Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Transport – fælles politik – udvikling af Fællesskabets jernbaner – adskillelse af infrastrukturforvaltning og transportvirksomhed – væsentlige funktioner, der skal overdrages til et uafhængigt organ – begreb – jernbanetrafikforvaltning – ikke omfattet – vedtagelse af foranstaltninger til retablering af normale driftsbetingelser i tilfælde af trafikforstyrrelser eller fare – ikke omfattet

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14, art. 14, stk. 2, og art. 29; Rådets direktiv 91/440, art. 6, stk. 3, og bilag II)

2. Transport – fælles politik – udvikling af Fællesskabets jernbaner – adskillelse af infrastrukturforvaltning og transportvirksomhed – væsentlige funktioner, der skal overdrages til et uafhængigt organ – begreb – fastlæggelse af infrastrukturafgifter – omfattet – inddrivelse af afgifter – ikke omfattet

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14, art. 4, stk. 2; Rådets direktiv 91/440, art. 6, stk. 3, og bilag II)

3. Traktatbrudssøgsmål – Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget – relevante forhold – forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist

(Art. 258 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14, art. 6, stk. 1 og 2, og art. 7, stk. 3)

Sammendrag

1. Jernbanetrafikforvaltning kan ikke anses for en væsentlig funktion, som medlemsstaterne skal overdrage til enheder, der ikke selv udfører nogen form for jernbanetransport, i henhold til artikel 6, stk. 3, i direktiv 91/440 om udvikling af Fællesskabets jernbaner.

Selv om bilag II til direktiv 91/440 som væsentlig funktion, der skal overdrages til et uafhængigt organ, opregner beslutningstagning i forbindelse med kanaltildeling, nævner det således imidlertid slet ikke trafikforvaltning. Trafikforvaltning indebærer herved ved første øjekast ikke beslutningstagning vedrørende tildeling af kanaler, men omfatter aktiviteter, som henhører under infrastrukturforvaltningen, og som består i gennemførelse af beslutningerne om tildeling af kanaler. Trafikforvaltning udgør en aktivitet, som har til formål at sikre effektiv og sikker udnyttelse af rettigheder til anvendelse af kapacitet i form af kanaler.

Foranstaltninger vedtaget i medfør af artikel 29 i direktiv 2001/14 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur i tilfælde af trafikforstyrrelser eller fare kan endvidere ikke anses for direkte at vedrøre den væsentlige funktion i form af tildeling af kapacitet eller tildeling af kanaler som omhandlet i dette direktivs artikel 14, stk. 2, idet denne bestemmelse vedrører særlige foranstaltninger, som er nødvendige med henblik på af sikkerhedsårsager at retablere normal trafik i modsætning til de andre bestemmelser i kapitel III, der vedrører fastlæggelse af køreplanen og ad hoc-tildeling af individuelle kanaler. Vedtagelsen af sådanne foranstaltninger henhører derfor under trafikforvaltning og er ikke underlagt uafhængighedskravet, således at en infrastrukturforvalter, der også er jernbanevirksomhed, kan overdrages en sådan funktion.

(jf. præmis 45, 46, 51, 54, 55, 59, 60 og 63)

2. Det fremgår af artikel 6, stk. 3, i direktiv 91/440 om udvikling af Fællesskabets jernbaner, sammenholdt med bilag II hertil, og artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/14 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur, at fastlæggelsen af afgifter er en væsentlig funktion med henblik på at sikre en retfærdig og ikke-diskriminerende adgang til infrastruktur, som varetages af et afgiftsorgan, som er uafhængigt af jernbanevirksomhederne med hensyn til retlig status, organisation og beslutningstagning. En jernbanevirksomhed, der handler som infrastrukturforvalter, kan i medfør af de samme bestemmelser kun have bemyndigelse til at opkræve eller inddrive disse afgifter.

Ved anvendelsen af udtrykket »fastlægger« bestemmer direktiv 2001/14 således, at afgiftsordningen skal forbeholdes infrastrukturforvalteren, som er uafhængig af jernbanevirksomhederne. Fastlæggelsen af afgifterne indebærer, at denne forvalter skal have et vist råderum, som gør det muligt for ham i det mindste at træffe beslutninger, der indebærer valg og vurderinger vedrørende faktorer eller parametre, på grundlag af hvilke beregningen sker. Det følger imidlertid af artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/14, at hvis infrastrukturforvalteren ikke er uafhængig, kan denne kun varetage inddrivelsen af afgifter. Denne funktion anses derfor ikke for væsentlig for at sikre en retfærdig og ikke diskriminerende adgang til infrastrukturen. Dette inddrivelsesbegreb skal som en undtagelse til den almindelige regel om denne forvalters uafhængighed fortolkes indskrænkende.

(jf. præmis 76, 79 og 82)

3. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 96, 97 og 105)