ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 20. november 2019 – Indaco Service Soc. coop. sociale, der handler i eget navn og som fuldmægtig for Coop. sociale il Melograno, mod Ufficio Territoriale del Governo Taranto (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato – Italien)

(Sag C-552/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - offentlige kontrakter - direktiv 2014/24/EU - artikel 57, stk. 4, litra c) og g) - indgåelse af offentlige tjenesteydelseskontrakter - fakultative udelukkelsesgrunde - alvorlig forsømmelse i forbindelse med udøvelsen af et erhverv - der er sået tvivl om en økonomisk aktørs integritet - forudgående kontrakt - gennemførelse - misligholdelser - opsigelse - søgsmål - den ordregivende myndigheds vurdering af den kontraktlige misligholdelse - ikke muligt før retssagens afslutning)

(2020/C 45/06)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Appellant: Indaco Service Soc. coop. sociale, der handler i eget navn og som fuldmægtig for Coop. sociale il Melograno

Sagsøgt: Ufficio Territoriale del Governo Taranto

Procesdeltager: Cometa Società Cooperativa Sociale

Konklusion

Artikel 57, stk. 4, litra c) og g), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, hvorefter et søgsmål anlagt til prøvelse af en afgørelse om at opsige en offentlig kontrakt, som en ordregivende myndighed har truffet på grund af en »alvorlig forsømmelse i forbindelse med udøvelsen af et erhverv« opstået under gennemførelsen af denne kontrakt, forhindrer den ordregivende myndighed, der iværksætter et nyt udbud, i på tidspunktet for udvælgelse af tilbudsgiverne at udelukke en erhvervsdrivende på grundlag af en vurdering af denne erhvervsdrivendes troværdighed.

(1) EUT C 436 af 3.12.2018.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 24. oktober 2019 – LC og MD mod easyJet Airline Co. Ltd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal d’instance d’Aulnay-Sous-Bois – Frankrig)

(Sag C-756/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - Domstolens procesreglement - artikel 99 - luftbefordring - forordning (EF) nr. 261/2004 - lang forsinkelse af et fly - passagerers ret til kompensation - bevis for passagerens tilstedeværelse ved indcheckning - bekræftet reservation fra luftfartsselskabet)

(2020/C 45/07)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal d’instance d’Aulnay-Sous-Bois

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: LC og MD

Sagsøgt: easyJet Airline Co. Ltd

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91, og navnlig dens artikel 3, stk. 2, litra a), skal fortolkes således, at passagerer på en flyafgang, der er forsinket med tre timer eller mere ved ankomsten, og som har en bekræftet reservation på denne flyafgang, ikke kan nægtes kompensation i henhold til denne forordning alene af den grund, at de ikke i forbindelse med deres anmodninger om kompensation har bevist deres tilstedeværelse ved indcheckning til den nævnte flyafgang, navnlig ved hjælp af boardingkortet, medmindre det påvises, at disse passagerer ikke var om bord på det pågældende forsinkede fly, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.

(1) EUT C 54 af 11.2.2019.
Domstolens kendelse (Syvede Afdeling) af 15. oktober 2019 – OH (sag C-439/18) og ER (sag C-472/18) mod Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT) (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Spanien)

(Forenede sager C-439/18 og C-472/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - direktiv 97/81/EF - rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde - § 4 - mandlige og kvindelige arbejdstagere - princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv - direktiv 2006/54/EU - artikel 14, stk. 1 - vertikalt periodisk deltidsansat - anerkendelse af anciennitet - beregningsmåden for treårige anciennitetstillæg - undtagelse af de perioder, hvori der ikke er udført noget arbejde)

(2020/C 45/05)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: OH (sag C-439/18) og ER (sag C-472/18)

Sagsøgt: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

Konklusion

§4, stk. 1 og 2, i rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, indgået den 6. juni 1997, som findes i bilaget til Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS, samt artikel 14, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning og virksomhedspraksis, som de i hovedsagerne omhandlede, når disse, hvad angår vertikalt periodisk deltidsansatte, kun tager hensyn til de perioder, der faktisk er udført arbejde, og således udelukker de perioder, hvor der ikke er udført arbejde, fra beregningen af den anciennitet, der kræves for at kunne oppebære treårige tillæg som løntillæg, mens fuldtidsansatte arbejdstagere ikke er underlagt en sådan lovgivning eller en sådan praksis.

