ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgifter ° det faelles mervaerdiafgiftssystem ° beskatningsgrundlag ° salgsfremmende ordning, hvor producenten efter forbrugerens koeb tilbagebetaler denne et beloeb ved forevisning af en af producenten udstedt kupon ° beskatningsgrundlag hos producenten bestaaende af den af ham anvendte salgspris med fradrag af det tilbagebetalte beloeb

[Raadets direktiv 77/388, art. 11, punkt A, stk. 1, litra a), og art. 11, punkt C, stk. 1]

Sammendrag

Naar en producent

° udsteder en "money-off"-kupon, som detailhandleren kan faa indloest med det paa kuponen angivne beloeb hos producenten eller for dennes regning, naar kuponen, der er blevet overdraget en potentiel kunde som led i et salgsfremstoed, kan accepteres af detailhandleren ved koeb af et bestemt produkt, naar producenten har solgt dette produkt til "oprindelig leverandoerpris" direkte til detailhandleren, og denne accepterer kuponen ved salg af produktet til kunden, fremsender den til producenten og faar udbetalt det angivne beloeb,

eller

° som led i en salgsfremmende ordning saelger produkter til "producentprisen" direkte til en detailhandler, naar en "cash-back"-kupon gaeldende for et beloeb, der er angivet paa produkternes emballage, hvorefter en kunde, der godtgoer at have koebt et produkt som omhandlet og opfylder de oevrige paa kuponen anfoerte betingelser, kan fremsende kuponen til producenten, som derefter vil udbetale kunden det angivne beloeb, og naar kunden koeber et produkt som omhandlet af en detailhandler, fremsender kuponen til producenten og faar udbetalt det angivne beloeb,

skal artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), og artikel 11, punkt C, stk. 1, i sjette direktiv fortolkes saaledes, at beskatningsgrundlaget er lig med den salgspris, som producenten anvender, med fradrag af det paa kuponen angivne og indloeste beloeb. Det samme gaelder, saafremt producenten foretager den foerste levering til en grossist i stedet for direkte til en detailhandler.

Denne fortolkning foelger af princippet om, at beskatningsgrundlaget for den moms, afgiftsmyndighederne opkraever, ikke kan vaere hoejere end den modydelse, der faktisk betales af den endelige forbruger, og som har vaeret grundlaget for beregningen af den moms, der til sidst belaster denne forbruger, og af princippet om afgiftens neutralitet, hvorefter ensartede varer i de enkelte lande beskattes ens uanset produktions- og fordelingsvejens laengde.

Denne fortolkning skaber ikke forstyrrelse i momsordningen, da det ikke er noedvendigt at justere beskatningsgrundlaget i forbindelse med de mellemliggende transaktioner. Grundlaget forbliver uaendret, idet anvendelse paa disse transaktioner af neutralitetsprincippet sikres ved anvendelsen af fradragsordningen i direktivet, som giver de mellemliggende led i distributionskaeden, som f.eks. grossister eller detailhandlere, mulighed for til afgiftsmyndighederne kun at indbetale den del af momsen, som svarer til forskellen mellem den pris, den afgiftspligtige har betalt sin leverandoer, og den pris, han har opnaaet ved levering af varen til koeberen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgifter ° det faelles mervaerdiafgiftssystem ° beskatningsgrundlag ° salg, hvor en voucher, der tidligere er solgt med rabat, accepteres til paalydende vaerdi ° beskatningsgrundlaget svarende til det beloeb, der faktisk modtoges ved salget af voucheren

[Raadets direktiv 77/388, art. 11, punkt A, stk. 1, litra a)]

