DOMSTOLENS DOM AF 7. APRIL 1992. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD DEN HELLENSKE REPUBLIK. - TRAKTATBRUD - DIREKTIVER - AFFALD - GIFTIGT OG FARLIGT AFFALD. - SAG C-45/91.



Samling af Afgørelser 1992 side I-02509



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Medlemsstater - forpligtelser - gennemfoerelse af direktiver - traktatbrud - begrundelse - uantagelig

(EOEF-traktaten, art. 169)

Sammendrag

En medlemsstat kan ikke paaberaabe sig interne forhold, saasom vanskeligheder opstaaet paa tidspunktet for gennemfoerelsen af en faellesskabsretsakt, til stoette for, at forpligtelser og frister i henhold til faellesskabsretlige regler ikke overholdes.

Dommens præmisser

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 28. januar 1991 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Den Hellenske Republik har tilsidesat visse af sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 75/442/EOEF af 15. juli 1975 om affald (EFT L 194, s. 39, herefter benaevnt "affaldsdirektivet"), navnlig artikel 4 og 6, og Raadets direktiv 78/319/EOEF af 20. marts 1978 om giftigt og farligt affald (EFT L 84, s. 43, herefter benaevnt "direktivet om giftigt og farligt affald"), navnlig artikel 5 og 12.

2 Raadet har ved ovennaevnte direktiver foreskrevet en harmonisering af de nationale lovgivninger for saa vidt angaar bortskaffelse af visse former for affald. Som det fremgaar af betragtningerne til direktiverne, har disse navnlig til formaal at beskytte menneskets sundhed og miljoeet mod de skadelige virkninger af indsamling, transport, behandling, oplagring og deponering af saadant affald.

3 For at sikre opfyldelsen af disse maal paalaegger direktiverne medlemsstaterne at vedtage visse bestemmelser.

4 For det foerste skal medlemsstaterne traeffe de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at affald, bl.a. giftigt og farligt affald, bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at miljoeet skades, og navnlig uden risiko for vand, luft, jord, eller for fauna eller flora, uden at give gener ved stoej eller lugt, og uden at omraader eller landskaber paafoeres skade. Denne forpligtelse er fastsat i artikel 4 i affaldsdirektivet og i artikel 5 i direktivet om giftigt og farligt affald. I artikel 5 i direktivet om giftigt og farligt affald paalaegges det endvidere medlemsstaterne at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at forbyde, at giftigt og farligt affald efterlades, eller at der sker udledning, deponering og transport heraf uden kontrol.

5 Medlemsstaterne skal endvidere udpege de kompetente myndigheder, som det bl.a. paahviler at organisere bortskaffelse af giftigt og farligt affald. Denne forpligtelse er fastsat i artikel 5 i affaldsdirektivet og i artikel 6 i direktivet om giftigt og farligt affald.

6 Disse myndigheder skal udarbejde planer eller programmer for bortskaffelse af affald, som bl.a. skal omfatte arten og maengden af det affald, der skal bortskaffes, bortskaffelsesmetoderne og de omraader, der er egnede for deponeringer. Disse forpligtelser fremgaar af artikel 6 i affaldsdirektivet og af artikel 12, stk. 1, i direktivet om giftigt og farligt affald.

7 Endelig foreskrives det i affaldsdirektivets artikel 7, at medlemsstaterne skal traeffe de bestemmelser, der er noedvendige for, at enhver indehaver af affald soerger for dets bortskaffelse.

8 I medfoer af artikel 13 i affaldsdirektivet og artikel 21 i direktivet om giftigt og farligt affald skal disse to direktiver ivaerksaettes inden fireogtyve maaneder fra deres meddelelse. I henhold til tiltraedelsesaktens artikel 145 traadte de i kraft i Graekenland den 1. januar 1981.

9 Efter at Kommissionen havde faaet kendskab til visse problemer i forbindelse med bortskaffelsen af affald i Chania-omraadet paa Kreta (Graekenland), anmodede den ved skrivelse af 27. januar 1988, som naermere vedroerte affaldsdirektivet, den graeske regering om en udtalelse i sagens anledning. Kommissionen anmodede den navnlig om oplysninger om tilstedevaerelsen af en losseplads ved Kouroupitos-flodens udloeb.

10 Den graeske regering svarede den 15. marts 1988, at den ville lukke denne losseplads og oprette nye deponeringssteder. Den anfoerte dog, at indtil afslutningen af de noedvendige infrastrukturarbejder paa disse nye steder ville affaldet fra Chania-omraadet fortsat blive deponeret paa lossepladsen ved Kouroupitos indtil august 1988.

11 Da Kommissionen fandt dette svar utilfredsstillende, tilstillede den Den Hellenske Republik en aabningsskrivelse af 26. april 1989. Kommissionen anfoerte heri, at Graekenland havde overtraadt artikel 4 i affaldsdirektivet og artikel 5 i direktivet om giftigt og farligt affald ved ikke at traeffe foranstaltninger til sikring af, at det paagaeldende affald bortskaffes, uden at menneskets sundhed blev bragt i fare, og uden at miljoeet blev skadet. Kommissionen paapegede endvidere, at Graekenland endnu ikke havde udarbejdet hverken den plan for bortskaffelse, der er foreskrevet i affaldsdirektivets artikel 6, eller det program, der er fastsat i artikel 12 i direktivet om giftigt og farligt affald. Kommissionen tilfoejede, at Graekenland endnu ikke havde truffet nogen af de i affaldsdirektivets artikel 7 fastsatte bestemmelser vedroerende bortskaffelse, og konkluderede, at Graekenland havde tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, 5, 6, 7 og 13 i affaldsdirektivet og artikel 5, 6, 12 og 21 i direktivet om giftigt og farligt affald.

