Parter

Afgørelse



Parter

I sag T-365/13,

Republikken Litauen ved D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė og A. Petrauskaitė, som befuldmægtigede,

sagsøger,

mod

Europa-Kommissionen ved A. Steiblytė og G. von Rintelen, som befuldmægtigede,

sagsøgt,

angående en påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/214/EU af 2. maj 2013 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 123, s. 11),

har

RETTEN (Syvende Afdeling)

sammensat af afdelingsformanden, M. van der Woude (refererende dommer), og dommerne I. Wiszniewska-Białecka og I. Ulloa Rubio,

justitssekretær: fuldmægtig C. Heeren,

på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 11. september 2014,

afsagt følgende

Dom (1)

Sagens baggrund

1. Ved gennemførelsesafgørelse 2013/214/EU om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 123, s. 11, herefter »den anfægtede afgørelse«) har Europa-Kommissionen blandt de udgifter, der er blevet udelukket fra EF-finansiering, udelukket visse udgifter afholdt af Republikken Litauen anmeldt for regnskabsårene 2008 og 2009. De udelukkede udgifter vedrørte støtteforanstaltninger fra ELFUL under akse 2 i Litauens program for udvikling af landdistrikter for 2007-2013 (herefter »programmet«), der blev godkendt ved Kommissionens beslutning K(2007) 5076 af 19. oktober 2007, senest ændret ved Kommissionens beslutning K(2009) 10216 af 14. december 2009.

2. Den anfægtede afgørelse blev vedtaget efter en kontrol udført i Litauen mellem den 21. og den 25. september 2009 i forbindelse med afslutningen af ELFUL-regnskaberne med henblik på at efterprøve, om ordningen for forvaltning af akse 2 i programmet var forenelig med de EU-retlige bestemmelser.

3. Den revisionsrapport, som blev udarbejdet efter denne kontrol, blev meddelt Republikken Litauen ved skrivelse af 10. december 2009. Kommissionen modtog de litauiske myndigheders svar den 1. februar 2010.

4. Kommissionen indkaldte til et bilateralt møde, som blev afholdt den 21. oktober 2010. På mødet drøftede Republikken Litauens og Kommissionens repræsentanter resultaterne af revisionen. Referatet af dette møde blev sendt til de litauiske myndigheder den 13. december 2010.

5. Ved skrivelse af 10. november 2011 meddelte Kommissionen Republikken Litauen sine konstateringer efter kontrollen i overensstemmelse med artikel 11, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL (EUT L 171, s. 90). I denne skrivelse foreslog Kommissionen for så vidt angår udgifterne svarende til de ansøgninger, som blev indgivet i 2008 og 2009, at anvende en fast korrektion på 5% på den miljøvenlige landbrugsforanstaltning (foranstaltning nr. 214), og på 2% på støtteforanstaltningen til fordel for landbrugere i andre områder med naturbetingede ulemper end bjergområder (foranstaltning nr. 212) (herefter »foranstaltningen om naturbetingede ulemper«).

6. Ved skrivelse af 22. december 2011 indbragte de litauiske myndigheder denne korrektion for forligsorganet i overensstemmelse med artikel 16 i forordning nr. 885/2006. Forligsorganet fremlagde sin endelige rapport den 30. marts 2012. Kommissionen tog delvist hensyn til konklusionerne i denne rapport.

7. Ved skrivelse af 23. november 2012 ændrede Kommissionen sin endelige holdning.

8. Den anfægtede afgørelse blev fremsendt til Republikken Litauen den 3. maj 2013 og vedlagt en sammenfattende rapport med en angivelse af begrundelsen for den finansielle korrektion. Der blev ved den pågældende afgørelse pålagt en finansiel korrektion på 3 448 510 EUR for årene 2008 og 2009 – hvor ansøgningerne blev indgivet – med hensyn til foranstaltning nr. 1 og 9 i akse 2 i programmet.

9. Kommissionen begrundede i det væsentlige pålæggelsen af en finansiel korrektion med følgende grunde:

– Støtteberettigelseskriteriet vedrørende dyretæthed er ikke blevet overholdt med hensyn til foranstaltningen om naturbetingede ulemper.

– Tilsagnene om den miljøvenlige landbrugsforanstaltning er ikke blevet kontrolleret i 100% af landbrugsparcellerne.

