ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at det er til hinder for en national lovgivning, der fastsætter, at et søgsmål anlagt af en forbruger med påstand om tilbagebetaling af beløb, der er betalt med urette i forbindelse med opfyldelsen af en kreditaftale, på grundlag af urimelige kontraktvilkår som omhandlet i Rådets direktiv 93/13/EF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler eller vilkår, der er i strid med kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler og om ophævelse af Rådets direktiv 87/102/EØF, er omfattet af en forældelsesfrist på tre år, der begynder at løbe fra den dato, hvor den uberettigede berigelse indtræder.
2)

Forordning nr. 4/2009 skal fortolkes således, at ingen bestemmelser i denne forordning tillader, at retsafgørelser vedrørende underholdspligt, der blev truffet i en stat inden dennes tiltrædelse af Den Europæiske Union og inden datoen for den nævnte forordnings anvendelse, anerkendes og fuldbyrdes i en anden medlemsstat efter førstnævnte stats tiltrædelse af Unionen.
Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 15. april 2021 — The North of England P & I Association Ltd., indtrådt i Marine Shipping Mutual Insurance Companys rettigheder mod Bundeszentralamt für Steuern (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Köln — Tyskland)

(Sag C-786/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring - andet direktiv 88/357/EØF - artikel 2, litra d), andet led - direktiv 92/49/EØF - artikel 46, stk. 2, første afsnit - afgift på forsikringspræmier - begrebet »den medlemsstat, hvor risikoen består« - transportmidler af enhver art - begrebet »den medlemsstat, hvor registreringen er sket« - forsikring for søgående skibe - skibe, der er opført i en medlemsstats skibsregister, men som fører en anden medlemsstats eller et tredjelands flag i medfør af en midlertidig udflagningstilladelse)

(2021/C 217/14)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Köln

Parter i hovedsagen

Sagsøger: The North of England P & I Association Ltd., indtrådt i Marine Shipping Mutual Insurance Companys rettigheder

Sagsøgt: Bundeszentralamt für Steuern

Konklusion

Artikel 46, stk. 2, første afsnit, i Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring af direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv), sammenholdt med artikel 2, litra d), andet led, i Rådets andet direktiv 88/357/EØF af 22. juni 1988 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring, om fastsættelse af bestemmelser, der kan lette den faktiske gennemførelse af den frie udveksling af tjenesteydelser, og om ændring af direktiv 73/239/EØF, skal fortolkes således, at når forsikringsaftaler vedrører dækningen af forskellige risici i forbindelse med driften af søgående skibe, som er opført i en medlemsstats skibsregister, men som fører en anden medlemsstats eller et tredjelands flag i medfør af en midlertidig udflagningstilladelse, skal den medlemsstat, som fører det skibsregister, hvori nævnte skib er opført, navnlig med henblik på bevis for ejendomsretten over dette skib, anses for at være den »medlemsstat, hvor registreringen er sket«, for det pågældende skib og dermed som den »medlemsstat, hvor risikoen består«, i disse bestemmelsers forstand, der har enekompetence til afgiftspålæggelse på de præmier, der betales i henhold til disse forsikringsaftaler.

(1) EUT C 45 af 10.2.2020.
Domstolens dom (Femte Afdeling) af 15. april 2021 — SK Telecom Co. Ltd. mod Finanzamt Graz-Stadt (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzgericht, Außenstelle Graz — Østrig)

(Sag C-593/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - fastlæggelse af leveringsstedet for teleydelser - tredjelandsstatsborgeres roaming på mobilkommunikationsnet inden for Den Europæiske Union - artikel 59a, stk. 1, litra b) - medlemsstaternes mulighed for at flytte leveringsstedet for teleydelser på deres område)

(2021/C 217/09)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzgericht, Außenstelle Graz

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SK Telecom Co. Ltd.

