ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne - telekommunikationssektor - direktiv 97/33 - forpligtelse til at tildele de kompetente nationale tilsynsmyndigheder en ret til at gribe ind i forhandlinger, der fører til en samtrafikaftale mellem teleorganisationer - rækkevidde

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33, art. 9, stk. 3)

2. Tilnærmelse af lovgivningerne - telekommunikationssektor - direktiv 97/33 - offentliggørelse af oplysninger vedrørende de generelle betingelser for samtrafik - vilkår

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33, art. 9, stk. 2, art. 10 og art. 14, stk. 1)

3. Tilnærmelse af lovgivningerne - telekommunikationssektor - direktiv 97/33 - offentliggørelse af oplysninger vedrørende nationale nummereringsplaner - offentliggørelse på internettet - passende offentliggørelse

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33, art. 12, stk. 4, og art. 14, stk. 1)

Sammendrag

1. Det fremgår af ordlyden af artikel 9, stk. 3, i direktiv 97/33 om samtrafik på teleområdet og af femte betragtning til direktivet, at de nationale tilsynsmyndigheder har ret til at gribe ind på ethvert tidspunkt i forhandlinger, der fører til en samtrafikaftale mellem teleorganisationer. Fællesskabslovgiver har klart tilkendegivet, at denne mulighed skal være adskilt fra retten til at forlange allerede indgåede samtrafikaftaler ændret.

En national lovgivning, der kun tildeler den kompetente myndighed en meget generel tilsynsbeføjelse, kan ikke betragtes som en tilstrækkelig gennemførelse af en særlig ret til at gribe ind i kommercielle forhandlinger, eller en særlig ret til at gribe ind på områder, som ikke svarer præcist til dem, der er omhandlet i direktivets artikel 9, stk. 3, og gennemfører derfor ikke den pågældende bestemmelse korrekt.

( jf. præmis 33-35 )

2. Når de oplysninger, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2, og i artikel 10 i direktiv 97/33 om samtrafik på teleområdet - det vil sige de generelle betingelser og de væsentlige krav, der på forhånd er fastsat af den nationale tilsynsmyndighed - offentliggøres som sådan i den pågældende medlemsstats officielle tidende, svarer denne fremgangsmåde til en offentliggørelse i henhold til artikel 14, stk. 1, i direktiv 97/33.

( jf. præmis 39 )

3. Artikel 14, stk. 1, i direktiv 97/33 om samtrafik på teleområdet giver ikke nogen anvisning på, hvordan oplysningerne i direktivets artikel 12, stk. 4, vedrørende de vigtigste elementer i de nationale nummereringsplaner og senere ændringer eller tilpasninger, skal offentliggøres. Under disse omstændigheder kan en offentliggørelse på internettet inden for den moderne telekommunikationssektor anses for passende med henblik på nævnte artikel 14, stk. 1. Bestemmelsen kræver imidlertid, at det angives i den pågældende medlemsstats officielle tidende, hvordan oplysningerne offentliggøres.

( jf. præmis 44 og 45 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskeri - bevarelse af havets ressourcer - nationale bevaringsforanstaltninger - national bestemmelse, der i et bestemt tidsrum forbyder landing af en bestemt fiskeart, der er fanget i en anden medlemsstats farvande - ikke tilladt

(Rådets forordning nr. 3760/92, art. 10, stk. 1, og nr. 850/98, art. 46, stk. 1)

Sammendrag

$$Fællesskabets fiskeriforskrifter er til hinder for en national bestemmelse, hvorefter jakobsmuslinger, der er fanget i en anden medlemsstats farvande, i et bestemt tidsrum ikke må landes på en del af den pågældende medlemsstats kyststrækning. De foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcer, som medlemsstaterne i henhold til artikel 10, stk. 1, første og andet led, i forordning nr. 3760/92 om en fællesskabsordning for fiskeri og akvakultur og artikel 46, stk. 1, i forordning nr. 850/98 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer kan vedtage, skal således angå rent lokale bestande eller udelukkende være rettet mod personer fra den pågældende medlemsstat eller fiskerfartøjer, der fører denne medlemsstats flag, og må kun finde anvendelse på farvande, der hører under dennes højhedsområde eller jurisdiktion.

( jf. præmis 34-38 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - fælles markedsordning - hør og hamp - national lovgivning, der forbyder dyrkning og besiddelse af industrihamp - uforenelighed med den fælles markedsordning

(Rådets forordning nr. 1308/70 og nr. 619/71)

Sammendrag

$$Forordning nr. 1308/70 om den fælles markedsordning for hør og hamp, som ændret ved forordning nr. 2826/2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked, og forordning nr. 619/71 om fastsættelse af almindelige regler for ydelse af støtte til hør og hamp, som ændret ved forordning nr. 1420/98, skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som har til virkning at forbyde dyrkning og besiddelse af industrihamp, som omhandlet i de nævnte forordninger.

