Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Erstatningssoegsmaal ° EKSF ° skade som foelge af beslutninger ° erstatningskravets grundlag ° hjemmel i saavel artikel 34 som artikel 40, stk. 1, i traktaten

(EKSF-traktaten, art. 34 og art. 40, stk. 1)

2. Ansvar uden for kontraktforhold ° EKSF ° betingelser ° bedoemmelse af beskaffenheden af den ansvarspaadragende fejl, der er en forudsaetning for ansvar ° hensyntagen til de forhold, der skal reguleres, vanskeligheder ved anvendelsen af retsreglerne og det skoen, institutionen raader over

(EKSF-traktaten, art. 34 og 40)

3. Ansvar uden for kontraktforhold ° EKSF ° generel retsakt ° Faellesskabets ansvar ° betingelser ° ligheder mellem de ansvarsordninger, der er indfoert ved EKSF- og EOEF-traktaten ° relevans ° graenser

(EKSF-traktaten, art. 34 og 40; EOEF-traktaten, art. 215, stk. 2)

4. Ansvar uden for kontraktforhold ° EKSF ° appel af dom afsagt af Retten, som paalaegger Faellesskabet ansvar for Kommissionens culpoese adfaerd (sag T-120/89) ° appellen forkastet

5. Ansvar uden for kontraktforhold ° EKSF ° betingelser ° virksomhed, der ikke i henhold til produktions- og leveringskvoteordningen for staal har modtaget de til virksomhedens situation svarende kvoter ° direkte skade ° vurdering ° forhold, der skal laegges til grund ° saerlig skade

(EKSF-traktaten, art. 34 og 40)

Sammendrag

1. EKSF-traktaten foreskriver to retsmidler, nemlig i artikel 34 og i artikel 40, stk. 1, som goer det muligt at anlaegge erstatningssag mod Faellesskabet paa samme grundlag, nemlig at der foreligger en "mangel". Selv om det foerste retsmiddel udtrykkeligt vedroerer annullerede ulovlige beslutninger, er der intet grundlag for at begraense anvendelsesomraadet for det andet retsmiddel til kun at omfatte de tilfaelde, hvor der ikke er tvivl om, at beslutningerne er ulovlige.

Naar en virksomhed, der har anlagt sag for at opnaa erstatning for en skade ° som den paastaar at have lidt som foelge af beslutninger, som den anser for behaeftet med en mangel, der kan medfoere ansvar for Faellesskabet ° principalt paaberaaber sig artikel 34, og subsidiaert artikel 40, er det ikke noedvendigt i forbindelse med en appel at afgoere, om sagen helt eller delvis kan fremmes til realitetsbehandling paa grundlag af den ene eller den anden af disse artikler, da begge bestemmelser aabner mulighed for at opnaa erstatning for den skade, som virksomheden paaberaaber sig. Uanset om retsgrundlaget for paastanden er artikel 34 eller artikel 40, kan virksomheden under alle omstaendigheder paaberaabe sig Faellesskabets ansvar for at opnaa erstatning.

2. Ved bedoemmelsen af beskaffenheden af den fejl, der ifoelge EKSF-traktatens artikel 34 og 40 er en forudsaetning for ansvar for Faellesskabet, maa der i mangel af naermere angivelser herom i de naevnte traktatbestemmelser henses til de omraader, faellesskabsinstitutionen beskaeftiger sig med, og de betingelser hvorunder dens virksomhed her udfolder sig. Herved boer der navnlig tages hensyn til de indviklede forhold, som institutionen skal regulere, vanskelighederne ved anvendelsen af retsreglerne og det skoen, institutionen i medfoer af disse retsregler raader over.

3. Selv om man kan henvise til parallellerne mellem ansvarsordningerne i EKSF-og EOEF-traktaten og ved afgoerelsen af en sag vedroerende Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskabs ansvar lade sig lede af principper, der er faelles for forskellige tilfaelde, hvor faellesskabsinstitutionen raader over vide skoensbefoejelser med hensyn til afgoerelsen af komplicerede problemer, skal Faellesskabets retsinstanser i lyset af de udledte kriterier for anvendelsen af EKSF-traktatens artikel 34 og 40 fastslaa de faktiske omstaendigheder og kvalificere den eller de mangler, der kan begrunde ansvar for Faellesskabet.

4. Retten har med sin konstatering og vurdering af de faktiske omstaendigheder ° hvilket henhoerer under dens enekompetence ° i dommen af 27. juni 1991 i sag T-120/89 fastslaaet, at de omstaendigheder, den skulle tage stilling til, udgjorde en tilstraekkeligt kvalificeret mangel til at begrunde ansvar for Faellesskabet. Retten har herved anvendt Faellesskabets bestemmelser om ansvar paa en maade, som Domstolen ikke finder boer forkastes i forbindelse med behandlingen af appellen af naevnte dom.

5. Den virksomhed, der inden for rammerne af produktions- og leveringskvotesystemet for staal som foelge af Kommissionens baade ulovlige og culpoese afslag paa en ansoegning om tilpasning af virksomhedens leveringskvoter er noedsaget til at afsaette en betydelig del af sin produktion til tabsgivende priser paa tredjelandsmarkeder, har lidt en direkte skade i henhold til EKSF-traktatens artikel 34, stk. 1; ved vurderingen heraf skal der tages hensyn til alle de momenter, der har forbindelse med aarsagen til skaden, og som i givet fald kan udligne den. Naar den skade, som denne virksomhed har lidt, udelukkende skyldes det meddelte afslag og ikke anvendelsen af kvotesystemet som saadan, skal der ikke tages hensyn til de fordele, som virksomheden generelt har haft af dette system.

Naar skaden skyldes retlige mangler, der maa tilskrives Kommissionen, kunne skaden ikke indregnes i virksomhedens normale planlaegning. Virksomheden har derfor lidt en skade, der gaar ud over graenserne for de risici, som er forbundet med virksomhed i den paagaeldende sektor.