Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Institutionernes retsakter - direktiver - en fysisk eller juridisk persons mulighed for at rejse spoergsmaalet om gyldigheden af bestemmelser i direktiver for en national ret uden at have anlagt et annullationssoegsmaal til proevelse af disse bestemmelser - bestemmelser, der i generelle vendinger er rettet til medlemsstaterne, og som ikke er umiddelbart anvendelige - den fysiske eller juridiske persons ret til at rejse spoergsmaalet for den nationale ret

(EF-traktaten, art. 173; Raadets direktiv 77/388, art. 28k, indsat ved direktiv 91/680, art. 1, nr. 22, og direktiv 92/12, art. 28)

2 Institutionernes retsakter - procedure for udarbejdelse - forskriftsmaessig hoering af Parlamentet - vaesentligt formkrav - fornyet hoering i tilfaelde af vaesentlig aendring af Kommissionens oprindelige forslag - vaesentlig aendring - kriterier - aendring, der svarer til det af Parlamentet udtrykte oenske - kriterier

(Raadets direktiv 77/388, art. 28k, indsat ved direktiv 91/680, art. 1, nr. 22, og direktiv 92/12, art. 28)

Sammendrag

3 En fysisk eller juridisk person kan for en national ret goere gaeldende, at bestemmelser i direktiver - som artikel 1, nr. 22, i direktiv 91/680 om tilfoejelse til det faelles mervaerdiafgiftssystem og om aendring, med henblik paa afskaffelse af de fiskale graenser, af direktiv 77/388 og som artikel 28 i direktiv 92/12 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplaegning og omsaetning heraf samt om kontrol hermed - er ugyldige, selv om den paagaeldende ikke har anlagt annullationssoegsmaal i henhold til traktatens artikel 173 til proevelse af disse bestemmelser, og selv om en ret i en anden medlemsstat allerede har truffet afgoerelse i en anden sag.

Naar der nemlig er spoergsmaal om gyldigheden af bestemmelser i faellesskabsdirektiver, som i generelle vendinger retter sig til medlemsstater og ikke til fysiske eller juridiske personer, er det ikke aabenbart, at en sag anlagt i henhold til traktatens artikel 173 til proevelse af disse bestemmelser ville have kunnet antages til realitetsbehandling. Med hensyn til den afgoerelse, der er truffet af en ret i en anden medlemsstat, tilkommer det ikke Domstolen under proceduren i henhold til traktatens artikel 177 at efterproeve, om en praejudiciel forelaeggelse er noedvendig i betragtning af den loesning af et lignende problem, som en ret i en anden medlemsstat er naaet til i en anden sag.

4 Kravet om, at Parlamentet som led i lovgivningsprocessen skal hoeres, naar traktaten indeholder bestemmelse herom, indebaerer, at der skal ske en fornyet hoering i alle tilfaelde, hvor den endeligt udstedte retsakt som helhed efter sit indhold adskiller sig vaesentligt fra det forslag, som Parlamentet allerede er blevet hoert om, bortset fra, naar aendringerne i det vaesentlige svarer til den opfattelse, som Parlamentet har givet udtryk for.

Hvad angaar forslagene til direktiv 91/680 og 92/12, hvis formaal var at tilpasse afgiftsordningen for mervaerdiafgift og punktafgifter til det indre marked, var en fornyet hoering af Parlamentet vedroerende artikel 1, nr. 22, i direktiv 91/680 og artikel 28 i direktiv 92/12 ikke noedvendig.

Disse bestemmelser, som bemyndiger medlemsstaterne til for en periode indtil den 30. juni 1999 at afgiftsfritage levering fra afgiftsfrie butikker inden for visse graenser, har nemlig til formaal at give mulighed for at opretholde en tidligere ordning, hvis medlemsstaterne oensker det, og skal forstaas som valgfrie undtagelsesmuligheder, der er begraenset til anvendelsesomraadet for direktiv 91/680 og 92/12, og kan ikke betegnes som vaesentlige aendringer.

Ved at beslutte at opretholde medlemsstaternes mulighed for at fritage afgiftsfrit salg i en overgangsperiode har Raadet i det vaesentlige efterkommet Parlamentets oensker, idet dette ikke blot fik lejlighed til at udtale sig om spoergsmaalet om det afgiftsfrie salg, men desuden gik ind for at opretholde det, eftersom det i sin udtalelse om direktiv 91/680 fremsatte aendringsforslag, som var fuldt ud forenelige med indholdet af direktivets endelige version, og i sin udtalelse om direktiv 92/12 foreslog, at den gaeldende undtagelsesordning for salg med fritagelse for punktafgifter midlertidigt skulle opretholdes indtil den 31. december 1995.