For det første er et sådant forbud, der fratager de pågældende landbrugere enhver mulighed for at ansøge om støtte, direkte til skade for den fælles markedsordning for hamp. For det andet forfølger det ikke et almennyttigt formål, som den nævnte fælles markedsordning ikke har, for så vidt som der netop er taget hensyn til de risici, som brug af narkotika indebærer for menneskers sundhed, inden for rammerne af denne ordning.

( jf. præmis 30-32, 34 og 38 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fællesskabsret - principper - ligebehandling - forskelsbehandling på grundlag af nationalitet - adgang til museer, seværdigheder, kunstsamlinger, arkæologiske udgravninger, parker og særligt værdifulde haver tilhørende det offentlige - særpriser ydet af lokale eller nationale, decentrale myndigheder, udelukkende for egne statsborgere eller udelukkende for personer, der er bosat på de nævnte myndigheders område, og som er over 60 eller 65 år - ulovligt - begrundelse - foreligger ikke

Sammendrag

$$En medlemsstat, som forbeholder særpriser for adgangen til museer, seværdigheder, kunstsamlinger, arkæologiske udgravninger, parker og særligt værdifulde haver tilhørende det offentlige, som ydes af lokale eller nationale, decentrale myndigheder, udelukkende for egne statsborgere eller udelukkende for personer, der er bosat på de nævnte myndigheders område, der forvalter den pågældende kulturelle seværdighed, og som er over 60 eller 65 år, og idet den udelukker turister med statsborgerskab i andre medlemsstater eller personer uden bopæl på det nævnte område, som opfylder de samme objektive aldersbetingelser, fra disse fordele, tilsidesætter de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 12 EF og 49 EF.

En sådan ordning er forbudt ved de nævnte bestemmelser og kan hverken være berettiget af betragtninger af økonomisk art vedrørende omkostningerne ved forvaltningen af de kulturelle goder eller af hensyn til sammenhængen i beskatningsordningen, da der ikke er nogen direkte forbindelse mellem nogen beskatning og anvendelse af særpriser for adgang til de pågældende områder.

( jf. præmis 12, 19-25 og 28 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Traktatbrudssøgsmål - administrativ procedure - genstand - afgrænsning af sagens genstand

(Art. 226 EF)

2. Traktatbrudssøgsmål - administrativ procedure - begrundet udtalelse fremsat uden hensyntagen til de bemærkninger, der er fremsendt som svar på åbningsskrivelsen - betydning for, om sagen kan antages til realitetsbehandling - grænser

(Art. 226 EF)

Sammendrag

1. Den administrative procedure, som er fastsat i artikel 226 EF, har til formål at give den berørte medlemsstat mulighed for at opfylde sine fællesskabsretlige forpligtelser eller til at tage til genmæle over for Kommissionens klagepunkter. En forskriftsmæssig administrativ procedure udgør en med traktaten tilsigtet væsentlig garanti, ikke blot med henblik på at beskytte den pågældende medlemsstats rettigheder, men også med henblik på at sikre, at en eventuel efterfølgende retssag har en klart afgrænset tvist som genstand.

( jf. præmis 16 og 17 )

2. Da der med hensyn til et traktatbrudssøgsmål, der er anlagt som følge af manglende gennemførelse af et direktiv, ikke er nogen bestemmelser, hvorefter manglende overholdelse af den af Kommissionen fastsatte frist for besvarelse af åbningsskrivelsen medfører, at medlemsstatens bemærkninger ikke tages i betragtning, skal Kommissionen i den begrundede udtalelse redegøre for sin stillingtagen til de bemærkninger, som er modtaget efter fristens udløb, inden den præciserer, hvilke klagepunkter den vil opretholde.

Når medlemsstaten i sit svar blot meddeler, at den agter at vedtage gennemførelsesforanstaltninger, har den omstændighed, at Kommissionen undlader at tage dens bemærkninger i betragtning, imidlertid ingen betydning for afgrænsningen af tvistens genstand og gør det således ikke umuligt for medlemsstaten at bringe traktatbruddet til ophør og skader heller ikke dens ret til kontradiktion.

Under disse omstændigheder kan den begrundede udtalelse ikke anses for at være behæftet med en væsentlig mangel, som kan medføre, at traktatbrudssøgsmålet skal afvises.