Sammendrag

Artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter skal fortolkes saaledes, at naar en leverandoer har solgt en voucher med rabat til en koeber med loefte om senere at acceptere denne voucher til paalydende vaerdi som fuld eller delvis betaling for goder koebt af en kunde, som ikke er den, der har koebt voucheren, og som normalt ikke kender leverandoerens reelle salgspris for voucheren, er den modvaerdi, voucheren repraesenterer, det beloeb, leverandoeren faktisk modtog, da han solgte voucheren. Det er derfor dette beloeb og ikke voucherens paalydende vaerdi, som i medfoer af denne artikel skal anses for at udgoere beskatningsgrundlaget ved salg, hvor voucheren er accepteret som betaling.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgifter ° det faelles mervaerdiafgiftssystem ° momsovergangsordning for samhandelen mellem medlemsstaterne ° sagligt anvendelsesomraade ° transport af varer i en medlemsstat ° ikke omfattet

(Raadets direktiv 77/388, art. 22, stk. 8, og 91/680, art. 28h)

Sammendrag

Artikel 22, stk. 8, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivninger om omsaetningsafgifter, som aendret ved Raadets direktiv 91/680 om tilfoejelse til det faelles mervaerdiafgiftssystem og om aendring med henblik paa afskaffelse af de fiskale graenser af direktiv 77/388, skal fortolkes saaledes, at bestemmelsen ikke er til hinder for, at der ved en national bestemmelse paalaegges en forpligtelse til at udstede ledsagedokumenter for varer, der udelukkende transporteres inden for vedkommende medlemsstats omraade.

Faellesskabslovgiver har nemlig endnu ikke gennemfoert en fuldstaendig og endelig harmonisering af de formaliteter, som medlemsstaterne kan indfoere for indenlandske transaktioner med henblik paa noejagtig opkraevning af mervaerdiafgiften og imoedegaaelse af misligheder, og har ikke med bestemmelsen om ligebehandling af indenlandske transaktioner og transaktioner mellem medlemsstater oensket at forbyde en medlemsstat at kraeve mere byrdefulde formaliteter for transaktioner, der gennemfoeres i denne medlemsstat, end for samhandelen mellem medlemsstaterne.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik ° tilnaermelse af lovgivningerne ° overfoersel af virksomheder ° varetagelse af arbejdstagernes rettigheder ° direktiv 77/187 ° anvendelsesomraade ° overdragelse ° begreb ° overdragelse af forvaltningsopgaver fra en kommune til et kommunalt forvaltningsfaellesskab ° ikke omfattet

(Raadets direktiv 77/187, art. 1, stk. 1)

Sammendrag

Artikel 1, stk. 1, i direktiv 77/187 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter skal fortolkes saaledes, at begrebet "overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter" ikke omfatter en overfoersel af forvaltningsopgaver fra en kommune til et kommunalt forvaltningsfaellesskab.

Formaalet med direktivet er at beskytte arbejdstagerne mod de negative konsekvenser, det kan have for dem, at der paa grund af den oekonomiske udvikling baade paa nationalt plan og paa faellesskabsplan sker aendringer i virksomhedernes struktur bl.a. i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter til andre indehavere som foelge af overdragelse eller fusion, men direktivet omfatter ikke en reorganisering af den offentlige forvaltning eller en overfoersel af forvaltningsopgaver mellem offentlige myndigheder.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° kapitaltilfoerselsafgifter ° ydelse af et rentefrit laan til et selskab ° opkraevning af kapitaltilfoerselsafgift ° tilladt

[Raadets direktiv 69/335, art. 4, stk. 2, litra b)]

2. Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° kapitaltilfoerselsafgifter ° anvendelsesomraade ° direkte beskatning af selskabers indkomst ° ikke omfattet ° medlemsstaternes egen kompetence

(Raadets direktiv 69/335, art. 10)

Sammendrag

1. Artikel 4, stk. 2, litra b), i direktiv 69/335 om kapitaltilfoerselsafgifter skal fortolkes saaledes, at bestemmelsen, i tilfaelde hvor et selskab har modtaget et rentefrit laan, omfatter de sparede renteudgifter.

