Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug – ensartede lovgivninger – beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler – forordning nr. 2081/92 – beskyttelse af en traditionel, ikke-geografisk betegnelse som oprindelsesbetegnelse – forbindelse mellem et produkts egenskaber og dets geografiske oprindelse påkrævet – oprindelsessted eller -region – defineret ved naturlige faktorer, som afgrænser det i forhold til naboområderne

(Rådets forordning nr. 2081/92, art. 2, stk. 2, litra a), og stk. 3)

2. Landbrug – ensartede lovgivninger – beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler – forordning nr. 2081/92 – betegnelser, der er blevet artsbetegnelser – bedømmelseskriterier – hensyntagen til markedsføringen af et produkt under en betegnelse i visse medlemsstater – lovlig

(Rådets forordning nr. 2081/92, art. 3, stk. 1)

3. Institutionernes retsakter – begrundelse – pligt – rækkevidde – forordning om optagelse af betegnelsen »feta« i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser

(Art. 253 EF; Kommissionens forordning nr. 1829/2002)

Sammendrag

1. For at nyde beskyttelse som »oprindelsesbetegnelse« i henhold til artikel 2, stk. 3, i forordning nr. 2081 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler skal en traditionel, ikke-geografisk betegnelse navnlig betegne et produkt eller et levnedsmiddel »med oprindelse i et område eller et bestemt sted«. Desuden kræver denne bestemmelse med henvisning til forordningens artikel 2, stk. 2, litra a), andet led, at landbrugsproduktets eller levnedsmidlets egenskaber eller andre kendetegn hovedsageligt eller fuldstændigt kan tilskrives det geografiske miljø med dets naturbetingede og menneskelige faktorer, og at produktet eller levnedsmidlet er fremstillet, forarbejdet og tilvirket i det afgrænsede geografiske område.

Det fremgår af en samlet læsning af disse to bestemmelser, at stedet eller området i artikel 2, stk. 3, må defineres som et geografisk miljø med dets særlige, naturbetingede og menneskelige faktorer, som kan give et landbrugsprodukt eller et levnedsmiddel dets specifikke egenskaber. Det pågældende herkomstområde skal således frembyde naturlige, homogene faktorer, som afgrænser det i forhold til naboområderne.

(jf. præmis 48-50)

2. Den omstændighed, at et produkt har været lovligt markedsført under en betegnelse i visse medlemsstater, kan være en faktor, der skal tages hensyn til ved vurderingen af, om denne betegnelse er blevet en artsbetegnelse som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler.

(jf. præmis 79)

3. Den begrundelse, som kræves i henhold til artikel 253 EF, skal tilpasses karakteren af den pågældende retsakt og klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den institution, der har udstedt den anfægtede retsakt, har lagt til grund, således at de berørte parter kan få kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, og således at Domstolen kan udøve sin prøvelsesret. Udstederen af retsakten er imidlertid ikke forpligtet til at tage stilling til forhold, der er af klart underordnet relevans, eller at foregribe potentielle indsigelser.

Kommissionens redegørelse i 11.-33. betragtning til forordning nr. 1829/2002 om optagelse af betegnelsen »feta« i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser for de væsentlige forhold, der har ført til den konklusion, at betegnelsen »feta« ikke er en artsbetegnelse i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 3 i forordning nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler, udgør en tilstrækkelig begrundelse i henhold til artikel 253 EF.

(jf. præmis 106 og 107)