ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 86/5

Domstolens dom (Store Afdeling) af 29. januar 2013 — Ministerul Public — Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Constanța om fuldbyrdelse af de europæiske arrestordrer, der er udstedt mod Ciprian Vasile Radu (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Constanța — Rumænien)

(Sag C-396/11) (1)

(Politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager - rammeafgørelse 2002/584/RIA - den europæiske arrestordre og procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne - europæisk arrestordre udstedt med henblik på retsforfølgning - grunde til at afslå fuldbyrdelse)

2013/C 86/07

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Constanța

Part i hovedsagen

Ciprian Vasile Radu

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Curtea de Apel Constanța — fortolkning af Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (EFT L 190, s. 1), samt af artikel 6 TEU og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig dets artikel 6, 48 og 52 — europæisk arrestordre udstedt med henblik på strafferetlig forfølgning — den fuldbydende medlemsstats mulighed for at afvise at efterkomme anmodningen om overgivelse af den eftersøgte person som følge af tilsidesættelse af konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og som følge af, at den medlemsstat, der har udstedt arrestordren, ikke fuldt ud eller kun delvis har gennemført rammeafgørelse 2002/584/RIA

Konklusion

Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, som ændret ved Rådets rammeafgørelse 2009/299/RIA af 26. februar 2009, skal fortolkes således, at de fuldbydende judicielle myndigheder ikke kan afslå at fuldbyrde en europæisk arrestordre udstedt med henblik på strafforfølgning med den begrundelse, at den eftersøgte person ikke er blevet afhørt i udstedelsesmedlemsstaten før udstedelsen af denne arrestordre.

(1) EUT C 282 af 24.9.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 71/2

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 24. januar 2013 — Frucona Košice a.s. mod Europa-Kommissionen, St. Nicolaus — trade a.s.

(Sag C-73/11 P) (1)

(Appel - statstøtte - annullation af 65 % af en skattegæld i forbindelse med universalforfølgning - beslutning, der erklærer en støtte uforenelig med det indre marked og anordner tilbagesøgning heraf - kriteriet om den private kreditor - grænser for domstolsprøvelsen - Rettens erstatning af argumentationen i den omtvistede beslutning med sin egen argumentation - åbenbart urigtig bedømmelse - urigtig gengivelse af beviser)

2013/C 71/03

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Frucona Košice a.s. (ved P. Lasok, QC, barristers J. Holmes og B. Hartnett, og Rechtsanwalt O. Geiss)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved K. Walkerová, L. Armati og B. Martenczuk, som befuldmægtigede) og St. Nicolaus — trade a.s. (ved avocat N. Smaho)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 7. december 2010 i sag T-11/07, Frucona Košice mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 2082 endelig af 7. juni 2006 om Den Slovakiske Republiks statsstøtte til Frucona Košice a.s. i form af de relevante skattemyndigheders annullation af en skattegæld inden for rammerne af en konkursbehandling (statsstøtte C 25/2005, ex NN 21/2005), for så vidt som den erklærer nævnte foranstaltning uforenelig med fællesmarkedet og pålægger Slovakiet at tilbagesøge støtten i sin helhed.

Konklusion

1) Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 7. december 2010 i sag T-11/07, Frucona Košice mod Kommissionen, ophæves.

2) Sagen hjemvises til Den Europæiske Unions Ret for at den kan tage stilling til om de anbringender, som den ikke har udtalt sig om.

3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

(1) EUT C 130 af 30.4.2011.
1)

Artikel 43 EF og 49 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagerne omhandlede, hvorefter en enkelt enhed indrømmes en eneret til at gennemføre, administrere, afholde og drive hasardspil, når denne lovgivning for det første ikke reelt opfylder formålet om at reducere spillemulighederne og begrænse aktiviteterne på dette område på en sammenhængende og systematisk måde, og når de offentlige myndigheder for det andet ikke sikrer en streng kontrol af udviklingen af hasardspilssektoren i et omfang, som er nødvendigt for at bekæmpe den til disse spil knyttede kriminalitet, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 71/3

Domstolens dom (Store Afdeling) af 22. januar 2013 — Sky Österreich GmbH mod Österreichischer Rundfunk (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundeskommunikationssenat — Østrig)

(Sag C-283/11) (1)

(Direktiv 2010/13/EU - udbud af audiovisuelle medietjenester - artikel 15, stk. 6 - gyldighed - begivenheder af stor interesse for offentligheden, som er genstand for eneret til tv-transmission - tv-spredningsforetagenders ret til adgang til sådanne begivenheder med henblik på at bringe korte nyhedsindslag - begrænsning af en eventuel godtgørelse til indehaveren af eneretten til de ekstraudgifter, der påløber i forbindelse med tilvejebringelse af denne adgang - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 16 og 17 - proportionalitet)

