Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Traktatbrudssøgsmål - manglende overholdelse af en kommissionsbeslutning om statsstøtte - pligt til at tilbagesøge støtte - frist, der skal refereres til - frist fastsat i den beslutning, hvorom den manglende opfyldelse er omstridt, eller efterfølgende af Kommissionen

(EF-traktaten, art. 93, stk. 2, andet afsnit, og art. 169 (nu art. 88, stk. 2, andet afsnit, EF og art. 226 EF))

2. Traktatbrudssøgsmål - manglende overholdelse af forpligtelsen til at tilbagesøge tildelt støtte - indsigelser - absolut umulighed for gennemførelse - Kommissionens og medlemsstaternes forpligtelse til i tilfælde af vanskeligheder ved gennemførelsen at samarbejde om at finde en løsning, der overholder traktaten

(EF-traktaten, art. 5 og art. 93, stk. 2 (nu art. 10 EF og art. 88, stk. 2, EF))

Sammendrag

1. Søgsmålsadgangen i traktatens artikel 93, stk. 2, andet afsnit (nu artikel 88, stk. 2, andet afsnit, EF), er blot en variant af traktatbrudssøgsmålet og er særligt tilpasset de specielle problemer, statsstøtte rejser for konkurrencen på fællesmarkedet.

Da traktatens artikel 93, stk. 2, andet afsnit, til forskel fra traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) ikke indebærer en administrativ fase, og da Kommissionen som følge heraf ikke fremsætter en begrundet udtalelse, hvori medlemsstaterne gives en frist til at efterkomme Kommissionens beslutning, kan den frist, der skal refereres til, ved anvendelsen af traktatens artikel 93, stk. 2, andet afsnit, kun være den, som er fastlagt i den beslutning, hvorom den manglende opfyldelse er omstridt, eller i påkommende tilfælde den frist, som Kommissionen har fastsat efterfølgende.

( jf. præmis 24 og 26 )

2. Den eneste indsigelse, som kan gøres gældende over for en af Kommissionen i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2 (nu artikel 88, stk. 2, EF), nedlagt traktatbrudspåstand, er indsigelsen om, at det er absolut umuligt at gennemføre beslutningen korrekt.

Den omstændighed, at en medlemsstat ikke mod et sådant søgsmål kan fremsætte andre anbringender, end at det er absolut umuligt at gennemføre beslutningen, forhindrer ikke, at en medlemsstat, der under gennemførelsen af en kommissionsbeslutning vedrørende statsstøtte støder på uforudsete og uforudsigelige vanskeligheder eller får kendskab til følger, der ikke er forudset af Kommissionen, forelægger Kommissionen disse problemer til vurdering med forslag om passende ændringer af den pågældende beslutning. I så fald skal Kommissionen og medlemsstaten i henhold til den regel, der pålægger medlemsstaterne og Fællesskabets institutioner en gensidig pligt til loyalt samarbejde, jf. navnlig traktatens artikel 5 (nu artikel 10 EF), samarbejde efter bedste evne med henblik på at overvinde vanskelighederne, idet traktatens bestemmelser fuldt ud skal overholdes, særlig støttereglerne.

Betingelsen om, at det er absolut umuligt at gennemføre beslutningen, er ikke opfyldt, når den sagsøgte regering udelukkende har underrettet Kommissionen om de retlige, politiske og praktiske vanskeligheder, som gennemførelsen af beslutningen indebar, uden at have gjort noget forsøg på at tilbagesøge støtten hos de pågældende virksomheder eller foreslå Kommissionen sådanne alternative metoder til gennemførelse af beslutningen, som ville have gjort det muligt at overvinde vanskelighederne.

Endelig er det medlemsstaten, der først skal fremkomme med forslag i tilfælde af vanskeligheder.

( jf. præmis 30, 31, 32 og 50 )