DOMSTOLENS DOM AF 15. NOVEMBER 1988. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD HELLENSKE REPUBLIK. - TRAKTATBRUD - FORMALITETEN - FORANSTALTNINGER MED TILSVARENDE VIRKNING - DEN HELLENSKE REPUBLIKS TILTRAEDELSE. - SAG 229/87.



Samling af Afgørelser 1988 side 06347



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Frie varebevaegelser - told - afgifter med tilsvarende virkning - begreb - priskontrolafgift ved indfoersel

( EOEF-Traktaten, art . 12 ff .; akten vedroerende Den Hellenske Republiks tiltraedelse, art . 29 )

Sammendrag

En ensidigt paalagt, selv minimal, oekonomisk belastning, der rammer varer, som indfoeres fra en anden medlemsstat, naar de passerer graensen eller som foelge af denne passage, udgoer uanset benaevnelse og opkraevningsmaade en afgift med tilsvarende virkning som told . Den priskontrolafgift, som Den Hellenske Republik opkraever for varer indfoert fra andre medlemsstater, udgoer derfor en saadan afgift, hvis afskaffelse er foreskrevet i Traktatens artikler 12 ff . og artikel 29 i akten vedroerende Den Hellenske Republiks tiltraedelse .

Dommens præmisser

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 29 . juli 1987, har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Den Hellenske Republik ved at opkraeve en priskontrolafgift af indfoerte varer hidroerende fra andre af Faellesskabets medlemsstater har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artiklerne 12 ff . i EOEF-Traktaten og artikel 29 i akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse af De Europaeiske Faellesskaber .

2 Traktatens artikler 12 ff . foreskriver blandt andet afskaffelse mellem medlemsstaterne af afgifter med tilsvarende virkning som told, og tiltraedelsesaktens artikel 29 bestemmer, at for saa vidt angaar indfoerslerne mellem Faellesskabet og Den Hellenske Republik, skal denne afskaffelse ske gradvis i en overgangsperiode, der udloeb den 1 . januar 1986 .

3 Ifoelge graesk lovgivning paahviler det en ved lov oprettet "Sammenslutning af Graekenlands Industri - og Handelskamre" at indsamle og fremskaffe oplysninger til de banker, som har befoejelse til at udfoere valutaforretninger, med henblik paa at sikre effektiviteten af den kontrol, som det paahviler disse banker at gennemfoere paa valutaomraadet .

4 Som modydelse herfor oppebaerer den naevnte Sammenslutning af Graekenlands Industri - og Handelskamre en afgift, der opkraeves hos importoererne af bankerne i forbindelse med den kontrol, som de udoever . Ifoelge et cirkulaere fra handelsministeren af 10 . december 1980 svarer denne afgift til 1% af den paa importfakturaen angivne cif-vaerdi, med et minimum paa 250 DR og et maksimum paa 5 000 DR, idet staten og offentligretlige juridiske personer er fuldt ud fritaget for, henholdsvis skal betale halv afgift .

5 Ved staevning, indgivet den 3 . maj 1985 ( sag 138/85 ), havde Kommissionen nedlagt paastand om, at Domstolen statuerede, at Den Hellenske Republik ved efter den 1 . januar 1981 at opkraeve den naevnte afgift gennem bankerne havde tilsidesat de forpligtelser, der paahviler den i medfoer af tiltraedelsesaktens artikel 28 .

6 Aktens artikel 28 foreskriver afskaffelse den 1 . januar 1981 af enhver afgift med tilsvarende virkning som importtold, der er indfoert efter den 1 . januar 1979 i samhandelen mellem Faellesskabet og Den Hellenske Republik .

7 Under retsforhandlingerne i foernaevnte sag 138/85 oplystes det imidlertid, at den anfaegtede afgift ikke var blevet indfoert ved den graeske lov nr . 1089 af 12 . november 1980 vedroerende handels -, industri - og haandvaerkskamre, som indebar oprettelsen af sammenslutningen af industri - og handelskamre, men havde hjemmel i lovgivning af 1947 . Kommissionen haevede derfor sagen, som var blevet anlagt paa grundlag af tiltraedelsesaktens artikel 28, og sagen blev slettet af Domstolens register .

8 Den foreliggende sag er anlagt efter en ny forudgaaende administrativ procedure, der isaer var baseret paa tiltraedelsesaktens artikel 29, og som Kommissionen indledte den 8 . august 1986 .

9 Vedroerende de omhandlede nationale bestemmelser, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

Formaliteten

10 Den graeske regering har paastaaet sagen afvist, da Kommissionen ikke har overholdt den i Traktatens artikel 169 omhandlede procedure . AAbningsskrivelsen af 8 . august 1986 henviser saaledes blot til Kommissionens indlaeg i den slettede sag . Den Hellenske Republik har som foelge af denne omstaendighed ikke vaeret i stand til at fremsaette sine bemaerkninger i henhold til naevnte artikel .

