Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Konkurrence – aftaler – forbud – indgåelse af aftaler for at afbøde virkningen af retsregler, der betragtes som urimeligt ugunstige – ikke tilladt

(Art. 81, stk. 1, EF)

2. Konkurrence – aftaler – forbud – berettigelse af en aftale, som er forbudt i henhold til artikel 81, stk. 1, EF på grundlag af princippet om rule of reason – ikke tilladt

(Art. 81, stk. 1, EF)

3. Konkurrence – aftaler – konkurrencebegrænsning – bedømmelseskriterier – konkurrencebegrænsende formål – tilstrækkeligt

(Art. 81, stk. 1, EF)

4. Konkurrence – aftaler – aftaler mellem virksomheder – begreb – samstemmende vilje med hensyn til den adfærd, der skal følges på markedet – den form, hvori viljen manifesterer sig – uden betydning

(Art. 81, stk. 1, EF)

5. Konkurrence – administrativ procedure – beslutning, der fastslår en overtrædelse – forpligtelse til at afgrænse det omhandlede marked – rækkevidde

(Art. 81 EF)

6. Konkurrence – fællesskabsregler – overtrædelser – forsætlig overtrædelse – begreb

(Rådets forordning nr. 17, art. 15)

7. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – Kommissionens skøn – domstolsprøvelse

(Art. 229 EF; Rådets forordning nr. 17, art. 17)

8. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – kriterier – overtrædelsens grovhed – overtrædelser af en særlig grovhed – markedsdeling – afskærmning af markedet

(Art. 81, stk. 1, EF; Rådets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2)

9. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – kriterier – overtrædelsernes varighed – aftale sanktioneret på grundlag af dens konkurrencebegrænsende formål uafhængigt af dens følger – hensyntagen til varigheden af aftalens eksistens uden hensyn til, at den ikke er blevet anvendt

(Rådets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2)

10. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – kriterier – overtrædelsens grovhed – formildende omstændigheder – aftalen ikke reelt fulgt – vurdering af hver virksomheds individuelle adfærd

(Rådets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03, punkt 3)

Sammendrag

1. Det kan ikke accepteres, at virksomheder forsøger at afbøde virkningen af retsregler, som de betragter som urimeligt ugunstige, ved at indgå aftaler med det formål at afbøde disse ulemper, under påskud af, at disse regler indebærer skævheder til skade for dem.

(jf. præmis 81)

2. Hvis det godtgøres, at en aftales formål i sig selv udgør en konkurrencebegrænsning, som f.eks. opdeling af kundekredse, kan aftalen ikke undtages fra reglerne i artikel 81, stk. 1, EF, jf. princippet om rule of reason, fordi den tillige forfølger legitime formål.

(jf. præmis 85)

3. For så vidt som en aftale mellem virksomheder har til formål at begrænse konkurrencen, er det ufornødent at undersøge, om den tillige har til følge at begrænse konkurrencen.

(jf. præmis 97 og 140)

4. Aftalebegrebet i artikel 81, stk. 1, EF’s forstand forudsætter, at mindst to parter har en samstemmende vilje, hvorved det ikke er afgørende, i hvilken form denne manifesterer sig, forudsat den udgør en korrekt afspejling af parternes vilje.

(jf. præmis 119)

5. Det påhviler kun Kommissionen at foretage en afgrænsning af det relevante marked i en beslutning vedtaget i henhold til artikel 81 EF, såfremt det uden en sådan afgrænsning ikke er muligt at afgøre, om aftalen, vedtagelsen inden for sammenslutninger af virksomheder eller den samordnede praksis kan påvirke handelen mellem medlemsstater og har til formål eller til følge at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen inden for det fælles marked.

(jf. præmis 144)

6. For at en tilsidesættelse af traktatens konkurrenceregler kan anses for forsætlig, er det ikke nødvendigt, at virksomheden forsætligt har begrænset konkurrencen, men det er tilstrækkeligt, at den ikke har kunnet være uvidende om, at dens adfærd havde til formål at begrænse konkurrencen. Det har ingen betydning, om virksomheden var sig bevidst, at den tilsidesatte artikel 81 EF.

(jf. præmis 155)

7. Grovheden af overtrædelser af konkurrenceretten skal fastslås på grundlag af mange forhold, såsom navnlig sagens særlige omstændigheder, dens sammenhæng og bødernes afskrækkende virkning, uden at der dog er fastlagt en bindende eller udtømmende liste af kriterier, der skal tages i betragtning. Kommissionen har i øvrigt i medfør af forordning nr. 17 et vist skøn ved udmålingen af bøderne med henblik på, at virksomhederne tilskyndes til at overholde konkurrencereglerne.

Det tilkommer ikke desto mindre Retten at efterprøve, om størrelsen af den pålagte bøde står i rimeligt forhold til overtrædelsens varighed og grovhed, og at afveje overtrædelsens grovhed med de forhold, som sagsøgeren har gjort gældende. I denne forbindelse foregriber retningslinjerne for beregningen af bøder i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, [KS] ikke Fællesskabets retsinstansers bedømmelse af bøden, idet disse retsinstanser i henhold til artikel 17 i forordning nr. 17 har fuld prøvelsesret.

(jf. præmis 169 og 170)

8. Markedsdeling og afskærmning af markedet hører til de groveste overtrædelser af artikel 81 EF.

Aftaler om markedsdeling hører til den type aftaler, der i artikel 81, stk. 1, litra c), EF udtrykkeligt er erklæret uforenelige med det fælles marked. De anses for at indebære åbenlyse konkurrencebegrænsninger.

Hvad angår afskærmningen af det nationale marked er en sådan åbenlys overtrædelse af konkurrencereglerne i sig selv særlig alvorlig. Den er egnet til at modvirke de mest grundlæggende formål med Fællesskabet og i særdeleshed gennemførelsen af det indre marked.

(jf. præmis 173-175)

9. Når Kommissionen ikke har ført bevis for virkningerne af en aftale og heller ikke var forpligtet hertil, da aftalen har til formål at begrænse konkurrencen, er spørgsmålet, om aftalen er eller ikke er blevet gennemført, irrelevant for beregningen af overtrædelsens varighed. Ved beregningen af varigheden af en overtrædelse, som har til formål at begrænse konkurrencen, skal det nemlig blot fastslås, hvor længe aftalen har eksisteret, dvs. hvilket tidsrum der er forløbet fra aftalens indgåelse til dens ophør.

(jf. præmis 185)

10. Punkt 3, andet led, i retningslinjerne for beregningen af bøder i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, [KS] vedrørende det tilfælde, at »en virksomhed ikke reelt har fulgt de ulovlige aftaler eller ulovlige former for praksis«, skal ikke fortolkes således, at de omfatter tilfælde, hvor en aftale i sin helhed ikke er blevet gennemført, uanset de enkelte virksomheders faktiske adfærd, men skal forstås som en omstændighed, der tager udgangspunkt i hver virksomheds individuelle adfærd.

(jf. præmis 195)