12 De graeske myndigheder svarede den 4. august 1989 og naevnte modstanden blandt befolkningen i Chania mod projektet om at oprette nye pladser til nedgravning af affald. Derfor overvejede myndighederne i Chania paa mellemlangt sigt at oprette nedgravningspladser ved mindre byer, og de ville paa langt sigt indfoere forbraending og genbrug af affaldet.

13 Den 5. marts 1990 fremsatte Kommissionen en begrundet udtalelse. Den anfoerte deri under henvisning til svaret af 4. august 1989, at de graeske myndigheder ikke havde overholdt deres forpligtelser efter traktaten, da de stadig befandt sig paa forberedelsesstadiet, med hensyn til de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme de paagaeldende direktiver i det omraade, der var tale om. De graeske myndigheder besvarede ikke den begrundede udtalelse.

14 Kommissionen besluttede herefter at anlaegge naervaerende sag.

15 Hvad naermere angaar sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.

Spoergsmaalet om realitetsbehandling af klagepunktet om overtraedelse af direktivet om giftigt og farligt affald

16 Under retsmoedet gjorde den graeske regering gaeldende, at der i Kommissionens skrivelse af 27. januar 1988 ikke var nogen henvisning til direktivet om giftigt og farligt affald, og at sagen derfor maatte afvises for saa vidt angaar overtraedelsen af dette direktiv.

17 Det bemaerkes for det foerste, at artikel 42, stk. 2, i Domstolens procesreglement kun tillader fremsaettelse af nye anbringender under sagens behandling, saafremt de stoettes paa retlige eller faktiske omstaendigheder, som er kommet frem under retsforhandlingerne. Dette er ikke tilfaeldet med skrivelsen af 27. januar 1988.

18 Under alle omstaendigheder maa den graeske regerings argument forkastes. Ved skrivelsen af 27. januar 1988 blev den graeske regering nemlig blot anmodet om at afgive en udtalelse til Kommissionen om punkterne i en klage, der var indgivet af nogle private. Denne skrivelse var ikke en aabningsskrivelse i henhold til traktatens artikel 169, stk. 1. I aabningsskrivelsen, som er af 26. april 1989, tales der om en overtraedelse af saavel direktivet om giftigt og farligt affald som af affaldsdirektivet.

Realiteten

19 Kommissionen har anfoert, at de graeske myndigheder ikke har truffet foranstaltninger til bortskaffelse af affaldet i Chania-omraadet, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at miljoeet skades. Kommissionen har endvidere anfoert, at de kompetente myndigheder ikke har truffet nogen bestemmelse med henblik paa at gennemfoere en egentlig plan, som inden for en tidsramme vil resultere i en korrekt forvaltning af omraadets affald. Den samme kritik har Kommissionen fremfoert for saa vidt angaar omraadets giftige og farlige affald, for hvilket de graeske myndigheder heller ikke har truffet passende foranstaltninger eller fastsat et bortskaffelsesprogram.

20 Den Hellenske Republik har anfoert, at der mellem 1989 og 1991 er gennemfoert flere undersoegelser vedroerende forvaltningen og recirkulationen af Chania-omraadets affald. Gennemfoerelsen af det planlagte program er imidlertid blevet stillet i bero paa grund af modstand fra den lokale befolkning.

21 Dette argument maa forkastes. Det skal for det foerste paapeges, at i henhold til tiltraedelsesaktens artikel 145 skulle ovennaevnte direktiver have vaeret gennemfoert i Graekenland senest den 1. januar 1981. Endvidere fremgaar det af fast retspraksis, at en medlemsstat ikke kan paaberaabe sig interne forhold, saasom vanskeligheder opstaaet paa tidspunktet for gennemfoerelsen af en faellesskabsretsakt, til stoette for, at forpligtelser og frister i henhold til faellesskabsretlige regler ikke overholdes.

22 Det maa foelgelig fastslaas, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4 og 6 i Raadets direktiv 75/442/EOEF af 15. juli 1975 om affald og artikel 5 og 12 i Raadets direktiv 78/319/EOEF af 20. marts 1978 om giftigt og farligt affald, idet den ikke har truffet de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at affald og giftigt og farligt affald i Chania-omraadet bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at miljoeet skades, og ikke for det paagaeldende omraade har udfaerdiget planer og programmer for bortskaffelse af affald og giftigt og farligt affald.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

23 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Den Hellenske Republik har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4 og 6 i Raadets direktiv 75/442/EOEF af 15. juli 1975 om affald og artikel 5 og 12 i Raadets direktiv 78/319/EOEF af 20. marts 1978 om giftigt og farligt affald, idet den ikke har truffet de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at affald og giftigt og farligt affald i Chania-omraadet bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at miljoeet skades, og ikke for det paagaeldende omraade har udfaerdiget planer og programmer for bortskaffelse af affald og giftigt og farligt affald.

2) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.