ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Retssikkerhedsprincippet skal fortolkes således, at det ikke giver en national ret, som har fastslået, at et kontraktvilkår er urimeligt som omhandlet i artikel 3 i direktiv 93/13, mulighed for at ændre indholdet af dette vilkår, således at denne ret skal undlade at anvende vilkåret. Dette direktivs artikel 6 og 7 er imidlertid ikke til hinder for, at den nationale ret erstatter et sådant vilkår med en deklaratorisk bestemmelse i national ret, for så vidt som den omhandlede låneaftale ikke kan opretholdes, såfremt det urimelige vilkår fjernes, og annullation af aftalen i sin helhed vil have særligt skadelige virkninger for forbrugeren, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 25. februar 2021 — Stadtapotheke E mod Bezirkshauptmannschaft Linz-Land (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesverwaltungsgericht Oberösterreich — Østrig)

(Sag C-378/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 47 - retten til adgang til en upartisk domstol - ansøgning med henblik på at opnå en bevilling til et nyt apotek - pligt til at indhente en sagkyndig erklæring fra sammenslutningen af apotekere - erhvervsfrihed og ret til at arbejde - frihed til at oprette og drive egen virksomhed - ejendomsret - betingelser for at oprette et nyt apotek - proportionalitet - manglende gennemførelse af EU-retten - artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement - åbenbart, at Domstolen ikke har kompetence)

(2021/C 182/33)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Stadtapotheke E

Sagsøgt: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

Procesdeltager: AW

Konklusion

Det er åbenbart, at Den Europæiske Unions Domstol ikke har kompetence til at besvare de spørgsmål, som den er blevet forelagt af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (den regionale forvaltningsdomstol i Oberösterreich, Østrig), ved afgørelse af 10. august 2020.

(1) EUT C 443 af 21.12.2020.
Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 4. juni 2021 — Det Europæiske Kemikalieagentur mod 
Miejskie Przedsiębiors two Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd 
Rejono wy dla Warsza wy-Mok otowa w Warszawi e — Polen)
(Sag C-392/20) (1)
(2021/C 357/21)
Processprog: polsk
Domst olens præsident har besluttet, at sagen skal slett es af registret. 
(1) EUT C 423 af 7.12.2020.
Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 17. juni 2021 — JT og NQ mod Ryanair DAC 
(anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landger icht Köln — Tyskland)
(Sag C-516/20) (1)
(2021/C 357/22)
Processprog: tysk
Domst olens præsident har besluttet, at sagen skal slett es af registret. 
(1) EUT C 28 af 25.1.2021.
Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 31. maj 2021 — ZU og TV mod Ryanair Ltd 
(anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba — Spanien)
(Sag C-618/20) (1)
(2021/C 357/23)
Processprog: spansk
Domst olens præsident har besluttet, at sagen skal slett es af registret. 
(1) EUT C 72 af 1.3.2021.
Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 24. maj 2021 — L GmbH mod FK (anmodning om 
præjudiciel afgørelse fra Landesger icht Korneuburg — Østr ig)
(Sag C-672/20) (1)
(2021/C 357/24)
Processprog: tysk
Domst olens præsident har besluttet, at sagen skal slett es af registret. 
(1) EUT C 72 af 1.3.2021.C 357/16 DA Den Europæiske Unions Tidende 6.9.2021
C 320/33

Kendelse afsagt af Domstolens præsident for Sjette Afdeling den 20. maj 2021 — Vanda Pharmaceuticals Ltd mod Europa-Kommissionen

(Sag C-115/20) (1)

(2021/C 320/36)

Processprog: engelsk

Formanden for for Sjette Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

(1) EUT C 137 af 27.4.2020.
C 320/10

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 20. maj 2021 — straffesag mod ENR Grenelle Habitat SARL, EP og FQ (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal correctionnel de Bordeaux — Frankrig)

(Sag C-88/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 94 i Domstolens procesreglement - grundlæggende rettigheder - princip ne bis in idem - kumulation af administrative og strafferetlige sanktioner for de samme forhold - telefonsalg - vildledende handelspraksis - utilstrækkelig begrundelse for den præjudicielle forelæggelse - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2021/C 320/11)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal correctionnel de Bordeaux

Tiltalte i straffesagen

ENR Grenelle Habitat SARL, EP og FQ

Konklusion

Den anmodning om præjudiciel afgørelse, der blev indgivet af tribunal correctionnel de Bordeaux (Frankrig) ved afgørelse af 12. december 2019, afvises.