(1) EUT C 373 af 15.10.2018.
Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Sjette Afdeling den 14. august 2019 – Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH mod Lotte Co. Ltd og Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

(Sag C-580/18 (1)) 1

(2020/C 19/41)

Processprog: tysk

Formanden for Sjette Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 25 af 21.1.2019.
C 313/19

Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Fjerde Afdeling den 17. januar 2020 — Sandoz Ltd og Hexal AG mod G.D. Searle LLC og Janssen Sciences Ireland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-114/18) (1)

(2020/C 313/23)

Processprog: engelsk

Formanden for Fjerde Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 152 af 30.4.2018.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 6. februar 2020 — hapeg dresden gmbh mod Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Dresden — Tyskland)

(Sag C-137/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - fri udveksling af tjenesteydelser - direktiv 2006/123/EU - en medlemsstats lovgivning, der fastsætter en mindstepris for vederlaget til ingeniører og arkitekter)

(2020/C 313/02)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Dresden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: hapeg dresden gmbh

Sagsøgt: Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG

Konklusion

Artikel 15, stk. 1, artikel 15, stk. 2, litra g), og artikel 15, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked skal fortolkes således, at bestemmelserne er til hinder for en national lovgivning, hvorefter det ikke er tilladt i aftaler med arkitekter eller ingeniører at aftale et honorar, der er lavere end mindstesatserne for det vederlag, som skal beregnes i henhold til den i denne lovgivning fastsatte honorarordning for arkitekter og ingeniører.

(1) EUT C 268 af 30.7.2018.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 15. januar 2020 — Corporate Commercial Bank under likvidation mod Elit Petrol AD (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Okrazhen sad Vidin — Bulgarien)

(Sag C-647/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, i Domstolens procesreglement - retligt samarbejde i civile sager - insolvensbehandling - ændring med tilbagevirkende kraft af betingelserne for modregning foretaget over for et insolvent kreditinstitut - retsstat - retssikkerhedsprincippet - adgang til effektive retsmidler)

(2020/C 313/04)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Okrazhen sad Vidin

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Corporate Commercial Bank under likvidation

Sagsøgt: Elit Petrol AD

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Okrazhen sad Vidin (den regionale domstol i Vidin, Bulgarien) ved afgørelse af 15. oktober 2018 skal åbenbart afvises.

(1) EUT C 455 af 17.12.2018
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 28. maj 2020 — straffesag mod UL og VM (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Špecializovaný trestný súd — Slovakiet)

(Sag C-709/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement - direktiv (EU) 2016/343 - artikel 3 og 4 - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 47 og 48 - offentlige henvisninger om skyld - national domstol - accept ved kendelse af den ene af to medtiltaltes erklæring om skyld i lovovertrædelser, der er anført i anklageskriftet - bedømmelse af skylden hos den anden medtiltalte, der har erklæret sig ikke-skyldig - domfældelse ved den samme domstol, der har accepteret erklæringen om skyld)

(2020/C 287/22)

Processprog: slovakisk

Den forelæggende ret

Špecializovaný trestný súd

Tiltalte i straffesagen

UL og VM

Procesdeltager: Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky

Konklusion

Artikel 3 og artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/343 af 9. marts 2016 om styrkelse af visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager, sammenholdt med 16. betragtning til dette direktiv, samt artikel 47, stk. 2, og artikel 48 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder skal fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for, at en national domstol i forbindelse med en straffesag mod to personer ved kendelse først accepterer, at den ene person har erklæret sig skyldig i de i anklageskriftet nævnte lovovertrædelser, som angiveligt er begået i fælleskab med den anden person, der ikke har erklæret sig skyldig, og derpå efter en bevisførelse med hensyn til de forhold, som denne anden person lægges til last, træffer afgørelse om dennes skyld, på betingelse af dels, at omtalen af den anden person som medgerningsmand i forbindelse med de lovovertrædelser, der hævdes at være begået, er nødvendig for kvalificeringen af det retlige ansvar for den person, der har erklæret sig skyldig, dels, at det af samme kendelse og/eller det anklageskrift, som denne henviser til, tydeligt fremgår, at den anden persons skyld ikke er bevist i overensstemmelse med loven og vil være genstand for en selvstændig bevisførelse og domfældelse.

(1) EUT C 44 af 4.2.2019.
C 287/15

Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 30. april 2020 — Republikken Cypern mod EUIPO, Papouis Dairies LTD, Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd og M. J. Dairies EOOD

(Forenede sager C-608/18 P, C-609/18 P og C-767/18 P) (1)

(Appel - EU-varemærker - indsigelsessag - det af den indsigende part påberåbte varemærkes ugyldighed - genstand bortfaldet under appelsagerne - ufornødent at træffe afgørelse)

(2020/C 287/21)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Republikken Cypern (ved S. Malynicz, QC, barrister S. Baran, barrister og solicitor V. Marsland)

De andre parter i sagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Gája, H. O’Neill og D. Botis, som befuldmægtigede), Papouis Dairies LTD (ved dikigoros N. Korogiannakis) Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (ved dikigoros N. Korogiannakis) og M. J. Dairies EOOD (ved advocat D. Dimitrova)

Konklusion

1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i appelsagerne.