2013/C 71/05

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundeskommunikationssenat

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Sky Österreich GmbH

Sagsøgt: Österreichischer Rundfunk

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundeskommunikationssenat — er artikel 15, stk.6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/13/EU af 10. marts 2010 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om udbud af audiovisuelle medietjenester (EUT L 95, s. 1) forenelig med friheden til at oprette og drive virksomhed og ejendomsretten, som sikret ved artikel 16 og 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder samt med artikel 1 i tillægsprotokol nr. 1 til konventionen om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder — ethvert tv-spredningsforetagendes adgang til, med henblik på korte nyhedsindslag, begivenheder af stor interesse for offentligheden, som transmitteres med eneret — begrænsning af en eventuel godtgørelse til de ekstraudgifter, der påløber i forbindelse med tilvejebringelse af adgang — forholdsmæssighed

Konklusion

Gennemgangen af det forelagte præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 15, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/13/EU af 10. marts 2010 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om udbud af audiovisuelle medietjenester (direktiv om audiovisuelle medietjenester).

(1) EUT C 269 af 10.9.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 71/4

Domstolens dom (Store Afdeling) af 22. januar 2013 — Europa-Kommissionen mod Tomkins plc

(Sag C-286/11 P) (1)

(Appel - konkurrence - karteller - det europæiske marked for kobberfittings og fittings af kobberlegeringer - moderselskabets ansvar, der alene følger af datterselskabets ulovlige adfærd - princippet ne ultra petita - konsekvenserne af en annullation i en dom vedrørende et datterselskab for moderselskabets retsstilling)

2013/C 71/06

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre, V. Bottka og R. Sauer, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Tomkins plc, London (ved barrister K. Bacon og solicitor S. Jordan)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 24. marts 2011 i sag T-382/06, Tomkins mod Kommissionen, om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2007/691/EF af 20. september 2006 om en procedure efter artikel 81 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og artikel 53 i EØS-aftalen (sag nr. COMP/F/38.121 — Fittings) (meddelt under nummer K(2006) 4180), angående et kartel vedrørende fastsættelse af priser og prisnedslag samt rabatter, vedtagelse af gennemførelsesmekanismer til indførelse af prisforhøjelser, tildeling af kunder og udveksling af handelsmæssige oplysninger på det europæiske marked for tilslutningsrør af kobber, navnlig i kobberlegeringer (EUT L 283, s. 63), samt nedsættelse af den bøde, som er blevet pålagt Tomkins plc

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 238 af 13.8.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/5

Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. januar 2013 — Hewlett-Packard Europe BV mod Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Haarlem — Nederlandene)

(Sag C-361/11) (1)

(Den fælles toldtarif - kombineret nomenklatur - tarifering - multifunktionelle printere, der udgøres af sammenbygningen af et laserprintmodul og et scanningsmodul, med kopieringsfunktion - underposition 8443 31 91 - gyldighed af forordning (EF) nr. 1031/2008)

2013/C 63/06

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank Haarlem

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Hewlett-Packard Europe BV

Sagsøgt: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Rechtbank Haarlem — den fælles toldtarif — tarifering af multifunktionelle printere, der er sammensat af tre moduler (printermodul, scannermodul og fotokopimodul) — tarifering før den 1. januar 2007 i underpos. 8471 60 20 i den kombinerede nomenklatur, der gør det muligt at fritage dem for told i henhold til Domstolens dom af 11. december 2008 i de forenede sager C-362/07 og C-363/07, Kip Europe (Sml. I, s. 9489) — gyldighed af Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008 af 19. september 2008 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 291, s. 1).

Konklusion

Gennemgangen af de præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008 af 19. september 2008 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, for så vidt som den tariferer multifunktionelle printere som de i tvisten i hovedsagen omhandlede, der udgøres af sammenbygningen af et laserprintmodul og et scanningsmodul, med kopieringsfunktion, og som overgik til fri omsætning i april 2009, i underposition 8443 31 91 i den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til forordning nr. 2658/87, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 254/2000 af 31. januar 2000.

(1) EUT C 282 af 24.9.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/3

Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. januar 2013 — Georg Köck mod Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)

(Sag C-206/11) (1)

(Forbrugerbeskyttelse - virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked - retsforskrifter i en medlemsstat, hvorefter der skal opnås en forhåndstilladelse til annoncering af et udsalg)

2013/C 63/03

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Georg Köck

Sagsøgt: Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberster Gerichtshof — fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) (EUT L 149, s. 22) og særligt af direktivets artikel 3, stk. 1, og artikel 5, stk. 5 — lovgivning i en medlemsstat, hvorefter der skal indhentes forudgående tilladelse til annoncering af udsalg

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) skal fortolkes således, at det er til hinder for, at en national ret påbyder at ophøre med en handelspraksis, der ikke er omfattet af bilag I til samme direktiv, med den begrundelse alene, at denne praksis ikke er blevet forhåndsgodkendt af den kompetente administrative myndighed, uden at retten selv foretager en prøvelse af, om den pågældende praksis er urimelig efter de kriterier, der er angivet i direktivets artikel 5-9.

