DOM AFSAGT AF RETTEN I FOERSTE INSTANS (FJERDE AFDELING) DEN 3. MARTS 1993. - GEORGIOS PEROULAKIS MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - FAMILIETILLAEG - TILLAEG UDBETALT TIL DEN PERSON, I HVIS VARETAEGT BOERNENE BEFINDER SIG I HENHOLD TIL EN RETSAFGOERELSE - BESTEMMELSE AF DEN YDELSESBERETTIGEDE PERSON. - SAG T-69/91.



Samling af Afgørelser 1993 side II-00185



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Tjenestemaend ° vederlag ° familietillaeg ° to fraskilte tjenestemaends barn, som faktisk forsoerges af dem begge ° to tjenestemaends samtidige ret til tillaeg uafhaengig af tildeling af varetaegtsretten ° udbetaling af tillaeg til indehaveren af varetaegtsretten

[Tjenestemandsvedtaegten, art. 67, stk. 1 og 2; bilag VII, art. 1, stk. 2, litra b), art. 2, stk. 1 og 2, og art. 3]

Sammendrag

Kun boern, som faktisk forsoerges af en tjenestemand, kan anses for boern, over for hvem der bestaar forsoergerpligt i henhold til artikel 2, stk. 2, foerste afsnit, i bilag VII til tjenestemandsvedtaegten, og som foelge heraf give ret til familietillaeg i henhold til vedtaegtens artikel 67, stk. 1. Der er herved ikke noget til hinder for, at et barn kan anses for at blive forsoerget af flere personer. Hvis to fraskilte EF-tjenestemaend derfor faktisk sammen afholder udgifter til daekning af de vaesentligste behov hos boernene fra deres aegteskab, og de saaledes samtidig har forsoergerpligt over for disse boern, har de begge ret til husstandstillaeg i henhold til artikel 1, stk. 2, litra b), i bilag VII til vedtaegten, samt til boernetilskud og uddannelsestillaeg paa de betingelser, der er fastsat henholdsvis i artikel 2, stk. 1, og i artikel 3, foerste afsnit, i dette bilag.

Bestemmelsen af den eller de personer, som faktisk forsoerger boernene, skal ske under hensyn til den faktisk eksisterende situation. Administrationen kan ikke begraense sig til at konstatere, at foraeldremyndigheden over boernene ved en retsafgoerelse er blevet tillagt den ene af de to tjenestemand, og paa grundlag heraf fastslaa, at denne alene faktisk forsoerger boernene, og som foelge heraf naegte at tildele den anden af foraeldrene familietillaeg.

Med hensyn til udbetaling af familietillaeg, som udelukkende er bestemt til boernenes underhold, skal dette ske til fordel for den person, som i medfoer af lovbestemmelser, en retsafgoerelse eller en afgoerelse truffet af en kompetent administrativ myndighed har boernene i varetaegt. Naar denne person er den ene af to fraskilte EF-tjenestemaend, udbetales familietillaeggene til ham baade for egen regning og i eget navn og for den andens regning og i den andens navn, dog ° i overensstemmelse med det almindelige princip i vedtaegtens artikel 67, stk. 2 ° med den begraensning, at han ikke kan oppebaere dobbeltydelser af samme art.

Dommens præmisser

De faktiske omstaendigheder og retsforhandlingernes forloeb

1 Sagsoegeren, der er graesk statsborger, er ansat som assistent i loenklasse B4 i Kommissionens Generaldirektorat IX ("Miljoe, Nuklear Sikkerhed og Civilbeskyttelse").

2 I 1984 indgik han aegteskab med A. I dette aegteskab er der to boern. A. er ogsaa tjenestemand ved Kommissionen, men i en lavere loenklasse end sagsoegeren.

3 Ved dom af 5. december 1990 afsagt af byretten i Athen og indfoert i Athens civilstandsregister den 3. januar 1991 blev aegteskabet oploest. Ved samme dom stadfaestedes en aftale indgaaet den 9. februar 1990 mellem sagsoegeren og hans tidligere hustru om boernenes underhold og om, i hvis varetaegt de skulle vaere, samt om sagsoegerens samkvemsret.

