ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rettens dom af 27. september 2018 — Ezz m.fl. mod Rådet

(Sag T-288/15) (1)

(Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Egypten - indefrysning af midler - formaliteten - formål - kriterier for opførelse af de omfattede personer - forlængelse af sagsøgernes opførelse på listen over omfattede personer - faktuelt grundlag - ulovlighedsindsigelse - hjemmel - proportionalitet - ret til en retfærdig rettergang - uskyldsformodning - retten til en god forvaltning - retlig fejl - åbenbart urigtigt skøn - ejendomsret - ret til forsvar - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse)

(2018/C 427/46)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gizeh, Egypten), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Cairo, Egypten), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin, (Gizeh), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Gizeh) (først ved J. Lewis, QC, B. Kennelly, QC, barrister J. Pobjoy, solicitors J. Binns og S. Rowe og advokat J. F. Bellis, derefter ved B. Kennelly, J. Pobjoy, S. Rowe og advokat H. de Charette)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og I. Gurov, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af for det første Rådets afgørelse (FUSP) 2015/486 af 20. marts 2015 om ændring af afgørelse 2011/172/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Egypten (EUT 2015, L 77, s. 16), for det andet Rådets afgørelse (FUSP) 2016/411 af 18. marts 2016 om ændring af afgørelse 2011/172/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Egypten (EUT 2016, L 74, s. 40), og for det tredje Rådets afgørelse (FUSP) 2017/496 af 21. marts 2017 om ændring af afgørelse 2011/172/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Egypten (EUT 2017, L 76, s. 22), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgerne.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin og Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar bærer deres egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger.

(1) EUT C 429 af 21.12.2015.
Rettens dom af 13. september 2018 — Almaz-Antey mod Rådet

(Sag T-515/15) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger truffet på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine - opretholdelse af sagsøgerens navn på listen over enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger - proportionalitet - urigtigt skøn - begrundelsespligt - grundlæggende rettigheder))

(2018/C 392/24)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Joint-Stock Company »Almaz-Antey« Air and Space Defence Corp., tidligere OAO Concern PVO Almaz-Antey (Moskva, Rusland) (ved advokaterne A. Haak, C. Stumpf og M. Brüggemann)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix og P. Mahnič, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation, for det første, af Rådets afgørelse (FUSP) 2015/971 af 22. juni 2015 om ændring af afgørelse 2014/512/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2015, L 157, s. 50), for det andet, af Rådets skrivelse af 31. juli 2015, hvorved sidstnævnte erklærede, at sagsøgeren fortsat skulle være omfattet af de restriktive foranstaltninger, der var fastsat i Rådets afgørelse 2014/512/FUSP af 31. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2014, L 229, s. 13), og i Rådets forordning (EU) nr. 833/2014 af 31. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2014, L 229, s. 1), for det tredje, af Rådets afgørelse (FUSP) 2015/2431 af 21. december 2015 om ændring af afgørelse 2014/512 (EUT 2015, L 334, s. 22), og, for det fjerde, af Rådets afgørelse (FUSP) 2016/1071 af 1. juli 2016 om ændring af afgørelse 2014/512 (EUT 2016, L 178, s. 21), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Joint-Stock Company »Almaz-Antey« Air and Space Defence Corp. betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 371 af 9.11.2015.
Rettens dom af 19. september 2018 — HH Ferries m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-68/15) (1)

((Statsstøtte - støtte til den faste, kombinerede vej- og jernbanetransportforbindelse over Øresund - den svenske regerings og den danske regerings offentlige finansiering af infrastrukturprojektet vedrørende den faste forbindelse over Øresund - statsgarantier - skattemæssig støtte - afgørelse om ikke at gøre indsigelse - afgørelse, hvori det fastslås, at der ikke foreligger statsstøtte - annullationssøgsmål - anfægtelig retsakt - formaliteten - ingen indledning af den formelle undersøgelsesprocedure - alvorlige vanskeligheder - begrebet støtteordning - støtte, der kan fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse - vurdering af støtteelementet indeholdt i en garanti - begrænset støtte i en garanti - proportionalitet - berettiget forventning))

