solidarisk hæftelse for tilbagebetating af støtte modtaget af enhver af de i den anfægtede afgørelses artikel 2, stk. 2, angivne enheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 16/44

Sag anlagt den 9. november 2015 — Tractel Greifzug mod KHIM — Jiangsu Shenxi Construction Machinery (Formen på et motoriseret spil)

(Sag T-621/15)

(2016/C 016/52)

Stævningen affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Tractel Greifzug GmbH (Bergisch Gladbach, Tyskland) (ved advokaterne U. Lüken og C. Maierhöfer)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Jiangsu Shenxi Construction Machinery Co. Ltd (Wuxi, Kina)

Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret

Indehaver af det omtvistede varemærke: Tractel Greifzug GmbH

Det omtvistede varemærke: Tredimensionalt EF-varemærke (formen på et motoriseret spil) — EF-varemærkeregistrering nr. 7 033 061

Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 3. september 2015 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1658/2014-1)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres og ugyldighedsbegæringen forkastes i det hele.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender

— Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
3.

Tredje anbringende om urigtig vurdering og tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, princippet om god forvaltningsskik og af begrundelsespligten, af artikel 135 i forordning nr. 966/2012 og af artikel 208 i forordning nr. 1268/2012 samt af Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement. — Kommissionen har ikke foretaget en korrekt vurdering af den forskellige betydning af de enkelte deliverables for hele projektet, hvorved den har tilsidesat forpligtelsen til omhyggelig forvaltning samt reglerne i den henseende, som er fastsat i Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement. Kommissionen har i den forbindelse heller ikke givet en konkret og tilstrækkelig begrundelse.
—

Endvidere eller subsidiært hjemvises sagen til Harmoniseringskontoret således at risikoen for forveksling bliver behørigt analyseret, idet det af Bianca-Moden GmbH & Co. KG fremlagte bevis for brug tages i betragtning.
—

Europa-Kommissionens afgørelse af 25. november 2014 i sag »Statsstøtte SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — gennemført af Tyskland til støtte for el fra vedvarende energikilder og begrænsning af EEG-afgiften for energiintensive brugere« C(2014)8786 final, offentliggjort i Tidende (EUT L 250, s. 122 af 25.9.2015), erklæres ugyldig i henhold til artikel 264 TEUF, idet — Kommissionen i afgørelsens artikel 1 og artikel 3, stk. 1, har kvalificeret støtte for el fra vedvarende energikilder og begrænsning af EEG-afgiften i henhold til EEG-loven af 2012 som ny støtte, og — Kommissionens i afgørelsens artikel 2, artikel 3, stk. 2, artikel 6 og artikel 7 har fastslået, at den særlige kompensationsregel er i strid med det indre marked og anordnet tilbagesøgning af støtten.