4 I henhold til denne aftale skulle den tidligere hustru have boernene i varetaegt. Sagsoegeren forpligtede sig til at betale et beloeb paa 6 000 BFR pr. maaned pr. barn til hustruen. Dette beloeb var pristalsreguleret efter vederlagene til tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber.

5 En kopi af dommen af 5. december 1990 fra byretten i Athen samt aftalen af 9. februar 1990 blev sendt til Kommissionens kompetente tjenestegrene. Den 18. januar 1991 meddelte kontorchefen for afdelingen for "individuelle rettigheder" sagsoegeren foelgende:

"Tjenestegrenen har modtaget en skilsmissedom afsagt af retten i Athen.

Det fremgaar af dette dokument, at boernene (B) og (C) er i deres mors (A) varetaegt.

Ifoelge Raadets forordning nr. 2074/83, offentliggjort i EFT L 203 af 27.7.1983, bestemmes det, at familietillaeggene fremover udbetales til den person, i hvis varetaegt boernene befinder sig.

Derfor vil retten til boernetilskud, uddannelses- og husstandstillaeg, som De hidtil har oppebaaret, fremover blive overfoert til (A), til hvem disse tillaeg vil blive udbetalt med virkning fra den 1. januar 1991."

6 Den tidligere hustru giftede sig igen den 27. april 1991 med en graesk statsborger, som var tjenestemand ved Kommissionen i en hoejere loenklasse end sagsoegeren.

7 I mellemtiden, den 27. februar 1991, havde sagsoegeren allerede indgivet en klage i henhold til artikel 90, stk. 2, i vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber over Kommissionens afgoerelse af 18. januar 1991. Derefter modtog sagsoegeren en skrivelse dateret den 11. juni 1991 fra Kommissionen om, at man havde besluttet at lade det spoergsmaal, han havde rejst, indbringe for de interinstitutionelle instanser og gjorde ham opmaerksom paa, at saafremt der ikke udtrykkeligt blev truffet en afgoerelse, ville hans klage vaere at regne for stiltiende afvist den 27. juni 1991.

8 Dette er baggrunden for, at sagsoegeren har anlagt naervaerende sag ved staevning indgivet til Rettens Justitskontor den 26. september 1991.

9 Den skriftlige forhandling er forloebet forskriftsmaessigt. Paa grundlag af den refererende dommers rapport har Retten besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgaaende bevisoptagelse.

10 Den mundtlige forhandling fandt sted den 12. november 1992. Parternes repraesentanters har afgivet indlaeg og besvaret spoergsmaal fra Retten.

11 Efter afslutningen af den mundtlige forhandling har Kommissionen skriftligt besvaret et spoergsmaal, som Retten stillede i retsmoedet.

Parternes paastande

12 Sagsoegeren har nedlagt foelgende paastande:

1) Den stiltiende afvisning af sagsoegerens klage, som maa anses for sket den 27. juni 1991, annulleres.

2) Kommissionens afgoerelse om familietillaeg, som blev meddelt sagsoegeren den 18. januar 1991, annulleres.

3) Kommissionen tilpligtes at anerkende sagsoegerens ret til husstandstillaeg, boernetilskud, uddannelsestillaeg og andre tillaeg, som Kommissionen yder.

4) Kommissionen tilpligtes at udbetale husstandstillaeg, boernetilskud og uddannelsestillaeg til hans tidligere hustru i hans navn og for hans regning, saa laenge hun har alle de boern, han har forsoergerpligt over for, i sin varetaegt.

5) Det fastslaas, at sagsoegeren har ret til ovennaevnte tillaeg fra den 1. januar 1991.

6) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

13 Kommissionen har nedlagt foelgende paastand:

1) Frifindelse.

2) Sagsoegeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Formaliteten

14 Sagsoegeren har med paastandens tredje og femte punkt anmodet Retten om at anerkende, at han har bestemte rettigheder. Formaalet med disse punkter er i virkeligheden at faa anerkendt, at visse af de anbringender, som han har anfoert til stoette for annullationssoegsmaalet, er velbegrundede. Disse paastande boer afvises af den grund, at det ikke tilkommer Retten i forbindelse med dens legalitetskontrol i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 91 at afgive saadanne erklaeringer.

