DOMSTOLENS DOM (FJERDE AFDELING) AF 3 OKTOBER 1985. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD JEAN - LOUIS TORDEUR M. FL.. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF COUR DU TRAVAIL DE BRUXELLES. - MIDLERTIDIGT BESKAEFTIGEDE ARBEJDSTAGERE VED KOMMISSIONEN - DOMSTOLENS KOMPETENCE. - SAG 232/84.



Samling af Afgørelser 1985 side 03223



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 . Ansvar uden for kontraktsforhold _ EOEF-traktatens artikel 215 , stk . 2 _ anvendelsesomraade _ en faellesskabsinstitutions ansvar over for en midlertidigt beskaeftiget arbejdstager paa grundlag af nationale bestemmelser _ udelukket _ Domstolen ikke enekompetent

( EOEF-traktaten , art . 178 og 215 , stk . 2 )

2 . Tjenestemaend _ ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte _ nationale bestemmelser om midlertidig beskaeftigelse _ indtraeden af et tidsubegraenset ansaettelsesforhold i stedet for vikarbeskaeftigelse _ anvendelse paa Faellesskabets institutioner _ udelukket

( Ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte , art . 6 )

Sammendrag

1 . Det ansvar , som maatte paahvile en af Faellesskabets institutioner over for en midlertidigt beskaeftiget arbejdstager efter bestemmelserne i den nationale lovgivning , der er anvendelig paa de kontrakter , som er indgaaet mellem institutionen og vedkommende vikarbureau , omfattes ikke af det ansvar uden for kontraktsforhold , der omhandles i EOEF-traktatens artikel 215 , stk . 2 , og der tilkommer foelgelig ikke Domstolen nogen enekompetence i tvister herom .

2 . Artikel 6 i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i Faellesskaberne er til hinder for , at bestemmelser i national lovgivning , der i tilfaelde af overtraedelse af dennes regler om midlertidig beskaeftigelse skaber et tidsubegraenset ansaettelsesforhold mellem den midlertidigt beskaeftigede arbejdstager og brugeren , finder anvendendelse paa Faellesskabets institutioner .

Dommens præmisser

1 Ved dom af 11 . september 1984 , indgaaet til Domstolen den 17 . september s.aa ., har Cour du travail de Bruxelles i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 og protokollen af 3 . juni 1971 vedroerende Domstolens fortolkning af konventionen af 27 . september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager , herunder handelssager , stillet tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 215 , stk . 2 , i EOEF-traktaten , artikel 23 i naevnte Konvention af 27 . september 1968 og artiklerne 12-16 i protokollen af 8 . april 1965 vedroerende De europaeiske Faellesskabers privilegier og immuniteter .

2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag mellem Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber og Jean-Louis Tordeur . Sidstnaevnte var fra den 1 . december 1976 til den 31 . maj 1978 stillet til Kommissionens raadighed som midlertidigt beskaeftiget arbejdstager af to forskellige vikarbureauer , der havde deltaget i en licitation afholdt af Kommissionen med henblik paa at skaffe saadant personale .

3 Jean-Louis Tordeur har indstaevnet Kommissionen og de paagaeldende vikarbureauer for Tribunal du travail de Bruxelles , idet han har paastaaet anvendelse af den belgiske lov af 28 . juni 1976 om foreloebige bestemmelser om midlertidig beskaeftigelse , vikarbeskaeftigelse og udlejning af arbejdskraft ( Moniteur belge af 7 . 8 . 1976 , s . 9968 ).

4 Jean-Louis Tordeur har for det foerste nedlagt paastand om , at Kommissionen og de naevnte vikarbureauer i medfoer af artikel 10 i den naevnte lov tilpligtes én for alle og alle for én at betale ham forskellen mellem den loen som kontorist , han faktisk har oppebaaret , og loennen som fuldmaegtig i loenklasse A 7 . Han har i den forbin delse gjort gaeldende , at han for Kommissionen udfoerte arbejde , som svarer til det , der saedvanligvis udfoeres af en fuldmaegtig og ikke af en kontorist .

5 For det andet har Jean-Louis Tordeur nedlagt paastand om , at de sagsoegte tilpligtes at betale ham erstatning i forbindelse med afbrydelsen af det tidsubegraensede ansaettelsesforhold , der er opstaaet mellem ham og Kommissionen i medfoer af artikel 32 , stk . 3 , i naevnte lov .