Ydelse af et rentefrit laan til et selskab giver saaledes selskabet adgang til at raade over kapital, uden at det skal baere omkostningerne herved, og dette vil som foelge af de sparede renteudgifter resultere i en foroegelse af selskabsformen og maa ° fordi det bidrager til at styrke selskabets oekonomiske kapacitet ° anses for at vaere egnet til at foroege selskabsandelens vaerdi.

2. Artikel 10 i direktiv 69/335 er ikke til hinder for, at et moderselskab, der har ydet et rentefrit laan til et af sine datterselskaber, indkomstbeskattes paa grundlag af en fikseret rente. Direktivet tager sigte paa at ophaeve andre afgifter ° ud over kapitaltilfoerselsafgiften ° som har samme kendetegn som denne, men angaar ikke direkte skatter, der ° som indkomstbeskatningen af selskaber ° henhoerer under medlemsstaternes egen kompetence.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgifter ° det faelles mervaerdiafgiftssystem ° oekonomisk virksomhed, som omhandlet i sjette direktivs artikel 4 ° udlejning af et materielt gode ° betingelse for at vaere omfattet ° den oekonomiske virksomhed udoeves med henblik paa opnaaelse af indtaegter af en vis varig karakter ° kriterier

(Raadets direktiv 77/388, art. 4, stk. 2)

2. Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgifter ° det faelles mervaerdiafgiftssystem ° beskatningsgrundlag ° privat anvendelse af et virksomhedsgode koebt med ret til fradrag ° medregning i beskatningsgrundlaget af udgifter afholdt i en periode, hvor den afgiftspligtige kan anvende det til virksomheden uvedkommende formaal ° lovligt ° graenser

[Raadets direktiv 77/388, art. 6, stk. 2, og art. 11, punkt A, stk. 1, litra c)]

Sammendrag

1. Udlejning af et materielt gode er en udnyttelse af godet, der skal anses for "oekonomisk virksomhed", som omhandlet i artikel 4, stk. 2, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter, naar udlejningen ivaerksaettes med henblik paa opnaaelse af indtaegter af en vis varig karakter.

Naar godet, som det er tilfaeldet for en campingbil, paa grund af sin karakter kan anvendes saavel til erhvervsmaessig som privat brug, maa der foretages en vurdering af samtlige omstaendigheder vedroerende dens udnyttelse ved afgoerelsen af, om det anvendes med henblik paa opnaaelse af indtaegter, der faktisk er af en vis varig karakter. Der kan herved foretages en sammenligning mellem de omstaendigheder, hvorunder godet faktisk udnyttes, og de omstaendigheder, hvorunder en tilsvarende oekonomisk virksomhed normalt udoeves, og uanset at det ikke paa grundlag af de af den erhvervsdrivende opnaaede resultater i sig selv kan afgoeres, om han har til hensigt at tilvejebringe indtaegter, der er af en vis varig karakter, boer den periode, hvor godet faktisk udlejes, kundekredsens omfang og indtaegternes stoerrelse tages i betragtning.

2. Sjette direktivs artikel 11, punkt A, stk. 1, litra c), skal fortolkes saaledes, at der i beskatningsgrundlaget for de transaktioner, der i henhold til direktivets artikel 6, stk. 2, litra a), sidestilles med tjenesteydelser, skal medregnes udgifter, der afholdes i en periode, hvor godet staar til den afgiftspligtige persons raadighed paa en saadan maade, at han til enhver tid faktisk kan anvende det til virksomheden uvedkommende formaal, og som vedroerer selve godet eller har givet ret til momsfradrag for den afgiftspligtige person. Den del af de naevnte udgifter, der skal medregnes, skal svare til forholdet mellem den samlede periode, hvor godet faktisk er blevet anvendt, og den periode, hvor godet faktisk er blevet anvendt til virksomheden uvedkommende formaal.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fiskale bestemmelser ° harmonisering af lovgivningerne ° omsaetningsafgifter ° det faelles mervaerdiafgiftssystem ° tjenesteydelser ° bestemmelse af det afgiftsmaessige tilknytningssted ° kulturel og kunstnerisk virksomhed samt hertil knyttet virksomhed ° hertil knyttet virksomhed ° begreb ° lydformidling ved kunstneriske arrangementer med levering af det herfor noedvendige apparatur og betjeningspersonale ° omfattet