– Kontrollen af tilsagnet om brug af gødning var ikke tilstrækkelig, fordi verifikationen kun bestod af en besigtigelse.

Retsforhandlinger og parternes påstande

10. Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 12. juli 2013 anlagde Republikken Litauen nærværende sag.

11. Republikken Litauen har nedlagt følgende påstande:

– Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den udelukker visse udgifter, som Republikken Litauen har afholdt under ELFUL, fra EU-finansiering.

– Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

12. Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

– Frifindelse.

– Republikken Litauen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Retlige bemærkninger

13. Til støtte for påstandene har Republikken Litauen fremsat fem anbringender. De første to anbringender vedrører foranstaltningen om naturbetingede ulemper. Det første anbringende vedrører tilsidesættelsen af artikel 10 og 15 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1975/2006 af 7. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 for så vidt angår kontrol og krydsoverensstemmelse i forbindelse med støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne (EUT L 368, s. 74) og af artikel 48 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1974/2006 af 15. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra ELFUL (EUT L 368, s. 15). Det andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 31, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EUT L 209, s. 1) og af proportionalitetsprincippet.

14. De øvrige anbringender vedrører den miljøvenlige landbrugsforanstaltning. Det tredje anbringende om en tilsidesættelse af artikel 14, stk. 2, i forordning nr. 1975/2006, af artikel 48, stk. 1, i forordning nr. 1974/2006 og af artikel 29 i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 og (EF) nr. 73/2009 og for krydsoverensstemmelse som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 (EUT L 141, s. 18) vedrører kontrollen af tilsagnene for samtlige parceller. Det fjerde og det femte anbringende om dels en tilsidesættelse af artikel 10 i forordning nr. 1975/2006, dels en tilsidesættelse af artikel 31, stk. 2, i forordning nr. 1290/2005 samt af proportionalitetsprincippet, vedrører verifikationen af tilsagnene vedrørende brug af gødning.

[ udelades ]

Det femte anbringende om en tilsidesættelse af artikel 31, stk. 2, i forordning nr. 1290/2005 og af proportionalitetsprincippet

108. Republikken Litauen bestrider pålæggelsen af en finansiel korrektion på 5% for de miljøvenlige landbrugsforanstaltninger, som er berørt af kriteriet vedrørende brug af gødning, der er baseret på Kommissionens konstatering om, at de gennemførte visuelle kontroller var utilstrækkelige. Republikken Litauen har gjort gældende, at den finansielle korrektion på 5% er uforholdsmæssig i forhold til den påståede overtrædelse og overskrider det, som er passende og nødvendigt for at beskytte Unionens finansielle interesser.

109. Republikken Litauen har anført, at forligsorganet i sin rapport har rejst tvivl om, hvorvidt den finansielle korrektion på 5% er begrundet. De med tilbagevirkende kraft udførte kontroller viser, at der ikke forelå en eneste overtrædelse, således at den påståede overtrædelse har medført en begrænset risiko for ELFUL (jf. præmis 96 ovenfor).

110. Det skal bemærkes, at Kommissionen ifølge artikel 31, stk. 2, i forordning nr. 1290/2005 beregner de beløb, der skal udelukkes fra fællesskabsfinansiering, ved at tage hensyn til dels overtrædelsens art og grovhed, dels den økonomiske skade, der er påført Unionen.

111. I denne forbindelse fastsætter dok. nr. VI/5330/97 en korrektion på 5%, når alle hovedkontroller foretages, men ikke i det antal og med den hyppighed og den grundighed, der er krævet i forordningerne, og når det med rimelighed kan konkluderes, at de ikke giver tilstrækkelig sikkerhed for ansøgningernes retmæssighed, og at risikoen for tab for EU-budgettet er betydelig.

112. Hvad i det foreliggende tilfælde for det første angår overtrædelsens art og grovhed har Kommissionen med føje gjort gældende, at selv om kontrollerne af kriteriet vedrørende brug af gødning kun er besigtigelser, bør denne passivitet betragtes som en mangel, der påvirker et væsentligt element ved kontrollen, hvilket i princippet kan begrunde en fast korrektion på 5% i overensstemmelse med dok. nr. VI/5330/97 (jf. præmis 111 ovenfor).

