Domstolens Dom af 29. juni 1999. - Kongeriget Sverige mod Rådet for Den Europæiske Union. - Kongeriget Sveriges tiltrædelse - Fiskeri - Fastsættelse af de samlede tilladte fangstmængder for visse fisk - Torsk. - Sag C-206/97.



Samling af Afgørelser 1999 side I-03885



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Fiskeri - bevarelse af havets ressourcer - kvoteordning for fiskeriet - fordeling mellem medlemsstaterne af fiskerimulighederne - forordning nr. 390/97 om fastsaettelse og fordeling af den andel af fangstmaengderne, der var disponibel for Faellesskabet for 1997 - beregning af Sveriges andel af fangstmaengderne for torsk - tilsidesaettelse af artikel 121 i tiltraedelsesakten af 1994 - foreligger ikke

(Tiltraedelsesakten af 1994, art. 121, stk. 1; Raadets forordning nr. 390/97, bilag I)

Sammendrag

Artikel 121, stk. 1, i akten vedroerende vilkaarene for Republikken OEstrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltraedelse udelukker ikke, at den heri fastsatte fordelingsnoegle, der afgoer, hvilken andel af fangstmaengderne der tildeles Kongeriget Sverige, anvendes paa fiskeri i henhold til aftaler mellem Faellesskabet og tredjelande, uanset om dette fiskeri finder sted i eller uden for faellesskabsfiskerifarvande. For saa vidt angaar det i tabellen i bestemmelsen naevnte fiskeri af torsk i omraade III b, c og d gaelder fordelingsnoeglen dog kun de fiskerimuligheder, der er disponible i faellesskabsfiskerifarvandene, og ikke den »kompensationstorsk«, som Faellesskabet har erhvervet fra tredjelande for at raade bod paa den reducering af andelen af de samlede tilladte fangstmaengder, der for visse medlemsstater fulgte af tiltraedelsesakten, selv om denne torsk maatte blive fanget i faellesskabsfiskerifarvandene.

Raadet har saaledes med rette i bilag I til forordning nr. 390/97 om fastsaettelse for 1997 af de samlede tilladte fangstmaengder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande samt af visse betingelser for fiskeri af disse fangstmaengder alene beregnet Kongeriget Sveriges fangstkvote for torsk i omraade III b, c og d paa grundlag af den samlede tilladte fangstmaengde, der er tildelt af Den Internationale OEstersoe-fiskerikommission, uden at medtage de overfoersler af ressourcer, som »kompensationstorsken« udgoer.

Dommens præmisser

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 30. maj 1997 har Kongeriget Sverige i medfoer af EF-traktatens artikel 173 (efter aendring nu artikel 230 EF) anlagt sag med paastand om annullation af Raadets forordning (EF) nr. 390/97 af 20. december 1996 om fastsaettelse for 1997 af de samlede tilladte fangstmaengder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande samt af visse betingelser for fiskeri af disse fangstmaengder (EFT 1997 L 66, s. 1), for saa vidt angaar fordelingen af torsk i omraade III b, c og d.

Relevante faellesskabsbestemmelser

Fiskeri i OEstersoeen

2 I henhold til artikel V i konventionen om fiskeri og bevaring af de levende rigdomskilder i OEstersoeen og baelterne, som Faellesskabet har tiltraadt i medfoer af Raadets afgoerelse 83/414/EOEF af 25. juli 1983 (EFT L 237, s. 4, herefter »konventionen«), som aendret ved den i Warszawa den 11. november 1982 undertegnede protokol fra konferencen mellem repraesentanterne for de stater, der er kontraherende parter i konventionen, reguleres fiskeriet i OEstersoeen af Den Internationale OEstersoe-fiskerikommission (herefter »IBSFC«). I henhold til konventionens artikel IX, X og XI fastsaetter IBSFC aarligt for hver kontraherende part den samlede tilladte fangstmaengde (herefter »TAC«) for hver fiskebestand og for hvert omraade. Dette sker gennem IBSFC's rekommandationer, som bliver bindende for de kontraherende parter, saafremt de ikke goer indsigelse inden for en bestemt frist.

