Sag C-332/01

Den Hellenske Republik

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»EUGFL – regnskabsafslutning – regnskabsårene 1996-1999 – beslutning 2001/557/EF – bomuld, olivenolie, tørrede druer, fåre- og gedekød«

Sammendrag af dom

1. Landbrug – fælles landbrugspolitik – finansiering gennem EUGFL – principper – udgifternes overensstemmelse med fællesskabsreglerne – medlemsstaternes kontrolforpligtelse

2. Institutionernes retsakter – forordninger – forordning, der foreskriver specifikke kontrolforanstaltninger – ingen skønsbeføjelse for medlemsstaterne – manglende gennemførelse – begrundelse – andet kontrolsystem mere effektivt – ikke tilladt

3. Landbrug – fælles landbrugspolitik – finansiering gennem EUGFL – regnskabsafslutningsprocedure – formål – finansiel korrektion, som ikke udgør en sanktion

4. Institutionernes retsakter – begrundelse – pligt – rækkevidde – beslutning om afslutning af regnskaber over udgifter finansieret af EUGFL

5. Landbrug – fælles landbrugspolitik – integreret system for forvaltning og kontrol af visse støtteordninger – stikprøvernes repræsentativitet – betydningen af valget af geografisk grundlag

(Kommissionens forordning nr. 3887/92, art. 6, stk. 1, 3 og 4)

6. Landbrug – fælles landbrugspolitik – finansiering gennem EUGFL – tildeling af præmier til fåre- og gedekødsproducenter – identificering af dyr, der flyttes for at blive sat i pension – begrebet »sættes i pension« – rækkevidde

(Kommissionens forordning nr. 2700/93, art. 1, stk. 3, andet afsnit)

1. Hvad angår fællesskabsfinansieringen af visse udgifter afholdt af medlemsstaterne inden for rammerne af EUGFL tilkommer det medlemsstaternes myndigheder at opbygge et pålideligt og funktionsdygtigt kontrolsystem, der er organiseret således, at man undgår, at der forekommer mangler. I denne forbindelse kan et argument om, at manglende kontroller skyldes en midlertidig personalemangel, ikke tages i betragtning.

(jf. præmis 50)

2. Når der ved en forordning er indført særlige kontrolforanstaltninger, har medlemsstaterne pligt til at anvende disse, uden at det er nødvendigt at vurdere rigtigheden af argumentationen om, at et andet kontrolsystem ville være mere effektivt, selv hvis det måtte antages, at der var blevet gennemført alternative kontroller.

(jf. præmis 62)

3. Traktatbrudsproceduren i artikel 226 EF og proceduren for afslutning af EUGFL-regnskaber forfølger forskellige mål og er underlagt forskellige regler. I forbindelse med sidstnævnte procedure er Kommissionen forpligtet til at foretage en finansiel korrektion, hvis de udgifter, som kræves finansieret, ikke er blevet afholdt i overensstemmelse med fællesskabsreglerne. En sådan finansiel korrektion tilsigter at forhindre, at EUGFL skal afholde beløb, som ikke har tjent til finansiering af et mål, der er forfulgt i henhold til de pågældende fællesskabsbestemmelser, og den udgør således ikke en sanktion.

(jf. præmis 63)

4. I den særlige sammenhæng, hvori beslutninger om EUGFL-regnskabsafslutning udarbejdes, må en beslutnings begrundelse anses for at være tilstrækkelig, når den medlemsstat, beslutningen er rettet til, har været snævert inddraget i beslutningens tilblivelse, og når den således kendte grundene til, at Kommissionen ikke fandt, at det omtvistede beløb skulle afholdes af EUGFL.

(jf. præmis 67)

5. Det bestemmes i artikel 6, stk. 3, i Kommissionens forordning nr. 3887/92 om gennemførelsesbestemmelser for det integrerede system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger for så vidt angår stikprøvens geografiske grundlag, at kontrollen på stedet mindst skal dække et betydningsbærende udsnit af ansøgningerne, og at dette udsnit mindst skal omfatte en vis del af ansøgningerne om »husdyrstøtte«. Bestemmelsen fastsætter imidlertid ikke, om mindstesatsen skal beregnes ud fra hvert forvaltningsdistrikt eller ud fra hele landet.

Stikprøvernes repræsentativitet sikres i denne forbindelse bedre, hvis de fastsættes inden for forvaltningsdistrikterne i stedet for på landsplan. Det er i strid med formålet om en effektiv efterprøvning, at visse forvaltningsdistrikter med en betydelig produktion af de omhandlede produkter helt eller delvist kan undgå kontrollerne, når det nationale gennemsnit af stikprøver overstiger den fastsatte sats.

(jf. præmis 109 og 111)

6. Begrebet »sættes i pension« inden for rammerne af artikel 1, stk. 3, andet afsnit, i forordning nr. 2700/93 om gennemførelsesbestemmelser for præmien til fåre- og gedekødsproducenter, hvis formål er at sikre identificeringen af de dyr, der flyttes, før de blandes med andre dyr, skal fortolkes således, at det ligeledes omfatter tilfælde, hvor dyrene blandes med andre dyr, fordi flere flokke, der tilhører forskellige landbrugere, bliver holdt sammen.

Det væsentligste kendetegn ved, at dyr sættes i pension, er, at dyr af forskellig oprindelse blandes, og at det bliver umuligt at sondre mellem dem, hvis de ikke forudgående er mærket.

(jf. præmis 142)