ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/5

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 2. oktober 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-157/06) (1)

(Traktatbrud - offentlige indkøb - direktiv 93/36/EØF - tildeling af en offentlig kontrakt uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse - letvægtshelikoptere til politiet og det nationale brandvæsen)

(2008/C 301/08)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved X. Lewis og D. Recchia, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved I. Braguglia, som befuldmægtiget og avocat G. Fiengo)

Sagens genstand

Traktatbrud — Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb (EFT L 199, s. 1) — manglende bevis for at der foreligger grunde, der kan give den ordregivende myndighed hjemmel til at benytte udbud efter forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse — letvægtshelikoptere, som erhverves for at opfylde behovene for politiet og brandvæsenet

Konklusion

1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb, navnlig artikel 2, stk. 1, litra b), artikel 6 og 9, idet den har vedtaget indenrigsministerens dekret nr. 558/A/04/03/RR af 11. juli 2003, som giver adgang til at fravige de fællesskabsretlige bestemmelser på området for offentlige indkøb af letvægtshelikoptere til dækning af behovene hos politiet og det nationale brandvæsen, uden at nogen af de betingelser, der kan berettige en sådan fravigelse, er opfyldt.

2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 131 af 3.6.2006.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/7

Domstolens dom (Første Afdeling) af 18. september 2008 — Armacell Enterprise GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og nmc SA

(Sag C-514/06 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - ansøgning om ARMAFOAM som EF-ordmærke - ældre EF-varemærke NOMAFOAM - relativ registreringshindring - lighed mellem tegnene - forekomst af en relativ registreringshindring i en del af Det Europæiske Fællesskabs område)

(2008/C 301/12)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Armacell Enterprise GmbH (ved Rechtsanwalt O. Spuhler)

De andre parter i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget) og nmc SA (ved avocats P. Péters og T. de Haan)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt den 10. oktober 2006 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-172/05, Armacell Entreprise GmbH mod KHIM, i hvilken Retten frifandt Harmoniseringskontoret for en påstand, nedlagt af ansøgeren om ordmærket »ARMAFOAM« for varer i klasse 20, om annullation af afgørelse R 552/2004-1, truffet den 23. februar 2005 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret, om ophævelse af Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne forkastede indsigelsen rejst af indehaveren af EF-ordmærket »NOMAFOAM« for varer i klasse 11, 19, 20, 27 og 28.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Armacell Enterprise GmbH betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 56 af 10.3.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/6

Domstolens dom (Store Afdeling) af 16. september 2008 — Sot. Lélos kai Sia EE (sag C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (sag C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (sag C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (sag C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (sag C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (sag C-474/06), K.P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (sag C-475/06), K.P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (sag C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE m.fl. (sag C-477/06) og Kokkoris D. Tsánas K. EPE m.fl. (sag C-478/06) mod GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton, tidligere Glaxowellcome AEVE (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Efeteio Athinon — Grækenland)

(Forenede sager C-468/06 — C-478/06) (1)

(Artikel 82 EF - misbrug af dominerende stilling - medicinske specialiteter - nægtelse af at forsyne grossister, der foretager paralleleksport, med lægemidler - bestillingernes normale karakter)

(2008/C 301/11)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Efeteio Athinon

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Sot. Lélos kai Sia EE (sag C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (sag C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (sag C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (sag C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (sag C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (sag C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (sag C-474/06), K.P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (sag C-475/06), K.P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (sag C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE m.fl. (sag C-477/06) og Kokkoris D. Tsánas K. EPE m.fl. (sag C-478/06)

Sagsøgt: Glaxosmithkline AEVE Farmakeftikon Proїonton

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Efetio Athinon — fortolkning af artikel 82 EF — misbrug af en dominerende stilling — en dominerende virksomheds nægtelse af at efterkomme alle bestillinger fra lægemiddelgrossister for at begrænse deres mulighed for eksport og følgelig begrænse tab forvoldt ved parallelhandel

Konklusion

Artikel 82 EF skal fortolkes således, at en virksomhed, der indtager en dominerende stilling på det relevante marked for lægemidler, og som med henblik på at hindre den paralleleksport, som visse grossister foretager fra en medlemsstat til andre medlemsstater, nægter at efterkomme normale bestillinger, der er afgivet af disse grossister, misbruger sin dominerende stilling. Det tilkommer den forelæggende ret at afgøre, om de nævnte bestillinger er normale, dels i forhold til størrelsen af bestillingerne, sammenholdt med behovene på den relevante medlemsstats marked, dels i forhold til lægemiddelvirksomhedens tidligere forretningsforbindelser med de pågældende grossister.

(1) EUT C 20 af 27.1.2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 285/5

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 11. september 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik

(Sag C-305/06) (1)

(Traktatbrud - kombineret varetransport mellem medlemsstaterne - direktiv 92/106/EØF - afsluttende vejstrækninger, der udgør en integrerende del af den kombinerede transport - den banegård, der ligger nærmest)

(2008/C 285/06)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Zavvos og K. Simonsson, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Hellenske Republik (ved S. Chala, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 2 og 4 i Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne (EFT L 368, s. 38) — afsluttende vejstrækninger, der udgør en integrerende del af den kombinerede transport — krav om græsk tilladelse til vejtransport.

Konklusion

1) Den Hellenske Republik frifindes.

2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 224 af 16.9.2006.
1)

En kontrakt om eneforhandling af brændstoffer, herunder motorbrændstoffer, samt smøremidler og andre lignende produkter kan falde inden for anvendelsesområdet for artikel 81, stk. 1, EF, hvis tankstationsindehaveren i en ikke ubetydelig grad bærer en eller flere finansielle og forretningsmæssige risici forbundet med salg af disse produkter til tredjemænd, og hvis aftalen indeholder klausuler, som kan begrænse konkurrencen, såsom klausulen vedrørende fastsættelse af detailsalgspriserne. I tilfælde af, at tankstationsindehaveren ikke bærer sådanne risici eller alene bærer en ubetydelig del heraf, er det alene de forpligtelser, der er pålagt indehaveren inden for rammerne af de mellemhandlertjenester, som denne tilbyder over for kommittenten, såsom klausuler om eksklusivitet og konkurrenceklausuler, der kan falde inden for bestemmelsens anvendelsesområde. Det tilkommer desuden den forelæggende ret at undersøge, hvorvidt den kontrakt, der blev indgået den 7. februar 1996 mellem CEPSA Estaciones de Servicio SA og LV Tobar e Hijos SL, har til følge, at konkurrencen hindres, begrænses eller fordrejes i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 81 EF.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 285/5

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 11. september 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland

(Sag C-316/06) (1)

(Traktatbrud - miljø - direktiv 91/271/EØF - forurening og skader - rensning af byspildevand)

(2008/C 285/07)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved S. Pardo Quintillán og D. Lawunmi, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Irland (ved D. O'Hagan, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1 og 3, i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135, s. 40) — undladelse af have sørget for, at byspildevandet fra flere byområder underkastes en sekundær eller tilsvarende rensning, før det tilledes kloaknet (byområderne Bray, Howth, Letterkenny, Shanganagh, Sligo og Tramore County).

Konklusion

1) Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1 og 3, i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, idet Irland ikke har sikret, dels at det byspildevand fra byområderne, som benævnes IE22, Bray; IE31, Howth; IE34, Letterkenny; IE40, Shanaganagh; IE41, Sligo og IE45, Tramore County Waterford, der tilledes kloaknet, senest den 31. december 2000 underkastedes en sekundær eller tilsvarende rensning før udledningen, dels at udledningen senest inden den nævnte frist opfyldte bestemmelserne i direktivets bilag I.B.

2) Irland betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 224 af 16.9.2006.
1)

Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, 4 og 5-10 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet såvel i dets affattelse forud for som i dets affattelse efter de ændringer, der er indført ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, — idet medlemsstaten ikke har vedtaget alle de nødvendige bestemmelser for at sikre, at projekter, som er omfattet af direktivet, før de gennemføres helt eller delvist, først vurderes med hensyn til nødvendigheden af en vurdering af indvirkningen på miljøet, og derefter, såfremt projekterne kan få væsentlig indvirkning på miljøet på grund af deres art, dimensioner eller placering, undergives en vurdering af denne indvirkning i overensstemmelse med artikel 5-10 i direktiv 85/337, og — Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, 4 og 5-10 i nævnte direktiv 85/337 såvel i dets affattelse forud for som i dets affattelse efter de ændringer, der er indført ved direktiv 97/11, idet medlemsstaten ikke har vedtaget alle de nødvendige bestemmelser for at sikre, at der før udstedelsen af anlægstilladelser til opførelsen af en vindmøllepark og tilknyttede anlægsarbejder i Derrybrien, Galway County, blev foretaget en vurdering af disse anlægsarbejders indvirkning på miljøet i overensstemmelse med direktivets artikel 5-10.
1)

I mangel af specifikke fællesskabsretlige regler tilkommer det medlemsstaterne at fastsætte reglerne og metoderne for afrunding af merværdiafgiftsbeløb, idet disse stater i forbindelse med denne fastsættelse skal overholde de principper, som danner grundlag for det fælles system for denne afgift, herunder navnlig principperne om afgiftsneutralitet og proportionalitet.
1)

Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, og navnlig artikel 1, artikel 2, stk. 1, og artikel 2, stk. 2, litra a), skal fortolkes således, at det heri fastsatte forbud mod direkte forskelsbehandling ikke er begrænset til personer, som selv har et handicap. Når en arbejdsgiver behandler en ansat, der ikke selv har et handicap, ringere, end en anden ansat bliver, er blevet eller ville blive behandlet i en tilsvarende situation, og det er bevist, at den ringere behandling, som den ansatte har været udsat for, skyldes et handicap hos den pågældendes barn, som vedkommende yder hovedparten af den pleje, barnet har brug for, er en sådan behandling i strid med forbuddet mod direkte forskelsbehandling i artikel 2, stk. 2, litra a).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 223/8

Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. juli 2008 — cp-Pharma Handels GmbH mod Bundesrepublik Deutschland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Köln — Tyskland)

(Sag C-448/06) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - gyldigheden af forordning (EF) nr. 1873/2003 veterinærlægemidler - forordning (EØF) nr. 2377/90 - maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler - progesteron - begrænsninger i anvendelsen - direktiv 96/22/EF)

(2008/C 223/11)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht Köln

Parter i hovedsagen

Sagsøger: cp-Pharma Handels GmbH

Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgericht Köln — gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 1873/2003 af 24. oktober 2003 om ændring af bilag II til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (EUT L 275, s. 9), i det omfang forordningen udelukker muligheden for at indgive progesteron ved en intramuskulær indsprøjtning, da progesteron ifølge forordningen kun må anvendes som aktivt stof i veterinærlægemidler, hvis det indgives intravaginalt — spørgsmålet, om Kommissionen har kompetence til at foretage en sådan begrænsning, når henses til artikel 1, litra a), og artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske levnedsmidler (EFT L 224, s. 1), jf. artikel 4, nr. 1, i Rådets direktiv 96/22/EF af 29. april 1996 om forbud mod anvendelse af visse stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af beta-agonister i husdyrbrug og om ophævelse af direktiv 81/602/EØF, 88/146/EØF og 88/299/EØF (EFT L 125, s. 3).

Konklusion

Gennemgangen af det forelagte spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 1873/2003 af 24. oktober 2003 om ændring af bilag II til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler.

(1) EUT C 326 af 30.12.2006.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 223/10

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. juli 2008 — Corporación Dermoestética SA mod To Me Group Advertising Media (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Giudice di pace di Genova — Italien)

(Sag C-500/06) (1)

(Artikel 3, stk. 1, litra g), EF, artikel 4 EF, 10 EF, 43 EF, 49 EF, 81 EF, 86 EF og 98 EF - national lovgivning, der forbyder reklame for medicinsk-kirurgiske kosmetiske behandlinger)

(2008/C 223/14)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Giudice di pace di Genova

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Corporación Dermoestética SA

Sagsøgt: To Me Group Advertising Media

Procesdeltager: Cliniche Futura Srl

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Giudice di pace di Genova — fortolkning af artikel 43 EF, 49 EF, 81 EF, 86 EF og 98 EF — spørgsmålet, om en national bestemmelse, som forbyder reklame på nationalt tv for medicinsk-kirurgiske behandlinger i anerkendte private klinikker, og som fastsætter et loft for reklameudgifterne på 5 % af indkomsten for det foregående år, er forenelig med fællesskabsretten

Konklusion

Artikel 43 EF og 49 EF, sammenholdt med artikel 48 EF og 55 EF, skal fortolkes således, at de er til hinder for en lovgivning som den, der er omhandlet i hovedsagen, som forbyder reklame på nationale tv-kanaler for medicinsk-kirurgiske behandlinger på private etablissementer inden for sundhedssektoren, men som under visse betingelser tillader sådan reklame på lokale tv-kanaler.

(1) EUT C 42 af 24.2.2007.
3)

Sagen hjemvises til De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans, for at denne kan træffe afgørelse vedrørende de påstande, der er nedlagt af Athinaïki Techniki AE om annullation af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning af 2. juni 2004 om at henlægge selskabets klage vedrørende en angivelig statsstøtte ydet af Den Hellenske Republik til konsortiet Hyatt Regency i forbindelse med det offentlige udbud vedrørende overdragelse af 49 % af aktiekapitalen i Casino Mont Parnès.
4)

Fællesskabsretten er ikke til hinder for at anvende en national lovgivning, hvorefter en borger ikke kan opnå erstatning for et tab, som han forsætligt eller uagtsomt har undladt at afværge ved hjælp af et retsmiddel, hvis det er rimeligt at kræve, at skadelidte anvender det omhandlede retsmiddel, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at vurdere på baggrund af alle de i hovedsagen foreliggende omstændigheder. En sandsynlighed for, at den nationale ret forelægger en anmodning om præjudiciel afgørelse i medfør af artikel 226 EF, eller et verserende traktatbrudssøgsmål for Domstolen er ikke i sig selv en tilstrækkelig begrundelse for at fastslå, at det ikke er rimeligt at kræve anvendelse af et retsmiddel.
1)

Kongeriget Sverige har ved ikke at bringe egnede midler i anvendelse for at fjerne de uoverensstemmelser med hensyn til kapitaloverførselsbestemmelserne, som findes i investeringsaftalerne med Den Argentinske Republik, Republikken Bolivia, Republikken Côte d’Ivoire, Den Arabiske Republik Egypten, Det Særlige Administrative Område Hongkong, Republikken Indonesien, Folkerepublikken Kina, Republikken Madagaskar, Malaysia, Den Islamiske Republik Pakistan, Republikken Peru, Republikken Senegal, Den Demokratiske Socialistiske Republik Sri Lanka, Den Tunesiske Republik, Den Socialistiske Republik Vietnam, Republikken Yemen og eks-Jugoslavien, tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 307, stk. 2, EF.
1)

Republikken Østrig har ved ikke at bringe egnede midler i anvendelse for at fjerne uoverensstemmelser med hensyn til kapitaloverførselsbestemmelserne, som findes i investeringsaftalerne med Republikken Korea, Republikken Kap Verde, Folkerepublikken Kina, Malaysia, Den Russiske Føderation og Republikken Tyrkiet, tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 307, stk. 2, EF.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 90/2

Domstolens dom (Første Afdeling) af 19. februar 2009 — Mehmet Soysal og Ibrahim Savatli mod Bundesrepublik Deutschland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Tyskland)

(Sag C-228/06) (1)

(Associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - fri udveksling af tjenesteydelser - visumpligt ved indrejse til en medlemsstats område)

2009/C 90/02

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Mehmet Soysal og Ibrahim Savatli

Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland

Procesdeltager: Bundesagentur für Arbeit

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — fortolkning af artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen af 23. november 1970 til aftalen om en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet (Samling af Aftaler indgået af De Europæiske Fællesskaber, bind 3, s. 581) — gyldigheden af artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (EFT L 81, s. 1) — nye restriktioner for den frie udveksling af tjenesteydelser — en tyrkisk statsborger, der er ansat som fører af en lastvogn i et tyrkisk transportfirma, skal have visum for at kunne indrejse i en medlemsstat, mens dette ikke var tilfældet på tidspunktet for tillægsprotokollens ikrafttræden

Konklusion

Artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen, undertegnet den 23. november 1970 i Bruxelles og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. december 1972, skal fortolkes således, at den er til hinder for, at der for tyrkiske statsborgere, såsom sagsøgerne i hovedsagen, efter tillægsprotokollens ikrafttrædelse indføres en visumpligt for indrejse til en medlemsstats område med henblik på dér at levere tjenesteydelser for en virksomhed med hjemsted i Tyrkiet, når et sådant visum ikke var påkrævet på dette tidspunkt.

(1) EUT C 190 af 12.8.2006.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 82/2

Domstolens dom (Store Afdeling) af 10. februar 2009 — Irland mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-301/06) (1)

(Annullationssøgsmål - direktiv 2006/24/EF - lagring af data genereret eller behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af elektroniske kommunikationstjenester - valg af hjemmel)

(2009/C 82/03)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Irland (ved D. O'Hagan, som befuldmægtiget, E. Fitzsimons, D. Barniville og A. Collins, SC)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Den Slovakiske Republik (ved J. Čorba, som befuldmægtiget)

Sagsøgte: Europa-Parlamentet (ved H. Duintjer Tebbens, M. Dean og A. Auersperger Matić, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-C. Piris, J. Schutte og S. Kyriakopoulou, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Kongeriget Spanien (ved M.A. Sampol Pucurull og J. Rodríguez Cárcamo, som befuldmægtigede), Kongeriget Nederlandene (ved C. ten Dam og C. Wissels, som befuldmægtigede), Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Docksey, R. Troosters og C. O'Reilly, som befuldmægtigede) og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (ved M.H. Hijmans, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/24/EF af 15. marts 2006 om lagring af data genereret eller behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller elektroniske kommunikationsnet og om ændring af direktiv 2002/58/EF (EUT L 105, s. 54) — valg af retsgrundlag

Konklusion

1) Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Irland betaler sagens omkostninger.

3) Kongeriget Spanien, Kongeriget Nederlandene, Den Slovakiske Republik, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 237 af 30.9.2006.
—

Hvis varigheden af den transport med ro-ro-færge, som fast og direkte forbinder to forskellige steder i Fællesskabet ved hjælp af køretøjer, der indskibes uden aflæsning af dyrene, er mindre end den maksimale periode på 28 timer, kan landevejstransporten påbegyndes umiddelbart efter ankomsten til bestemmelseshavnen. For at beregne varigheden af denne periode skal der henses til varigheden af den landevejstransport, der gik forud for transporten med ro-ro-færge, medmindre en hvileperiode på mindst 24 timer i henhold til punkt 48, nr. 5, i bilaget til direktiv 91/628 har neutraliseret varigheden af den landevejstransport, der gik forud for transporten med skib. Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, om den i tvisten i hovedsagen omhandlede forsendelse opfylder disse betingelser.