Sag C-108/13

Mac GmbH

mod

Ministère de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig))

»Frie varebevægelser — kvantitative restriktioner — foranstaltninger med tilsvarende virkning — plantebeskyttelsesmidler — tilladelse til markedsføring — parallelimport — krav om markedsføringstilladelse udstedt i henhold til direktiv 91/414/EØF i udførselsstaten«

Sammendrag – Domstolens dom (Femte Afdeling) af 6. november 2014

Frie varebevægelser – kvantitative restriktioner – foranstaltninger med tilsvarende virkning – national lovgivning, der gør meddelelse af en tilladelse til parallelimport for et plantebeskyttelsesmiddel betinget af, at der i udførselsmedlemsstaten er meddelt en markedsføringstilladelse i overensstemmelse med direktiv 91/414 – ikke tilladt

(Art. 34 TEUF og 36 TEUF; Rådets direktiv 91/414)

Artikel 34 TEUF og 36 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som udelukker, at der kan meddeles tilladelse til parallelimport for et plantebeskyttelsesmiddel, som i udførselsmedlemsstaten ikke er omfattet af en markedsføringstilladelse meddelt på grundlag af direktiv 91/414 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, selv om midlet er omfattet af en tilladelse til parallelimport og kan anses for at være identisk med et middel, der er omfattet af en markedsføringstilladelse, som er meddelt i overensstemmelse med direktivet i indførselsmedlemsstaten.

Selv om det tilkommer de nationale myndigheder at påse en streng overholdelse af EU-lovgivningens hovedformål, dvs. beskyttelsen af menneskers og dyrs sundhed samt af miljøet, kræver proportionalitetsprincippet for at beskytte de frie varebevægelser nemlig, at anvendelsen af den omhandlede lovgivning begrænses til, hvad der er nødvendigt for at opnå de lovligt forfulgte beskyttelsesformål med hensyn til miljøet og menneskers og dyrs sundhed. Følgelig kan et absolut forbud mod parallelimport af plantebeskyttelsesmidler, som er blevet parallelimporteret til udførselsmedlemsstaten, der er baseret på en påstået utilstrækkelig eller blot en mulig utilstrækkelig systematik i de oplysninger, der kan stilles til rådighed for indførselsmedlemsstaten, ikke anses for begrundet i tilfælde af genindførsel ved parallelimport.

(jf. præmis 39, 40 og 42 samt domskonkl.)

Sag C-108/13

Mac GmbH

mod

Ministère de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig))

»Frie varebevægelser — kvantitative restriktioner — foranstaltninger med tilsvarende virkning — plantebeskyttelsesmidler — tilladelse til markedsføring — parallelimport — krav om markedsføringstilladelse udstedt i henhold til direktiv 91/414/EØF i udførselsstaten«

Sammendrag – Domstolens dom (Femte Afdeling) af 6. november 2014

Frie varebevægelser — kvantitative restriktioner — foranstaltninger med tilsvarende virkning — national lovgivning, der gør meddelelse af en tilladelse til parallelimport for et plantebeskyttelsesmiddel betinget af, at der i udførselsmedlemsstaten er meddelt en markedsføringstilladelse i overensstemmelse med direktiv 91/414 — ikke tilladt

(Art. 34 TEUF og 36 TEUF; Rådets direktiv 91/414)

Artikel 34 TEUF og 36 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som udelukker, at der kan meddeles tilladelse til parallelimport for et plantebeskyttelsesmiddel, som i udførselsmedlemsstaten ikke er omfattet af en markedsføringstilladelse meddelt på grundlag af direktiv 91/414 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, selv om midlet er omfattet af en tilladelse til parallelimport og kan anses for at være identisk med et middel, der er omfattet af en markedsføringstilladelse, som er meddelt i overensstemmelse med direktivet i indførselsmedlemsstaten.

Selv om det tilkommer de nationale myndigheder at påse en streng overholdelse af EU-lovgivningens hovedformål, dvs. beskyttelsen af menneskers og dyrs sundhed samt af miljøet, kræver proportionalitetsprincippet for at beskytte de frie varebevægelser nemlig, at anvendelsen af den omhandlede lovgivning begrænses til, hvad der er nødvendigt for at opnå de lovligt forfulgte beskyttelsesformål med hensyn til miljøet og menneskers og dyrs sundhed. Følgelig kan et absolut forbud mod parallelimport af plantebeskyttelsesmidler, som er blevet parallelimporteret til udførselsmedlemsstaten, der er baseret på en påstået utilstrækkelig eller blot en mulig utilstrækkelig systematik i de oplysninger, der kan stilles til rådighed for indførselsmedlemsstaten, ikke anses for begrundet i tilfælde af genindførsel ved parallelimport.

(jf. præmis 39, 40 og 42 samt domskonkl.)