2) Republikken Cypern betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 93 af 11.3.2019.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 13. februar 2020 — H. Solak mod Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Centrale Raad van Beroep — Nederlandene)

(Sag C-258/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - artikel 59 i tillægsprotokollen - afgørelse nr. 3/80 - social sikring for tyrkiske vandrende arbejdstagere - ophævelse af bopælsbestemmelser - artikel 6 - tillægsydelse - inddragelse - afkald på statsborgerskab i værtsmedlemsstaten - forordning (EF) nr. 883/2004 - særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser - bopælskrav)

(2020/C 137/33)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Centrale Raad van Beroep

Parter i hovedsagen

Sagsøger: H. Solak

Sagsøgt: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

Konklusion

Artikel 6, stk. 1, første afsnit, i Associeringsrådets afgørelse nr. 3/80 af 19. september 1980 om anvendelsen af De Europæiske Fællesskabers medlemsstaters sociale sikringsordninger på tyrkiske arbejdstagere og på deres familiemedlemmer, sammenholdt med artikel 59 i tillægsprotokollen, undertegnet den 23. november 1970 i Bruxelles og indgået, godkendt og bekræftet på Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. december 1972, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter udbetalingen af en ydelse som supplement til en invalidepension med henblik på at sikre en minimumsindkomst, der er bevilget i medfør af denne lovgivning, inddrages med hensyn til en tyrkisk statsborger, der tilhører en medlemsstats lovlige arbejdsmarked, og som, efter at have givet afkald på det statsborgerskab i denne medlemsstat, som han havde erhvervet under sit ophold dér, vender tilbage til sit hjemland.

(1) EUT C 276 af 6.8.2018.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 21. januar 2020 – Estado do Canadá mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Tributário de Lisboa – Portugal)

(Sag C-613/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - restriktioner for de frie kapitalbevægelser til eller fra tredjelande - direkte beskatning - juridiske personers indkomstskat - overskud udloddet af hjemmehørende selskaber på det portugisiske område - nedsættelse af beskatningsgrundlaget)

(2020/C 77/11)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Tributário de Lisboa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Estado do Canadá

Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira

Konklusion

Artikel 63 TEUF og 65 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning som den i tvisten i hovedsagen omhandlede, hvorefter udbytte, der udloddes af et hjemmehørende selskab, undergives beskatning med en sats, der faktisk er højere, når udbyttet modtages af en juridisk person med hjemsted i et tredjeland, som ikke primært udøver handels-, industri- eller landbrugsvirksomhed, end når dette udbytte modtages af en sådan juridisk person, der er hjemmehørende i nævnte medlemsstat. Det forholder sig kun anderledes, såfremt anvendelsen af overenskomsten mellem Canada og Den Portugisiske Republik til undgåelse af dobbeltbeskatning og forhindring af skatteunddragelser for så vidt angår indkomst- og formueskatter, undertegnet den 14. juni 1999, gør det muligt at neutralisere virkningerne af den forskelsbehandling, der følger af nævnte medlemsstats lovgivning, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 445 af 10.12.2018.
C 77/8

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 21. januar 2020 – Europa-Parlamentet mod Erik Josefsson

(Sag C-506/18 P) (1)

(Appel - personalesag - midlertidigt ansat - Europa-Parlamentet - opsigelse af kontrakten - aftale med henblik på at løse tvisten mellem parterne - sagens genstand bortfaldet under appelsagen - ufornødent at træffe afgørelse)

(2020/C 77/10)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europa-Parlamentet (ved Í. Ní Riagáin Düro, V. Montebello-Demogeot og J. Steele, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Erik Josefsson (ved avocats T. Bontinck, A. Guillerme og M. Forgeois)

Konklusion

1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i appelsagen.

2) Europa-Parlamentet og Erik Josefsson betaler hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 445 af 10.12.2018.
Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 17. december 2019 – Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH mod Europa-Kommissionen

(Sag C-568/18 P) (1)

(Appel - aktindsigt i institutionernes dokumenter - forordning (EF) nr. 1049/2001 - artikel 4, stk. 2, første led - undtagelser til retten til aktindsigt - beskyttelse af en fysisk eller juridisk persons forretningsmæssige interesser - forordning (EF) nr. 1367/2006 - artikel 6, stk. 1 - anvendelse af undtagelser for så vidt angår anmodninger om adgang til miljøoplysninger - dokumenter udarbejdet af Europa-Kommissionen inden for rammerne af ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner - afslag på aktindsigt - efterfølgende fremsendelse af de ønskede dokumenter - artikel 149 i Domstolens procesreglement - søgsmålsinteresse ophørt - ufornødent at træffe afgørelse)

(2020/C 68/18)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (ved Rechtsanwälte S. Altenschmidt og D. Jacob)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved H. Krämer og F. Clotuche-Duvieusart, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i appelsagen.