15 Hvad angaar paastandenes fjerde punkt, hvormed sagsoegeren har anmodet Retten om at meddele den sagsoegte institution et paalaeg, har sagsoegeren i retsmoedet ikke svaret helt utvetydigt paa den refererende dommers spoergsmaal om, hvorvidt han var villig til at frafalde dette punkt. Under alle omstaendigheder boer dette punkt afvises af den grund, at det ikke tilkommer Retten i forbindelse med dens legalitetskontrol i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 91 at meddele paalaeg til den myndighed, som skal opfylde den dom, der vil blive afsagt i denne sag.

Realiteten

16 Til stoette for sine paastande har sagsoegeren anfoert ét anbringende, nemlig tilsidesaettelse af de samlede bestemmelser i artikel 1, stk. 2, litra b), artikel 1, stk. 5, og artikel 2, stk. 2, i vedtaegtens bilag VII.

17 Disse bestemmelser er affattet saaledes:

"Artikel 1

...

2. Ret til husstandstillaeg har:

...

b) tjenestemaend, der er enker (enkemaend), fraskilte, lovmaessigt separeret eller ugifte, og som ifoelge bestemmelserne i artikel 2, stk. 2 og 3, nedenfor har forsoergerpligt over for et eller flere boern.

...

5. Naar tjenestemanden udelukkende har ret til husstandstillaeg i henhold til stk. 2, litra b), og naar alle hans boern, som han i henhold til artikel 2, stk. 2 og 3, har forsoergerpligt over for, i medfoer af lovbestemmelser, efter en retsafgoerelse eller efter en afgoerelse truffet af den administrative myndighed, er overladt i en anden persons varetaegt, udbetales husstandstillaegget til sidstnaevnte for tjenestemandens regning og i dennes navn.

...

Hvis den person, som skal have udbetalt det husstandstillaeg, der oprindelig tilkom en tjenestemand, i henhold til foranstaaende bestemmelser selv har ret til dette husstandstillaeg som tjenestemand eller ifoelge andet ansaettelsesforhold, faar han udelukkende udbetalt det husstandstillaeg, der udgoer det stoerste beloeb.

Artikel 2

...

2. Ved boern, over for hvem der bestaar forsoergerpligt, forstaas boern, der er foedt i aegteskab, uden for aegteskab eller er adopteret af tjenestemanden eller af dennes aegtefaelle, naar de faktisk forsoerges af tjenestemanden.

..."

18 Der gaelder lignende bestemmelser for boernetilskud og uddannelsestillaeg, nemlig henholdsvis artikel 2, stk. 1 og 7, og artikel 3, foerste og sidste afsnit, i bilag VII til vedtaegten.

Parternes argumenter

19 Ifoelge sagsoegeren fremgaar det af de ovennaevnte bestemmelser, at retten til husstandstillaeg, boernetilskud og uddannelsestillaeg skal tilkendes den person, der faktisk afholder udgifterne til boernenes underhold.

20 Sagsoegeren har gjort gaeldende, at han har underholdspligt over for sine mindreaarige boern, dels i medfoer af bestemmelserne i den graeske lovgivning, dels paa grund af den aftale, som han den 9. februar 1990 indgik med sin tidligere hustru, hvilken aftale er blevet stadfaestet af en graesk retsinstans, og hvoraf en kopi er fremsendt til Kommissionens tjenestegrene.

21 Sagsoegeren har indroemmet, at hans tidlige hustru bidrager til boernenes underhold ved at drage omsorg for dem, men han har understreget, at de beloeb, som han betaler, sammen med tillaeggene fra Kommissionen er tilstraekkelige til at daekke udgifterne til deres underhold. Han har tilfoejet, at det i ferierne, dvs. mindst tre maaneder om aaret, er ham, der ° foruden at han yder det saedvanlige oekonomiske bidrag ° alene forsoerger boernene.