(2018/C 392/23)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: HH Ferries I/S, tidligere Scandlines Øresund I/S (Helsingør, Danmark), HH Ferries Helsingør ApS (Helsingør), HH Ferries Helsingborg AB, tidligere HH-Ferries Helsingborg AB (Helsingborg, Sverige) (ved advokaterne M. Johansson, R. Azelius, P. Remnelid og L. Sandberg-Mørch)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. Flynn, S. Noë, R. Sauer og L. Armati, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Kongeriget Danmark (først ved C. Thorning, derefter ved J. Nymann-Lindegren, som befuldmægtigede, bistået af advokat R. Holdgaard) og Kongeriget Sverige (først ved E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson og N. Otte Widgren, derefter ved A. Falk, C. Meyer-Seitz, L. Zettergren og H. Shev, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Angående et søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2014) 7358 final af 15. oktober 2014 om ikke at kvalificere visse støtteforanstaltninger og om ikke at gøre indsigelse ved afslutningen af den indledende undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 3, TEUF vedrørende statsstøtte SA.36558 (2014/NN) og SA.38371 (2014/NN) — Danmark, samt SA.36662 (2014/NN) — Sverige, om offentlig finansiering af infrastrukturprojektet for den faste, kombinerede vej- og jernbanetransportforbindelse over Øresund (EUT 2014, C 418, s. 1, og EUT 2014, C 437, s. 1)

Konklusion

1) Kommissionens afgørelse C(2014) 7358 final af 15. oktober 2014 annulleres, for så vidt som Europa-Kommissionen heri traf afgørelse om ikke at gøre indsigelse mod den skattemæssige støtte vedrørende nedskrivning af aktiver og fremførelse af tab, som Kongeriget Danmark havde tildelt Øresundsbro Konsortiet, og de garantier, som Kongeriget Danmark og Kongeriget Sverige havde ydet Øresundsbro Konsortiet.

2) I øvrigt frifindes Kommissionen.

3) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af HH Ferries I/S, HH Ferries Helsingør ApS og HH Ferries Helsingborg AB afholdte omkostninger.

4) Kongeriget Danmark og Kongeriget Sverige bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 138 af 27.4.2015.
Rettens dom af 12. juli 2018 — Østrig mod Kommissionen

(Sag T-356/15) (1)

([Statsstøtte - støtte, som Det Forenede Kongerige påtænker at tildele Hinkley Point C Nuclear Power Station, - differencekontrakt, aftale med ministeriet og lånegaranti - afgørelse, hvorved støtten erklæres forenelig med det indre marked - artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF - formål af almen interesse - fremme af kerneenergi - behov for statslig indgriben - garantimeddelelsen - fastlæggelsen af støtteelementet - proportionalitet - investeringsstøtte - driftsstøtte - ret til at fremsætte bemærkninger - offentlige udbudsprocedurer - begrundelsespligt])

(2018/C 311/12)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Republikken Østrig (først ved C. Pesendorfer og M. Klamert, derefter ved G. Hesse og M. Fruhmann, som befuldmægtigede, bistået af advokat H. Kristoferitsch)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier, R. Sauer, T. Maxian Rusche og P. Němečková, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Storhertugdømmet Luxembourg (ved D. Holderer, som befuldmægtiget, bistået af advokat de P. Kinsch)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, T. Müller og J. Vláčil, som befuldmægtigede), Den Franske Republik (først ved G. de Bergues, D. Colas og J. Bousin, derefter ved D. Colas og J. Bousin, som befuldmægtigede), Ungarn (først ved M. Fehér og M. Bóra, derefter ved B. Sonkodi derefter ved A. Steiner, som befuldmægtigede, bistået af advokat P. Nagy, og endelig ved A. Steiner), Republikken Polen (ved B. Majczyna, som befuldmægtiget), Rumænien (først ved R. Radu og M. Bejenar, derefter ved M. Bejenar og C.-R. Canţăr, som befuldmægtigede), Den Slovakiske Republik (ved B. Ricziová, som befuldmægtiget) og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved C. Brodie og S. Brandon, derefter ved C. Brodie, S. Simmons og M. Holt, derefter ved C. Brodie, S. Simmons og D. Robertson, derefter ved C. Brodie og D. Robertson, derefter ved C. Brodie og endelig ved C. Brodie og Z. Lavery, som befuldmægtigede, bistået af barrister T. Johnston, og A. Robertson, QC)

Sagens genstand

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Europa-Kommissionens afgørelse (EU) 2015/658 af 8. oktober 2014 om støtteforanstaltning SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), som Det Forenede Kongerige påtænker at tildele Hinkley Point C Nuclear Power Station (meddelt under nummer C[2014] 7142) (EUT 2015 L 109, s. 44), hvori Kommissionen fastslog, at denne støtteforanstaltning var forenelig med det indre marked som omhandlet i artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF, og godkendte gennemførelsen heraf.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Republikken Østrig bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

3) Den Tjekkiske Republik, Den Franske Republik, Ungarn, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Polen, Rumænien, Den Slovakiske Republik samt Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 337 af 12.10.2015.
C 295/14

Rettens dom af 11. juli 2019 — Huhtamäki og Huhtamaki Flexible Packaging Germany mod Kommissionen