[Raadets direktiv 77/388, art. 9, stk. 2, litra c)]

Sammendrag

Artikel 9, stk. 2, litra c), foerste led, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter, som inden for saerordningen om tjenesteydelser, der leveres mellem afgiftspligtige personer, og hvis omkostninger indgaar i godernes pris, bestemmer, at leveringsstedet for tjenesteydelser i forbindelse med visse former for virksomhed, herunder virksomhed inden for kultur og kunst, samt i givet fald tjenesteydelser knyttet til disse former for virksomhed, er det sted, hvor disse tjenesteydelser faktisk udfoeres, skal fortolkes saaledes, at en erhvervsdrivendes virksomhed, hvorved denne varetager lydformidlingen ved kunstneriske eller underholdende arrangementer og herved tilpasser valget og betjeningen af det anvendte apparatur til de akustiske forhold og de tilstraebte lydeffekter samt leverer det paagaeldende apparatur og stiller det herfor noedvendige betjeningspersonale til raadighed, omfattes af bestemmelsen, saafremt den erhvervsdrivendes ydelse udgoer en noedvendig betingelse for gennemfoerelsen af den kunstneriske eller underholdningsmaessige hovedydelse. Den omstaendighed, at den erhvervsdrivende derudover har paataget sig at synkronisere de lydeffekter, som han selv skal skabe, med visse optiske effekter, som frembringes af andre erhvervsdrivende, kan ikke aendre fortolkningen af bestemmelsen.

Det er nemlig formaalet med faellesskabslovgivningen, at naar den kunstneriske eller underholdningsmaessige ydelse leveres i en medlemsstat, og arrangoeren af arrangementet i samme stat opkraever omsaetningsafgift, som rammer den endelige forbruger, skal den omsaetningsafgift, hvis beskatningsgrundlag omfatter alle de ydelser, hvis omkostninger indgaar i prisen for den samlede ydelse, der betales af den endelige forbruger, erlaegges til denne stat, og ikke til de forskellige medlemsstater, hvori de forskellige leverandoerer af tjenesteydelser har etableret hjemstedet for deres oekonomiske virksomhed.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Statsstoette ° begreb ° medfinansiering via en offentlig fond, som har en skoensbefoejelse vedroerende foranstaltninger til opfoelgning af sociale programmer, der udarbejdes af virksomheder med beskaeftigelsesproblemer ° omfattet ° betingelser

(EF-traktaten, art. 92, stk. 1)

2. Statsstoette ° Kommissionens beslutning ° vurdering af retmaessigheden paa grundlag af de oplysninger, som var til raadighed paa tidspunktet for beslutningens vedtagelse

(EF-traktaten, art. 92 og 173)

Sammendrag

1. Der foreligger en statsstoette i traktatens artikel 92, stk. 1' s forstand, naar en stat inden for rammerne af en offentlig fond ° som har en skoensbefoejelse med hensyn til, hvorledes den vil udforme sin intervention ° medfinansierer foranstaltninger til opfoelgning af sociale programmer, der udarbejdes af virksomheder med beskaeftigelsesproblemer i overensstemmelse med statens lovgivning.

For det foerste kan den omstaendighed, at statens deltagelse har et socialt formaal, ikke uden videre medfoere, at den falder uden for begrebet statsstoette i traktatens artikel 92, stk. 1, som ikke sondrer med hensyn til grundene til eller hensigten med de statslige interventioner, men definerer dem i kraft af deres virkninger.

