22

Det er på denne baggrund, at Juzgado de lo Social no 14 de Madrid (arbejdsret nr. 14 i Madrid) har besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål: »1) Skal [rammeaftalens] § 4, stk. 1, […] og direktiv 2001/23 fortolkes således, at [den omhandlede kollektive overenskomsts] artikel 24, stk. 2, […] bestemmer, at bestemmelserne i artikel 15, stk. 1, litra a), første afsnit, i lov om arbejdstageres rettigheder ikke finder anvendelse uanset varigheden af den generelle kontrakt i forbindelse med et enkelt byggeri, idet arbejdstagerne bevarer deres status som »faste byggearbejdere« såvel i disse tilfælde som i tilfælde af [overførsel af en virksomhed] som omhandlet i [denne lovs] artikel 44 […] eller [overførsel af personale] som omhandlet i [denne kollektive overenskomsts] artikel 27 […], idet der ikke foreligger nogen objektiv begrundelse for at tilsidesætte den nationale lovgivning, hvor [den nævnte lovs] artikel 15, stk. 1, litra a), […] bestemmer, at »[d]isse kontrakter [ikke kan] have en varighed på over tre år, der kan forlænges med [højst] tolv måneder ved en national kollektiv [sektor]overenskomst eller ved en kollektiv [sektor]overenskomst på et lavere niveau; efter disse forlængelser opnår arbejdstagerne status af fastansatte arbejdstagere i virksomheden«? 2) Skal [rammeaftalens] § 4, stk. 1, […] og direktiv 2001/23, fortolkes således, at [den nævnte kollektive overenskomsts] artikel 24, stk. 5, […] bestemmer, at forskellige stillinger i medfør af to eller flere faste byggekontrakter med den samme virksomhed eller [koncern] inden for den i artikel 15, stk. 5, i lov om arbejdstageres rettigheder fastsatte periode eller frist ikke resulterer i, at den i den nævnte bestemmelse omhandlede status opnås i disse tilfælde såvel som i tilfælde af [overførsel af en virksomhed] som omhandlet i [denne lovs] artikel 44 […] eller [overførsel af personale] som omhandlet i [den kollektive overenskomsts] artikel 27 […], idet der ikke foreligger nogen objektiv begrundelse for at tilsidesætte den nationale lovgivning, hvor [den nævnte lovs] artikel 15, stk. 5, […] bestemmer, at »[a]rbejdstagere, der med eller uden afbrydelse i en periode på 30 måneder har været ansat i mere end 24 måneder i den samme eller i forskellige stillinger inden for samme virksomhed eller samme koncern, og som har indgået mindst to tidsbegrænsede kontrakter, uanset om der er tale om direkte ansættelse eller ansættelse gennem et vikarbureau, og uanset om samme eller forskellige kontraktvilkår for midlertidig ansættelse har fundet anvendelse, skal anses for at være fastansat[te], medmindre andet er foreskrevet i denne artikels stk. 1, litra a), og stk. 2 og 3. Bestemmelserne i det foregående afsnit finder også anvendelse ved [overførsel af en virksomhed] eller subrogation på de ved lov eller kollektiv overenskomst fastsatte betingelser«? 3) Skal artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/23 fortolkes således, at den er til hinder for den omstændighed, at det i henhold til den kollektive overenskomst i byggebranchen udelukkes, at de rettigheder og forpligtelser, som den nye virksomhed eller enhed, der skal udføre den af entreprisekontrakten omhandlede aktivitet, skal overholde, begrænses til udelukkende de rettigheder og forpligtelser, der følger af den sidste kontrakt, som arbejdstageren har indgået med den virksomhed, som udtræder af kontrakten, hvilket ikke udgør en objektiv begrundelse for at tilsidesætte den nationale lovgivning, hvor artikel 44 i lov om arbejdstageres rettigheder bestemmer, at subrogation omfatter alle rettigheder og forpligtelser, hvilke ikke er begrænset til den sidste kontrakt?«