Sagsøgt: Finanzamt Graz-Stadt

Konklusion

Artikel 59a, stk. 1, litra b), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, som ændret med virkning fra den 1. januar 2010 ved Rådets direktiv 2008/8/EF af 12. februar 2008, skal fortolkes således, at roamingtjenester, der leveres af en i et tredjeland etableret mobiltelefonoperatør til dennes kunder, der ligeledes er etableret i dette tredjeland eller har deres bopæl eller sædvanlige opholdssted i tredjelandet, og som giver dem mulighed for at anvende det nationale mobilnet i den medlemsstat, hvor de opholder sig midlertidigt, skal anses for at være genstand for en »faktisk[…] benyttelse eller udnyttelse« inden for denne medlemsstats område som omhandlet i denne bestemmelse, således at den nævnte medlemsstat kan anse leveringsstedet for disse roamingtjenester for beliggende på sit område, når udøvelsen af en sådan mulighed — uanset den afgiftsmæssige behandling, som disse tjenesteydelser er underlagt i henhold til det nævnte tredjelands nationale skattelovgivning — har til formål at undgå ikke-påligning af afgifter af de nævnte tjenesteydelser inden for Unionen.

(1) EUT C 27 af 27.1.2020.
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 15. april 2021 — M-GmbH mod Finanzamt für Körperschaften (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Berlin-Brandenburg — Tyskland)

(Sag C-868/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 9 - afgiftspligtige personer - artikel 11 - medlemsstaternes mulighed for at betragte personer, der i retlig forstand er selvstændige, men finansielt, økonomisk og organisatorisk er nært knyttet til hinanden (»momsgruppe«), som én enkelt afgiftspligtig person - begrebet »finansielt nært tilknyttet« - national lovgivning, hvorefter personselskaber, hvis selskabsdeltagere ud over det beherskende selskab ikke kun er personer, som er finansielt indlemmet i det beherskende selskab, er udelukket fra at være medlem af en momsgruppe - retssikkerhed - foranstaltninger til at hindre skatte- og afgiftsunddragelse - proportionalitet - momsens neutralitet)

(2021/C 217/16)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Berlin-Brandenburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: M-GmbH

Sagsøgt: Finanzamt für Körperschaften

Konklusion

Artikel 11 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, sammenholdt med retssikkerhedsprincippet, proportionalitetsprincippet og princippet om afgiftsneutralitet, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som betinger et personselskabs mulighed for — med det beherskende selskabs virksomhed — at danne en gruppe af personer, der kan betragtes som én enkelt merværdiafgiftspligtig person, af, at selskabsdeltagerne i personselskabet ud over det beherskende selskab kun er personer, som er finansielt indlemmet i denne virksomhed.

(1) EUT C 77 af 9.3.2020.
Domstolens dom (Store Afdeling) af 15. april 2021 — H.A. mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État — Belgien)

(Sag C-194/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - forordning (EU) nr. 604/2013 - afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse - artikel 27 - retsmiddel - hensyntagen til omstændigheder, der er indtruffet senere end afgørelsen om overførsel - effektiv domstolsbeskyttelse)

(2021/C 217/04)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: H.A.

Sagsøgt: État belge

Konklusion

Artikel 27, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26. juni 2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne, sammenholdt med 19. betragtning hertil, og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en national lovgivning, hvorefter den ret, ved hvilken der er anlagt et søgsmål med påstand om annullation af en afgørelse om overførsel, ikke i forbindelse med behandlingen af denne sag kan tage hensyn til omstændigheder, der er indtruffet efter vedtagelsen af denne afgørelse, og som er afgørende for den korrekte anvendelse af denne forordning, medmindre denne lovgivning fastsætter adgang til et særligt retsmiddel, der gør det muligt at foretage en ex-nunc-undersøgelse af den pågældende persons situation, hvis resultat er bindende for de kompetente myndigheder, og hvilket retsmiddel kan udøves, efter at sådanne omstændigheder er indtruffet, og som navnlig hverken er underlagt en betingelse om, at denne person frihedsberøves, eller om, at gennemførelsen af nævnte afgørelse er nært forestående.