(1) EUT C 226 af 30.7.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/6

Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. januar 2013 — Société Geodis Calberson GE mod Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État — Frankrig)

(Sag C-623/11) (1)

(Landbrug - fødevarehjælp - forordning (EF) nr. 111/1999 - program for levering af landbrugsprodukter til Den Russiske Føderation - tilslagsmodtager af en kontrakt om transport af oksekød - tillæggelse af kompetence - voldgiftsbestemmelse)

2013/C 63/08

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Société Geodis Calberson GE

Sagsøgt: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Conseil d’État — fortolkning af artikel 16 i Kommissionens forordning (EF) nr. 111/1999 af 18. januar 1999 om almindelige gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2802/98 om et program for levering af landbrugsprodukter til Den Russiske Føderation — tillæggelse af kompetence i tilfælde af en tvist mellem tilslagsmodtager af en kontrakt til transport af oksekød og det kompetente nationale interventionsorgan vedrørende betalingsproceduren og erstatning for lidte tab — voldgiftsbestemmelse

Konklusion

Artikel 16 i Kommissionens forordning (EF) nr. 111/1999 af 18. januar 1999 om almindelige gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2802/98 om et program for levering af landbrugsprodukter til Den Russiske Føderation, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1125/1999 af 28. maj 1999, skal fortolkes således, at den tillægger Den Europæiske Unions Domstol kompetence til at træffe afgørelse i tvister vedrørende de betingelser, hvorunder det interventionsorgan, som er udpeget til at modtage bud, der er indgivet under en licitation vedrørende gratis leveringer af landbrugsprodukter til Den Russiske Føderation, foretager den betaling, der skyldes tilslagsmodtageren, og frigiver den sikkerhed for levering, der er stillet af tilslagsmodtageren til fordel for dette organ, navnlig i søgsmål om erstatning for tab, der skyldes fejl begået af interventionsorganet under gennemførelsen af disse transaktioner.

(1) EUT C 39 af 11.2.2012.
1)

En ydelse i form af forsikring af en leaset vare og en ydelse i form af selve leasingen skal i princippet anses for særskilte og uafhængige tjenesteydelser i henseende til merværdiafgiften. Det tilkommer den forelæggende ret at afgøre, om de pågældende transaktioner, henset til hovedsagens særlige omstændigheder, er så nært indbyrdes forbundet, at de skal anses for at udgøre en enkelt transaktion, eller om de derimod udgør uafhængige ydelser.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/5

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 17. januar 2013 — Woningstichting Maasdriel mod Staatssecretaris van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-543/11) (1)

(Merværdiafgift - direktiv 2006/112/EF - artikel 135, stk. 1, litra k), sammenholdt med artikel 12, stk. 1 og 3 - ubebygget grund - byggegrund - begreber - nedrivningsarbejde med henblik på en ny bebyggelse - momsfritagelse)

2013/C 63/07

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Woningstichting Maasdriel

Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 135, stk. 1, litra k), sammenholdt med artikel 12, stk. 1 og 3, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem — fritagelser fastsat i direktivet — levering af en ubebygget grund

Konklusion

Artikel 135, stk. 1, litra k), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, sammenholdt med direktivets artikel 12, stk. 1 og 3, skal fortolkes således, at merværdiafgiftsfritagelsen efter den førstnævnte bestemmelse ikke omfatter en transaktion som den i hovedsagen omhandlede, der består i levering af en ubebygget grund, der er opstået ved nedrivning af en på grunden eksisterende bygning, selv når der på tidspunktet for denne levering ud over nedrivningen ikke var foretaget nogen byggemodning af grunden, såfremt det på baggrund af en samlet vurdering af denne transaktions omstændigheder på leveringstidspunktet, herunder parternes hensigter, forudsat at de kan understøttes ved objektive beviselementer, fremgår, at den omhandlede grund på dette tidspunkt faktisk var beregnet til at blive bebygget, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 25 af 28.1.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 46/4

Domstolens dom (Første Afdeling) af 19. december 2012 — 3D I srl mod Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Commissione tributaria regionale di Milano — Italien)

(Sag C-207/11) (1)