(Sag T-530/15) (1)

(Konkurrence - karteller - markedet for fødevareemballage - afgørelse, hvorved der fastslås en overtrædelse af artikel 101 TEUF og af EØS-aftalens artikel 53 - bevis for deltagelse i kartellet - samlet og vedvarende overtrædelse - tilregnelse af den ulovlige adfærd - retningslinjerne for beregning af bøder af 2006 - proportionalitet - ligebehandling)

(2019/C 295/18)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Huhtamäki Oyj (Espoo, Finland) og Huhtamaki Flexible Packaging Germany GmbH & Co. KG (Ronsberg, Tyskland) (ved advokaterne H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg og L. Stammwitz)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Biolan, F. Jimeno Fernández og L. Wildpanner, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med principal påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse C(2015) 4336 final af 24. juni 2015 vedrørende en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (Sag AT.39563 — Fødevareemballage), og subsidiær påstand om nedsættelse af de bøder, som sagsøgerne er blevet pålagt.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Huhtamäki Oyj og Huhtamaki Flexible Packaging Germany GmbH & Co. KG betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 406 af 7.12.2015.
Rettens dom af 11. juli 2019 — Italmobiliare m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-523/15) (1)

(Konkurrence - karteller - markedet for fødevareemballage - afgørelse, hvorved der fastslås en overtrædelse af artikel 101 TEUF - tilregnelse af den ulovlige adfærd - betingelser for at indrømme bødefritagelse - retningslinjerne for beregning af bøder af 2006 - afsætningens værdi - bødeloftet - den administrative procedures varighed - rimelig frist - bidragsevne)

(2019/C 295/17)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøgere: Italmobiliare SpA (Milano, Italien) og de seks andre sagsøgere, hvis navne fremgår af bilaget til dommen (først ved advokaterne M. Siragusa, F. Moretti og A. Bardanzellu, derefter ved advokaterne M. Siragusa og F. Moretti)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Rossi, A. Biolan, F. Jimeno Fernández og T. Vecchi, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med principal påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse C(2015) 4336 final af 24. juni 2015 vedrørende en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (Sag AT.39563 — Fødevareemballage), og subsidiær påstand om nedsættelse af de bøder, som sagsøgerne er blevet pålagt.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Italmobiliare SpA og de andre sagsøgere, hvis navne fremgår af bilaget, betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 354 af 26.10.2015.
Rettens dom af 2. juli 2019 — Fulmen mod Rådet

(Sag T-405/15) (1)

(Ansvar uden for kontraktforhold - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Den Islamiske Republik Iran - indefrysning af midler - erstatning for den skade, der angiveligt er lidt som følge af opførelsen og opretholdelsen af sagsøgerens navn på listerne over de personer og enheder, som er omfattet af de restriktive foranstaltninger - økonomisk skade - ikke-økonomisk skade)

(2019/C 288/55)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Fulmen (Teheran, Iran) (ved advokaterne A. Bahrami og N. Korogiannakis)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved R. Liudvinaviciute-Cordeiro og M. Bishop, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (først ved A. Aresu og D. Gauci, derefter ved A. Aresu og R. Tricot, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for den skade, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af vedtagelsen af Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT 2010, L 195, s. 39), af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2010 af 26. juli 2010 om gennemførelse af artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 423/2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2010, L 195, s. 25), af Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010 om ændring af afgørelse 2010/413 (EUT 2010, L 281, s. 81) og af Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007 (EUT 2010, L 281, s. 1), hvorved sagsøgerens navn blev opført og opretholdt på listerne over de personer og enheder, som var omfattet af de restriktive foranstaltninger.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale Fulmen en erstatning på 50 000 EUR for den lidte ikke-økonomiske skade.

2) I øvrigt frifindes Rådet.

3) Fulmen, Rådet og Europa-Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger.

(1) EUT C 337 af 12.10.2015.
1)

Påstanden om, at det fastslås, at det er ufornødent at træffe afgørelse, forkastes.
1)

Påstanden om, at det fastslås, at det er ufornødent at træffe afgørelse, henskydes til afgørelse i forbindelse med realiteten.
Rettens dom af 5. juni 2019 — Bank Saderat mod Rådet

(Sag T-433/15) (1)

(Ansvar uden for kontraktforhold - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran - indefrysning af midler - restriktioner med hensyn til indrejse på medlemsstaternes område - erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af opførelsen og opretholdelsen af sagsøgerens navn på listen over de personer og enheder, der er omfattet af de pågældende restriktive foranstaltninger - tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder)

(2019/C 255/38)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Bank Saderat plc (London, Det Forenede Kongerige) (ved solicitors S. Jeffrey, S. Ashley og A. Irvine, M. Demetriou, QC, og barrister R. Blakeley)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (først ved M. Bishop og N. Rouam, derefter ved M. Bishop og H. Marcos Fraile, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (først ved M. Konstantinidis og D. Gauci, derefter ved M. Konstantinidis, A. Tizzano og C. Zadra, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af opførelsen af sagsøgerens navn på den liste over udpegede personer og enheder, der fremgår af Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 af 19. april 2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2007, L 103, s. 1), Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007 (EUT 2010, L 281, s. 1), og Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010 (EUT 2012, L 88, s. 1).

