Ordningen med overførsel af den aktuarmæssige modværdi eller af den fastsatte tilbagekøbsværdi af de pensionsrettigheder, der er erhvervet af en tjenestemand på grundlag af erhvervsmæssig beskæftigelse forud for tiltrædelsen af tjenesten ved Fællesskaberne, består af to principielt forskellige faser.

Den første fase består i, at den nationale myndighed eller den internationale myndighed, der administrerer den pensionsordning, som den pågældende vattilsluttet før dennes tiltrædelse af tjenesten ved Fællesskaberne, fastsætter den aktuarmæssige modværdi eller tilbagekøbsværdien. Beregningen af den aktuarmæssige modværdi skal ske for at kapitalisere værdien af en fremtidig og eventuel periodisk ydelse; der skal således foretages en beregning af kapitalværdien af den pension, som den berettigede vil få ret til inden for rammerne af den pågældende nationale eller internationale pensionsordning med fradrag af en efter forholdet mellem forfaldstiden og forudbetalingens dato fastsat rentedekort samt af et nedsættelsesbeløb, som fastsættes forholdsvis efter risikoen for den berettigedes død før forfaldstiden, og som beregnes efter hans alder og dødelighedstallene, idet der ved beregningen af begge de nævnte nedslag henses til den tid, der vil hengå mellem tidspunktet for fastsættelsen af den aktuarmæssige modværdi og tidspunktet for tildeling af pensionen. Beregningen af tilbagekøbsværdien kan i pensionsordninger med bidragsbetaling karakteriseres som en sammenlægning af de af den forsikrede og eventuelt af arbejdsgiveren indbetalte bidrag, eventuelt med tillæg af rente.

Den anden fase består i den pågældende fællesskabsinstitutions konvertering af den kapital, som svarer til den aktuarmæssige modværdi eller til tilbagekøbsværdien i pensionsgivende tjenesteår, og som skal tages i betragtning i forbindelse med Fællesskabernes pensionsordning, og disse tjenesteår skal lægges til dem, som tjenestemanden optjener ret til som led i hans tjeneste ved Fællesskaberne.

De to afgørelser, dels vedrørende beregningen af den aktuarmæssige modværdi eller af tilbagekøbsværdien, dels vedrørende denne værdis omregning til pensionsgivende tjenesteår, er omfattet af to forskellige regelsæt og således også undergivet to af hinanden uafhængige former for domstolskontrol. Den nærmere fremgangsmåde ved beregningen af den aktuarmæssige modværdi eller af tilbagekøbsværdien henhører således alene under den nationale eller internationale myndighed, der administrerer den pågældendes tidligere pensionsordnings enekompetence. Dette beløb underkastes derefter en nyvurdering af den pågældende fællesskabsinstitution ud fra de regler, der gælder for Fællesskabernes pensionsordning. Da disse to beregninger er baseret på forskellige omstændigheder og faktorer med hensyn til de berørte personers forhold, deres fremtidsudsigter, bidragenes størrelse samt ydelsernes karakter og omfang, er det fuldt ud muligt, at beregningen af det antal pensionsgivende tjenesteår, der skal tages i betragtning i forbindelse med Fællesskabernes pensionsordning, fører til et andet antal pensionsgivende tjenesteår end den beregning, der foretages af den nationale eller internationale myndighed.

(jf. præmis 28-31)

Henvisning til: Domstolen, 18. marts 1982, sag 212/81, Bodson, Sml. s. 1019, præmis 7 og 8; Domstolen, 6. oktober 1983, forenede sager 118/82-123/82, Celant m.fl. mod Kommissionen, Sml. s. 2995, præmis 28; Domstolen, 9. november 1989, forenede sager 75/88, 146/88 og 147/88, Bonazzi-Bertottilli m.fl. mod Kommissionen, Sml. s. 3599, præmis 19; Retten, 15. december 1998, sag T-233/97, Bang-Hansen mod Kommissionen, Sml. Pers. IA, s. 625, og II, s. 1889, præmis 39; Retten, 10. november 1999, sag T-103/98, Kristensen m.fl. mod Rådet, forenede sager T-103/98, T-104/98, T-107/98, T-113/98 og T-118/98, Sml. Pers. IA, s. 215, og II, s. 1111, præmis 34.