6 Den naevnte artikel 10 , som Jean-Louis Tordeur har paaberaabt sig til stoette for sin foerste paastand , bestemmer , at den midlertidigt beskaeftigede arbejdstagers loen ikke kan vaere mindre end den loen , han ville have haft krav paa , saafremt han havde vaeret varigt ansat paa samme vilkaar .

7 Lovens artikel 32 , der er anfoert i forbindelse med den anden paastand , forbyder i stk . 1 fysiske og juridiske personer at drive virksomhed , der ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i den belgiske lovs kapitel I og II , og som bestaar i at stille arbejdstagere ansat af virksomheden til raadighed for tredjemaend , der benytter arbejdstagerne og i forhold til disse udoever en hvilken som helst af de befoejelser , der saedvanligt tilkommer en arbejdsgiver .

8 Naevnte artikels stk . 3 lyder saaledes :

»Naar en bruger faar udfoert arbejde af arbejdstagere , der er stillet til hans raadighed i strid med bestemmelsen i stk . 1 , anses brugeren og arbejdstagerne for bundet af et tidsubegraenset ansaettelsesforhold fra arbejdets paabegyndelse.«

9 Endelig bestemmes det i lovens artikel 32 , stk . 4 , at brugeren af midlertidigt beskaeftigede arbejdstagere og den , der stiller disse til foerstnaevntes raadighed i strid med bestemmelsens stk . 1 , er solidarisk ansvarlige for betalingen af sociale bidrag , loen , erstatninger og andre ydelser , der er en foelge af det i stk . 3 naevnte ansaettelsesforhold .

10 Ved deldom af 30 . maj 1983 fastslog Tribunal du travail de Bruxelles , at forholdet mellem Jean-Louis Tordeur paa den ene side og Kommissionen og de to vikarbureauer paa den anden var omfattet af den naevnte belgiske lov af 28 . juni 1976 .

11 Sagen blev herefter af Kommissionen indanket for Cour du travail de Bruxelles , som har besluttet at udsaette sagen og forelaegge Domstolen foelgende spoergsmaal :

»a ) Omfattes Faellesskabernes eventuelle ansvar over for midlertidigt beskaeftigede arbejdstagere i medfoer af nationale belgiske bestemmelser , der gaelder for aftaler indgaaet mellem Kommissionen og vikarbureauer , af Faellesskabets ansvar uden for kontraktsforhold , jfr . traktatens artikel 215 , stk . 2 , eller af en anden faellesskabsretlig regel , hvorefter Domstolen er enekompetent til at paakende krav mod Kommissionen?

b ) Kan det antages _ saafremt det foerste spoergsmaal besvares bekraeftende _ at artikel 23 i konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager , herunder handelssager , undertegnet den 27 . september 1968 _ forudsat at den er anvendelig i denne sag , hvilket spoergsmaal ligeledes forelaegges Domstolen _ eller enhver anden relevant faellesskabsregel i naervaerende tilfaelde afskaerer Domstolens kompetence til fordel for den nationale ret , for hvilken sagen allerede er indbragt?

c ) Kan det antages _ saafremt det foerste spoergsmaal besvares benaegtende eller det andet spoergsmaal besvares bekraeftende _ at artiklerne 12-16 i protokollen vedroerende De europaeiske Faellesskabers privilegier og immuniteter , udfaerdiget i Bruxelles den 8 . april 1965 , eller enhver anden for forholdet relevant faellesskabsbestemmelse udelukker , at Kommissionen omfattes af nationale bestemmelser , der ved overtraedelse af visse regler som civilretlig sanktion skaber et tidsubegraenset ansaettelsesforhold mellem en midlertidigt beskaeftiget arbejdstager og brugeren.«

12 I medfoer af artikel 20 i protokollen vedroerende statutten for EOEF-domstolen har Jean-Louis Tordeur og Kommissionen afgivet skriftlige indlaeg .

13 Ved kendelse af 13 . februar 1985 er sagen blevet henvist til fjerde afdeling .

14 Ved kendelse af 19 . marts 1985 har Domstolen ( fjerde afdeling ) efter begaering af Kommissionen bestemt , at bilag 2 og 3 til det af Jean-Louis Tordeur afgivne indlaeg tillige med henvisningerne hertil i indlaegget skal udelades af sagen .