(1) EUT C 161 af 11.5.2020.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 18. maj 2021 — Skatteverket mod Skellefteå Industrihus AB (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Högsta förvaltningsdomstolen — Sverige)

(Sag C-248/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - skatter og afgifter - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - fradrag af indgående afgift i opførelsesfasen af en bygning - ordning om frivillig momsregistrering - afbrydelse af den oprindeligt planlagte virksomhed - regulering af fradraget for indgående afgift - besvarelsen af det præjudicielle spørgsmål, der klart kan udledes af retspraksis)

(2021/C 320/12)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Högsta förvaltningsdomstolen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Skatteverket

Sagsøgt: Skellefteå Industrihus AB

Konklusion

Artikel 137, 168, 184-187, 189 og 192 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som fastsætter en forpligtelse for en ejendomsejer, der har fået tilladelse til frivillig momsregistrering i opførelsesfasen af en bygning til udlejning, og som har fradraget indgående merværdiafgift (moms) af erhvervelser, der vedrører byggeriet, til øjeblikkelig at tilbagebetale hele den indgående afgift, eventuelt med tillæg af rente, under henvisning til, at det planlagte projekt, som gav fradragsretten, ikke har givet anledning til nogen afgiftspligtig virksomhed, men ikke er til hinder for en national regel, der i en sådan situation fastsætter en forpligtelse til at regulere den indgående moms.

(1) EUT C 279 af 24.8.2020.
2)

I andet punktum i præmis 53 i dom af 19. december 2019, Amoena (C-677/18, EU:C:2019:1142), har Domstolen med henblik på at afgøre, om post mastektomi-brystholderne kan anses for »tilbehør« til brystproteserne som omhandlet i kapitel 90 i den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1821 af 6. oktober 2016, blot anvendt det kriterium, der er fastsat i nævnte doms præmis 51, og hvorefter bestanddele, der kan udskiftes, og som sætter et apparat i stand til at udføre et særligt arbejde i forbindelse med dets hovedfunktion, skal anses for »tilbehør« i kapitlets forstand.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 22. juni 2021 — Fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre udstedt mod VA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-206/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - retligt samarbejde i straffesager - europæisk arrestordre - rammeafgørelse 2002/584/RIA - artikel 8, stk. 1, litra c) - europæisk arrestordre udstedt af anklagemyndigheden i en medlemsstat med henblik på strafforfølgning på grundlag af en frihedsberøvende foranstaltning truffet af samme myndighed - ingen domstolskontrol før overgivelse af den eftersøgte - følger - effektiv domstolsbeskyttelse - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 47)

(2021/C 382/06)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: VA

Med deltagelse af: Prosecutor of the regional prosecutor’s office in Ruse, Bulgaria

Konklusion

Artikel 8, stk. 1, litra c), i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, som ændret ved Rådets rammeafgørelse 2009/299/RIA af 26. februar 2009, sammenholdt med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og Domstolens praksis, skal fortolkes således, at de krav, der er forbundet med en effektiv domstolsbeskyttelse af en person, mod hvem der er udstedt en europæisk arrestordre med henblik på strafforfølgning, ikke er opfyldt, når såvel den europæiske arrestordre som den retsafgørelse, hvortil den er knyttet, er udstedt af en anklagemyndighed, der kan kvalificeres som en »udstedende judiciel myndighed« som omhandlet i denne rammeafgørelses artikel 6, stk. 1, som ændret ved rammeafgørelse 2009/299, men hvor hverken nævnte europæiske arrestordre eller nævnte retsafgørelse kan gøres til genstand for en domstolskontrol i den udstedende medlemsstat før den fuldbyrdende medlemsstats overgivelse af den eftersøgte.

