RETTENS DOM (Fjerde Afdeling)

24. februar 1994

Sag T-93/92

Eberhard Burck

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — husstandstillæg — tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb«

Fuldstændig gengivelse pä tysk II-201

Angående:

Påstande om: — annullation af Kommissionens afgørelse af 20. december 1991 om at inddrage det husstandstillæg med tilbagevirkende kraft, som sagsøgeren hidtil havde oppebåret — tilbagebetaling af de beløb, som er tilbageholdt i sagsøgerens pension i medfør af Kommissionens afgørelse af 6. februar 1992 — at Kommissionen kendes ubeføjet til at tilbageholde de i nævnte afgørelser omhandlede beløb.

Udfald:

Frifindelse.

Resumé af dom

Sagsøgeren, som på tidspunktet for sagens faktiske omstændigheder var enkemand, og fhv. tjenestemand ved Kommissionen, indplaceret i lønklasse A4, udtrådte af tjenesten på de vilkår, som er fastsat i forordning nr. 1679/85 om indførelse af særlige midlertidige foranstaltninger vedrørende visse videnskabelige og tekniske tjenestemænds udtræden af tjenesten i De Europæiske Fællesskaber.

I medfør af forordningens artikel 3, stk. 5, oppebar sagsøgeren børnetilskud, uddannelsestillæg og husstandstillæg, hvilket sidste tillæg udbetaltes på de betingelser, som er fastsat i artikel 1, stk. 2, litra b), i vedtægtens bilag VII.

Efter at sagsøgerens søn den 26. maj 1988 var fyldt 26 år, indstillede Kommissionen med virkning fra den 1. juni 1988 udbetalingen af børnetilskud, uddannelsestillæg og børnepension for sønnen.

Ved skrivelse af 3. marts 1989 meddelte sagsøgeren Kommissionen, at der ikke i vedtægtens forstand påhvilede ham nogen forsørgerpligt over for sønnen siden den 26. maj 1988. Kommissionen fortsatte dog med at udbetale husstandstillæg til sagsøgeren efter den 1. juni 1988, men indstillede ved afgørelse af 20. december 1991 tillægget med tilbagevirkende gyldighed fra den 1. juni 1988 og meddelte sagsøgeren ved skrivelse af 6. februar 1992, at han var forpligtet til at tilbagebetale et beløb på 22407 DM.

Anbringendet om tilsidesættelse af vedtægtens artikel 85, hvori de nærmere betingelser for tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb er indeholdt

Retten bemærkede, at sagsøgeren, da han udtrådte af Kommissionens tjeneste, var i besiddelse af et eksemplar af vedtægten og af forordning nr. 1679/85, hvis artikel 3, stk. 5, er en klar bestemmelse, som udtrykkeligt henviser til artikel 1, stk. 2, litra b), i vedtægtens bilag VII. Ifølge sidstnævnte bestemmelse har en tjenestemand, som er blevet enkemand, alene ret til husstandstillæg, såfremt han har ét eller flere børn, over for hvem der består forsørgerpligt (præmis 26).

Under hensyn til, at de nævnte retsforskrifter er klare, og til, at sagsøgeren den 3. marts 1989, dvs. på et tidspunkt, hvor husstandstillægget var det eneste tillæg, han fortsatte med at oppebære, selv erklærede, at han ikke længere havde nogen børn, over for hvem der bestod forsørgerpligt, fandt Retten det særdeles tvivlsomt, om sagsøgeren, som hævdet af ham, var ubekendt med, at de beløb, som blev udbetalt i husstandstillæg siden den 1. juni 1988, blev udbetalt med urette (præmis 28).

Under alle omstændigheder fandt Retten, at betingelserne for at kræve de fejlagtigt udbetalte beløb tilbage, var opfyldt, da udbetalingen af beløbene var så åbenbart fejlagtige, at sagsøgeren burde have været bekendt dermed. Udtrykket »så åbenbar« i vedtægtens artikel 85 kan ikke forstås på den måde, at en tjenestemand, som modtager beløb, der er udbetalt fejlagtigt, er fritaget for enhver form for agtpågivenhed eller pligt til efterprøvelse, men at han skal betale beløbet tilbage, når der er tale om en fejl, som en tjenestemand, der udviser normal omhu, ville have opdaget (præmis 29).

Henvisning til: Domstolens dom af 11. juli 1979, sag 252/78, Broe mod Kommissionen, Sml. s 2393, præmis 13, og af 17. januar 1989, sag 310/87, Stempels mod Kommissionen, Sml. s. 43, præmis 10; Rettens dom af 13. marts 1990, forenede sager T-34/89 og T-67/89, Costacurta mod Kommissionen, Sml. II, s. 93, præmis 39-42.

Retten fandt, at sagsøgeren i den foreliggende sag burde have overvejet, om det var tvivlsomt, hvorvidt han havde ret til husstandstillæg, når han ikke længere havde nogen børn, over for hvem der bestod forsørgerpligt, og når børnetilskuddet, uddannelsestillægget og børnepensionen var indstillet. I betragtning af, at retsforskrifterne herom er klare, burde en forhenværende tjenestemand i lønklasse A4, selv om vedkommende ikke har nogen juridisk uddannelse, blot ved en summarisk kontrol have konstateret, at han ikke længere havde nogen ret til husstandstillæg, da han var enkemand og ikke havde nogen børn, over for hvem der bestod forsørgerpligt (præmis 30).

Konklusion:

Sagsøgte frifindes.