DA Den Europæiske Unions Tidende C 103/3

Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. februar 2011 — Konkurrensverket mod TeliaSonera AB (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Stockholms tingsrätt — Sverige)

(Sag C-52/09) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 102 TEUF - misbrug af dominerende stilling - priser, der anvendes af en telekommunikationsoperatør - videresalgsprodukter til ADSL i grossistleddet - bredbåndsforbindelsestjenester til slutbrugere - konkurrenters avancepres eller »prispres«-virkning)

2011/C 103/03

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Stockholms tingsrätt

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Konkurrensverket

Sagsøgt: TeliaSonera AB

Procesdeltager: Tele2 Sverige AB

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Stockholms tingsrätt– fortolkning af artikel 82 EF — prispres — priser, der anvendes af en telekommunikationsoperatør, der tidligere var indehaver af et historisk monopol for adgangen til ADSL — forskellen mellem de priser, som operatøren fakturerer operatører, der optræder som mellemhandlere, for levering af ADSL-adgang i engrosleddet, og de takster for ADSL-adgang, der af operatøren anvendes i forhold til forbrugere, er ikke tilstrækkelig til at dække operatørens egne tillægsomkostninger for levering af disse tjenester i detailleddet

Konklusion

Såfremt der ikke foreligger en objektiv begrundelse, kan anvendelse af en prispolitik, der foretages af en vertikalt integreret, dominerende virksomhed på markedet for videresalgsprodukter til ADSL-forbindelser i grossistleddet, såsom forskellen mellem de priser, der anvendes på dette marked, og dem, som anvendes på detailmarkedet for levering af bredbåndstjenester til slutbrugere, som ikke er tilstrækkelig til dække de specifikke omkostninger, som samme virksomhed må bære for at få adgang til sidstnævnte marked, udgøre et misbrug i henhold til artikel 102 TEUF.

Ved vurderingen af, om en sådan prispolitik har karakter af misbrug, skal der tages hensyn til samtlige omstændigheder i hver enkelt sag. Navnlig

— skal der i princippet og først og fremmest tages hensyn til den pågældende virksomheds priser og omkostninger på markedet for detailtjenester. Det er kun, når det under hensyn til omstændighederne ikke er muligt at henvise til disse priser og omkostninger, at konkurrenters priser og omkostninger på det samme marked skal undersøges

— er det nødvendigt, at det under hensyn til særligt engrosproduktets uundværlighed godtgøres, at denne politik skaber en i hvert fald potentiel konkurrencebegrænsende virkning på detailmarkedet, uden at det på nogen måde ville være økonomisk berettiget.

Ved en sådan vurdering er følgende i princippet ikke relevant:

— manglen på enhver form for lovbestemt forpligtelse for den pågældende virksomhed til at levere videresalgsprodukter til ADSL i grossistleddet på engrosmarkedet, hvor virksomheden har en dominerende stilling

— denne virksomheds markedsstyrke på det pågældende marked

— den omstændighed, at den nævnte virksomhed ikke ligeledes er dominerende på detailmarkedet for levering af bredbåndstjenester til slutbrugere

— den omstændighed, at de slutbrugere, som en sådan prispolitik finder anvendelse på, er nye eller eksisterende kunder hos den pågældende virksomhed

— den manglende mulighed for den dominerende virksomhed for at genvinde de eventuelle tab, som gennemførelsen af en sådan prispolitik vil kunne medføre for den.

(1) EUT C 90 af 18.04.2009.