Forenede sager C-124/13 og C-125/13

Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen

mod

Rådet for Den Europæiske Union

»Annullationssøgsmål — forordning (EU) nr. 1243/2012 — valg af retsgrundlag — artikel 43, stk. 2 og 3, TEUF — politisk afgørelse — langsigtet plan for torskebestande«

Sammendrag – Domstolens dom (Store Afdeling) af 1. december 2015

Fiskeri — bevarelse af havets ressourcer — langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande — forordning nr. 1243/2012 — tilpasning af den almindelige ordning for fastsættelse af de samlede tilladte fangstmængder og begrænsninger af fiskeriindsatsen — retsgrundlag — artikel 43, stk. 2, TEUF

Fiskeri — fælles fiskeripolitik — bestemmelser, der er nødvendige for at virkeliggøre målsætningerne for politikken — foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder — Rådets kompetencer — artikel 43, stk. 2 og 3, TEUF — respektive anvendelsesområder

Parlamentets og Rådets vedtagelse i overensstemmelse med den almindelige lovgivningsprocedure af bestemmelser i henhold til artikel 43, stk. 2, TEUF, forudsætter nødvendigvis, at det vurderes, om disse bestemmelser er »nødvendige« for at kunne virkeliggøre målsætningerne for de fælles politikker, der er reguleret ved EUF-traktaten, således at denne vedtagelse indebærer en politisk afgørelse, der skal være forbeholdt EU-lovgiver. Rådets vedtagelse af foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder i henhold til artikel 43, stk. 3, TEUF kræver derimod ikke en sådan vurdering, idet sådanne foranstaltninger fortrinsvis er af teknisk karakter og skal træffes med henblik på at gennemføre de bestemmelser, der er blevet vedtaget på grundlag af artikel 43, stk. 2, TEUF. Således forfølger stk. 2 og 3 i artikel 43 TEUF forskellige formål, og hver især har et specifikt anvendelsesområde, hvorfor de kan anvendes separat som retsgrundlag for vedtagelse af bestemte foranstaltninger inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik, idet det forudsættes, at Rådet, når det vedtager retsakter på grundlag af artikel 43, stk. 3, TEUF, skal handle inden for grænserne af sine beføjelser og i givet fald inden for den retlige ramme, der allerede er fastsat i henhold til artikel 43, stk. 2, TEUF. Det følger heraf, at anvendelsesområdet for stk. 3 i artikel 43 TEUF kan omfatte foranstaltninger, der ikke er begrænset til fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, for så vidt som disse foranstaltninger ikke indebærer et politisk valg, som er forbeholdt EU-lovgiver, fordi de er nødvendige for virkeliggørelsen af målsætningerne for den fælles landbrugs- og fiskeripolitik. (jf. præmis 48, 58 og 59)

De ændringer af artikel 9 og 12 i forordning nr. 1342/2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande, der blev indført ved forordning nr. 1243/2012, er ikke begrænset til alene at sørge for fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder under særlige omstændigheder og på et årligt grundlag, men har til formål at tilpasse den almindelige ordning for fastsættelse af de samlede tilladte fangstmængder og begrænsningerne af fiskeriindsatsen med henblik på at fjerne de mangler, der er en følge af anvendelsen af de tidligere regler om automatisk reduktion, som bragte gennemførelsen af målene for den flerårige plan for genopretning af torskebestanden i fare. De nævnte ændringer definerer således den retlige ramme, inden for hvilken fiskerimulighederne fastsættes og fordeles. Ændringerne er derfor et resultat af et politisk valg, der har en langsigtet indvirkning på den flerårige plan for genopretning af torskebestanden. Det følger heraf, at de pågældende ændringer udgør de nødvendige bestemmelser for virkeliggørelsen af målsætningerne for den fælles fiskeripolitik som omhandlet i artikel 43, stk. 2, TEUF. Dermed burde vedtagelsen af disse ændringer have været foretaget efter lovgivningsproceduren i den sidstnævnte bestemmelse og Rådet anvendte ikke med rette artikel 43, stk. 3, TEUF som retsgrundlag for vedtagelsen af forordning nr. 1243/2012, hvorfor den skal annulleres. (jf. præmis 79-81 og 83)