(1) EUT C 262 af 10.8.2020.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 22. juni 2021 — SC Mitliv Exim SRL mod Agenţia Naţională de Administrare Fiscală og Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunalul Bucureşti — Rumænien)

(Sag C-81/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement - moms - direktiv 2006/112/EF - grundlæggende rettigheder - princippet ne bis in idem - kumulation af strafferetlige og administrative sanktioner - ikke anvendelig - supplerende afgiftsforpligtelser - renter af et beløb, der er blevet betalt af den afgiftspligtige inden for rammerne af en straffesag)

(2021/C 382/05)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Tribunalul Bucureşti

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SC Mitliv Exim SRL

Sagsøgte: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală og Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

Konklusion

Artikel 2 og 63 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at i et tilfælde, hvor afgiftspligtige transaktioner har fundet sted, og hvor merværdiafgiften heraf er forfalden, kan en betaling, selv hvis den er foreløbig, af den dertil svarende afgiftsfordring ikke anses for at være foretaget med urette, og den kan ikke give anledning til, at der påløber renter til fordel for den afgiftspligtige person, der har foretaget betalingen.

(1) EUT C 279 af 24.8.2020.
C 382/6

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 1. juli 2021 — Tolnatext Bt. mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pécsi Törvényszék — Ungarn)

(Sag C-636/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - EU-toldkodeksen - artikel 22, stk. 6 - artikel 29 - retten til at blive hørt - sager, der indledes af egen drift - artikel 53, stk. 2 og artikel 94 i Domstolens procesreglement - manglende præcisering af de grunde, som begrunder nødvendigheden af at besvare det præjudicielle spørgsmål med henblik på afgørelsen af tvisten i hovedsagen - åbenbart, at anmodningen om præjudiciel afgørelse må afvises)

(2021/C 382/07)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Pécsi Törvényszék

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Tolnatext Bt.

Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Pécsi Törvényszék (retten i første instans i Pécs, Ungarn) ved afgørelse af 30. oktober 2020 afvises.

(1) EUT C 62 af 22.2.2021.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 10. januar 2022 — EL og CP mod Ryanair DAC (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Hamburg — Tyskland)

(Sag C-287/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - lufttransport - forordning (EF) nr. 261/2004 - artikel 5, stk. 3 - fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved aflysning eller lange forsinkelser - fritagelse for forpligtelsen til at betale kompensation - begrebet »usædvanlige omstændigheder« - strejke blandt kabinepersonale og piloter - »interne« og »eksterne« omstændigheder i forhold til det transporterende luftfartsselskabs aktivitet - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 12 og 28 - artikel 12 og 28 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - intet indgreb i arbejdstagernes forsamlings- og foreningsfrihed eller i luftfartsselskabets forhandlingsret)

(2022/C 207/09)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Hamburg

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: EL og CP

Sagsøgt: Ryanair DAC

Konklusion

Artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 skal fortolkes således, at en strejke, der indledes på opfordring af en fagforening for et transporterende luftfartsselskabs kabinepersonale og piloter, med det formål at sikre opfyldelsen af de krav, der er fremsat af disse ansatte, ikke er omfattet af begrebet »usædvanlig omstændighed« som omhandlet i denne bestemmelse, idet den omstændighed, at der er afholdt forhandlinger med de ansattes repræsentanter forud for strejken, er uden betydning i denne henseende.