(1) EUT C 164 af 13.5.2019.
Domstolens dom (Første Afdeling) af 15. april 2021 — Friends of the Irish Environment Ltd mod Commissioner for Environmental Information (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court (Irland) — Irland)

(Sag C-470/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - Århuskonventionen - direktiv 2003/4/EF - ret til aktindsigt i miljøoplysninger, der er i offentlige myndigheders besiddelse - artikel 2, nr. 2) - begrebet »offentlige myndigheder« - organer eller institutioner, der udøver dømmende myndighed - oplysninger, der er indeholdt i sagsakterne i en afsluttet retssag)

(2021/C 217/06)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court (Irland)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Friends of the Irish Environment Ltd

Sagsøgt: Commissioner for Environmental Information

Procesdeltager: Courts Service of Ireland

Konklusion

Artikel 2, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF skal fortolkes således, at denne bestemmelse ikke regulerer adgangen til miljøoplysninger, der er indeholdt i sagsakter i retssager, idet hverken retterne eller de organer eller institutioner, som er underlagt disses kontrol, og som således har tæt forbindelse til disse retter, udgør »offentlige myndigheder« i denne bestemmelses forstand og derfor ikke er omfattet af anvendelsesområdet for dette direktiv.

(1) EUT C 280 af 19.8.2019.
2)

Artikel 4 og 6 i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005, (EF) nr. 247/2006, (EF) nr. 378/2007 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1782/2003, sammenholdt med artikel 39, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en national lovgivning, der bestemmer, at et og samme krav både kan udgøre et obligatorisk minimumskrav for god landbrugs- og miljømæssig stand og en betingelse, der går ud over disse minimumskrav, dvs. en betingelse for tildeling af betalinger for miljøvenligt landbrug.
Domstolens dom (Niende Afdeling) af 15. april 2021 — Grupa Warzywna Sp. z o.o. mod Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Polen)

(Sag C-935/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 273 - for høj ansættelse i en afgiftsangivelse af den moms, der skal betales tilbage - den afgiftspligtige persons fejlvurdering af, om en transaktion er afgiftspligtig - berigtigelse af afgiftsangivelsen efter en kontrol - sanktion svarende til et beløb på 20 % af det beløb, der var ansat for højt i forbindelse med den moms, der skulle betales tilbage - proportionalitetsprincip)

(2021/C 217/19)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Grupa Warzywna Sp. z o.o.

Sagsøgt: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

Konklusion

Artikel 273 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem og proportionalitetsprincippet skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som pålægger en afgiftspligtig person, der med urette har kvalificeret en transaktion, der er fritaget for merværdiafgift (moms), som momspligtig, en sanktion svarende til 20 % af det for højt ansatte beløb i forbindelse med den tilbagebetaling af moms, som den afgiftspligtige person uretmæssigt har anmodet om, for så vidt som denne sanktion finder anvendelse uden forskel på en situation, hvor uregelmæssigheden skyldes en fejlvurdering, som parterne i transaktionen har foretaget vedrørende spørgsmålet, om transaktionen var afgiftspligtig, og som er kendetegnet ved, at der hverken foreligger holdepunkter for at antage, at der er begået svig, eller er opstået et tab af indtægter for statskassen, og en situation, hvor sådanne særlige omstændigheder ikke foreligger.

(1) EUT C 191 af 8.6.2020.
C 289/6

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 3. juni 2021 –K m.fl., L, M, N m.fl., O, P, Q, R, S og T mod Tesco Stores Ltd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Watford Employment Tribunal — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-624/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - lige løn til mænd og kvinder - artikel 157 TEUF - direkte virkning - begrebet »arbejde af samme værdi« - anmodninger om lige løn for arbejde af samme værdi - samme kilde - arbejdstagere af forskelligt køn med samme arbejdsgiver - forskellige driftssteder - sammenligning)

(2021/C 289/08)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Watford Employment Tribunal

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: K m.fl., L, M, N m.fl., O, P, Q, R, S og T

Sagsøgt: Tesco Stores Ltd

Konklusion

Artikel 157 TEUF skal fortolkes således, at den har direkte virkning i tvister mellem private, hvori det gøres gældende, at princippet om lige løn til mænd og kvinder for »arbejde af samme værdi« som omhandlet i denne artikel ikke er overholdt.