22 Sagsoegeren har i sin replik fastholdt, at den anfaegtede afgoerelse baade vedroerer perioden foer og perioden efter, at hans tidligere hustru giftede sig igen, og han har haevdet, at hustruens nye aegteskab paa ingen maade har aendret noget ved den tidligere situation, at han fortsat har afholdt stoerstedelen af udgifterne til boernenes underhold, og at den nye aegtefaelle hverken retligt eller faktisk er forpligtet til at bidrage til afholdelsen af disse udgifter.

23 I sin replik har sagsoegeren ligeledes imoedegaaet Kommissionens argument om, at lovgiver skulle have haft til hensigt at give den person, der har boernene i varetaegt, en fordel. Han har henvist til artikel 1, stk. 5, tredje afsnit, i vedtaegtens bilag VII, hvori det bestemmes, at ved kumulation af husstandstillaeg, er det det hoejeste tillaeg, der skal udbetales, og han har heraf udledt, at det afgoerende kriterium for lovgiver er boernenes tarv.

24 Sagsoegeren mener derfor, at de omhandlede familietillaeg skal udbetales for hans regning og i hans navn til hans tidligere hustru. I retsmoedet forklarede han, at en saadan anerkendelse af, at han var ydelsesberettiget, gav ham mulighed for at opnaa en raekke fordele, bl.a. daekning af rejseudgifter for hans boern fra hans tjenestested til hans hjemsted, skattelettelse for at have forsoergerpligt over for et barn samt hoejere dagpenge i tilfaelde af overflyttelse.

25 Kommissionen, som har vedgaaet, at der her er tale om et "graensetilfaelde", har haevdet, at den omtvistede afgoerelse er tilstraekkeligt begrundet. Den har understreget, at denne afgoerelse kun vedroerer perioden mellem den 1. januar 1991, og indtil sagsoegerens tidligere hustru paa ny indgik aegteskab, og har gjort gaeldende, at baade sagsoegeren og hans tidligere hustru i denne periode opfyldte betingelserne i artikel 1, stk. 2, litra b), i vedtaegtens bilag VII for at modtage husstandstillaeg, eftersom de begge to havde forsoergerpligt over for boern, dvs. boern, til hvis underhold begge faktisk bidrog.

26 I sit svarskrift har Kommissionen anfoert, at den under disse omstaendigheder har valgt at betragte sagsoegerens tidligere hustru som ydelsesberettiget med hensyn til de paagaeldende tillaeg. Kommissionen har begrundet dette valg med, at lovgiver, ifoelge Kommissionens fortolkning, klart har udtrykt sin vilje til at tildele disse goder til den, i hvis varetaegt boernene befinder sig, idet det i artikel 1, stk. 5, sidste afsnit, og i artikel 2, stk. 7, i vedtaegtens bilag VII bestemmes, at det er denne person, der skal modtage de familietillaeg, som er fastsat i disse bestemmelser.

27 I retsmoedet har Kommissionen praeciseret, at det vaesentligste spoergsmaal, den har skullet besvare, var, hvem der, uanset enhver retlig underholdsforpligtelse, "faktisk forsoergede" boernene. Da Kommissionen ansaa det for rimeligt at fortolke dette udtryk som "hovedsagelig forsoergede", har den vurderet, at det i det foreliggende tilfaelde var den tidligere hustru, der varetog den stoerste del af boernenes underhold, eftersom de boede hos hende, og foelgelig havde hun de stoerste udgifter, som f.eks. udgifter til bolig.

28 Hvad angaar perioden efter, at den tidligere hustru atter indgik aegteskab, har Kommissionen ° som i oevrigt har haevdet, at der fra den dato er opstaaet en ny retlig situation ° vurderet, at eftersom boernene bor sammen med sagsoegerens tidligere hustru og hendes mand, er det i praksis og uanset enhver lovmaessig underholdsforpligtelse dem, der varetager den stoerste del af boernenes underhold. Derfor boer det ifoelge Kommissionen i henhold til bestemmelserne i artikel 1, stk. 2, litra b), og artikel 2, stk. 2, foerste afsnit, og stk. 5, in fine, i vedtaegtens bilag VII vaere sagsoegerens tidligere hustrus nye mand, som er indplaceret i en hoejere loenklasse end de to andre implicerede, der har ret til de omtalte tillaeg.