(Beskatning - direktiv 90/434/EØF - fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater - artikel 2, 4 og 9 - tilførsel af aktiver - beskatning af kapitalgevinster realiseret af det indskydende selskab i forbindelse med tilførslen af aktiver - udskydelse af beskatningen - krav om, at der i regnskabet for det indskydende selskab henlægges en reserve for udskudt skat, som svarer til værdien af den realiserede kapitalgevinst)

2013/C 46/07

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria regionale di Milano

Parter i hovedsagen

Sagsøger: 3D I srl

Sagsøgt: Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Commissione tributaria regionale di Milano– fortolkning af artikel 2, 4 og 8, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 90/434/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater (EFT L 225, s. 1) — tilførsel af aktivet — nationale retsforskrifter, hvorefter der skal ske beskatning af den avance, der opstår ved tilførsel af aktiver, svarende til differencen mellem de oprindelige omkostninger til erhvervelse af de indskudte aktier eller selskabsandele, og deres markedsværdi — fritagelse såfremt det indskydende selskab opretter en reservefond i det respektive skattemæssige regnskab svarende til den ved indskuddet opnåede kapitalgevinst

Konklusion

Artikel 2, 4 og 9 i Rådets direktiv 90/434/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførsel af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemsstater skal fortolkes således, at disse bestemmelser i en situation som den, der foreligger i hovedsagen, ikke er til hinder for, at en tilførsel af aktiver giver anledning til, at det indskydende selskab beskattes af kapitalgevinsten vedrørende denne tilførsel, medmindre det indskydende selskab henlægger en særskilt reserve i sit skattemæssige regnskab af samme størrelse som den ved tilførslen opnåede kapitalgevinst.

(1) EUT C 211 af 16.7.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 46/4

Domstolens dom (Store Afdeling) af 19. december 2012 — Azienda Sanitaria Locale di Lecce og Università del Salento mod Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Sag C-159/11) (1)

(Offentlige kontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 1, stk. 2, litra a) og d) - tjenesteydelser - undersøgelse og vurdering af sårbarhed over for jordskælv for så vidt angår hospitalsbygninger - kontrakt indgået mellem to offentlige institutioner, herunder et universitet - offentlig institution, der kan optræde som økonomisk aktør - gensidigt bebyrdende aftale - vederlag, der ikke overstiger de afholdte udgifter)

2013/C 46/06

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Azienda Sanitaria Locale di Lecce og Università del Salento

Sagsøgte: Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Ingegneri, Associazione delle Organizzazioni di Ingegneri, di Architettura e di Consultazione Tecnico-economica (OICE), Etacons srl, Ing. Vito Prato Engineering srl, Barletti — Del Grosso e Associati srl, Ordine degli Architetti della Provincia di Lecce og Consiglio Nazionale degli Architetti, Pianificatori, Paesaggisti e Conservatori

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Consiglio di Stato — fortolkning af artikel 1, stk. 2, litra a) og d), og artikel 28 samt kategori nr. 8 og 12 i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — tildeling uden for rammerne af en offentlig udbudsprocedure — tjenesteydelse bestående i undersøgelse og vurdering af visse hospitalers sårbarhed over for jordskælv — aftaler indgået mellem to offentlige administrationer, hvor tjenesteyderen er et universitet — indgåelse af aftaler mod et vederlag, der ikke overstiger de afholdte udgifter

Konklusion

De EU-retlige regler om offentlige kontrakter er til hinder for nationale bestemmelser, der tillader, at to offentlige institutioner uden udbud indgår en samarbejdsaftale med hinanden, når en sådan kontrakt ikke har til formål at sikre gennemførelsen af en for disse institutioner fælles public service-opgave, ikke kun reguleres ud fra overvejelser og krav, der vedrører forfølgelsen af formål af almen interesse, og når den indebærer, at en privat tjenesteyder opnår en favorabel situation i forhold til sine konkurrenter, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 173 af 11.6.2011.
1)

Artikel 63 og 65 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at de under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede i et tilfælde, hvor en bygge- og brugsret stiftes til fordel for et selskab med henblik på dette selskabs opførelse af en bebyggelse mod levering af byggeydelser på visse faste ejendomme, der befinder sig i denne bebyggelse, hvilke faste ejendomme det nævnte selskab påtager sig at levere nøglefærdige til de personer, som har stiftet bygge- og brugsretten, ikke er til hinder for, at merværdiafgiften på disse byggeydelser forfalder på det tidspunkt, hvor bygge- og brugsretten stiftes, dvs. inden tjenesteydelsen udføres, såfremt alle relevante enkeltheder vedrørende denne fremtidige tjenesteydelse allerede er kendt på tidspunktet for stiftelsen af bygge- og brugsretten, og de omhandlede ydelser dermed navnlig er specifikt angivet, og såfremt værdien af denne ret kan opgøres i penge, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at bedømme.