(1) EUT C 357 af 21.10.2019.
Domstolens dom (Anden Afdeling) af 3. juni 2021 — Ministero della Giustizia mod GN (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-914/19) (1)

(»Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - princippet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv - direktiv 2000/78/EF - artikel 6, stk. 1 - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 21 - forbud mod forskelsbehandling på grund af alder - national lovgivning, der fastsætter en aldersgrænse på 50 år for adgangen til notarerhvervet - berettigelse«)

(2021/C 289/14)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ministero della Giustizia

Sagsøgt: GN

Procesdeltagere: HM, JL og JJ

Konklusion

Artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en national lovgivning, som fastsætter en aldersgrænse på 50 år for at kunne deltage i en udvælgelsesprøve med henblik på adgang til notarerhvervet, for så vidt som en sådan lovgivning ikke synes at forfølge formålene med at sikre stabiliteten i udøvelsen af dette erhverv i en betydelig tidsperiode før pensionering, at beskytte de notarielle prærogativers funktion, at lette generationsskiftet og forynge det nævnte erhverv samt under alle omstændigheder går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse formål, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 87 af 16.3.2020.
2)

Direktiv 2008/115 skal fortolkes således, at det er til hinder for opretholdelsen af et indrejse- og opholdsforbud, der er udstedt af en medlemsstat over for en tredjelandsstatsborger, som befinder sig på medlemsstatens område, og som er genstand for en udvisningsafgørelse, der er blevet endelig og er truffet på grundlag af hensynet til den offentlige sikkerhed og den offentlige orden som følge af en tidligere straffedom, når den afgørelse om tilbagesendelse, som nævnte medlemsstat har truffet over for denne tredjelandsstatsborger, er blevet ophævet, også selv om denne udvisningsafgørelse er blevet endelig.
2)

Artikel 6, stk. 2, i direktiv 2003/71, som ændret ved direktiv 2008/11, skal fortolkes således, at denne bestemmelse ikke er til hinder for bestemmelser i national ret, der i forbindelse med et søgsmål med påstand om ansvar anlagt af en kvalificeret investor som følge af oplysningerne givet i et prospekt giver retten mulighed for at tage hensyn til den omstændighed, at denne investor var eller burde have været bekendt med den økonomiske situation i det selskab, som har udstedt udbuddet til offentligheden på tegning af aktier, som følge af investorens relationer med dette selskab, ud over prospektet, forudsat at disse bestemmelser ikke er mindre gunstige end dem, der gælder for tilsvarende søgsmål i henhold til national ret, og at de ikke i praksis gør det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at anlægge et sådant søgsmål.
Domstolens dom (Femte Afdeling) af 3. juni 2021 — »CV-Online Latvia« SIA mod »Melons« SIA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija — Letland)

(Sag C-762/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - retlig beskyttelse af databaser - direktiv 96/9/EF - artikel 7 - »sui generis«-ret for fremstillere af databaser - forbud mod, at tredjemand uden databasefremstillerens tilladelse »udtrækker« eller »genanvender« hele databasens indhold eller en væsentlig del deraf - database, der er frit tilgængelig på internettet - metasøgemaskine, der er specialiseret i søgning i stillingsannoncer - udtræk og/eller genanvendelse af en databases indhold - skade for væsentlig investering i indsamling, kontrol eller præsentation af en databases indhold)

(2021/C 289/10)