3 I forbindelse med IBSFC's 22. moede i Warszawa den 16.-20. september 1996 blev TAC for torsk i Det Europaeiske Faellesskabs fiskeriomraader for 1997 fastsat til 109 600 tons.

Forordning (EOEF) nr. 3760/92

4 Raadets forordning (EOEF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en faellesskabsordning for fiskeri og akvakultur (EFT L 389, s. 1) bestemmer i artikel 8, stk. 4, nr. i), at Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen, for hvert fiskeri eller hver fiskerigruppe paa grundlag af hvert enkelt tilfaelde skal fastsaette den samlede tilladte fangstmaengde og/eller den samlede tilladte fiskeriindsats. Ifoelge artikel 8, stk. 4, nr. ii), skal Raadet fordele fiskerimulighederne mellem medlemsstaterne paa en saadan maade, at hver medlemsstat sikres relativ stabilitet i fiskeriaktiviteterne for hver af de paagaeldende bestande.

5 I henhold til forordningens artikel 3, litra g), forstaas der ved »faellesskabsfiskerimuligheder: de fiskerimuligheder, der er disponible for Faellesskabet i faellesskabsfiskerifarvandene med tillaeg af de samlede faellesskabsfiskerimuligheder uden for faellesskabsfiskerifarvandene og med fradrag af de samlede disponible fangstmaengder, der tildeles tredjelande«.

6 I henhold til forordningens artikel 3, litra a), forstaas der ved »faellesskabs- fiskerifarvande: de farvande, der henhoerer under medlemsstaternes hoejhedsomraade eller jurisdiktion«.

Tiltraedelsesaktens artikel 121

7 Den andel, der skal tildeles Kongeriget Sverige, af de faellesskabsfiskerimuligheder, hvis udnyttelsesrate er reguleret ved en begraensning af fangsten, er fastsat i artikel 121, stk. 1, i akten vedroerende vilkaarene for Republikken OEstrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltraedelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europaeiske Union (EFT 1994 C 241, s. 21, og EFT 1995 L 1, s. 1, herefter »tiltraedelsesakten«).

8 Hvad angaar fordelingen af torsk i omraade III b, c og d er Kongeriget Sveriges andel fastsat til 35,037% i tabellen i den naevnte artikel 121, stk. 1, i tiltraedelsesakten. I henhold til tabellens fodnote 7 gaelder denne procentsats for de foerste 50 000 tons faellesskabsfiskerimuligheder. For de faellesskabsfiskerimuligheder, som overstiger 50 000 tons, er Kongeriget Sveriges andel fastsat til 40,000%. Det hedder i samme fodnote: »Disse tildelinger beroerer ikke den fortsatte overfoersel af maengder mellem Sverige og de nuvaerende medlemsstater som foelge af 1992 EOES-arrangementet.« Endelig fremgaar det af tabellens fodnote 2, at henvisningen til omraade III b, c og d kun vedroerer »faellesskabsfarvande«.

9 Ifoelge tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 2, fastsaettes de andele, der tildeles Kongeriget Sverige, i henhold til artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 3760/92. Paa grundlag af disse bestemmelser blev andelene for aarene 1995 og 1996 fordelt ved henholdsvis Raadets forordning (EF) nr. 3362/94 af 20. december 1994 og Raadets forordning nr. 3074/95 af 22. december 1995 om fastsaettelse ... af de samlede tilladte fangstmaengder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande samt af visse betingelser for fiskeri af disse fangstmaengder (EFT 1994 L 363, s. 1, og EFT 1995 L 330, s. 1).

Forordning nr. 390/97

10 For 1997 blev Faellesskabets andel af fangstmaengderne fordelt mellem medlemsstaterne ved forordning nr. 390/97, som Kongeriget Sverige nu paastaar annulleret delvis.

