Jeg skal herefter se på det andet spørgsmål. Kan kontrolmyndigheden fravige den i artikel 6 i forordning nr. 2108/84 foreskrevne rækkefølge ved ikke at foretage en måling med hånden, men kun ved brug af et lod eller et dynamometer, eller kan målingen med hånden afbrydes allerede efter målingen af den første række på 20 masker? Ved besvarelsen af dette spørgsmål gælder de betragtninger, jeg allerede har fremført i det foregående; når konstateringen af en for lille maskestørrelse normalt fører til, at fartøjsføreren forfølges administrativt eller strafferetligt, og når bestemmelserne i forordning nr. 2108/84 også har til formål at beskytte fartøjsføreren, skal kontrolmyndigheden nøje overholde den i forordningens artikel 6 foreskrevne rækkefølge af måleoperationerne. Jeg foretrækker imidlertid at redegøre for min stillingtagen ud fra den underliggende betydning af artikel 6 i forordning nr. 2108/84, således som den er skitseret i Kommissionens indlæg og uddybet under retsmødet.

Måling med hånden er altid behæftet med usikkerhed, idet maskemåleren indføres med hånden i masken, indtil den stoppes ved maskens modstand ud for de skrå sider (jf. artikel 2, stk. 3, sammenholdt med artikel 4 i forordning nr. 2108/84). Måling ved indførelse af maskemåleren med hånden skal foretages af en række på 20 masker, der normalt er indbyrdes forskellige. Usikkerheden med hensyn til den nøjagtige styrke, hvormed kontrolmyndigheden indfører maskemåleren med hånden, kan udlignes ved at indføre maskemåleren ved brug af et lod eller et dynamometer. Kommissionen har i sine indlæg anført, at denne metode ikke blev valgt som den første, da den er langt mere kompliceret og derfor langt mere tidskrævende. Det er grunden til, at det blev besluttet kun at anvende denne metode, såfremt fartøjsføreren bestrider resultaterne af målingen med hånden (af tre rækker på 20 masker). Yderligere er det vanskeligt at foretage måling med lod eller dynamometer på et fartøj under bevægelse på åbent hav, hvorfor en sådan måling ikke nødvendigvis er mere præcis end måling med hånden. Derfor kan jeg ikke tilslutte mig det af Staatsanwaltschaft anførte, hvorefter måling med lod eller dynamometer altid er mere fordelagtig for fartøjsføreren, det vil sige yder ham større retssikkerhed, og at denne derfor ikke kan protestere mod, at målingen med hånden afbrydes eller helt udelades. Hvis jeg har forstået det rigtigt, yder måling med lod eller dynamometer kun større retssikkerhed, såfremt denne målemetode anvendes, efter at fartøjet er fortøjet i havn, hvilket var tilfældet i den her foreliggende sag (jf punkt 4 ovenfor), men ikke er foreskrevet i forordning nr. 2108/84, fordi det formentlig er endnu mere tidskrævende.

Det fremgår af ovenstående, at måling med lod eller dynamometer (som i påkommende tilfælde foretages på havet, og som i så fald ikke nødvendigvis er mere nøjagtig) må anses for en kontrol af resultaterne ved måling med hånden. Det er nemlig kun, såfremt fartøjsføreren bestrider resultatet af målingen med hånden, at der foretages en ny måling ved brug af et lod eller et dynamometer, og at det herved opnåede resultat træder i stedet for det først opnåede. Det betyder efter min opfattelse, at når målingen af en første række på 20 masker viser mulighed for en eventuel overtrædelse, bør denne målemetode fortsættes. I modsat fald kan det tænkes, at fartøjsføreren på grundlag af utilstrækkelige oplysninger og uden tilstrækkeligt kendskab til forholdene giver afkald på en måling, som, hvis den var blevet fortsat, havde givet et for ham mere fordelagtigt resultat.