Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser – kompetence på forsikringsområdet – formål – beskyttelse af den svageste part – rækkevidde – sager mellem erhvervsdrivende inden for rammerne af en genforsikringsaftale – ikke omfattet

(Konventionen af 27.9.1968, afsnit II, afdeling 3)

2. Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser – specielle kompetenceregler – sag om opfyldelse af en forpligtelse – anvendelse i sag om opfyldelse af en forpligtelse, hvor samme risiko er omfattet af flere forsikringer – betingelse – krav om indbyrdes sammenhæng med den oprindelige sag

(Konventionen af 27.9.1968, art. 6, nr. 2)

Sammendrag

1. En sag mellem forsikringsgivere om opfyldelse af en forpligtelse, der støttes på, at samme risiko er omfattet af flere forsikringer, er ikke omfattet af bestemmelserne om specielle kompetenceregler i forsikringssager i afdeling 3 i afsnit II i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse, ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse og ved konventionen af 29. november 1996 om Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse.

Ved at give den sikrede flere muligheder for at vælge værnetinget end forsikringsgiveren, mens adgangen til at vedtage en værnetingsklausul i sidstnævntes interesse afskæres, er bestemmelserne i nævnte afdeling begrundet i ønsket om at beskytte den sikrede, der som oftest står over for en standardkontrakt, hvis vilkår ikke længere kan forhandles, ligesom han er den økonomisk svageste part. En særlig beskyttelse er begrundet, når der er tale om forhold mellem professionelle aktører inden for forsikringsbranchen, hvoraf ingen kan anses for at befinde sig i en svagere situation end de andre.

(jf. præmis 17, 20 og 24 samt domskonkl. 1)

2. Artikel 6, nr. 2, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse, ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse og ved konventionen af 29. november 1996 om Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse, finder anvendelse på en sag om opfyldelse af en forpligtelse, der støttes på, at samme risiko er omfattet af flere forsikringer, for så vidt som der er en sammenhæng mellem den oprindelige sag og sagen om opfyldelse af en forpligtelse, der gør det muligt at fastslå, at der ikke er tale om omgåelse af værnetingsbestemmelserne.

Det tilkommer den nationale domstol, hvor den oprindelige sag er anlagt, at undersøge, om der er en sådan sammenhæng, for derved at sikre, at sagen om opfyldelse af en forpligtelse ikke er anlagt for at unddrage adcitatus hans almindelige værneting.

(jf. præmis 32 og 36 samt domskonkl. 2)