DA Den Europæiske Unions Tidende C 71/13

Appel iværksat den 22. januar 2013 af Ungarn til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 18. november 2012 i sag T-194/10, Ungarn mod Kommissionen

(Sag C-31/13 P)

2013/C 71/20

Processprog: ungarsk

Parter

Appellant: Ungarn (ved M.Z. Fehér og K. Szíjjártó, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen og Den Slovakiske Republik

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Den appellerede dom, der er afsagt af Retten, ophæves.

— Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen i overensstemmelse med den mulighed herfor, der er fastsat i artikel 61 i statutten for Domstolen.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den ungarske regering anfører til støtte for appelsagen for det første, at Retten i den appellerede dom har anvendt EU-retten fejlagtigt, idet den fastslog, at registreringen i den omtvistede database E-Bacchus ikke havde nogen retsvirkninger, hvorfor det anlagte søgsmål herom ikke kunne antages til realitetsbehandling. Endvidere er det den ungarske regerings opfattelse, at begrundelsen for Rettens dom er utilstrækkelig, idet Retten i flere tilfælde ikke har taget stilling til de argumenter, hvormed den ungarske regering anfægtede Kommissionens holdning, og har begrænset sig til at give sidstnævnte medhold uden at tage stilling til substansen i den ungarske regerings argumenter. For det andet gentager den ungarske regering i det væsentlige den for Retten fremførte argumentation til støtte for sin påstand om — såfremt appelsagen antages til realitetsbehandling — at Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen i overensstemmelse med den mulighed herfor, der er fastsat i artikel 61 i statutten for Domstolen.

Ved oprettelsen af databasen E-Bacchus etablerede EU-lovgiver et register over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser i Den Europæiske Union, der bekræfter eksistensen af denne beskyttelse i Unionen. Da der er tale om et eneste register, kan det ikke accepteres, at kun registreringen af nye betegnelser har retsvirkninger. De samme virkninger skal tillægges en hvilken som helst registrering i nævnte database.

Rettens vurdering af, at registreringen af de allerede eksisterende betegnelser i databasen E-Bacchus ikke er andet end en automatisk (formel) overførsel fra en retlig ordning til en anden, er fejlagtig. Ifølge den ungarske regering er der her tale om en materiel ændring, der hæver beskyttelsen af betegnelserne fra et nationalt niveau til Unionens rammer.

Det kan ikke tiltrædes, og det krænker ligebehandlingsprincippet, at vurderingen vedrørende retsvirkningerne af registreringen i databasen E-Bacchus er forskellig, afhængigt af om det drejer sig om gamle eller nye betegnelser. Retsvirkningerne af registreringen bør være de samme uafhængigt af betegnelsen, også selv om der anvendes forskellige procedurer for registreringen af henholdsvis gamle og nye betegnelser.

Endvidere kan der nødvendigvis af retsvirkningerne af registreringen udledes en præcis kontrolforpligtelse for Kommissionen, når den udarbejder og ændrer indholdet af databasen E-Bachus. Især kan det af princippet om god forvaltningsskik udledes, at Kommissionen burde have efterprøvet, hvordan retsstillingen var i Slovakiet den pågældende dato (den 1. august 2009), og om den oprindelige registrering i virkeligheden var ukorrekt.

Retten har endvidere ikke opfyldt sin begrundelsespligt, henset til at den i sine vurderinger af sagens substans ikke har taget hensyn til de argumenter, hvormed den ungarske regering anfægtede Kommissionens holdning, og har begrænset sig til at give denne medhold uden at udtale sig om argumenternes substans.

Efter den ungarske regerings opfattelse tilsidesatte Kommissionen, da den ændrede registreringen, de relevante bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (1) og Kommissionens forordning (EF) nr. 607/2009 (2), henset til at den med den omtvistede rettelse af den oprindelige registrering i databasen E-Bacchus sikrede en automatisk beskyttelse i henhold til de nye regler af en betegnelse, der ikke kan anses for at være en »eksisterende beskyttet vinbetegnelse« som omhandlet i artikel 118s i forordning nr. 1234/2007. Den ungarske regering anfører, at betegnelsen »Tokajská vinohradnícka oblast« i slovakisk lov 313/2009, vedtaget den 30. juni 2009 og offentliggjort i Slovakiets officielle tidende den 30. juli 2009, er den, der skal anses for at være beskyttet og eksisterende.

Desuden gør den ungarske regering gældende, at Kommissionen i sin forvaltning af databasen E-Bacchus, især da den foretog den i den foreliggende sag omtvistede registrering, krænkede de grundlæggende principper om god forvaltningsskik og om loyalt samarbejde og retssikkerhedsprincippet, der alle er anerkendt i EU-retten.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22.10.2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (EUT L 299, s. 1).

(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 607/2009 af 14.7.2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 for så vidt angår beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, traditionelle benævnelser og mærkning og præsentation af visse vinavlsprodukter (EUT L 193, s. 60).