For det andet kan denne fonds deltagelse, selv om den hverken er begraenset til bestemte sektorer, omraader eller en begraenset kategori af virksomheder ° idet fonden raader over en skoensbefoejelse, som giver den mulighed for at afpasse den finansielle intervention ° stille visse virksomheder gunstigere end andre ved at fritage dem for visse lovbestemte forpligtelser over for deres ansatte og derigennem lette de byrder, der normalt belaster en virksomheds budget.

2. Retmaessigheden af en beslutning om stoette skal vurderes i forhold til de oplysninger, som Kommissionen sad inde med paa det tidspunkt, da den gennemfoerte den. Navnlig kan Kommissionen ° naar en medlemsstat paa trods af, at den udtrykkeligt er blevet opfordret af Kommissionen hertil, forsoemmer at forsyne denne med oplysninger, der saetter den i stand til at vurdere karakteren og virkningen af en statslig deltagelse i et socialt program, som er udfaerdiget af en virksomhed, der har beskaeftigelsesproblemer ° gyldigt antage, at deltagelsen udgoer en statsstoette i traktatens artikel 92' s forstand, naar det fremgaar, at den kan lette de byrder, der normalt belaster virksomhedens budget.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Medlemsstater ° forpligtelser ° pligt til at idoemme straf for overtraedelser af faellesskabsretten ° raekkevidde

(EF-traktaten, art. 5; EKSF-traktaten, art. 86)

2. Medlemsstater ° forpligtelser ° pligt at idoemme straf for overtraedelser af faellesskabsretten ° straf for overtraedelser af faellesskabsbestemmelserne om told ° overtraedelse begaaet i forbindelse med indfoersel af produkter med oprindelse i et tredjeland, som senere indlemmes i Faellesskabets toldomraade ° befoejelse for de nationale kriminalretter

Sammendrag

1. Ifoelge EKSF-traktatens artikel 86 og EF-traktatens artikel 5 skal medlemsstaterne traeffe alle foranstaltninger, som er egnede til at sikre faellesskabsrettens raekkevidde og effektivitet, naar faellesskabsbestemmelserne ikke fastsaetter en saerlig sanktion for overtraedelser eller i saa henseende henviser til nationale bestemmelser. Medlemsstaterne har et skoen med hensyn til valget af sanktioner, men skal dog drage omsorg for, at overtraedelser af faellesskabsretten sanktioneres efter samme materielle og processuelle regler, som efter national ret gaelder for overtraedelser af samme art og grovhed, og sanktionen skal under alle omstaendigheder vaere effektiv, staa i et rimeligt forhold til overtraedelsen og have en afskraekkende virkning.

2. En udvidelse af Faellesskabets toldomraade som den, der er sket ved Tysklands forening, eller den, der foelger af en ny medlemsstats tiltraedelse, kan medfoere, at et produkt, som havde oprindelse i et tredjeland foer udvidelsen, bliver et faellesskabsprodukt, men har ikke til foelge, at indfoerslen af produktet paa det tidspunkt, hvor denne faktisk blev foretaget, kunne ske uden overholdelse af de gaeldende faellesskabsbestemmelser for samhandelen med tredjelande. En saadan udvidelse er en ny faktisk omstaendighed, som ikke fritager medlemsstaterne for deres pligt til at traeffe alle de foranstaltninger, som er egnede til at sikre raekkevidden og effektiviteten af de faellesskabsretlige bestemmelser, der fandt anvendelse paa tidspunktet for de faktiske omstaendigheder, og forhindrer derfor ikke de nationale domstole i at straffe overtraedelser af de faellesskabsretlige bestemmelser, der fandt anvendelse paa datoen for indfoerslen, efter de samme materielle og processuelle regler, som efter national ret gaelder for overtraedelser af samme art og grovhed, og sanktionen skal under alle omstaendigheder vaere effektiv, staa i et rimeligt forhold til overtraedelsen og have en afskraekkende virkning.