11 I henhold til forordningens artikel 2 fastsaettes TAC for 1997 som angivet i bilag I. Ifoelge dette bilag fastsaettes TAC for arten torsk (Gadus Morhua) i omraade III b, c og d til 112 452 tons (hvoraf 109 600 tons udgoer de TAC, der er fastsat af IBSFC, mens 2 852 tons udgoer »kompensationstorsk« (jf. denne doms praemis 12)). Kongeriget Sveriges andel udgoer ifoelge samme bilag 38 860 tons (35,037% af 50 000 tons + 40,000% af 59 600 tons = 41 460 tons, hvoraf 2 500 tons skal overfoeres til andre medlemsstater i henhold til en aftale, i form af brevveksling mellem Faellesskabet og Kongeriget Sverige i forbindelse med undertegnelsen af traktaten om Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade).

»Kompensationstorsk«

12 Det fremgaar af sagens akter, at spoergsmaalet om fordelingsnoeglen for oestersoetorsk skabte vanskeligheder under forhandlingerne forud for Kongeriget Sveriges tiltraedelse af Den Europaeiske Union. Visse medlemsstater fandt, at Kongeriget Sveriges andel ikke afspejlede de historiske fiskerimoenstre og skadede deres egne interesser med hensyn til fiskeriet i OEstersoeen.

13 Paa Raadets 1733. samling i Bruxelles fra den 25. februar til den 1. marts 1994 blev det vedtaget at optage foelgende erklaering i protokollen (dok. 5057/94 ADD 1 PV/CONS 5, s. 7, herefter »1994-erklaeringen«).

»OEstersoetorsk

Raadet og Kommissionen vil skaffe sig yderligere fiskerirettigheder for torsk for den tildeling til Sverige, som maatte overstige 35,037%. De supplerende kvoter vil blive fordelt mellem Tyskland og Danmark.«

14 I overensstemmelse med denne erklaering koebte Faellesskabet for aarene 1995, 1996 og 1997 »kompensationstorsk« fra de tre baltiske lande.

15 For saa vidt angaar 1997 koebte Faellesskabet 2 852 tons »kompensationstorsk«, nemlig 900 tons fra Estland, 127 tons fra Letland og 1 825 tons fra Litauen. Denne maengde blev fordelt mellem Kongeriget Danmark (69% = 1 968 tons) og Forbundsrepublikken Tyskland (31% = 884 tons). Disse maengder blev derefter lagt til de andele af Faellesskabets TAC, som i overensstemmelse med den interne fordelingsnoegle blev tildelt Kongeriget Danmark (43,36% af 109 600 tons = 47 526 tons + 1 968 tons = 49 494 tons) og Forbundsrepublikken Tyskland (18,94% af 109 600 tons = 20 756 tons + 884 tons = 21 638 tons).

16 Ved kendelse af 24. oktober 1997 har Domstolens praesident tilladt Kommissionen at intervenere til stoette for Raadets paastande.

Anvendelse af fordelingsnoeglen i tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1

17 Kongeriget Sverige har til stoette for sin paastand anfoert, at Raadet med forordning nr. 390/97 har tilsidesat tiltraedelsesaktens artikel 121, for saa vidt som forordningen fastsaetter fordelingen af torsk i omraade III b, c og d. Den svenske regering har i denne forbindelse gjort gaeldende, at det ingen steder er angivet, at tiltraedelsesaktens artikel 116-122 kun vedroerer »interne ressourcer«, saaledes som det haevdes af Raadet. Begrebet »eksterne ressourcer«, som udgoer overskriften til tiltraedelsesaktens artikel 124 og 125, anvendes ikke som generel betegnelse for de fiskerimuligheder, der er resultatet af internationale aftaler med tredjelande. Efter regeringens opfattelse skulle Raadet for Sveriges vedkommende have opdelt TAC paa 112 452 tons torsk i overensstemmelse med kriterierne i tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, hvilket ville have medfoert en fangstkvote paa 39 999 tons (0,35037 x 50 000 tons og 0,4000 x 62 452 tons - 2 500 tons).

