Domstolens Dom (Femte Afdeling) af 25. november 1999. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland. - Traktatbrud - Manglende gennemførelse af direktiv 93/83/EØF. - Sag C-212/98.



Samling af Afgørelser 1999 side I-08571



Sammendrag

Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 Medlemsstater - forpligtelser - gennemførelse af direktiver - manglende gennemførelse - begrundelse - ulovlig

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

2 Traktatbrudssøgsmål - Kommissionens beføjelse til at tage retsskridt - skønsmæssig beføjelse

(EF-traktaten, art. 169, stk. 2, (nu art. 226, stk. 2, EF))

Sammendrag

1 En medlemsstat kan ikke påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for, at forpligtelser og frister, der følger af et direktiv, ikke overholdes.

2 Når en medlemsstat, som Kommissionen har rettet en begrundet udtalelse til, ikke inden udløbet af den frist, Kommissionen i medfør af traktatens artikel 169, stk. 2 (nu artikel 226, stk. 2, EF), har fastsat, har bragt det påtalte traktatbrud til ophør, kan Kommissionen efter et frit skøn afgøre, om den vil anlægge traktatbrudssag ved Domstolen.

Parter

I sag C-212/98,

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved K. Banks, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos C. Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg,

sagsøger,

mod

Irland ved Chief State Solicitor M.A. Buckley, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg på Irlands Ambassade, 28, route d'Arlon,

sagsøgt,

angående en påstand om, at det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget og/eller underrettet Kommissionen om de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 93/83/EØF af 27. september 1993 om samordning af visse bestemmelser vedrørende ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med radio- og tv-udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel (EFT L 248, s. 15),

har

DOMSTOLEN

(Femte Afdeling)

sammensat af afdelingsformanden, D.A.O. Edward, og dommerne L. Sevón, P.J.G. Kapteyn (refererende dommer), P. Jann og H. Ragnemalm,

generaladvokat: P. Léger

justitssekretær: R. Grass,

på grundlag af den refererende dommers rapport,

og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 7. oktober 1999,

afsagt følgende

Dom

Dommens præmisser

1 Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 9. juni 1998 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af EF-traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget og/eller underrettet Kommissionen om de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 93/83/EØF af 27. september 1993 om samordning af visse bestemmelser vedrørende ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med radio- og tv-udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel (EFT L 248, s. 15, herefter »direktivet«).

2 I henhold til direktivets artikel 14, stk. 1, skulle medlemsstaterne sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet inden den 1. januar 1995 og straks underrette Kommissionen herom.

3 Da Kommissionen ikke havde modtaget underretning fra den irske regering vedrørende gennemførelsen af direktivet og i øvrigt ikke besad oplysninger, på grundlag af hvilke den kunne fastslå, at Irland havde opfyldt sin forpligtelse, fremsendte Kommissionen den 16. maj 1995 en åbningsskrivelse, hvormed den opfordrede Irland til at fremsætte sine bemærkninger inden for en frist på to måneder.

4 Ved skrivelse af 28. juli 1995 svarede den irske regering, at de irske myndigheder havde foretaget en tilbundsgående revision af Irish Copyright Act 1963, og at direktivets bestemmelser ville blive gennemført i den ændrede lov.

5 Da Kommissionen ikke havde modtaget nogen oplysninger fra den irske regering, tilstillede den ved skrivelse af 17. juli 1996 den irske regering en begrundet udtalelse med opfordring til at efterkomme direktivet inden for en frist på to måneder fra udtalelsens fremsættelse.

6 Ved skrivelser af henholdsvis 2. og 9. august 1996 svarede de irske myndigheder på den begrundede udtalelse, idet de navnlig meddelte Kommissionen, at de snarest muligt ville udstede de krævede lovbestemmelser.

7 Da Kommissionen ikke herefter modtog yderligere oplysninger vedrørende gennemførelsen af direktivet, besluttede den at anlægge nærværende traktatbrudssag.

8 Kommissionen har gjort gældende, at Irland ikke har gennemført direktivet rettidigt og dermed har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten.

9 Irland har ikke bestridt, at direktivet ikke er blevet gennemført inden for den fastsatte frist. Staten har imidlertid anført, at direktivet - ifølge en dom afsagt af Supreme Court - kun kan gennemføres i irsk retsorden ved lov. På den baggrund har det været nødvendigt at ændre Copyright Act 1963. Den irske regering finder, at den har bestræbt sig på at træffe alle foranstaltninger med henblik på hurtigst muligt at iværksætte de procedurer, som er nødvendige for at gennemføre direktivet i irsk ret. På den baggrund har den anmodet Domstolen om at udsætte sagen med henblik på at give Kommissionen lejlighed til at trække sagsanlægget tilbage, efter at den har gennemgået den irske lovgivning.

10 Med hensyn til den irske regerings anmodning om, at sagen udsættes, har Kommissionen understreget, at der er forløbet fire år fra det tidspunkt, hvor Irland skulle have gennemført direktivet ved lov. Kommissionen anlagde først sag tre et halvt år efter dette tidspunkt. Såfremt Kommissionen ikke havde handlet inden for de sædvanlige frister, som er fastsat af Domstolen, ville den utvivlsomt have tilsidesat sine forpligtelser som traktatens vogter.

11 I den forbindelse bemærkes med hensyn til de vanskeligheder, som den irske regering har redegjort for med hensyn til at gennemføre direktivet rettidigt, at det følger af Domstolens faste praksis, at en medlemsstat ikke kan påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for, at forpligtelser og frister, der følger af et direktiv, ikke overholdes (jf. navnlig dom af 14.9.1999, sag C-401/98, Kommissionen mod Grækenland, Sml. I, s. 5543, præmis 9).

12 Med hensyn til den irske regerings anmodning om en udsættelse af sagen bemærkes, at når en medlemsstat, som Kommissionen har rettet en begrundet udtalelse til, ikke inden udløbet af den frist, som Kommissionen i medfør af traktatens artikel 169, stk. 2, har fastsat, har bragt det påtalte traktatbrud til ophør, kan Kommissionen efter et frit skøn afgøre, om den vil anlægge traktatbrudssag ved Domstolen (jf. dom af 6.12.1989, sag C-329/88, Kommissionen mod Grækenland, Sml. I, s. 4159). Eftersom Kommissionen i sin replik har angivet, at den fastholder sit sagsanlæg, er der ikke grundlag for at udsætte sagen.

13 Da direktivet således ikke er blevet gennemført inden for den fastsatte frist, må der gives Kommissionen medhold i dens påstand.

14 Det skal derfor fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivet, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

15 Ifølge procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen har nedlagt påstand herom, og da Irland har tabt sagen, pålægges det dette at betale sagens omkostninger.

Afgørelse

På grundlag af disse præmisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

(Femte Afdeling)

1) Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 93/83/EØF af 27. september 1993 om samordning af visse bestemmelser vedrørende ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med radio- og tv-udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme direktivet.

2) Irland betaler sagens omkostninger.