( jf. præmis 19-21 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Institutionernes retsakter - direktiver - medlemsstaternes gennemførelse - nødvendigheden af at sikre direktivers effektive virkning - direktiv 92/43 - medlemsstaternes forpligtelse til i tilfælde af gennemførelsen af et projekt, der kan skade miljøet, at underrette Kommissionen om trufne kompensationsforanstaltninger - forpligtelse ikke opfyldt, når der ikke foreligger bestemmelser i national ret om passende fremgangsmåder med hensyn til underretning

(Direktiv 92/43, art. 6, stk. 4, første afsnit)

Sammendrag

$$Hver af de medlemsstater, et direktiv er rettet til, er forpligtet til inden for sin nationale retsorden at træffe alle foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre direktivet fuld virkning i overensstemmelse med dets formål. Hvad angår medlemsstaternes forpligtelse i henhold til artikel 6, stk. 4, første afsnit, andet punktum, i direktiv 92/43 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter til at underrette Kommissionen om de kompensationsforanstaltninger, der er truffet i tilfælde af gennemførelsen af et projekt, der kan skade miljøet, skal denne oplysningsforpligtelse gøre det muligt for Kommissionen at efterprøve, hvorvidt de pågældende foranstaltninger er egnede til at sikre, at den globale sammenhæng i Natura 2000 beskyttes, og i givet fald at drage de relevante konsekvenser heraf. Uden en bestemmelse i national ret, der fastsætter passende fremgangsmåder vedrørende oplysninger om kompensationsforanstaltningerne, kan den fulde virkning af direktivets artikel 6, stk. 4, første afsnit, andet punktum, og gennemførelsen af dens mål ikke sikres. Usikkerheden på nationalt plan med hensyn til den fremgangsmåde, der skal følges for at opfylde den pågældende oplysningsforpligtelse, kan nemlig være til hinder for, at denne forpligtelse overholdes, og som følge heraf, at formålet hermed opnås.

( jf. præmis 18-21 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Traktatbrudssøgsmål - Domstolens prøvelse af søgsmålsgrundlaget - relevante forhold - forholdene ved udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist

(Art. 226 EF)

2. Miljø - bortskaffelse af polychlorbiphenyler (PCB) og polychlorterphenyler (PCT) - direktiv 96/59 - plan for dekontaminering og/eller bortskaffelse af apparater indeholdende PCB - medlemsstaternes forpligtelse - rækkevidde

(Rådets direktiv 96/59, art. 4 og art. 11, stk. 1, første led)

Sammendrag

1. I forbindelse med et søgsmål i henhold til artikel 226 EF skal spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger traktatbrud, vurderes på baggrund af forholdene i medlemsstaten, som de var ved udløbet af fristen i den begrundede udtalelse, og ændringer af forholdene i tiden derefter kan ikke tages i betragtning af Domstolen.

( jf. præmis 18 )

2. For at opfylde artikel 11, stk. 1, første led, i direktiv 96/59 om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT) skal medlemsstaterne opstille planer for dekontaminering og/eller bortskaffelse af apparater, der er optaget i fortegnelserne i overensstemmelse med direktivets artikel 4, og de heri indeholdte PCB.

Det følger af nævnte direktivs artikel 11, stk. 1, første led, sammenholdt med tiende og sekstende betragtning til direktivet, at opstillingen af planer for dekontaminering og/eller bortskaffelse af apparater, der er optaget i fortegnelserne i overensstemmelse med direktivets artikel 4, og de heri indeholdte PCB, forpligter medlemsstaterne til at sammenholde antallet af apparater, der er optaget i en fortegnelse, og de indeholdte mængder af PCB, som skal bortskaffes eller dekontamineres, med den til dette formål ledige bortskaffelses- og dekontamineringskapacitet. Endvidere skal opstillingen af en plan sætte medlemsstaterne i stand til at fastsætte bestemmelser for behandlingen af de forskellige kategorier af apparater, og det heri indeholdte PCB.

Under disse omstændigheder er der ikke tvivl om, at for ganske at opfylde kravene i henhold til direktivets artikel 11, stk. 1, første led, skal den således opstillede plan være specifik i overensstemmelse med den ordning for bortskaffelse af PCB, der er gennemført ved direktivet som helhed.