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Bank Saderat plc bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 320 af 28.9.2015.
Rettens dom af 22. maj 2019 — Ertico — ITS Europe mod Kommissionen

(Sag T-604/15) (1)

(Syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration - henstilling 2003/361/EF - Kommissionens valideringspanels afgørelse vedrørende kvalificering som mikrovirksomhed, lille eller mellemstor virksomhed - anmodning om undersøgelse i henhold til afsnit 1.2.6 og 1.2.7 i bilaget til afgørelse 2012/838/EU, Euratom - ingen administrativ klage som omhandlet i artikel 22 i forordning (EF) nr. 58/2003 - ret til forsvar - princippet om god forvaltningsskik - retssikkerhed - berettiget forventning - retskraft - kriterier for definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder i EU’s politikker - begrebet »virksomhed« - begrebet »økonomisk aktivitet« - kriterium om uafhængighed - begrundelsespligt)

(2019/C 230/30)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne M. Wellinger og K. T’Syen)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved R. Lyal og M. Clausen, derefter ved R. Lyal og A. Kyratsou, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af afgørelse truffet den 18. august 2015 af det vurderingspanel, som er omhandlet i afsnit 1.2.7 i bilaget til Kommissionens afgørelse 2012/838/EU, Euratom af 18. december 2012 om regler, der skal sikre, at der føres konsekvent kontrol med deltagernes eksistens, juridiske status samt tekniske og økonomiske formåen i forbindelse med tilskud til indirekte aktioner fra Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration og under Det Europæiske Atomenergifællesskabs syvende rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (EUT 2012, L 359, s. 45), for så vidt som det i denne afgørelse fastslås, at sagsøgeren ikke kan kvalificeres som mikrovirksomhed, lille eller mellemstor virksomhed som omhandlet i Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (EUT 2003, L 124, s. 36).

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) bærer halvdelen af sine egne omkostninger.

3) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af de af Ertico — ITS Europe afholdte omkostninger.

(1) EUT C 414 af 14.12.2015.
Rettens dom af 8. maj 2019 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines m.fl. mod Rådet

(Sag T-434/15) (1)

(Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran med henblik på at forhindre nuklear spredning - indefrysning af midler - ansvar uden for kontraktforhold - tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder)

(2019/C 220/38)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Tehran, Iran) og 6 andre sagsøgere, hvis navne fremgår af bilaget til dommen (ved solicitor M. Taher, M. Malek, QC og barrister R. Blakeley)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og H. Marcos Fraile, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 268 TEUF og 340 TEUF med påstand om erstatning for den skade, som sagsøgerne hævder at have lidt som følge af optagelsen af deres navne på de lister, der fremgår af bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT 2010, L 195, s. 39), af bilaget til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2010 af 26. juli 2010 om gennemførelse af artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 423/2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT 2010, L 195, s. 25), af bilaget til Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010 om ændring af afgørelse 2010/413 (EUT 2010, L 281, s. 81), af bilag VIII til Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007 (EUT 2010, L 281, s. 1) og af bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning nr. 961/2010 (EUT 2012, L 88, s. 1).

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Islamic Republic of Iran Shipping Lines og de øvrige sagsøgere, hvis navne fremgår af bilaget til denne dom, bærer deres egne omkostninger og betaler Rådet for Den Europæiske Unions omkostninger.

(1) EUT C 328 af 5.10.2015.
Rettens dom af 8. maj 2019 — Export Development Bank of Iran mod Rådet

(Sag T-553/15) (1)

(Ansvar uden for kontraktforhold - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran - indefrysning af midler - erstatning for tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af opførelsen og opretholdelsen af sagsøgerens navn på listen over de personer og enheder, der er omfattet af den omhandlede indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer - Rettens kompetence - tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder)

(2019/C 220/39)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Export Development Bank of Iran (Teheran, Iran) (ved advokat J.-M. Thouvenin)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved V. Piessevaux og M. Bishop, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved A. Aresu og R. Tricot, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af vedtagelsen af restriktive foranstaltninger over for sagsøgeren.

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

2) Export Development Bank of Iran bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 398 af 30.11.2015.