(1) EUT C 279 af 24.8.2020.
1)

Artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige vilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at i forbindelse med en låneaftale i udenlandsk valuta er kravet om gennemsigtigheden af vilkårene i denne aftale, som bestemmer, at den udenlandske valuta er kontovalutaen, og euro er betalingsvalutaen, og som bevirker, at valutarisikoen påhviler låntageren, er opfyldt, når den erhvervsdrivende har givet forbrugeren tilstrækkelige og nøjagtige oplysninger, som gør det muligt for en almindeligt oplyst, rimelig opmærksom og velunderrettet gennemsnitsforbruger at forstå, hvordan den pågældende finansielle mekanisme konkret fungerer, og for at vurdere risikoen for sådanne kontraktvilkårs potentielt betydelige, negative økonomiske konsekvenser for vedkommendes finansielle forpligtelser i hele denne aftales løbetid.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 6. december 2021 — EP, TA, FV og TB mod ERSTE Bank Hungary Zrt (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Ráckevei Járásbíróság — Ungarn)

(Sag C-670/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - forbrugerbeskyttelse - direktiv 93/13/EØF - urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler - aftale om lån optaget i udenlandsk valuta - vilkår, der udsætter låntageren for en kursrisiko - artikel 4, stk. 2 - krav om forståelighed og gennemsigtighed - erklæring fra forbrugerens side om, at denne forbruger er fuldt ud bekendt med de mulige risici ved optagelsen af et lån i udenlandsk valuta, har ingen betydning - klar og forståelig affattelse af et kontraktvilkår)

(2022/C 95/05)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Ráckevei Járásbíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: EP, TA, FV og TB

Sagsøgt: ERSTE Bank Hungary Zrt

Konklusion

Artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at kravet om gennemsigtighed af vilkårene i en aftale om lån optaget i udenlandsk valuta, der udsætter låntageren for en kursrisiko, kun er opfyldt, når den erhvervsdrivende har givet denne forbruger tilstrækkelige og præcise oplysninger om kursrisikoen, som gør det muligt for en almindeligt oplyst, rimeligt opmærksom og velunderrettet gennemsnitsforbruger at vurdere risikoen for sådanne kontraktvilkårs potentielt betydelige, negative økonomiske konsekvenser for vedkommendes finansielle forpligtelser i hele denne aftales løbetid. I denne forbindelse har den omstændighed, at forbrugeren erklærer at være fuldt ud bekendt med de mulige risici ved indgåelsen af den nævnte aftale, ikke i sig selv nogen betydning med henblik på at vurdere, om den erhvervsdrivende har opfyldt det nævnte krav om gennemsigtighed.

(1) EUT C 98 af 22.3.2021.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 1. december 2021 — »Pilsētas zemes dienests« AS (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Satversmes tiesa — Letland)

(Sag C-598/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - harmonisering af skatte- og afgiftslovgivningerne - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - fritagelser - artikel 135, stk. 1, litra l), og artikel 135, stk. 2 - bortforpagtning og udlejning af fast ejendom - udelukkelse fra fritagelsen af tvangsudlejning af grunde til ejere af derpå opførte bygninger - princippet om afgiftsmæssig neutralitet)

(2022/C 95/02)

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Satversmes tiesa

Parter i hovedsagen

Sagsøger:»Pilsētas zemes dienests« AS

Procesdeltager: Latvijas Republikas Saeima

Konklusion

Artikel 135, stk. 1, litra l), og artikel 135, stk. 2, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter udlejning af grunde inden for rammerne af tvangsudlejning er udelukket fra fritagelsen for merværdiafgift.

(1) EUT C 35 af 1.2.2021.
Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 13. december 2021 — XG mod Autoridade Tributária e Aduaneira (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) — Portugal)

(Sag C-647/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - direkte beskatning - beskatning af avancer af fast ejendom - artikel 63 TEUF, 64 TEUF og 65 TEUF - frie kapitalbevægelser - skattebyrde, som er højere for ejendomsavancer, der realiseres af hjemmehørende i tredjelande)

(2022/C 95/04)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: XG

Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira

Konklusion

Artikel 63 TEUF og artikel 65, stk. 1, TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning vedrørende personlig indkomstskat, hvorefter avancer, der er opstået som følge af salg af fast ejendom beliggende i den pågældende medlemsstat foretaget af en person, der er hjemmehørende i et tredjeland, pålægges en højere skattebyrde end den, der for tilsvarende transaktioner ville finde anvendelse på ejendomsavancer realiseret af en person, der er hjemmehørende i den pågældende medlemsstat.