( jf. præmis 23-25 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Miljø - beskyttelse af vilde fugle - direktiv 79/409 - udlægning som særligt beskyttede områder - medlemsstaternes forpligtelse - kriterier

(Rådets direktiv 79/409, art. 4, stk. 1 og 2)

Sammendrag

$$Ifølge artikel 4, stk. 1 og 2, i direktiv 79/409 om beskyttelse af vilde fugle påhviler det medlemsstaterne at udlægge områder som særligt beskyttede områder på grundlag af de ornitologiske kriterier, der er fastlagt i disse bestemmelser. Hverken de økonomiske eller rekreative hensyn, der er omtalt i direktivets artikel 2, kan tages i betragtning ved valget og afgrænsningen af et særligt beskyttet område.

Ved vurderingen af, om en medlemsstat har udlagt områder som særligt beskyttede områder, hvis antal og areal er tilstrækkelige i henhold til direktivet artikel 4, stk. 1 og 2, kan Domstolen, under hensyntagen til mangelen på bevismateriale, der kan godtgøre det modsatte, som referencegrundlag anvende »Inventory of Important Bird Areas in the European Community« fra 1989, selv om denne fortegnelse ikke er retligt bindende for den berørte medlemsstat.

( jf. præmis 14 og 15, 18 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne - varemærker - direktiv 89/104 - grunde til fortabelse af varemærket - ingen »reel brug« af varemærket - begreb - anvendes af den nationale dommer på det konkrete tilfælde

(Rådets direktiv 89/104, art. 12, stk. 1)

Sammendrag

$$Artikel 12, stk. 1, i første direktiv 89/104 om varemærker skal fortolkes således, at der er gjort »reel brug« af et varemærke, når dette er anvendt i overensstemmelse med varemærkets grundlæggende funktion, som er at garantere oprindelsen af de varer eller tjenesteydelser, som det er blevet registreret for, med henblik på at skabe eller bevare en afsætningsmulighed for disse varer og tjenesteydelser. Dette omfatter ikke symbolske former for brug alene med det formål at bevare de til varemærket knyttede rettigheder. Bedømmelsen af, om brugen af varemærket er reel, skal foretages på grundlag af samtlige faktiske omstændigheder, der kan godtgøre, at varemærket virkelig anvendes handelsmæssigt, navnlig de former for brug, der i den pågældende branche anses for begrundet i fastholdelse eller erhvervelse af markedsandele for de varer eller tjenesteydelser, der beskyttes af varemærket, disse varers eller tjenesteydelsers art, de særlige forhold på markedet samt omfanget og hyppigheden af brugen af varemærket. Selv om brugen af mærket ikke vedrører varer, der tilbydes på markedet som nye, men allerede markedsførte varer, er brugen reel, hvis mærket faktisk anvendes af varemærkeindehaveren for løsdele, der indgår i disse varers sammensætning eller struktur, eller for varer eller tjenesteydelser, der har en direkte forbindelse med de allerede markedsførte varer og skal tilfredsstille behov i disses kundekreds.

Det påhviler den forelæggende ret ved pådømmelsen af den tvist, der verserer for den, at drage konsekvenserne af denne fortolkning af det fællesskabsretlige begreb »reel brug« af varemærket.

( jf. præmis 43, 46 samt domskonkl. 1 og 2 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne - mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler - direktiv 2000/13 - ikke-harmoniserede nationale bestemmelser, der fastsætter en forpligtelse til på en tydelig og alment forståelig måde at angive datoen for, hvornår mindste holdbarhed er udløbet - bestemmelser, der er begrundet i hensynet til bekæmpelse af bedrageri over for forbrugerne

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13, art. 18, stk. 2)

Sammendrag

$$Direktiv 2000/13 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler er ikke til hinder for en national bestemmelse, hvorefter et levnedsmiddel, for hvilket datoen for mindste holdbarhed er udløbet, skal være forsynet med en udtrykkelig angivelse heraf, der er tydelig og alment forståelig. En sådan mærkningsregel udgør en ikke-harmoniseret bestemmelse, der er begrundet i hensynet til bekæmpelse af bedrageri over for forbrugerne, som nævnt i dette direktivs artikel 18, stk. 2. Formålet med en sådan bestemmelse er således at oplyse forbrugeren om et levnedsmiddels egenskaber og særligt om den omstændighed, at levnedsmidlet ikke længere er friskt, fordi datoen for mindste holdbarhed er udløbet. Med en sådan oplysning undgår man, at forbrugeren bedrages, og forbrugeren kan forsikre sig om, at det udbudte levnedsmiddel har bevaret alle sine oprindelige egenskaber, fordi datoen for mindste holdbarhed ikke er overskredet. En sådan foranstaltning, der ikke nødvendigvis kræver, at ethvert levnedsmiddel, der bringes i omsætning efter udløbet af datoen for mindste holdbarhed, skal være forsynet med en supplerende etiket, er ikke mere indgribende end nødvendigt af hensyn til at bekæmpe bedrageri.