18 Den svenske regering har tilfoejet, at fodnote 2 i tabellen i tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, indebaerer, at der blev set bort fra fiskerimuligheder uden for faellesskabsfarvandene ved fastsaettelsen af Kongeriget Sveriges fangstkvote for torsk. Derimod blev der ikke set bort fra de fiskerimuligheder, der blev overfoert til Faellesskabet med henblik paa at blive udnyttet i faellesskabsfarvandene. Ifoelge den svenske regering foelger det heraf, at begrebet »faellesskabsfiskerimuligheder« i tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, skal fortolkes paa samme maade som det, der er indeholdt i artikel 3, litra g), i forordning nr. 3760/92.

19 Hvad angaar 1994-erklaeringen har den svenske regering gjort gaeldende, at denne erklaering ikke giver grundlag for at fravige tiltraedelsesakten, idet erklaeringen ikke kan have forrang for tiltraedelsesakten. Saafremt erklaeringen strider mod tiltraedelsesakten, er den eneste mulige konklusion, der kan drages heraf, at der ikke kan ske en fordeling paa grundlag af erklaeringen.

20 Raadet har heroverfor gjort gaeldende, at ingen bestemmelser i tiltraedelsesakten giver grundlag for at konkludere, at dens artikel 116-122 skal regulere fiskeriet i andre farvande end dem, der tilhoerer Faellesskabet efter Kongeriget Sveriges tiltraedelse. Raadet har tilfoejet, at opstillingen og ordlyden af tabellen i tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, klart viser, at bestemmelsen kun vedroerer Kongeriget Sveriges andel i de paagaeldende »Referenceomraader for fastsaettelsen af TAC« (o.a.: Denne del af overskriften til den anden kolonne i tabellen i tiltraedelsesaktens artikel 121 findes ikke i den danske udgave).

21 Ifoelge Raadet er dette vigtigt, eftersom begrebet »TAC« i forbindelse med fordelingen af ressourcer normalt kun anvendes i relation til fordelingen af interne ressourcer. Den omstaendighed, at »kompensationstorsken«, som udgoer et undtagelsestilfaelde, i et aar blev medtaget i forordningen vedroerende TAC, aendrer intet ved det naevnte forhold. Saafremt de omraader, der sigtes til i tabellen, ikke i sig selv er omraader, hvor de ressourcer, der er disponible for Faellesskabet, er »Faellesskabets TAC-ressourcer«, praeciseres det, at fordelingsnoeglen kun vedroerer »faellesskabsfarvande«.

22 Raadet har ogsaa paaberaabt sig henvisningen til »faellesskabsfarvande« i fodnote 2 i tabellen i tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, som viser, at den fordelingsnoegle, der blev fastsat for oestersoetorsk, kun gaelder Faellesskabets interne ressourcer, dvs. de fiskerimuligheder, der er disponible for Faellesskabet som foelge af dets egne fiskerirettigheder i de farvande, der henhoerer under medlemsstaternes hoejhedsomraade eller jurisdiktion.

23 Kommissionen har redegjort for tilblivelseshistorien for tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, og gjort gaeldende, at naervaerende sag rejser det grundlaeggende spoergsmaal, om begrebet »faellesskabsfiskerimuligheder« i artikel 3, litra g), i forordning nr. 3760/92 omfatter den »kompensationstorsk«, som Faellesskabet har erhvervet fra de baltiske lande.

24 Kommissionen har anfoert, at begrebet »faellesskabsfiskerimuligheder« ogsaa omfatter fiskerimuligheder i et tredjelands farvande og i internationalt farvand. En saadan definition kan ikke anvendes paa tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, eftersom denne bestemmelse ikke omfatter de fiskerimuligheder, der er et resultat af aftaler med tredjelande. Kommissionen har i denne forbindelse henvist til opbygningen og indholdet af kapitel 3 i afsnit V, i tiltraedelsesaktens fjerde del.

25 Det bemaerkes, at som det fremgaar af ovenstaaende, afhaenger gyldigheden af forordning nr. 390/97 af spoergsmaalet, om fordelingsnoeglen for Sveriges fiskerimuligheder for torsk i tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, skal anvendes paa den »kompensationstorsk«, som Faellesskabet har erhvervet fra tredjelande.