(1) EUT C 53 af 15.2.2021.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 9. november 2021 — Agenzia delle dogane e dei monopoli — Ufficio delle dogane di Gaeta mod Punto Nautica Srl (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Commissione Tributaria Regionale del Lazio — Italien)

(Sag C-255/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - skatter og afgifter - harmonisering af lovgivningerne - punktafgifter - direktiv 92/12/EØF - artikel 3, stk. 2 - direktiv 2008/118/EF - artikel 1, stk. 2 - indirekte afgifter på punktafgiftspligtige varer til særlige formål - regional afgift på salg af benzin til motorkøretøjer - særlige formål - foreligger ikke)

(2022/C 84/25)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione Tributaria Regionale del Lazio

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Agenzia delle dogane e dei monopoli — Ufficio delle dogane di Gaeta

Sagsøgt: Punto Nautica Srl

Konklusion

Artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 2008/118/EF af 16. december 2008 om den generelle ordning for punktafgifter og om ophævelse af direktiv 92/12/EØF skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for en national lovgivning, der indfører en regional afgift på salg af benzin til motorkøretøjer, eftersom provenuet af denne afgift, som udelukkende er bestemt til på generel vis at bidrage til regionale myndigheders budget, ikke kan anses for at forfølge et »særligt formål« som omhandlet i denne bestemmelse.

(1) EUT C 279 af 24.8.2020.
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 13. oktober 2021 — Liberty Seguros, Compañia de Seguros og Reaseguros, SA — Sucursal em Portugal, tidligere Liberty Seguros SA mod DR (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal da Relação de Coimbra — Portugal)

(Sag C-375/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer - direktiv 2009/103/EF - forsikringsaftale indgået på grundlag af falske erklæringer - international befordring af personer og transport af varer uden tilladelse - forsikringsaftalens ugyldighed - retsvirkning over for skadelidte tredjemænd og over for det organ, der har ansvaret for at betale erstatning til ofrene)

(2022/C 64/02)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal da Relação de Coimbra

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Liberty Seguros, Compañia de Seguros y Reaseguros, SA — Sucursal em Portugal, tidligere Liberty Seguros SA

Sagsøgt: DR

Procesdeltagere: Fundo de Garantia Automóvel, VS, FN, JT og Seguradoras Unidas SA

Konklusion

Artikel 3, stk. 1, og artikel 13, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som indebærer, at det over for tredjemænd, der er kommet til skade i et trafikuheld forvoldt ved brug af motorkøretøjer, kan gøres gældende, at aftalen om ansvarsforsikring for motorkøretøjer er ugyldig som følge af, at forsikringstageren har udøvet erhvervsmæssig international befordringsvirksomhed uden tilladelse hertil, og som følge af den pågældendes udeladelser eller falske erklæringer over for forsikringsselskabet i forbindelse med indgåelsen af denne aftale, og dette til trods for, at de skadelidte tredjemænd var passagerer, der ikke kunne være uvidende om denne manglende tilladelse.

(1) EUT C 348 af 19.10.2020.
C 64/3

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 21. oktober 2021 — EuroChem Agro Hungary Kft. mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kúria — Ungarn)

(Sag C-583/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 273 - bekæmpelse af svig - forpligtelse til at angive varetransport - elektronisk kontrolsystem for vejgodstransport - sanktionsordning, der finder anvendelse på afgiftspligtige personer i risikogruppe - proportionalitet)

(2022/C 64/03)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Kúria

Parter i hovedsagen

Sagsøger: EuroChem Agro Hungary Kft.

Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Konklusion

Artikel 273 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem og proportionalitetsprincippet skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, hvorefter en afgiftspligtig person, der kvalificeres som »afgiftspligtig person i risikogruppe« som omhandlet i national ret, pålægges en bøde som sanktion for uregelmæssigheder begået i forbindelse med vareforsendelsesdeklarationer, hvis beløb i intet tilfælde må være mindre end 30 til 40 % mindre end varernes værdi.

(1) EUT C 28 af 25.1.2021.