Navnlig er de faellesskabsbestemmelser om told, som har fundet anvendelse efter foreningen af Forbundsrepublikken Tyskland og Den Tyske Demokratiske Republik, ikke til hinder for, at der efter foreningen i forbindelse med idoemmelse af straf for overtraedelser af de faellesskabsretlige bestemmelser, som fandt anvendelse paa tidspunktet for en indfoersel, i givet fald efter national ret foretages en aendret kvalifikation af det forhold, som udgjordes af denne indfoersel til en medlemsstat af produkter med oprindelse i Den Tyske Demokratiske Republik, men som var angivet at have oprindelse i et andet land.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Traktatbrudssoegsmaal - bevis for traktatbruddet - Kommissionens bevisbyrde

(EF-traktaten, art. 169)

Sammendrag

Under en traktatbrudsprocedure i medfoer af traktatens artikel 169 har Kommissionen bevisbyrden for, at det paastaaede traktatbrud foreligger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Fiskale bestemmelser - interne afgifter - importtillaeg til en havneafgift - karakter af intern afgift, ikke afgift med tilsvarende virkning som told - betingelser

(EF-traktaten, art. 9, 12 og 95)

2 Fiskale bestemmelser - interne afgifter - importtillaeg til en havneafgift - forskelsbehandling mellem indenlandske produkter og produkter indfoert fra en anden medlemsstat - forbud - raekkevidde

(EF-traktaten, art. 95)

3 Fiskale bestemmelser - interne afgifter - afgifter i strid med faellesskabsretten - tilbagebetaling - foraeldelsesfrist - anvendelse af national ret - lovligt - betingelser

(EF-traktaten, art. 95)

Sammendrag

4 Et importtillaeg, der opkraeves i tillaeg til en generel vareafgift, som skal betales for brugen af en medlemsstats trafikhavne, naar vareafgiften paalaegges indfoerte varer, skal bedoemmes paa grundlag af traktatens artikel 95 og ikke paa grundlag af traktatens artikel 9-13, saafremt den generelle afgift, som tillaegget knytter sig til, er en del af en generel, intern afgiftsordning, der systematisk omfatter forskellige kategorier af varer efter objektive kriterier, der anvendes uden hensyn til varernes oprindelse, og saafremt tillaegget er en integrerende del af afgiften selv og ikke udgoer en saerskilt afgift. Denne sidste betingelse er opfyldt, saafremt tillaegsbeloebet er udtrykt som en procentdel af afgiften, saafremt tillaegget og afgiften opkraeves i henhold til den samme hjemmel, paa det samme tidspunkt, efter de samme kriterier og af de samme organer, og saafremt deres provenu betales til de samme modtagere.

5 Traktatens artikel 95 er til hinder for, at en medlemsstat ved indfoersel af varer med skib fra en anden medlemsstat opkraever et importtillaeg paa 40% af den generelt opkraevede vareafgift paa varer, der losses, indlades eller paa anden maade soe- eller landsaettes i havnene i den foerstnaevnte medlemsstat eller i de uddybede loeb til disse havne.

En saadan differentieret afgiftsordning, hvor kriteriet for forhoejet beskatning er selve indfoerslen, og som dermed pr. definition fritager alle indenlandske varer fra den haardeste beskatning, kan nemlig ikke anses for forenelig med faellesskabsretten.

6 Faellesskabsretten er ikke til hinder for, at en national regel, hvorefter der gaelder en femaarig foraeldelsesfrist for soegsmaal om tilbagesoegning af urigtigt erlagte afgifter, anvendes paa et tilbagesoegningskrav, der stoettes paa en overtraedelse af traktatens artikel 95, selv om den naevnte regel dermed helt eller delvis bevirker, at disse afgifter ikke kan soeges tilbage.

En fastsaettelse af rimelige frister for indgivelse af soegsmaal som udtryk for et grundlaeggende retssikkerhedsprincip kan nemlig ikke antages i praksis at goere det umuligt eller urimeligt vanskeligt at udoeve de rettigheder, der tillaegges i henhold til faellesskabsretten.