RETTENS KENDELSE (Appelafdelingen)

6. september 2010

Sag T-60/08 P

Georgi Kerelov

mod

Europa-Kommissionen

»Appel — personalesag — ansættelse — meddelelse om udvælgelsesprøve — manglende opførelse på reservelisten — udelukkelse fra udvælgelsesprøven på grund af tilsidesættelse af den regel, som forbyder, at ansøgerne direkte eller indirekte henvender sig til ansættelsesudvalget — åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«

Angående: Appel af dom afsagt af EU-Personaleretten (Anden Afdeling) den 29. november 2007 i sag F-19/07, Kerelov mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 399, og II-A-1, s. 2227, med påstand om ophævelse af denne dom.

Udfald: Appellen forkastes. Georgi Kerelov bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Europa-Kommissionen har afholdt i appelsagen.

Sammendrag

1. Retspleje — frister — frist under hensyn til afstanden

(Statutten for Domstolen, bilag I, art. 9; Rettens procesreglement, art. 96, stk. 4, og art. 102, stk. 2)

2. Appel — anbringender — urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder — afvisning — Rettens kontrol med bevisbedømmelsen — udelukket, medmindre beviserne er gengivet forkert

(Statutten for Domstolen, bilag I, art. 11)

3. Tjenestemænd — udvælgelsesprøve — udvælgelseskomité — disciplinærkompetence til at udelukke en ansøger fra udvælgelsesprøven

(Tjenestemandsvedtægten, art. 30; bilag III, art. 5, stk. 5)

4. Appel — anbringender — ingen identificering af den påberåbte retlige fejl — afvisning

[Art. 225 A EF; statutten for Domstolen, bilag I, art. 11, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 138, stk. 1, første afsnit, litra c)]

1. I henhold til artikel 96, stk. 4, i Rettens procesreglement gælder, at ved indgivelsen af en ansøgning om retshjælp udsættes fristen for anlæggelse af søgsmålet indtil datoen for meddelelsen af den kendelse, hvorved der træffes afgørelse om ansøgningen. I denne forbindelse skal fristen under hensyn til afstanden ikke opfattes som en frist, der er forskellig fra procesfristen, men blot som en forlængelse af denne. Fristen for anlæggelse af søgsmålet som omhandlet i procesreglementets artikel 96, stk. 4, skal forstås som søgsmålsfristen forlænget med den faste særlige frist på ti dage.

(jf. præmis 14-16)

Henvisning til:

Retten, 20. november 1997, sag T-85/97, Horeca-Wallonie mod Kommissionen, Sml. I, s. 2113, præmis 26

2. Det er alene førsteinstansen, der er kompetent til dels at fastlægge de faktiske omstændigheder i sagen, når bortses fra tilfælde, hvor den indholdsmæssige urigtighed af dens konstateringer følger af akterne i den sag, førsteinstansen har behandlet, dels at tage stilling til disse faktiske omstændigheder. Førsteinstansens vurdering af de faktiske omstændigheder er følgelig ikke et retsspørgsmål og er dermed ikke undergivet Rettens prøvelsesret, medmindre beviserne herfor er gengivet forkert.

Ligesom Retten ikke har kompetence til at fastslå de faktiske omstændigheder, har den desuden principielt ikke kompetence til at bedømme de beviser, førsteinstansen har lagt til grund for sin konstatering af, at disse omstændigheder foreligger. Når disse beviser er blevet forskriftsmæssigt tilvejebragt, og når bestemmelser og almindelige retsgrundsætninger vedrørende bevisbyrden såvel som de processuelle regler vedrørende fremlæggelse af bevis er blevet iagttaget, er det nemlig alene førsteinstansen, der har kompetence til at afgøre, hvilken bevisværdi der skal tillægges de oplysninger, den har fået forelagt. Førsteinstansens vurdering heraf udgør derfor ikke et retsspørgsmål, der som sådant er undergivet Rettens prøvelsesret, medmindre oplysningerne er gengivet forkert.

En sådan forkert gengivelse af beviserne skal fremgå på åbenbar vis af sagsakterne, uden at det skal være fornødent at foretage en fornyet bedømmelse af de faktiske omstændigheder og af beviserne.

(jf. præmis 28 og 29)

Henvisning til:

Domstolen, 27. april 2006, sag C-230/05 P, L mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 45 og 46

Retten, 8. september 2008, sag T-222/07 P, Kerstens mod Kommissionen, Sml. Pers. I-B-1, s. 37, og II-B-1, s. 267, præmis 60-62; Retten, 8. september 2009, sag T-404/06 P, ETF mod Landgren, Sml. II, s. 2841, præmis 191 og 192

3. Kompetencen til at opstille en liste over egnede ansøgere er udtrykkeligt tillagt udvælgelseskomitéen, jf. vedtægtens artikel 30 samt artikel 5, stk. 5, i bilag III til nævnte vedtægt, hvilket nødvendigvis indbefatter kompetencen til at udelukke en ansøger, som har tilsidesat det forbud mod at kontakte udvælgelseskomitéens medlemmer, der er fastsat i meddelelsen om udvælgelsesprøven, fra udvælgelsesprøven.

(jf. præmis 61)

4. Det følger af artikel 225A EF og af artikel 11 i bilag I til statutten for Domstolen, samt af artikel 138, stk. 1, første afsnit, litra c), i Rettens procesreglement, at et appelskrift præcist skal angive, hvilke elementer der anfægtes i den dom, som påstås ophævet, samt de retlige argumenter, der særligt støtter denne påstand.

Dette krav er ikke opfyldt, når appelskriftet ikke indeholder nogen argumentation, der har til formål præcist at angive den retlige fejl, som den appellerede dom eller kendelse angiveligt er behæftet med.

Desuden skal påstande, som er for generelle og upræcise til at kunne være genstand for en retlig bedømmelse, forkastes.

(jf. præmis 75 og 76)

Henvisning til: Domstolen,

17. september 1996, sag C-19/95 P, San Marco mod Kommissionen, Sml. I, s. 4435, præmis 37; Domstolen, 8. juli 1999, sag C-51/92 P, Hercules Chemicals mod Kommissionen, Sml. I, s. 4235, præmis 113; Domstolen, 1. februar 2001, forenede sager C-300/99 P og C-388/99 P, Area Cova m.fl. mod Rådet, Sml. I, s. 983, præmis 37; Domstolen, 12. december 2006, sag C-129/06 P, Autosalone Ispra mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 31 og 32; Domstolen, 29. november 2007, sag C-107/07 P, Weber mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 24

Retten, 12. marts 2008, sag T-107/07 P, Rossi Ferreras mod Kommissionen, Sml. Pers. I-B-1, s. 5, og II-B-1, s. 31, præmis 27