2) Europa-Kommissionen betaler de omkostninger, der er afholdt i forbindelse med denne appelsag.

(1) EUT C 16 af 14.1.2019.
C 44/38

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 14. oktober 2020 — Healthspan Limited mod mod Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-703/18) (1)

(2021/C 44/44)

Processprog: engelsk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 25 af 21.1.2019.
C 320/16

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 14. februar 2020 — Via Lattea Scrl m.fl. mod Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) og Regione Veneto (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-337/18) (1)

(2020/C 320/24)

Processprog: italiensk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 285 af 13.8.2018.
Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 19. november 2019 – straffesag mod A og B (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus – Finland)

(Sag C-486/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - statsstøtte - afgift på sukkervarer, konsumis og læskedrikke - afgiftsfritagelse af lignende produkter, der kan udgøre statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF - beføjelse til at idømme en strafferetlig sanktion i tilfælde af tilsidesætter af de forpligtelser, der er forbundet med denne afgift)

(2020/C 45/09)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein oikeus

Tiltalte i straffesagen

A og B

Konklusion

EU-retten skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en fysisk person, som handler på vegne af et selskab, der er pålagt en forbrugsafgift på visse produkter, såsom den i hovedsagen omhandlede afgift, og som har tilsidesat de forpligtelser, der er forbundet med denne afgift, idømmes en strafferetlig sanktion i medfør af gældende national ret, selv om den afgiftsfritagelse, som andre virksomheder har nydt godt af i forhold til lignende produkter, måtte anses for statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF.

(1) EUT C 295 af 2.9.2019.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 11. juli 2019 – RM og SN mod Agrotiki Trapeza Ellados (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Polymeles Protodikeio Athinon – Grækenland)

(Sag C-262/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement - statsstøtte - stiftelse af pant til sikring af banklån til landbrugere - national lovgivning, der fastsætter et loft for det beløb, som pantet kan stiftes for - utilstrækkelig angivelse af de grunde, der førte til, at den forelæggende ret har rejst spørgsmål om fortolkningen af EU-retten - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2020/C 19/06)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Polymeles Protodikeio Athinon

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: RM og SN

Sagsøgt: Agrotiki Trapeza Ellados

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Polymeles Protodikeio Athinon (ret i første instans i civile sager, Athen, Grækenland), ved afgørelse af 8. februar 2019, afvises.

(1) EUT C 187 af 3.6.2019.
Domstolens kendelse (Anden Afdeling) af 24. september 2019 – straffesag mod QR (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Spetsializiran nakazatelen sad – Bulgarien)

(Sag C-467/19 PPU) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - præjudiciel forelæggelse efter hasteproceduren - retligt samarbejde i straffesager - direktiv (EU) 2016/343 - artikel 7, stk. 4 - styrkelse af visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager - retten til ikke at udtale sig og retten til ikke at inkriminere sig selv - aftale indgået mellem anklagemyndigheden og en lovovertrædelses gerningsmand - rettens godkendelse af en sådan aftale - betingelse - de øvrige retsforfulgte personers samtykke - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - finder ikke anvendelse)

(2019/C 423/25)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Spetsializiran nakazatelen sad

Tiltalt i straffesagen

QR

Procesdeltagere: Spetsializirana prokuratura, YM, ZK og HD

Konklusion

Artikel 7, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/343 af 9. marts 2016 om styrkelse af visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager skal fortolkes således, at den ikke regulerer spørgsmålet om, hvorvidt dommerens godkendelse af en tilståelsesaftale som den i hovedsagen omhandlede, der er indgået mellem en person, der er tiltalt på grund af dennes formodede tilhørsforhold til en kriminel bande, og anklagemyndigheden, kan eller ikke kan gøres betinget af, at de øvrige personer, der er tiltalt på grund af deres tilhørsforhold til denne kriminelle bande, giver deres samtykke til indgåelsen af denne aftale.

(1) EUT C 280 af 19.8.2019.
C 383/35

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 5. september 2019 – Eli Lilly and Company mod Genentech Inc. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (Chancery Division) – Det Forenede Kongerige)

(Sag C-239/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, i Domstolens procesreglement - supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler - forordning (EU) nr. 469/2009 - artikel 3, litra b) - betingelser for udstedelse - tilladelse til markedsføring - tilladelse udstedt til tredjemand - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2019/C 383/39)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (Chancery Division)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Eli Lilly and Company

Sagsøgt: Genentech Inc.

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) (ret i første instans (England og Wales), afdelingen for handelsretlige sager mv. (patentretlige sager), Det Forenede Kongerige) ved afgørelse af 4. marts 2019 afvises.

(1) EUT C 172 af 20.5.2019.