Forslag til afgørelse fra generaladvokat Darmon fremsat den 18. marts 1992. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD DEN HELLENSKE REPUBLIK. - EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 5 OG 30 - UNDERRETNINGSPLIGT. - SAG C-137/91.



Samling af Afgørelser 1992 side I-04023



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hr. praesident,

De herrer dommere,

1. Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 24. maj 1991 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktatens artikel 5 og 30, idet den ikke har tilstillet Kommissionen de oplysninger, denne har anmodet om, og har paalagt virksomhederne en forpligtelse til udelukkende at indkoebe elektroniske kasseapparater, ved hvis fremstilling der i Graekenland er tilfoert en mervaerdi paa mindst 35%.

2. Denne sag er foranlediget af en klage, der er indbragt for Kommissionen over den graeske lovgivning vedroerende elektroniske kasseapparater, som anvendes i erhvervslivet. Lovgivningen gaar ud paa, at virksomheder, der er etableret i Graekenland, kun maa koebe godkendte kasseapparater. Men klageren goer gaeldende, at alene kasseapparater, ved hvis fremstilling der i Graekenland er tilfoert en mervaerdi paa mindst 35%, godkendes af finansministeren.

3. To anmodninger om forklaringer, som Kommissionen ved telexer af henholdsvis 7. december 1988 og 23. februar 1989 tilstillede Graekenlands Faste Repraesentation ved Faellesskaberne, er forblevet ubesvarede.

4. I en aabningsskrivelse af 8. august 1989 gjorde Kommissionen opmaerksom paa, at traktatens artikel 5 var overtraadt, og at de graeske regler vedroerende elektroniske kasseapparater var uforenelige med faellesskabsrettens bestemmelser om frie varebevaegelser, navnlig EOEF-traktatens artikel 30. Denne skrivelse er forblevet ubesvaret.

5. Endelig fik ej heller den begrundede udtalelse af 8. juni 1990 om overtraedelse af traktatens artikel 5 og 30 de graeske myndigheder til at bringe forholdet i orden inden for den frist paa en maaned, de havde faaet.

6. Ifoelge artikel 2, stk. 1, i den graeske lov nr. 1809/88 af 29. september 1988/5. oktober 1988 (1) om elektroniske kasseapparater mv., kan elektroniske kasseapparater, der navnlig bruges i detailhandelen, kun godkendes af et udvalg under Finansministeriet, saafremt der ved deres fremstilling i Graekenland er tilfoert en mervaerdi paa mindst 35%.

7. Der hersker ingen tvivl om, at saadanne regler direkte hindrer samhandelen inden for Faellesskabet og udgoer en foranstaltning med en virkning, der svarer til en kvantitativ indfoerselsrestriktion i strid med EOEF-traktatens artikel 30, saaledes som denne er blevet fortolket af Domstolen siden Dassonville-dommen af 11. juli 1974 (2).

8. Den Hellenske Republik erkender, at dens lovgivning boer aendres (3), og goer gaeldende, at den har erklaeret at ville aendre indfoerselsordningen for kasseapparater ved at vedtage artikel 14, stk. 2, i lov nr. 1914/90 af 17. december 1990 (4).

9. I denne bestemmelse, som skal erstatte artikel 2, stk. 1, i lov nr. 1809/88, hedder det, at kasseapparater fra EF-medlemsstater, der betragtes som indenlandske varer ved beregningen af mervaerdien i Graekenland, ikke er omfattet af kravet om tilfoersel i Graekenland af en mervaerdi paa mindst 35%. Bestemmelsen traeder foerst i kraft den 1. januar 1993.

10. Det er saaledes godtgjort, at artikel 2, stk. 1, i lov nr. 1809/88 stadig var gaeldende paa tidspunktet for udloebet af den frist, der var fastsat i Kommissionens begrundede udtalelse. Heraf foelger, at den sagsoegte medlemsstat, som ikke bestrider dette, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktatens artikel 30.

11. Kommissionen har ligeledes paaberaabt sig EOEF-traktatens artikel 5.

12. Ved ovennaevnte telexer af 7. december 1988 og 23. februar 1989 er Den Hellenske Republik blevet opfordret til inden for en frist paa 30 dage at tilstille Kommissionen "bestemmelser, oplysninger og forklaringer" vedroerende betingelserne for godkendelse af elektroniske kasseapparater i Graekenland.

13. Det staar fast, at den sagsoegte medlemsstat har givet de foerste oplysninger om den graeske lovgivning vedroerende kasseapparater paa et moede, som blev afholdt i Athen den 27. og 28. september 1990 med Kommissionens repraesentanter, dvs. efter udloebet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist. Den Hellenske Republik har saaledes foerst vaeret Kommissionen behjaelpelig naesten to aar efter dennes foerste anmodning om oplysninger.

14. I en tidligere sag (5) havde Kommissionen skoennet, at den graeske regering havde tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktatens artikel 5, idet den ikke havde tilstillet Kommissionen oplysninger om indfoerselsrestriktionerne for olivenolie, bl.a. om to konkrete sager, hvor der ikke var givet indfoerselstilladelse.

15. Domstolen fastslog, at

"... medlemsstaterne [skal] i henhold til EOEF-traktatens artikel 5 lette Kommissionen gennemfoerelsen af dens opgave, som bl.a. i henhold til EOEF-traktatens artikel 155 bestaar i at drage omsorg for gennemfoerelsen af de i traktaten indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne traeffes af institutionerne" (6).

16. Den pligt til at samarbejde, der er indfoert ved traktatens artikel 5, er af saerlig stor betydning under den administrative procedure forud for traktatbrudssager. Kun ved et aktivt samarbejde er det nemlig muligt med bestemthed at fastslaa, om der er begaaet traktatbrud eller ej.

17. Heraf foelger, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktatens artikel 5, stk. 1, idet den ikke inden for de fastsatte frister har tilstillet Kommissionen de oplysninger, denne anmodede om ved telex af 7. december 1988 og 23. februar 1989 (7).

18. Af ovenstaaende grunde skal jeg foreslaa Domstolen at fastslaa,

1) at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktatens artikel 30, idet den har paalagt virksomhederne en forpligtelse til udelukkende at indkoebe elektroniske kasseapparater, som er godkendt af et udvalg under Finansministeriet, og ved hvis fremstilling der i Graekenland er tilfoert en mervaerdi paa mindst 35%

2) at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktatens artikel 5, stk. 1, idet den ikke har svaret fristmaessigt paa de i telexerne af 7. december 1988 og 23. februar 1989 stillede spoergsmaal.

Endvidere foreslaar jeg Domstolen at tilpligte den sagsoegte medlemsstat at betale sagens omkostninger.

(*) Originalsprog: fransk.

(1) ° Den Hellenske Republiks Lovtidende, A' 222.

(2) ° Dom i sag 8/74, Sml. s. 837.

(3) ° Svarskriftet, s. 3 i den franske oversaettelse.

(4) ° Den Hellenske Republiks Lovtidende, A' 178.

(5) ° Dom af 22.9.1988, sag 272/86, Kommissionen mod Graekenland, Sml. s. 4875.

(6) ° A.st., praemis 30. Jf. ligeledes dom af 25.5.1982, sag 97/81, Kommissionen mod Nederlandene, Sml. s. 1818, praemis 7, og senest dom af 13.12.1991, sag C-33/90, Kommissionen mod Italien, Sml. I, s. 5987, praemis 18, 19 og 20.

(7) ° Jf. herom mit forslag til afgoerelse i ovennaevnte sag C-33/90, punkt 27 og 28.