Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Appel - anbringender - anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten paaberaabte - fejlagtig bedoemmelse af faktiske omstaendigheder - formalitetsmangel - afvisning

[EF-traktaten, art. 168 A; statutten for EF-Domstolen, art. 49 og 51; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)]

2 Appel - anbringender - fejlagtig bedoemmelse af faktiske omstaendigheder - formalitetsmangel - Domstolens proevelse af bevisbedoemmelsen - udelukket bortset fra tilfaelde af urigtig gengivelse

(EF-traktaten, art. 168 A; statutten for EF-Domstolen, art. 51)

3 Annullationssoegsmaal - Kommissionens beslutning truffet paa grundlag af traktatens artikel 85, stk. 1 - kompliceret oekonomisk vurdering - domstolsproevelse - graenser

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1, og art. 173)

4 Appel - anbringender - anbringende, der fremsaettes foerste gang under appellen - afvisning

(Statutten for EF-Domstolen, art. 51)

5 Konkurrence - aftaler - konkurrencebegraensning - aftale, der ikke har til formaal at begraense konkurrencen - bedoemmelse under hensyn til virkningerne paa markedet - ikke bevis for faktiske virkninger - uden betydning henset til muligheden for at tage hensyn til rent potentielle virkninger

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1)

6 Konkurrence - aftaler - samordnet praksis - begreb - kriterierne koordination og samarbejde - fortolkning

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1)

7 Konkurrence - aftaler - konkurrencebegraensning - aftale, der indfoerer en informationsudvekslingsordning - ulovlighed paa et oligopolistisk marked - betingelser

(EF-traktaten, art. 85, stk. 1)

Sammendrag

1 Det fremgaar af traktatens artikel 168 A, af artikel 51 i statutten for Domstolen og af artikel 112, stk. 1, litra c), i procesreglementet, at et appelskrift praecist skal angive, hvilke elementer der anfaegtes i den dom, som paastaas ophaevet, samt de retlige argumenter, der saerligt stoetter denne paastand.

Dette krav er ikke opfyldt, naar appelskriftet - endog uden at indeholde en argumentation, hvormed den anfaegtede dom saerligt kritiseres - blot gentager eller noejagtigt gengiver de anbringender og argumenter, der allerede er blevet fremfoert for Retten, herunder de anbringender og argumenter, som Retten udtrykkeligt har afvist af laegge til grund. En saadan appel har nemlig i realiteten kun til formaal at opnaa, at de i staevningen for Retten fremsatte paastande paadoemmes endnu en gang, hvilket falder uden for Domstolens kompetence.

En appel kan kun stoettes paa, at Retten har overtraadt visse retsregler, idet enhver bedoemmelse af faktisk karakter er udelukket. Det er alene Retten, der er kompetent til dels at fastlaegge de faktiske omstaendigheder i sagen, naar bortses fra tilfaelde, hvor den indholdsmaessige urigtighed af dens konstateringer foelger af de akter, den har faaet forelagt i sagen, dels at tage stilling til disse faktiske omstaendigheder. Domstolen har i henhold til traktatens artikel 168 A kompetence til at gennemfoere en kontrol med den retlige vurdering af disse faktiske omstaendigheder og de retlige konsekvenser, som Retten har draget.

2 Under en appelsag har Domstolen ikke kompetence til at fastlaegge de faktiske omstaendigheder og har i princippet heller ikke kompetence til at bedoemme de beviser, som Retten har lagt til grund ved fastlaeggelsen af de faktiske omstaendigheder. Naar disse beviser er blevet forskriftsmaessigt tilvejebragt, og de almindelige retsgrundsaetninger og de processuelle regler om bevisbyrde og bevisfoerelse er blevet overholdt, er det alene Retten, der har kompetence til at vurdere, hvilken bevisvaerdi der skal tillaegges de oplysninger, den har faaet forelagt. Denne vurdering udgoer derfor ikke et retsspoergsmaal - medmindre beviserne er gengivet forkert - og dermed undergivet Domstolens proevelsesret.

3 Selv om Faellesskabets retsinstanser generelt udoever fuld kontrol med, om betingelserne for anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 1, er opfyldt, maa den kontrol, som de udoever vedroerende komplicerede oekonomiske vurderinger, der er foretaget af Kommissionen, noedvendigvis begraenses til en efterproevelse af, om formforskrifter er overholdt, om begrundelsen er tilstraekkelig, om de faktiske omstaendigheder er materielt rigtige, samt om der foreligger en aabenbar vildfarelse eller magtfordrejning.

4 Et anbringende, der foerst er fremsat under appelsagen for Domstolen, maa afvises. En parts adgang til under appellen at fremfoere et anbringende, der ikke er blevet fremfoert for Retten, er ensbetydende med en adgang til at forelaegge Domstolen - der har en begraenset kompetence i appelsager - en mere omfattende tvist end den, der blev forelagt Retten. Under en appel har Domstolen saaledes kun kompetence til at tage stilling til Rettens bedoemmelse af de anbringender, der er blevet behandlet for den.

5 En aftale, der ikke har til formaal at begraense konkurrencen, kan kun anfaegtes paa grund af dens virkninger. I dette tilfaelde maa dens eventuelle konkurrencebegraensende virkninger bedoemmes under hensyn til, hvorledes konkurrencen ville forme sig under forhold, hvor den anfaegtede aftale ikke fandtes.

Efter traktatens artikel 85, stk. 1, er en saadan bedoemmelse imidlertid ikke begraenset til de faktiske virkninger, men der skal ved bedoemmelsen ogsaa tages hensyn til aftalens potentielle virkninger for konkurrencen inden for faellesmarkedet. En aftale falder imidlertid ikke ind under forbuddet i artikel 85, naar den kun i ringe omfang paavirker markedet.

Den omstaendighed, at Kommissionen ikke kan godtgoere, at der foreligger en faktisk begraensning af konkurrencen, er foelgelig uden betydning for afgoerelsen af sagen vedroerende den paagaeldende aftale.

6 De for begrebet samordnet praksis forudsatte kriterier, koordination og samarbejde, som langt fra stiller krav om udarbejdelse af en egentlig »plan«, skal forstaas ud fra den grundtanke, der ligger bag traktatens konkurrencebestemmelser, hvorefter enhver erhvervsdrivende uafhaengigt skal tage stilling til den politik, han vil foere paa det faelles marked, og de vilkaar, han vil tilbyde sin kundekreds.

Selv om dette krav om uafhaengighed ganske vist ikke udelukker de erhvervsdrivendes ret til rationelt at tilpasse sig deres konkurrenters konstaterede eller antagelige adfaerd, udelukker det imidlertid kategorisk enhver direkte eller indirekte kontakt mellem saadanne erhvervsdrivende, som har til formaal eller til foelge, at der opstaar konkurrencevilkaar, som ikke svarer til det paagaeldende markeds normale vilkaar i betragtning af produkternes eller de praesterede tjenesteydelsers art, stoerrelsen og antallet af virksomheder paa markedet samt dettes omfang.

7 Paa et staerkt koncentreret oligopolistisk marked formindsker eller fjerner en aftale, hvorved der indfoeres en informationsudvekslingsordning mellem virksomhederne paa dette marked, usikkerhedsgraden vedroerende markedets funktion og begraenser foelgelig konkurrencen mellem de erhvervsdrivende, naar de udvekslede oplysninger

- er forretningshemmeligheder og goer det muligt for de virksomheder, der deltager i aftalen, at faa kendskab til deres forhandleres salg uden for og inden for det tildelte omraade, saavel som til de salg, der foretages af de andre konkurrerende virksomheder og af disses forhandlere, som deltager i aftalen

- udsendes med korte mellemrum og systematisk, og

- udveksles mellem de vigtigste leverandoerer og alene til fordel for disse, idet andre leverandoerer og forbrugerne ikke er omfattet.