Rettens bemaerkninger

29 Indledningsvis bemaerkes, at Rettens kontrol er begraenset til at efterproeve lovligheden af den anfaegtede afgoerelse, saadan som den blev vedtaget den 18. januar 1991. Som led i denne kontrol kan Retten ikke tage hensyn til omstaendigheder eller begivenheder, der er indtruffet efter denne dato, som f.eks. den omstaendighed, der naevnes af parterne, at sagsoegerens tidligere hustru har giftet sig igen. Det skal desuden bemaerkes, at sagsoegte i retsmoedet har bekraeftet, at der ikke efterfoelgende er truffet en anden afgoerelse end den, der er genstand for naervaerende sag.

30 Det bemaerkes dernaest dels, at det i artikel 1, stk. 2, litra b), i vedtaegtens bilag VII, under overskriften "Bestemmelser om tillaeg og godtgoerelse af udgifter" er bestemt, at en fraskilt tjenestemand, der har forsoergerpligt over for et eller flere boern, jf. artikel 2, stk. 2 og 3, har ret til husstandstillaeg, dels, at ifoelge artikel 2, stk. 1, og artikel 3, foerste afsnit, modtager en saadan tjenestemand under visse omstaendigheder for hvert barn, som han har forsoergerpligt over for, et boernetilskud og et uddannelsestillaeg. I artikel 2, stk. 2, foerste afsnit, i dette bilag bestemmes, at ved barn, over for hvem der bestaar forsoergerpligt, forstaas tjenestemandens barn, foedt i aegteskab, naar dette faktisk forsoerges af tjenestemanden.

31 Det fremgaar af formuleringen af disse bestemmelser, at det er udtrykket "naar de faktisk forsoerges af tjenestemanden" i artikel 2, stk 2, foerste afsnit, i bilag VII, der er det afgoerende kriterium for, hvem der har ret til husstandstillaeg, og hvem der kan oppebaere boernetilskud og uddannelsestillaeg.

32 Med hensyn til dette har Domstolen i dom af 28. november 1991 (sag C-132/90 P, Schwedler mod Parlamentet, Sml. I, s. 5745) fastslaaet, at der ikke er noget til hinder for, at et barn kan anses for at blive forsoerget af flere personer. Derfor kan to EF-tjenestemaends i aegteskab foedte barn efter en skilsmisse betragtes som samtidigt underholdt af de to tjenestemaend, og begge boer anses for at vaere forsoergere.

33 Det foelger af selve logikken i artikel 1, stk. 2, litra b), i vedtaegtens bilag VII, at hvis to fraskilte EF-tjenestemaend faktisk sammen afholder udgifter til daekning af de vaesentligste behov hos boernene fra deres faelles, nu oploeste aegteskab, og de saaledes samtidig har forsoergerpligten over for disse boern, har disse tjenestemaend begge ret til husstandstillaeg. I et saadant tilfaelde fremgaar det i oevrigt af artikel 2, stk. 1, og artikel 3, foerste afsnit, i bilag VII, at de to fraskilte EF-tjenestemaend modtager boernetilskud og uddannelsestillaeg paa de betingelser, der i oevrigt er fastsat i disse artikler, for de boern, de samtidig har forsoergerpligt over for.