26 Det skal saaledes i relation til torsk fastlaegges, hvilke »faellesskabsfiskerimuligheder« der sigtes til i tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, naar der i henhold til denne bestemmelse tildeles Kongeriget Sverige en andel heraf under anvendelse af fordelingsnoeglen.

27 I henhold til artikel 3, litra g), i forordning nr. 3760/92 forstaas der ved »faellesskabsfiskerimuligheder« de fiskerimuligheder, der er disponible for Faellesskabet i faellesskabsfiskerifarvandene med tillaeg af de samlede faellesskabsfiskerimuligheder uden for faellesskabsfiskerifarvandene og med fradrag af de samlede disponible fangstmaengder, der tildeles tredjelande.

28 Det foelger heraf, at tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, ikke udelukker, at fordelingsnoeglen anvendes paa fiskeri i henhold til aftaler mellem Faellesskabet og tredjelande, uanset om dette fiskeri finder sted i eller uden for faellesskabsfiskerifarvande.

29 Det er imidlertid ubestridt, at den i naervaerende sag omhandlede »kompensationstorsk« er den, der fiskes i omraade III b, c og d. I henhold til fodnote 2 i tabellen i tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, er dette omraade dog begraenset til »faellesskabsfarvande«.

30 Heraf foelger for saa vidt angaar torskefiskeri, at den fordelingsnoegle, der afgoer, hvilken andel af fangstmaengderne der tildeles Kongeriget Sverige i henhold til tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, kun gaelder de fiskerimuligheder, der er disponible i faellesskabsfiskerifarvandene.

31 Kongeriget Sveriges andel af en overfoersel af ressourcer, som Faellesskabet har erhvervet fra et tredjeland, kan ikke vaere afhaengig af, hvor i faellesskabsfarvandene fiskeriet finder sted. Henvisningen til »faellesskabsfarvande« maa derfor fortolkes saaledes, at den har til formaal at sikre, at det i tiltraedelsesakten angivne referenceomraade svarer til referenceomraadet i IBSFC's rekommandationer, saaledes at den fordelingsnoegle, der er afgoerende for Kongeriget Sveriges andel, bliver anvendt paa den TAC, der er fastsat i disse rekommandationer.

32 Denne fortolkning stoettes af overskriften til den anden kolonne i tabellen i tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, hvorefter de omraader, der opregnes i tabellen, svarer til »ICES - [Det Internationale Havundersoegelsesraad] eller IBSFC-afsnit [Referenceomraader for fastsaettelsen af TAC (o.a.: Denne sidste del af den paagaeldende overskrift findes ikke i den danske udgave)]«.

33 Det er ubestridt, at TAC for torsk i faellesskabsfiskerifarvandene blev fastsat til 109 600 tons i IBSFC's rekommandation nr. 4.

34 Det foelger heraf, at den i tabellen i tiltraedelsesaktens artikel 121, stk. 1, naevnte fordelingsnoegle, der afgoer, hvilken andel af fangstmaengderne, der tildeles Sverige for saa vidt angaar torskebestandene i omraade III b, c og d, kun finder anvendelse paa den TAC paa 109 600 tons, der er genstand for IBSFC's rekommandation.

35 Fordelingsnoeglen gaelder saaledes ikke for den »kompensationstorsk«, som Faellesskabet har erhvervet fra tredjelande, selv om denne torsk maatte blive fanget i faellesskabsfiskerifarvandene.

36 Raadet har saaledes med rette i bilag I til forordning nr. 390/97 alene beregnet Kongeriget Sveriges fangstkvote for torsk i omraade III b, c og d paa grundlag af den TAC, der er tildelt af IBSFC, uden at medtage de overfoersler af ressourcer, som »kompensationstorsken« udgoer.

37 Raadet boer herefter frifindes.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

38 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom. Kongeriget Sverige har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger i overensstemmelse med Raadets paastand herom. I medfoer af artikel 69, stk. 4, foerste afsnit, baerer Kommissionen sine egne omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Raadet for Den Europaeiske Union frifindes.

2) Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger.

3) Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber baerer sine egne omkostninger.