113. Hertil kommer, som Kommissionen har anført, at denne faste korrektion kun er blevet anvendt på de foranstaltninger, som er berørt af kriteriet vedrørende brug af gødning. Dette fremgår af den sammenfattende rapport og bestrides ikke af sagsøgeren.

114. Hvad imidlertid for det andet angår omfanget af den finansielle risiko, der udgøres af manglerne ved kontrollen af de foranstaltninger, som er berørt af kriteriet vedrørende brug af gødning, skal det prøves, om det var med føje, at Kommissionen fastslog, at denne mangel udgjorde en væsentlig risiko for tab for EU-budgettet i overensstemmelse med dok. nr. VI/5330/97 (jf. præmis 111 ovenfor).

115. Det følger af retspraksis, at mens det påhviler Kommissionen at bevise, at der foreligger en tilsidesættelse af EU-retlige bestemmelser, påhviler det i givet fald medlemsstaten, når denne tilsidesættelse er fastslået, at godtgøre, at Kommissionen har begået en fejl med hensyn til de økonomiske virkninger af tilsidesættelsen (dom af 7.7.2005, Grækenland mod Kommissionen, C-5/03, Sml., EU:C:2005:426, præmis 38).

116. I det foreliggende tilfælde har Republikken Litauen, som skriftligt af Retten blev anmodet om under retsmødet at præcisere arten af de mere udtømmende kontroller, som efterfølgende blev udført med henblik på at undersøge troværdigheden af de i 2008 og 2009 udførte visuelle kontroller, forklaret, at der på baggrund af henstillingerne i den revisionsrapport, som blev meddelt de litauiske myndigheder den 10. december 2009, var blevet udført efterfølgende kontroller i overensstemmelse med de af Kommissionen foreslåede metoder ved bl.a. at kontrollere regninger og regnskabet for 10% af de berørte landbrugere.

117. Kommissionen har ikke bestridt, at de metoder, som blev anvendt i forbindelse med de efterfølgende kontroller, var i overensstemmelse med dens henstillinger. Kommissionen har gjort gældende, at disse kontroller ikke afhjalp den oprindelige mangel.

118. I det omfang disse efterfølgende kontroller, som bygger på en kombination af metoder, og blev udført på 10% af stikprøven, ikke har ført til konstateringen af nogen overtrædelse hos de 215 således kontrollerede ansøgere (jf. præmis 109 ovenfor), må det fastslås, at Republikken Litauen i tilstrækkeligt omfang har godtgjort, at manglen på paritetskontroller i praksis kun havde medført en lav finansiel risiko for EU-budgettet. Ifølge bestemmelserne i dok. nr. VI/5330/97 begrundede denne risiko ikke anvendelsen af en finansiel korrektion på 5% med hensyn til de pågældende foranstaltninger, som udelukkende er fastsat for de tilfælde, hvor risikoen for tab for EU-budgettet er væsentlig.

119. Pålæggelsen af en finansiel korrektion på 5% med hensyn til de miljøvenlige landbrugsforanstaltninger, som er forbundet med kriteriet vedrørende brug af gødning, er derfor i strid med artikel 31, stk. 2, i forordning nr. 1290/2005 og med proportionalitetsprincippet.

120. Det må således fastslås, at det femte anbringende er begrundet. Kommissionen skal frifindes, for så vidt som søgsmålets grundlag er de fire øvrige anbringender.

121. Det følger heraf, at den anfægtede beslutning skal annulleres for så vidt angår pålæggelsen af en finansiel korrektion på 5% med hensyn til de miljøvenlige landbrugsforanstaltninger, som er forbundet med kriteriet vedrørende brug af gødning.

Sagens omkostninger

122. Det følger af artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement, at hvis der er flere tabende parter, træffer Retten afgørelse om omkostningernes fordeling.

123. I det foreliggende tilfælde bærer parterne hver deres egne omkostninger.

(1) .

(1) – Der gengives kun de præmisser i nærværende dom, som Retten finder det relevant at offentliggøre.

Afgørelse

På grundlag af disse præmisser udtaler og bestemmer

RETTEN (Syvende Afdeling):

1) Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/214/EU af 2. maj 2013 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), annulleres for så vidt angår pålæggelsen af en finansiel korrektion på 5% med hensyn til de miljøvenlige landbrugsforanstaltninger, som er forbundet med kriteriet vedrørende brug af gødning.

2) I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.

3) Republikken Litauen og Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger.