ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sagens genstand

Afgørelse



Sagens genstand

Angående

Afgørelse

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 1295 endelig udg. af 26. marts 2007 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Republikken Polen har fremlagt for perioden 2008-2012 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Cementownia »Odra« SA bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
Rettens kendelse (Anden Afdeling) af 23. september 2008 – Lafarge Cement mod Kommissionen

(Sag T-195/07)

»Annullationssøgsmål – direktiv 2003/87/EF – ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner – Polens nationale plan for tildeling af emissionskvoter for perioden fra 2008 til 2012 – Kommissionens beslutning om ikke at rejse indsigelse på visse betingelser – medlemsstaternes beføjelser med hensyn til deres egen fordeling af emissionskvoter – ikke umiddelbart berørt – afvisning«

1. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – umiddelbart berørt – kriterier (art. 230, stk. 4, EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 1 og 3, og art. 11, stk. 2) (jf. præmis 22, 28, 44 og 45)

2. Miljø – luftforurening – direktiv 2003/87 – national plan for tildeling af emissionskvoter (NAP) – proceduren for anmeldelse af NAP (art. 175 EF og 176 EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 3, og art. 11, stk. 1 og 2) (jf. præmis 32-39)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 1295 endelig udg. af 26. marts 2007 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Republikken Polen har fremlagt for perioden 2008-2012 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).

Konklusion

1) Sagen afvises.
Rettens kendelse (Anden Afdeling) af 23. september 2008 – Dyckerhoff Polska mod Kommissionen

(Sag T-196/07)

»Annullationssøgsmål – direktiv 2003/87/EF – ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner – Polens nationale plan for tildeling af emissionskvoter for perioden fra 2008 til 2012 – Kommissionens beslutning om ikke at rejse indsigelse på visse betingelser – medlemsstaternes beføjelser med hensyn til deres egen fordeling af emissionskvoter – ikke umiddelbart berørt – afvisning«

1. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – umiddelbart berørt – kriterier (art. 230, stk. 4, EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 1 og 3, og art. 11, stk. 2) (jf. præmis 22, 28, 44 og 45)

2. Miljø – luftforurening – direktiv 2003/87 – national plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter (NAP) – procedure for anmeldelse af NAP (art. 175 EF og 176 EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 3, og art. 11, stk. 1 og 2) (jf. præmis 32-39)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 1295 endelig udg. af 26. marts 2007 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Republikken Polen har fremlagt for perioden 2008-2012 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF, af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).

Konklusion

1) Sagen afvises.
Rettens kendelse (Anden Afdeling) af 23. september 2008 – Grupa Ożarów mod Kommissionen

(Sag T-197/07)

»Annullationssøgsmål – direktiv 2003/87/EF – ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner – Polens nationale plan for tildeling af emissionskvoter for perioden 2008-2012 – Kommissionens beslutning om ikke at rejse indsigelse under visse betingelser – medlemsstaternes kompetence i den individuelle fordeling af emissionskvoter – ikke umiddelbart berørt – afvisning«

1. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – umiddelbart berørt – kriterier (art. 230, stk. 4, EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 1 og 3, og art. 11, stk. 2) (jf. præmis 22, 28, 44 og 45)

2. Miljø – luftforurening – direktiv 2003/87 – national plan for tildeling af emissionskvoter (NAP) (art. 175 EF og 176 EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 3, og art. 11, stk. 1 og 2) (jf. præmis 32-39)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 1295 endelig udg. af 26. marts 2007 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Republikken Polen har fremlagt for perioden 2008-2012 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).

Konklusion

1) Sagen afvises.
Rettens kendelse (Anden Afdeling) af 23. september 2008 – Cemex Polska mod Kommissionen

(Sag T-203/07)

»Annullationssøgsmål – direktiv 2003/87/EF – ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner – Polens nationale plan for tildeling af emissionskvoter for perioden 2008-2012 – Kommissionens beslutning om ikke at rejse indsigelse under visse betingelser – medlemsstaternes kompetence i den individuelle fordeling af emissionskvoter – ikke umiddelbart berørt – afvisning«

1. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – umiddelbart berørt – kriterier (art. 230, stk. 4, EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 1 og 3, og art. 11, stk. 2) (jf. præmis 22, 28, 44 og 45)

2. Miljø – luftforurening – direktiv 2003/87 – national plan for tildeling af emissionskvoter (NAP) (art. 175 EF og 176 EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 3, og art. 11, stk. 1 og 2) (jf. præmis 32-39)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 1295 endelig udg. af 26. marts 2007 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Republikken Polen har fremlagt for perioden 2008-2012 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).

Konklusion

1) Sagen afvises.
Sagens genstand

Afgørelse



Sagens genstand

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 1295 endelig udg. af 26. marts 2007 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Republikken Polen har fremlagt for perioden 2008-2012 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).

Afgørelse

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Cementownia »Warta« SA bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
Rettens kendelse (Syvende Afdeling) af 25. september 2008 – Stepek mod KHIM – Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN)

(Sag T-294/07)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EF-figurmærket GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN – det ældre nationale figurmærke The Masters og det ældre EF-figurmærke The Masters GOLF COMPANY – klagen for appelkammeret trukket tilbage – omkostningerne ved sagen for appelkammeret«

EF-varemærker – procedureregler – fordeling af omkostninger [Rådets forordning nr. 40/94, art. 81, stk. 3 og 6, og art. 89, stk. 1; Kommissionens forordning nr. 2868/95, art. 1, regel 94, stk. 3 og 7, litra d), nr. vi)] (jf. præmis 29-35)

Angående

Påstand om annullation truffet den 23. maj 2007 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 95/2007-1) vedrørende en indsigelsessag mellem The Masters Golf Company Ltd og Wilhem Stepek.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Wilhelm Stepek Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN for varer i klasse 3, 9, 12, 18, 24, 25 og 28 – ansøgning nr. 3136041 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: The Masters Golf Company Ltd Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale figurmærke The Masters for varer i klasse 25 og figurmærket The Masters GOLF COMPANY (EF-varemærke nr. 1582535) for varer i klasse 12, 25 og 28 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Der gives medhold i indsigelsen, og ansøgningen afslås for varer i klasse 12, 25 og 28 Appelkammerets afgørelse: Klagesagen erklæres for afsluttet, og klagen afvises fra realitetsbehandling





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
For det første påstand om annullation af den beslutning, Kommissionen har vedtaget på foranledning af en revisionsrapport fra Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), og som var indeholdt i debetnotaen af 17. januar 2007, hvorved de forskud, som var blevet udbetalt inden for rammerne af kontrakten IST-1999-10934-Assist om projektet »Knowledge Management for Help Desk Operators« blev krævet tilbage – en kontrakt, der var indgået inden for rammerne af det femte rammeprogram for Fællesskabets indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration på området for et brugervenligt informationssamfund (1998-2002) – for det andet påstand om betaling af et beløb på 34 368 EUR for den resterende rate af den støtte, som skulle udbetales ifølge nævnte kontrakt, og for det tredje påstand om erstatning for den skade, som sagsøgeren hævder at have lidt på grund af beslutningens vedtagelse.
Påstand om delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 41/2007 af 21. december 2006 om fastsættelse for 2007 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (EUT 2007 L 15, s. 1), for så vidt som den fastsætter de samlede tilladte fangstmængder (TAC) for 2007 for torskefiskeri i de områder, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande (EUT L 70, s. 8).
RETTENS KENDELSE (Appelafdelingen)

10. juni 2008

Sag T-127/07 P

Francesco Bligny

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Appel – personalesag – almindelig udvælgelsesprøve – adgangsbetingelser – udelukkelse fra rettelse af den skriftlige prøve – meddelelse om udvælgelsesprøve – ufuldstændig ansøgning – bevis for statsborgerskab – appellen åbenbart ugrundet«

Angående: Appel af kendelse afsagt af Retten for EU-personalesager (Anden Afdeling) den 15. februar 2007, Bligny mod Kommissionen (forenede sager F-142/06 og F-142/06 AJ, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), med påstand om ophævelse af denne kendelse.

Udfald: Appellen forkastes. Francesco Bligny bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

Sammendrag

1. Tjenestemænd – principper – beskyttelse af den berettigede forventning

2. Tjenestemænd – udvælgelsesprøve – adgangsbetingelser

(Tjenestemandsvedtægten, bilag III, art. 2 og 5)

1. Begrebet undskyldelig fejl, der fremgår af fast retspraksis på området for søgsmålsfrister, finder tilsvarende anvendelse i forbindelse med bindende frister for indgivelse af en sagsakt eller et dokument til administrationen selv. Begrebet kan i medfør af retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelsen af den berettigede forventning kun omfatte usædvanlige omstændigheder, hvor specielt den pågældende administration har givet anledning til fejlen ved en adfærd, der enten i sig selv eller i afgørende omfang må antages at kunne medføre en vildfarelse hos en retsundergiven, som er i god tro, og som har udvist den agtpågivenhed, der normalt kan kræves af en påpasselig person.

(jf. præmis 40 og 41)

Henvisning til: Retten, 29. maj 1991, sag T‑12/90, Bayer mod Kommissionen, Sml. s. II‑219, præmis 29.

2. Et ansøgningsskema til en udvælgelsesprøve med henblik på ansættelse som EU-tjenestemand, hvoraf det klart og utvetydigt fremgår, at der skal vedlægges bevis for ansøgerens statsborgerskab, idet ansøgningen ellers vil være ugyldig, kan ikke medføre en vildfarelse hos en ansøger, som er i god tro, og som har udvist den agtpågivenhed, der normalt kan kræves af en påpasselig person, der ikke med rimelighed kan være overbevist om, at hans ansøgning vil blive godkendt, uden vedlæggelse af et sådant bevis, også selv om der ikke i ansøgningsskemaet er henvist til de bestemmelser i meddelelsen om udvælgelsesprøven, hvoraf denne forpligtelse fremgår.

(jf. præmis 44-46)
8

Luigi Marcuccios argument om, at den foreliggende begæring ikke kan antages til realitetsbehandling, idet han ikke modtog skrivelserne af 3. og 5. maj 2011 (jf. præmis 3 ovenfor), med det resultat, at der ikke forelå en tvist om, hvilke udgifter der kunne kræves erstattet i henhold procesreglementets artikel 92, stk. 1, på det tidspunkt, hvor den foreliggende begæring blev indgivet, kan ligeledes ikke tiltrædes. Selv om det er korrekt, at Kommissionen i denne henseende kun har fremlagt bevis for, at skrivelsen af 5. maj 2011 blev fremsendt, har Luigi Marcuccio ikke bestridt, at advokat G. Cipressa modtog skrivelsen af 8. juli 2010, at denne skrivelse henviste til den sag, som den foreliggende begæring vedrører, at beløbet på 4500 EUR var anført i skrivelsen som de omkostninger, der kunne kræves erstattet, og at han ikke havde indgået en aftale med Kommissionen om, hvilke udgifter der kunne kræves erstattet. Luigi Marcuccio har endvidere ikke gjort gældende, at han gav Kommissionen meddelelse om, at den fuldmagt, som han havde givet advokat G. Cipressa, der fortsat repræsenterer ham i den foreliggende sag, ikke omfattede eller ikke længere omfattede fuldbyrdelsen af den dom, hvorved han blev pålagt at betale sagens omkostninger, eller en eventuel sag om fastsættelse af sagsomkostninger, eller at advokat G. Cipressa gav Kommissionen meddelelse herom. Hvad angår argumentet om, at Kommissionens skrivelser af 3. og 5. maj ikke indeholder nogen dokumentation, der gør det muligt at vurdere rigtigheden af Kommissionens påstande, bemærkes blot, at procesreglementet ikke indeholder bestemmelser, der indebærer en pligt for en part til at dokumentere sine påstande på det tidspunkt, hvor der tages kontakt til den anden part, dvs. inden begæringen om fastsættelse af sagsomkostninger er indleveret. Kontradiktionsprincippet er således blevet fuldt ud overholdt inden for rammerne af den procedure, der er nævnt i samme reglements artikel 92, stk. 1. På baggrund af sagens omstændigheder må det derfor fastslås dels, at Luigi Marcuccio har haft lejlighed til at anfægte det beløb, som Kommissionen har krævet erstattet i forbindelse med fuldbyrdelsen af dom af 20. oktober 2008 i sagen Marcuccio mod Kommissionen, dels, at Luigi Marcuccios standpunkt er udtryk for, at der foreligger en tvist som omhandlet i procesreglementets artikel 92, stk. 1.
Anmodning om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning 2007/375/EF af 7. februar 2007 om den punktafgiftsfritagelse for mineralolie anvendt som brændsel ved produktion af aluminiumoxid i Gardanne, Shannon-regionen og på Sardinien, som henholdsvis Frankrig, Irland og Italien har indført (sag C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01) (EUT L 147, s. 29)), for så vidt som den angår sagsøgeren.
3)

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, AboveNet Communications UK Ltd, Gamma Telecom Ltd, VTL (UK) Ltd og British Telecommunications plc bærer deres egne omkostninger.
I en notits af 24. oktober 2000 til forberedelse af et møde mellem tjenestegrene, og meddelt CdT til orientering, anførte generaldirektøren for GD for »Personale og Administration« følgende:

»[Den tidligere] vedtægt havde oprindeligt fastsat en pensionsordning for personale underlagt vedtægten, hvor arbejdsgiveren modtog sine midler udelukkende fra [Fællesskabernes] budget.

Den [tidligere] vedtægt indeholdt ikke udtrykkeligt en pensionsordning med finansiering fra en arbejdsgiver, der ikke var finansieret af [Fællesskabernes] budget. Det er derfor legitimt at stille spørgsmålet, om [Fællesskabernes] budget skal finansiere en del af et sådant organs personaleomkostninger — i dette tilfælde deres pension.

Forordningen om oprettelse af CdT indeholdt ikke udtrykkelige bestemmelser om betaling af dette bidrag til ordningen, men den bestemte, at CdT kun kunne få tilskud fra [Fællesskabernes] budget i de første tre år efter sin oprettelse, og heraf kan det således implicit udledes, at der skal være tale om selvfinansiering herefter.

Det ville således være ulogisk, at et selvfinansierende organ skulle behøve tilskud fra [Fællesskabernes] budget til præcis den del af personaleomkostningerne, der svarede til pension, mens resten af personaleomkostningerne påhvilede dets eget budget.

Da hverken den [tidligere] vedtægt eller forordning [nr. 2965/94] indeholder en udtrykkelig henvisning, forekommer det derfor logisk, at CdT som arbejdsgiver betaler et bidrag til [Fællesskabernes] budget for at frigøre sig fra sine pensionsmæssige forpligtelser og overføre dem til [Fællesskabernes] budget.

Der er tale om omstændigheder, der svarer til dem, der foreligger for to selvfinansierende organer (KHIM og OCVV), og hvorefter de skal betale arbejdsgiverens bidrag til pensionsordningen til [Fællesskabernes] budget (det dobbelte af medarbejderbidraget), således at ordningen på sigt dækker pensionsomkostningerne.

Problemet er opstået derved, at CdT har vurderet, at det nuværende retsgrundlag ikke er bindende. Kommissionens Juridiske Tjeneste har bekræftet, at ud fra en strengt juridisk synsvinkel må man konkludere, at der ikke findes nogen bestemmelse, som udtrykkeligt forpligter agenturerne til at betale »arbejdsgiverens« bidrag til det almindelige budget, og en simpel henvisning i budgetposten for budgetindtægter forekommer at være utilstrækkelig.

Drøftelsen bør således rettes mod tilvejebringelsen af et hensigtsmæssigt retsgrundlag, der er egnet til at pålægge en sådan forpligtelse, og kun selve vedtægten og/eller forordningen om oprettelsen af CdT kan påberåbes.

En ændring af [den tidligere] vedtægt er ganske vist tænkelig og kunne ligge inden for rammerne af en række foranstaltninger under forberedelse […] En ændring af forordning [nr. 2965/94] er imidlertid tilsvarende ønskværdig og kunne være tilstrækkelig til at fastslå, at dette organ er fuldstændig selvfinansierende, herunder med hensyn til dets personaleomkomstninger, hvilket vil give et udtrykkeligt retsgrundlag for betalingen af CdT’s bidrag til [Fællesskabernes] budget.«
Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 4963 endelig af 24. oktober 2006 vedrørende et konsortiallån og bilateralt lån i forbindelse med Framatome ANP’s opførelse af et kernekraftværk for Teollisuuden Voima Oy.
7

Ved skrivelse indgivet til Rettens Justitskontor den 11. februar 2009 fremkom Hangzhou med sine bemærkninger til denne begæring. Hangzhou er i det væsentlige af den opfattelse, at begæringen ikke er begrundet, og at sagsøgeren ikke kan beskyldes for at have begået procedurefordrejning. I forbindelse med det sidstnævnte punkt har Hangzhou navnlig fremhævet, at virksomheden fik tilladelse til at intervenere i sag T-469/07, der har samme genstand som nærværende sag, og at den af denne grund lovligt fik adgang til de processkrifter, som er indleveret i den nævnte sag, herunder det pågældende svarskrift. Hangzhou gør ligeledes gældende, at hvis Rådets begæring imødekommes, vil sagsøgeren ikke have mulighed for at gøre Retten opmærksom på, at Rådet i en parallel sag, hvori Hangzhou er intervenient, har forfægtet »den stik modsatte opfattelse vedrørende et meget vigtigt retligt og faktisk spørgsmål«.
Påstand om annullation af den afgørelse, der hævdes at være indeholdt i Kommissionens skrivelse af 22. november 2006 for så vidt angår dens fortolkning derhen, at betingelsen pålagt sagsøgeren om at begrænse sit salg af flade produkter i den »udvidede Union« også, fra den 1. januar 2007, er gældende for det bulgarske og rumænske marked.
2)

Scientific and Technological Committee of AGH University of Science and Technology, Europejskie Stowarzyszenie Ochrony Środowiska, Przedsiębiorstwo Usług Geologiczno – Wiertniczych Chemkop-Geowiert sp. z o.o.; Stowarzyszenie Obrony Środowiska, Fundacja Partnerstwo dla Środowiska; Niezależne Forum Ochrony Biosfery Ziemi, Jan Adamczyk og Emanuel Lipartowski betaler sagens omkostninger.
Rettens kendelse (Anden Afdeling) af 23. september 2008 – Gόrażdże Cement mod Kommissionen

(Sag T-193/07)

»Annullationssøgsmål – direktiv 2003/87/EF – ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner – Polens nationale plan for tildeling af emissionskvoter for perioden fra 2008 til 2012 – Kommissionens beslutning om ikke at rejse indsigelse på visse betingelser – medlemsstaternes beføjelser med hensyn til deres egen fordeling af emissionskvoter – ikke umiddelbart berørt – afvisning«

1. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – umiddelbart berørt – kriterier (art. 230, stk. 4, EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 1 og 3, og art. 11, stk. 2) (jf. præmis 21, 27, 44 og 45)

2. Miljø – luftforurening – direktiv 2003/87 – national plan for tildeling af emissionskvoter (NAP) – procedure for anmeldelse af NAP (art. 175 EF og 176 EF; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 3, og art. 11, stk. 1 og 2) (jf. præmis 30-33 og 38-40)

Angående

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 1295 endelig udg. af 26. marts 2007 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Republikken Polen har fremlagt for perioden 2008-2012 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).

Konklusion

1) Sagen afvises.
Rettens dom (Sjette Afdeling) af 18. december 2008 –

Torres mod KHIM – Bodegas Cándido (TORRE DE FRIAS)

(Sag T-285/06)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om TORRE DE FRIAS som EF-ordmærke – de ældre nationale og internationale ordmærker TORRES og LAS TORRES – relativ registreringshindring – ingen risiko for forveksling«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 42 og 69)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 27. juli 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1069/2000-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Miguel Torres, SA og Bodegas Cándido, SA.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Bodegas Cándido, SA Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket TORRE DE FRIAS for varer i klasse 33 – ansøgning nr. 305151 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Miguel Torres, SA Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: De nationale ordmærker TORRES, det internationale ordmærke TORRES og det internationale ordmærke LAS TORRES for varer i klasse 33 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.