Spoergsmaalene a ) og b )

15 Det spoergsmaal , den nationale ret har stillet under a ) gaar i det vaesentlige ud paa , om den sag , der verserer for retten , henhoerer under dennes kompetence , eller snarere angaar et ansvar uden for kontraktsforhold for institutionerne som omhandlet i EOEF-traktatens artikel 215 , stk . 2 , der i medfoer af naevnte traktats artikel 178 henhoerer under Domstolens enekompetence .

16 I sit indlaeg har Jean-Louis Tordeur henvist til , at der i naervaerende sag efter artikel 32 , stk . 3 , i den foernaevnte belgiske lov af 28 . juni 1976 , bestaar et direkte kontraktsforhold mellem ham og Kommissionen , saaledes at det er et spoergsmaal om institutionens ansvar i kontraktsforhold , der foelgelig ikke er omfattet af Domstolens enekompetence efter artikel 178 .

17 Jean-Louis Tordeur har i den forbindelse anfoert , at den omstaendighed , at hans ansaettelse ved Kommissionen fandt sted efter et dokument , der var underskrevet af en repraesentant for Kommissionen , af vikarbureauet og af ham selv , viser , at der bestaar et kontraktsforhold mellem ham og Kommissionen .

18 Kommissionen har heroverfor gjort gaeldende , at den belgiske lov af 28 . juni 1976 stoetter sig paa en fiktion derved , at det i lovens artikel 32 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde betragtes , som om der faktisk bestod et direkte ansaettelsesforhold mellem arbejdstageren og brugeren . Da der ikke foreligger nogen virkelig aftale , kan en sag mod Kommissionen anlagt af den midlertidigt beskaeftigede arbejdstager kun admitteres , hvis sidstnaevnte goer gaeldende , at der er tale om ansvar uden for kontraktsforhold . Et saadant soegsmaal er foelgelig omfattet af Domstolens enekompetence efter artikel 178 .

19 Det bemaerkes , at den sag , Jean-Louis Tordeur har anlagt ved de arbejdsretlige instanser i Belgien , retligt set er en fortsaettelse af kontraktsforholdet mellem Jean-Louis Tordeur og de to vikarbureauer . Hertil kommer , at Kommissionen er inddraget i sagen paa grund af de yderligere kontraktsforhold mellem Kommissionen og de paagaeldende vikarbureauer ; disse kontrakter gik ud paa at stille Jean-Louis Tordeur til Kommissionens raadighed i et meget langt og uafbrudt tidsrum .

20 Herefter , og uden at det er noedvendigt at tage stilling til om den sag , Jean-Louis Tordeur har anlagt , efter belgisk ret skal betegnes som en sag om erstatning i kontraktsforhold , er det tilstraekkeligt at fastslaa , at genstanden for den sag , der verserer for den nationale ret , under ingen omstaendigheder falder ind under anvendelsesomraadet for artikel 215 , stk . 2 , og foelgelig ikke omfattes af Domstolens enekompetence efter artikel 178 .

21 Den nationale rets spoergsmaal a ) boer herefter besvares med , at det ansvar , som maatte paahvile en af Faellesskabets institutioner over for en midlertidigt beskaeftiget arbejdstager efter bestemmelserne i den nationale lovgivning , der er anvendelig paa de kontrakter , som er indgaaet mellem institutionen og vedkommende vikarbureau , ikke omfattes af det ansvar uden for kontraktsforhold , der omhandles i EOEF-traktatens artikel 215 , stk . 2 , og at der foelgelig ikke tilkommer Domstolen nogen enekompetence i tvister herom .

22 Da spoergsmaal b ) kun er stillet for det tilfaelde , at Domstolen besvarer spoergsmaal a ) bekraeftende , er det ikke noedvendigt at besvare dette .

Spoergsmaal c )

23 Den nationale rets spoergsmaal c ) gaar i det vaesentlige ud paa , hvorvidt faellesskabsretten er til hinder for , at artikel 32 , stk . 3 , i den belgiske lov af 28 . juni 1976 finder anvendelse paa faellesskabets institutioner , naar disse benytter midlertidigt beskaeftigede arbejdstagere , i det omfang den naevnte bestemmelse som en civilretlig sanktion i tilfaelde af overtraedelse af andre bestemmelser i den paagaeldende lov medfoerer , at et tidsubegraenset ansaettelsesforhold mellem arbejdstageren og brugeren , anses for opstaaet .

