Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Udvidede Afdeling) den 3. juni 1997. - Merck & Co. Inc., NV Organon og Glaxo Wellcome plc mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Frie varebevægelser - Overgangsforantstaltninger - Tiltrædelsesakt - Beskyttelsesforanstaltninger - Medicinalvarer - Annullationssøgsmål - Afvisning. - Sag T-60/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00849



Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, som beroerer dem umiddelbart og individuelt - beslutning fra Kommissionen, som retter sig til en medlemsstat, og hvorved Kommissionen afslaar at anvende beskyttelsesforanstaltninger i henhold til artikel 379 i akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse - retlig karakter - virksomhed, der er indehaver af et patent, der er registreret i en medlemsstat for et farmaceutisk produkt, som er bragt i handelen i Spanien - virksomheden ikke soegsmaalsberettiget

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4; akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, art. 47 og 379)

2 Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, som beroerer dem umiddelbart og individuelt - beslutning fra Kommissionen, som retter sig til en medlemsstat, og hvorved Kommissionen afslaar at anvende beskyttelsesforanstaltninger i henhold til artikel 379 i akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse - virksomhed, der er indehaver af et patent, der er registreret i en medlemsstat for et farmaceutisk produkt, som er bragt i handelen i Spanien - virksomheden indgaar i en begraenset kreds af erhvervsdrivende, der er individuelt beroert - denne betingelse ikke opfyldt - virksomheden ikke soegsmaalsberettiget

(EF-traktaten, art. 30 og 36 samt art. 173, stk. 4; akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, art. 47 og 79)

3 Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, som beroerer dem umiddelbart og individuelt - beslutning fra Kommissionen, som retter sig til en medlemsstat, og hvorved Kommissionen afslaar at anvende beskyttelsesforanstaltninger i henhold til artikel 379 i akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse - virksomhed, der er indehaver af et patent, der er registreret i en medlemsstat for et farmaceutisk produkt, som er bragt i handelen i Spanien - Kommissionens forpligtelse til at hoere de paagaeldende virksomheder, foer den vedtager en beslutning - foreligger ikke - virksomheden ikke soegsmaalsberettiget

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4; akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, art. 379)

Sammendrag

4 En beslutning fra Kommissionen, som retter sig til en medlemsstat, og hvorved Kommissionen afslaar at godkende, at der i medfoer af artikel 379 i akten vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse anvendes beskyttelsesforanstaltninger i form af et forbud mod indfoersel paa medlemsstatens omraade af farmaceutiske produkter fra Spanien, er en generel retsakt i forhold til de beroerte virksomheder.

Virksomheder, som er indehavere af et patent, der er registreret i en medlemsstat, og som vedroerer et farmaceutisk produkt, der er bragt paa markedet i Spanien efter dette lands tiltraedelse af Faellesskabet, men paa et tidspunkt, da produktet ikke kunne patenteres i Spanien, kan ikke anses for individuelt beroert af en saadan betydning i den forstand, dette udtryk er anvendt i traktatens artikel 173, stk. 4.

Den omstaendighed, at der blev bragt en ende paa den situation, som bestod under overgangsperioden i henhold til tiltraedelsesaktens artikel 47 - og hvorunder indehaveren af et patent for et farmaceutisk produkt indtil udgangen af det tredje aar efter, at de nye medlemsstater havde indfoert adgang til patentering af denne type produkter, kunne paaberaabe sig den ret, som patentet giver, med henblik paa at forhindre indfoersel og forhandling af farmaceutiske produkter, som er bragt i handelen i Spanien eller i Portugal af patentindehaveren selv eller med dennes samtykke - hvilket har forringet disse virksomheders oekonomiske situation, kan ikke i relation til de anfaegtede beslutninger individualisere dem i forhold til alle andre erhvervsdrivende.

Heller ikke den omstaendighed, at en af de paagaeldende virksomheder, saaledes som paaberaabt at denne, har vaeret part i en national retssag, som laa til grund for en dom, Domstolen har afsagt i en praejudiciel sag, hvorunder der er blevet forelagt en raekke spoergsmaal, som har sammenhaeng med spoergsmaalet om gyldigheden af en retsakt, der er anfaegtet for en af Faellesskabets retsinstanser, kan i sig selv individualisere virksomheden i relation til den paagaeldende retsakt, da enhver erhvervsdrivende, som tilhoerer den samme gruppe som sagsoegeren, er berettiget til at anlaegge sag ved en national domstol, hvorunder der rejses de samme spoergsmaal.