( jf. præmis 33, 35, 38 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fri bevægelighed for personer - etableringsfrihed - selvstændige handelsagenter - direktiv 86/653 - national lovgivning, hvorefter en handelsagents optagelse i selskabsregisteret er betinget af hans optagelse i et særligt register - lovligt - betingelser

(Rådets direktiv 86/653)

Sammendrag

$$Direktiv 86/653 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter optagelse af handelsagenter i selskabsregisteret er betinget af, at de er optaget i et særligt register for handelsagenter, såfremt manglende optagelse i førstnævnte register ikke har betydning for gyldigheden af agenturkontrakten mellem agent og agenturgiver, eller såfremt manglende optagelse ikke på anden måde har konsekvenser, der indskrænker den retsbeskyttelse, som handelsagenter har i forhold til deres agenturgivere i medfør af dette direktiv.

( jf. præmis 20 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - fælles markedsordning - bananer - importordning - toldkontingent - fordeling - fastlæggelse af referencemængder på grundlag af de forskellige erhvervsdrivendes faktiske indførsler - bevis for at indførslerne faktisk har fundet sted - bevis for betaling af gældende told - kan ikke føres i form af bevis for betaling af told, der er fastsat foreløbigt af en national domstol under en sag om foreløbige forholdsregler

[Kommissionens forordning nr. 2362/98, art. 4 og art. 5, stk. 3, første afsnit, litra b)]

Sammendrag

$$Told, der fastsættes foreløbigt under sager for nationale domstole om foreløbige forholdsregler, er ikke nødvendigvis den told, der gælder på dagen for toldbehandlingen med henblik på indførsel, og hvis betaling de erhvervsdrivende i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, første afsnit, litra b), i forordning nr. 2362/98 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 404/93 for så vidt angår ordningen for indførsel af bananer til Fællesskabet skal bevise for at godtgøre, at de mængder bananer, som de ønsker skal indgå i beregningen af referencemængden i henhold til samme forordnings artikel 4, faktisk er indført.

(jf. præmis 20)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - fælles markedsordning - mælk og mejeriprodukter - støtte til skummetmælk og skummetmælkspulver bestemt til foderbrug - den ved forordning nr. 2799/1999 indførte betingelse, hvorefter støtte til flydende skummetmælk, som ikke forudgående er tilsat til en blanding til fremstilling af foderblandinger, eller er forarbejdet til skummetmælkspulver, er udelukket - betingelserne har ikke den virkning, at al støtte til det nævnte produkt ophæves - lovligt - princippet om forbud mod forskelsbehandling - berettiget forventning - tilsidesættelse - foreligger ikke

(Rådets forordning nr. 1255/1999, art. 11, stk. 1, Kommissionens forordning nr. 2799/1999, art. 8 og 9)

Sammendrag

$$Den betingelse, som Kommissionen som led i sin vide skønsbeføjelse inden for området har fastsat ved forordning nr. 2799/1999 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 1255/1999 for så vidt angår ydelse af støtte til skummetmælk og skummetmælkspulver bestemt til foderbrug og salg af sådant skummetmælkspulver og hvorefter flydende skummetmælk kun kan opnå støtte efter forudgående tilsætning til en blanding til fremstilling af foderblandinger, eller hvis den forarbejdes til skummetmælkspulver, kan ikke sidestilles med en fuldstændig ophævelse af støtten til flydende skummetmælk bestemt til foderbrug, hvilket ville have været i strid med artikel 11, stk. 1, i forordning nr. 1255/1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter. Det marked, der omfatter denne form for skummetmælk, vil således fortsat være berettiget til støtte efter denne bestemmelse i form af støtte til virksomheder, der producerer blandinger til fremstilling af foderblandinger.

Kommissionen har i øvrigt med vedtagelsen af den nævnte forordning ikke tilsidesat principperne om forbud mod forskelsbehandling og om beskyttelse af den berettigede forventning. For det første er der forskelle mellem flydende skummetmælk og skummetmælkspulver bestemt til foderbrug, som objektivt kan begrunde, at de behandles forskelligt med hensyn til retten til at opnå støtte. For det andet kan princippet om beskyttelse af den berettigede forventning kun påberåbes over for fællesskabsbestemmelser, såfremt Fællesskabet selv tidligere har skabt en situation, som giver grundlag for en berettiget forventning, hvilket ikke er tilfældet i denne sag.

( jf. præmis 38-42, 49-51, 56 og 57 )