132

Kommissionen omtalte – efter i 866. betragtning til den anfægtede afgørelse at have anført, at SLM blev holdt ansvarlig for sin deltagelse i kartellet fra den 10. februar 1997 til den 19. september 2002 – Ori Martins situation som følger: »(867) Fra den 1. januar 1999 var SLM kontrolleret 100% af Ori Martin SA (der overdrog 2% til Ori Martin Lux SA den 31.10.2001). (868) På grundlag af den omstændighed, at SLM var (næsten) 100% ejet af Ori Martin, fra den 1. januar 1999 til den 19. september 2002, er det Kommissionens opfattelse, at Ori Martin udøvede en afgørende indflydelse på SLM. (869) Ori Martin har i sin besvarelse af klagepunktsmeddelelsen ikke bestridt de faktiske omstændigheder, som Kommissionen har bedømt, men har fastholdt, at selskabet ikke kan holdes solidarisk ansvarlig med SLM. Ori Martin har navnlig anført, at Kommissionen ikke i tilstrækkeligt omfang har påvist, at selskabet udøvede en afgørende indflydelse på SLM. Selskabet har anført, at en sådan formodning er i strid med princippet om personligt ansvar, og har gjort gældende, at Kommissionen ikke har ført bevis for, at Ori Martin var direkte eller indirekte involveret i overtrædelsen. (870) Det er fast retspraksis […], at Kommissionen kan formode, at moderselskaber udøver en afgørende indflydelse på deres helejede datterselskaber. Når en sådan formodning er relevant, tilkommer det moderselskabet at afkræfte formodningen ved at fremføre beviser, der godtgør, at dets datterselskab selvstændigt har bestemt sin adfærd på markedet. Såfremt moderselskabet ikke er i stand til at fremlægge tilstrækkelige beviser, bekræftes formodningen, og der er et tilstrækkeligt grundlag for at tilregne ansvaret. (871) Det anførte om, at moderselskabet ikke har deltaget direkte i den konkurrencebegrænsende adfærd og dets angivelige manglende kendskab, er ikke relevant. I modsætning til dette udsagn følger den omstændighed, at et moderselskab holdes ansvarlig for en overtrædelse begået af dets datterselskab, af det forhold, at de to enheder udgør en enkelt virksomhed i forbindelse med fællesskabsreglerne om konkurrence, og ikke af beviset for moderselskabets deltagelse eller kendskab til overtrædelsen. (872) I forhold til princippet om personligt ansvar har Kommissionen endelig fastslået, at artikel 101 [TEUF] er adresseret til »virksomheder«, der kan omfatte flere retlige enheder. Princippet om det personlige ansvar er i denne sammenhæng ikke tilsidesat, så længe de forskellige juridiske enheder holdes ansvarlige på grundlag af omstændigheder, der vedrører deres egen rolle og deres egen adfærd inden for samme virksomhed. Moderselskabers ansvar fastlægges på grundlag af deres udøvelse af en effektiv kontrol med de af de faktiske omstændigheder materielt berørte datterselskabers handelspolitik (jf. afsnit 13). (873) Ori Martin har endvidere anført, at selskabet ikke udøvede en afgørende indflydelse på SLM, som altid udførte sine aktiviteter selvstændigt i sektoren for forspændingsstål. Dette forhold bevises af den omstændighed, at det sidstnævnte ikke havde nogen pligt til at rapportere til Ori Marti, som desuden var et finansielt holdingselskab, som dermed ikke bestemte SLM's handelspolitik. (874) Kommissionen har bemærket, at den omstændighed, at en virksomhed er et finansielt holdingselskab, ikke udelukker, at det kan udøve en afgørende indflydelse på sine datterselskaber. Ori Martin havde ligeledes en interesse og spillede en rolle i datterselskabet SLM i sin egenskab af aktionær i forhold til at beskytte sin interesse i den finansielle ejendom. Endelig bemærkes, at mens Ori Martin har anført, at selskabet ikke drev virksomhed i den sektor, der var dækket af kartellet, har Kommissionen fastslået, at nævnte selskabs datterselskab, Ori Martin SpA, selv drev virksomhed i stålsektoren, og at SLM's kommercielle aktiviteter dermed var forbundet med koncernens forretninger. Ori Martin kan under disse omstændigheder ikke kvalificeres som blot værende et holdingselskab, og selskabet kan under alle omstændigheder ikke unddrage sig sit ansvar. (875) SLM og Ori Martin er følgelig adressater for den foreliggende afgørelse. SLM holdes ansvarlig for perioden fra den 10. februar 1997 til den 19. september 2002. Ori Martin holdes solidarisk ansvarlig for SLM's ulovlige adfærd for perioden fra den 1. januar 1999 til den 19. september 2002.«