34 Det bemaerkes endvidere, at Domstolen dels har fastslaaet, at familietillaeggene i vedtaegtens artikel 67, stk. 1, ikke er bestemt til at sikre tjenestemandens, men derimod hans boerns underhold (dom af 14.6.1988, sag 33/87, Christianos mod Domstolen, Sml. s. 2995), dels, at der i vedtaegtens artikel 67, stk. 2 ° hvorefter tjenestemaend med henblik paa fradrag er forpligtet til at meddele, hvilke tillaeg af samme art de faar fra anden side ° er opstillet et generelt princip, der klart har til formaal at undgaa dobbelt udbetaling af familietillaeg (dom af 11.10.1979, sag 142/78, Berghmans mod Kommissionen, Sml. s. 3125). Heraf foelger, at saafremt to fraskilte EF-tjenestemaend har ret til husstandstillaeg og sammen modtager boernetilskud og uddannelsestillaeg, skal disse tillaeg i henhold til artikel 1, stk. 5, artikel 2, stk. 7, og artikel 3, fjerde afsnit, i bilag VII udbetales for begges regning og i begges navn til den, der i henhold til de retlige bestemmelser, en retsafgoerelse eller en afgoerelse truffet af den administrative myndighed har forsoergerpligten over for boernene fra det oploeste aegteskab. Hvis den ene af de to fraskilte EF-tjenestemaend er den, der har forsoergerpligten over for boernene, modtager denne tillaeggene baade for egen regning og i eget navn, og for den andens regning og i den andens navn.

35 I retsmoedet har Kommissionen forklaret, at den har fortolket vendingen "faktisk forsoerges" som "hovedsagelig forsoerges", og at den derfor har skoennet, at da sagsoegerens og hans tidligere hustrus boern boede hos sidstnaevnte, var det hende, der faktisk paatog sig den stoerste del af boernenes underhold. Det er paa grundlag af denne opfattelse, at den har truffet den anfaegtede afgoerelse.

36 Retten finder, at udtrykket "faktisk forsoerges" skal fortolkes som en henvisning til den faktisk eksisterende situation. Retten kan i vedtaegten ikke finde noget retsgrundlag, som kan understoette Kommissionens fortolkning, hvorefter udtrykket "faktisk forsoerges" skulle betyde "hovedsagelig forsoerges", en fortolkning, som i oevrigt ogsaa ville vaere i strid med indholdet af Domstolens ovennaevnte dom af 28. november 1991 i Schedler-sagen. Kommissionens fortolkning af denne vending maa derfor forkastes.

37 Ved afgoerelsen af, hvilken eller hvilke personer der faktisk forsoerger sagsoegerens og hans tidligere hustrus boern, tilkommer det Kommissionen at undersoege og efterproeve den faktisk eksisterende situation.

38 Det bemaerkes, at Kommissionen i de forklaringer, den har afgivet, har vedgaaet, at den forud for den anfaegtede afgoerelse hverken har undersoegt eller efterproevet, hvilken eller hvilke personer der faktisk forsoergede sagsoegerens og hans tidligere hustrus boern, og at den derfor ikke har fastslaaet, om sagsoegeren eller hans tidligere hustru, eller begge, havde ret til husstandstillaeg, eller om sagsoegeren eller hans tidligere hustru, eller begge, kunne oppebaere boernetilskud eller uddannelsestillaeg. Retten finder derfor, at den anfaegtede afgoerelse, hvori det bestemmes ° alene paa grundlag af den konstatering, at det fremgaar af skilsmissedommen fra byretten i Athen, at foraeldremyndigheden over sagsoegerens og hans tidligere hustrus boern er tillagt sidstnaevnte ° at "retten til boernetilskud, uddannelsestillaeg og husstandstillaeg ... herefter tilkendes (A)", er vedtaget i strid med bestemmelserne i artikel 1, stk. 2, litra b), artikel 2, stk. 1 og 2, og artikel 3, foerste afsnit, i bilag VII.

39 Foelgelig boer den anfaegtede afgoerelse annulleres.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

40 I henhold til artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement baerer den tabende part sagsomkostningerne, hvis der er nedlagt paastand herom. Da Kommissionen har tabt sagen, boer den doemmes til at betale sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

RETTEN (Fjerde Afdeling)

1) Kommissionens afgoerelse nr. IX/DO/3 (91)D ° 302 af 18. januar 1991 annulleres, for saa vidt som den tilkender sagsoegerens tidligere hustru retten til husstandstillaeg, boernetilskud og uddannelsestillaeg.

2) I oevrigt frifindes sagsoegte.

3) Kommissionen betaler sagens omkostninger.