Processprog: Lettisk

Den forelæggende ret

Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija

Parter i hovedsagen

Sagsøger:»CV-Online Latvia« SIA

Sagsøgt:»Melons« SIA

Konklusion

Artikel 7, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/9/EF af 11. marts 1996 om retlig beskyttelse af databaser skal fortolkes således, at en internetsøgemaskine, som er specialiseret i søgning i databasers indhold, som kopierer og indekserer hele eller en væsentlig del af en database, der er frit tilgængelig på internettet, og som dernæst gør det muligt for sine brugere at foretage søgninger i denne database på søgemaskinens eget websted efter kriterier, der er relevante for indholdet heraf, foretager et »udtræk« og en »genanvendelse« af dette indhold som omhandlet i denne bestemmelse, der kan forbydes af databasefremstilleren, for så vidt som disse handlinger skader vedkommendes investering i indsamlingen, kontrollen eller præsentationen af dette indhold, dvs. at de udgør en risiko for mulighederne for at afskrive denne investering ved en normal udnyttelse af den pågældende database, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 423 af 16.12.2019.
C 278/6

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. maj 2021 — ABLV Bank AS (sag C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA og Cassandra Holding Company SIA (sag C-552/19 P) mod Den Europæiske Centralbank

(Forenede sager C-551/19 P og C-552/19 P) (1)

(Appel - Den Økonomiske og Monetære Union - bankunion - forordning (EU) nr. 806/2014 - afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme (SRM) og en fælles afviklingsfond - artikel 18 - afviklingsprocedure - betingelser - nødlidende eller forventeligt nødlidende enhed - erklæring fra Den Europæiske Centralbank (ECB) om, at en enhed er nødlidende eller forventeligt nødlidende - forberedende retsakt - retsakt, der ikke kan gøres til genstand for søgsmål - afvisning)

(2021/C 278/07)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: ABLV Bank AS (sag C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA og Cassandra Holding Company SIA (sag C-552/19 P) (først ved Rechtsanwälte O. Behrends og M. Kirchner, derefter ved O. Behrends)

De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Centralbank (først ved E. Koupepidou og G. Marafioti, som befuldmægtigede, bistået af abogado J. Rodríguez Cárcamo, derefter ved E. Koupepidou, G. Marafioti og R. Ugena, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for Den Europæiske Centralbank: Europa-Kommissionen (først ved D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, K.-P. Wojcik og A. Steiblytė, derefter ved D. Triantafyllou, A. Nijenhuis og A. Steiblytė, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellerne forkastes.

2) Europa-Kommissionens påstand om, at Domstolen skal ændre det ræsonnement, der er anført i præmis 34 i Den Europæiske Unions Rets kendelse af 6. maj 2019, ABLV Bank mod ECB (T-281/18, EU:T:2019:296), og af 6. maj 2019, Bernis m.fl. mod ECB (T-283/18, ikke trykt i Sml., EU:T:2019:295), som er under appel, afvises.

3) ABLV Bank AS betaler sagsomkostningerne i sag C-551/19 P.

4) Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA og Cassandra Holding Company SIA betaler sagsomkostningerne i sag C-552/19 P.

5) Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 305 af 9.9.2019.
Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 20. maj 2021 — FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe mod Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen)

(Sag C-879/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - social sikring - fastsættelse af den lovgivning, der finder anvendelse - forordning (EØF) nr. 1408/71 - artikel 13, stk. 2, litra a) - artikel 14, stk. 2 - person, der normalt har lønnet beskæftigelse på to eller flere medlemsstaters område - en enkelt arbejdskontrakt - arbejdsgiver med hjemsted i arbejdstagerens bopælsmedlemsstat - lønnet beskæftigelse, der alene udøves i andre medlemsstater - arbejde udført i forskellige medlemsstater i flere på hinanden følgende perioder - betingelser)

(2021/C 278/13)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Najwyższy

Parter i hovedsagen

Sagsøger: FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe

Sagsøgt: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

Procesdeltager: UA

Konklusion

Artikel 14, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1606/98 af 29. juni 1998, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke finder anvendelse på en person, der — inden for rammerne af en enkelt arbejdskontrakt, der er indgået med en enkelt arbejdsgiver om udøvelse af erhvervsmæssig beskæftigelse i flere medlemsstater — i flere på hinanden følgende måneder udelukkende arbejder på hver af disse medlemsstaters område, når varigheden af de uafbrudte arbejdsperioder, der er tilbagelagt af denne person i hver af disse medlemsstater, overstiger 12 måneder, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 54 af 17.2.2020.