43

Det første subsidiære klagepunkt vedrører den appellerede doms præmis 140-142 og 201, som er affattet som følger: »140 Det bemærkes for det første, for så vidt som den første sagsøger i denne sammenhæng har henvist til den litteratur, der er opregnet i bilag I til stævningen, som har overskriften »Tabel over tilfælde af sprøjtning af genetisk modificerede planter med et herbicid på basis af glyphosat«, at den første sagsøger i den foreliggende sag blot generelt har hævdet, at der var blevet identificeret forskelle mellem den modificerede soja, dens sammenligningsgrundlag og referencestofferne, og at den påberåbte videnskabelige litteratur er af den største betydning, for så vidt som den lader forstå, at et fyldestgørende studie af sprøjtningens virkninger kunne give anledning til, at yderligere væsentlige forskelle identificeres. 141 Det skal i denne henseende bemærkes, at en stævning ifølge artikel 21 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol og artikel 44, stk. 1, litra c), i Rettens procesreglement af 2. maj 1991 skal indeholde en angivelse af søgsmålets genstand og en kort fremstilling af søgsmålsgrundene. Disse angivelser skal være tilstrækkeligt klare og præcise til, at sagsøgte kan tilrettelægge sit forsvar, og Retten i givet fald på det således foreliggende grundlag kan tage stilling til sagen. For at et søgsmål kan antages til realitetsbehandling, kræves det, at de væsentlige faktiske og retlige omstændigheder, som det støtter sig på, i det mindste summarisk, men på en sammenhængende og forståelig måde, skal fremgå af selve stævningen. Selv om stævningens indhold på særlige punkter kan støttes og udbygges ved henvisninger til bestemte afsnit i dokumenter, der vedlægges som bilag til den, kan der ikke ved en generel henvisning til andre dokumenter, herunder dokumenter, der figurerer som bilag til stævningen, rådes bod på en undladelse af at anføre afgørende dele af den retlige argumentation, der i medfør af de ovennævnte bestemmelser skal være indeholdt i stævningen. Bilag kan kun tages i betragtning i den udstrækning, hvori de støtter eller supplerer anbringender eller argumenter, som sagsøgerne udtrykkeligt har fremsat som en del af hovedteksten i deres skriftlige indlæg, og hvori det kan fastslås nøjagtigt, hvilke punkter i bilagene der støtter eller supplerer de pågældende anbringender eller argumenter. Det tilkommer derudover ikke Retten ved hjælp af bilagene at forsøge at klarlægge, hvilke anbringender og argumenter der kan antages at udgøre grundlaget for søgsmålet, da bilagene alene udgør bevismateriale og et middel til sagens oplysning. Denne fortolkning af artikel 21 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol og artikel 44, stk. 1, litra c), i [Rettens procesreglement] af 2. maj 1991 gælder ligeledes replikken (jf. dom af 14.3.2013, Fresh Del Monte Produce mod Kommissionen, T-587/08, EU:T:2013:129, præmis 268-271 og den deri nævnte retspraksis). 142 Det bemærkes, at formuleringen af nærværende klagepunkt i overensstemmelse med denne retspraksis ikke giver Retten mulighed for efter omstændighederne at tage stilling uden andre tilgrundliggende oplysninger, og det er i strid med bilagenes rent bevismæssige og instrumentale funktion, at disse kan tjene til detaljeret at godtgøre et anbringende, der ikke er tilstrækkeligt klart og præcist fremsat i stævningen. Derfor skal den argumentation, hvorved det under henvisning til bilag I til stævningen er gjort gældende, at en omfattende videnskabelig litteratur, der underbygger den omstændighed, at sprøjtning med visse herbicider på genetisk modificerede planter påvirker deres sammensætning, ikke blev taget i betragtning, afvises fra realitetsbehandling. […] 201 Det skal endvidere fastslås, at selv om den første sagsøger i forbindelse med nærværende klagepunkt har henvist til den litteratur, der er angivet i bilag II til stævningen med overskriften »Tabel B: sammendrag af den videnskabelige litteratur, hvoraf de talrige plantebestanddele og kemiske produkter, der kan have synergetiske eller kombinatoriske virkninger med Cry/toksin B-proteiner«, har denne sagsøger blot i almindelighed hævdet, at Kommissionen udlod at tage stilling til denne litteratur. En sådan formulering af nærværende klagepunkt giver i overensstemmelse med den i den i præmis 141 ovenfor nævnte retspraksis ikke Retten mulighed for i givet fald at tage stilling uden andre tilgrundliggende oplysninger, og det er i strid med bilagenes rent bevismæssige og instrumentale funktion, at disse kan tjene til detaljeret at godtgøre et anbringende, der ikke er tilstrækkeligt klart og præcist fremsat i stævningen. Derfor skal argumentet om, at Kommissionen undlod at tage stilling til den litteratur, der er anført i bilag II til stævningen, afvises.«