24 Indledningsvis bemaerkes , at en anvendelse af artiklerne 12-16 i protokollen af 8 . april 1965 vedroerende De europaeiske Faellesskabers privilegier og immuniteter , som udtrykkeligt er naevnt i den nationale rets spoergsmaal , kan udelukkes . Der er nemlig , som med rette anfoert af Jean-Louis Tordeur og af Kommissionen , ikke i hovedsagen rejst spoergsmaal om immuniteter for faellesskabernes tjenestemaend og ansatte , som er de eneste , der er omfattet af de naevnte bestemmelser .

25 Kommissionen har imidlertid givet udtryk for , at en national bestemmelse som den i spoergsmaalet omhandlede er uforenelig med andre bestemmelser om faellesska bernes tjenestemaend og ansatte . Da Kommissionen under den mundtlige forhandling blev opfordret til at angive , hvilke bestemmelser der efter dens opfattelse er til hinder for , at artikel 32 , stk . 3 , i den belgiske lov af 28 . juni 1976 anvendes paa institutionerne , henviste den til , at bestemmelsen om , at der som sanktion ved overtraedelse af reglerne i naevnte lov opstaar et tidsubegraenset ansaettelsesforhold mellem den midlertidigt beskaeftigede arbejdstager og den institution , denne har arbejdet for , strider mod den enekompetence , der tilkommer ansaettelsesmyndigheden i forbindelse med ansaettelser .

26 Det bemaerkes , at efter artikel 6 i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i faellesskaberne bestemmer hver institution selv , hvilke myndigheden , der kan indgaa ansaettelseskontrakter med midlertidigt ansatte , hjaelpeansatte , lokalt ansatte eller saerlige raadgivere .

27 Den midlertidigt beskaeftigede arbejdstagers krav paa socialretlig beskyttelse kan ganske vist ikke tilsidesaettes , blot fordi arbejdstageren er stillet til raadighed for en af Faellesskabets institutioner . Beskyttelsen kan imidlertid ikke sikres gennem foranstaltninger , der er et indgreb i institutionernes selvbestemmelsesret .

28 I betragtning af det anfoerte og i overensstemmelse med Domstolens dom af 11 . marts 1975 ( Porrini , 65/74 , Sml . s . 319 ) maa det anses for udelukket , at en ansaettelseskontrakt med en institution , og saa meget desto mere et tidsubegraenset ansaettelsesforhold , kan opstaa ikke ved en beslutning truffet af den hertil udpegede kompetente myndighed , men som foelge af af den omstaendighed , at visse bestemmelser om midlertidig beskaeftigelse i den nationale lovgivning i den medlemsstat , hvor institutionen har saede , er blevet tilsidesat , selv om dette er fastslaaet i den national retsafgoerelse .

29 Den nationale rets spoergsmaal c ) boer herefter besvares med , at artikel 6 i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i Faellesskaberne er til hinder for , at bestemmelser i national lovgivning , der i tilfaelde af overtraedelse af visse af dennes regler om midlertidig beskaeftigelse skaber et tidsubegraenset ansaettelsesforhold mellem den midlertidigt beskaeftigede arbejdstager og brugeren , finder anvendelse paa faellesskabets institutioner .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

30 Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( fjerde afdeling )

vedroerende de spoergsmaal , der er forelagt af Cour du travail de Bruxelles ved dom af 11 . september 1984 , for ret :

1 ) Det ansvar , som maatte paahvile en af faellesskabets institutioner over for en midlertidigt beskaeftiget arbejdstager efter bestemmelserne i den nationale lovgivning , der er anvendelig paa de kontrakter , som er indgaaet mellem institutionen og vedkommende vikarbureau , omfattes ikke af det ansvar uden for kontraktsforhold , der omhandles i EOEF-traktatens artikel 215 , stk . 2 , og foelgelig tilkommer der ikke Domstolen nogen enekompetence i tvister herom .

2 ) Artikel 6 i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i Faellesskaberne er til hinder for , at bestemmelser i national lovgivning , der i tilfaelde af overtraedelse af visse af dennes regler om midlertidig beskaeftigelse skaber et tidsubegraenset ansaettelsesforhold mellem den midlertidigt beskaeftigede arbejdstager og brugeren , finder anvendelse paa faellesskabets institutioner .