5 Erhvervsdrivende, som saelger farmaceutiske produkter i Spanien og de andre medlemsstater, og hvis produkter, naar de saelges i Spanien, er beskyttet af patenter i andre medlemsstater, indgaar ikke i en begraenset gruppe af erhvervsdrivende, som er individuelt beroert af Kommissionens beslutninger i den forstand, dette udtryk er anvendt i traktatens artikel 173, stk. 4, naar der er tale om beslutninger fra Kommissionen, som retter sig til medlemsstaterne, og hvorved Kommissionen afslaar at anvende beskyttelsesforanstaltninger for de paagaeldende produkter i henhold til artikel 379 i akten vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse.

Der kraeves nemlig tre kumulative betingelser for, at den omstaendighed, at der foreligger en begraenset kreds af erhvervsdrivende, kan have nogen betydning som en faktor, der individualiserer de paagaeldende erhvervsdrivende i relation til en anfaegtet retsakt. For det foerste skal de paagaeldende erhvervsdrivende befinde sig i en situation, der adskiller dem fra alle andre erhvervsdrivende, som er beroert af den anfaegtede retsakt. For det andet skal aendringen af deres situation - dvs. den faktor, som udskiller dem endeligt ved at slutte den paagaeldende begraensede kreds - vaere fremkaldt af den anfaegtede retsakt. For det tredje skal den institution, som har udstedt den anfaegtede retsakt, vaere forpligtet til i forbindelse med retsaktens vedtagelse at tage hensyn til paagaeldende erhvervsdrivendes saerlige situation.

Disse tre betingelser var ikke opfyldt i sagen. Hvad for det foerste angaar den foerste af disse betingelser, indebaerer den omstaendighed, at de paagaeldende tilhoerer en afgraenset gruppe af fabrikanter af farmaceutiske produkter, nemlig ikke i sig selv, at de befinder sig i en faktisk situation, som adskiller dem fra alle andre producenter af farmaceutiske produkter i den samme gruppe.

Hvad angaar den anden betingelse var aendringen af den faktiske situation, som de paagaeldende erhvervsdrivende befandt sig i ved udloebet af overgangsperioden i henhold til artikel 47 i akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, ikke fremkaldt af de anfaegtede beslutninger, men skyldtes overgangsperiodens udloeb og den efterfoelgende anvendelse af traktatens artikel 30 og 36.

Hvad endelig angaar den tredje betingelse er Kommissionen ikke forpligtet til at tage hensyn til disse erhvervsdrivendes saerlige situation, da et afslag paa at godkende anvendelsen af beskyttelsesforanstaltninger ikke medfoerer nogen pludselig aendring af markedsvilkaarene og ikke har de forstyrrende virkninger, som er kendetegnende for beskyttelsesforanstaltninger.

6 Den omstaendighed, at erhvervsdrivende, som saelger farmaceutiske produkter i Spanien og i andre medlemsstater, og hvis produkter, naar de saelges i Spanien, er beskyttet af patenter i andre medlemsstater, har saavel direkte som indirekte forbindelse med Kommissionen, samt den omstaendighed, at de har medvirket i proceduren, foer Kommissionen vedtager en beslutning, hvorved den afslaar at godkende anvendelsen af beskyttelsesforanstaltninger i henhold til artikel 379 i akten vedroerende Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse, individualiserer dem ikke i relation til de paagaeldende beslutninger i forhold til alle andre erhvervsdrivende.

Den omstaendighed, at en person paa den ene eller den anden maade intervenerer i en procedure, som foerer til, at Faellesskabet vedtager en retsakt, individualiserer kun den paagaeldende person i relation til den omhandlede retsakt, saafremt det er foreskrevet i de gaeldende faellesskabsbestemmelser, at visse processuelle garantier skal overholdes i forhold til den paagaeldende person.

Blandt de relevante bestemmelser i tiltraedelsesakten findes der saaledes ikke nogen forskrifter, hvorefter Kommissionen er forpligtet til, foer den vedtager en saadan beslutning, at foelge en procedure, hvorunder virksomheder i den gruppe, som de paagaeldende erhvervsdrivende tilhoerer, har krav paa at goere deres eventuelle rettigheder gaeldende eller endog at blive hoert.