11 Det bemaerkes, at Kommissionen i henhold til Traktatens artikel 169 kun kan indbringe en traktatbrudssag for Domstolen efter at have givet den paagaeldende stat lejlighed til at fremsaette sine bemaerkninger .

12 Endvidere bemaerkes, at ifoelge Domstolens faste praksis har aabningsskrivelsen i traktatbrudsprocedurens administrative fase til formaal at afgraense tvistens genstand og give den medlemsstat, der opfordres til at fremsaette sine bemaerkninger, de fornoedne oplysninger til, at den kan forberede sit forsvar .

13 I den foreliggende sag boer det paapeges, at den eneste faktiske forskel mellem det foerste soegsmaal, der var baseret paa tiltraedelsesaktens artikel 28, og som Kommissionen haevede, og den procedure, der har foert til denne sag, som er baseret paa naevnte akts artikel 29, vedroerer ikrafttraedelsestidspunktet for den anfaegtede nationale ordning . Herefter kan der ikke rejses tvivl om, at den graeske regering i kraft af en ny aabningsskrivelse med noejagtig samme genstand, men som stoettedes paa en anden bestemmelse og i oevrigt henviste til den tidligere sag, har raadet over alle hensigtsmaessige og fornoedne oplysninger med henblik paa varetagelsen af sit forsvar .

14 Den af den graeske regering fremfoerte afvisningspaastand kan derfor ikke tages til foelge .

Realiteten

15 Den graeske regering har principalt gjort gaeldende, at afgiften opkraeves som modydelse for tjenesteydelser, der faktisk udfoeres af industri - og handelskamrene, hvori ogsaa importoererne deltager . Formaalet med disse tjenesteydelser er at sikre, at valutakontrollen fungerer gnidningsloest og forskriftsmaessigt . Afgiften daekker omkostningerne ved disse tjenesteydelser og er forholdsmaessig afpasset hertil . Den graeske regering har subsidiaert gjort gaeldende, at afgiftens beskyttende virkning er minimal . Regeringen har i oevrigt anfoert, at afgiften ikke paalaegges i tilfaelde, hvor den indfoerte vares vaerdi er lavere en 200 000 DR, eller hvor indfoerslen foretages af staten .

16 Det bemaerkes for det foerste, at den graeske regering ikke har vaeret i stand til at godtgoere importoerernes interesse i at deltage i gennemfoerelsen af den nationale ordning om valutakontrol, ligesom den ikke naermere har kunnet forklare, hvorledes en gnidningsloes og forskriftsmaessig valutakontrol er en tjenesteydelse, der udfoeres for importoererne, og hvis modstykke udgoeres af afgiften .

17 Det bemaerkes for det andet, saaledes som Domstolen blandt andet har fastslaaet i dommen af 5 . februar 1976 ( Bresciani, 87/75, Sml . s . 129 ), at en ensidigt paalagt oekonomisk belastning - uanset benaevnelse og opkraevningsmaade - der rammer varer, som indfoeres fra en anden medlemsstat, naar de passerer graensen, eller som foelge af denne passage, udgoer en afgift med tilsvarende virkning som told .

18 Foelgelig udgoer den anfaegtede afgift, som rammer varerne som foelge af deres indfoersel, en afgift med tilsvarende virkning som importtold, hvis afskaffelse er foreskrevet i Traktatens artikler 12 ff . og tiltraedelsesaktens artikel 29 .

19 For saa vidt angaar den graeske regerings subsidiaere argumentation vedroerende afgiftens minimale virkning, skal der blot henvises til den foernaevnte praksis, hvorefter enhver oekonomisk belastning, uanset om den er minimal, der paalaegges som foelge af graensepassage, udgoer en hindring for de frie varebevaegelser .

20 Den omstaendighed, at den omhandlede afgift ikke opkraeves for alle indfoerte varer, eftersom den ikke paalaegges ved en varevaerdi paa under 200 000 DR, eller naar indfoerslen foretages af staten, kan intet aendre ved denne konstatering .

21 Det foelger af det foregaaende, at Den Hellenske Republik ved at opkraeve en priskontrolafgift af indfoerte varer hidroerende fra andre af Faellesskabets medlemsstater, bortset fra i tilfaelde, hvor varevaerdien er lavere end 200 000 DR, eller hvor staten er importoer, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artiklerne 12 ff . i EOEF-Traktaten og artikel 29 i akten vedroerende Den Hellenske Republiks tiltraedelse af De Europaeiske Faellesskaber .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

22 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den tabende part til at afholde sagens omkostninger . Sagsoegte har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1 ) Ved at opkraeve en priskontrolafgift af indfoerte varer hidroerende fra andre af Faellesskabets medlemsstater, bortset fra i tilfaelde, hvor varevaerdien er lavere end 200 000 DR, eller hvor staten er importoer, har Den Hellenske Republik tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artiklerne 12 ff . i EOEF-Traktaten og artikel 29 i akten vedroerende Den Hellenske Republiks tiltraedelse af De Europaeiske Faellesskaber .

2 ) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger .