Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – akter, der fremkalder bindende retsvirkninger

(Art. 230 EF)

2. Annullationssøgsmål – søgsmål til prøvelse af en kommissionsbeslutning om anmodning om negativattest eller fritagelse vedtaget i henhold til forordning nr. 17/62 – dom om annullation – retsvirkninger

(Art. 230 EF; Rådets forordning nr. 17/62 og nr. 1/2003)

3. Konkurrence – aftaler – aftaler mellem virksomheder – konkurrencebegrænsning – bedømmelseskriterier

(Art. 81, stk. 1, EF)

Sammendrag

1. En kommissionsbeslutning, som kun giver en begrænset attest til visse dele af en aftale mellem virksomheder, der har anmeldt aftalen med henblik på at opnå en negativattest eller, subsidiært, en fritagelse for hele dennes varighed, kan, når den er forsynet med en fritagelse af kortere varighed end den af parterne ønskede, påvirke parternes interesser som følge af de retlige forpligtelser, den medfører. Som følge heraf kan den ene af de nævnte parters søgsmål, der kun sigter til annullation af denne beslutning, for så vidt som den medfører, at aftalen er delvist omfattet af artikel 81, stk. 1, EF og artikel 53, stk. 1, i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, antages til realitetsbehandling.

(jf. præmis 45 og 46)

2. Kommissionen er forpligtet til at træffe en ny beslutning med tilbagevirkende kraft ud fra de af den anmeldte aftales bestemmelser, der påvirkes af denne annullation, og at tage stilling til spørgsmålet om anmodningen om en negativattest ved at stille sig på anmeldelsestidspunktet og gennemføre sin undersøgelse inden for rammerne af forordning nr. 17/62, når en beslutning om anmodning om en negativattest eller fritagelse, som Kommissionen har vedtaget i henhold til forordning nr. 17/62, annulleres. Det forhold, at forordning nr. 1/2003 i mellemtiden har ophævet anmeldelsesproceduren, er således uden betydning for opfyldelsen af en dom, der måtte tage en påstand om annullation af en sådan kommissionsbeslutning til følge.

(jf. præmis 48)

3. For at vurdere en aftales forenelighed med fællesmarkedet i forhold til forbuddet, der fremgår af artikel 81, stk. 1, EF, skal den økonomiske og juridiske sammenhæng, som aftalen befinder sig i, gennemgås, og der skal tages hensyn til aftalens formål, dens virkninger samt påvirkningen af samhandelen mellem medlemsstaterne, idet der tages højde for den økonomiske sammenhæng, virksomhederne opererer i, de varer og tjenesteydelser, som omhandles af denne aftale, og ligeledes til, hvorledes det pågældende marked er opbygget og reelt fungerer. Denne analysemetode finder generel anvendelse og er ikke forbeholdt én form for aftaler.

I en sag, hvor det er anerkendt, at aftalen ikke har et konkurrencebegrænsende formål, skal aftalens virkninger undersøges, og for at aftalen skal kunne omfattes af forbuddet, må det fastslås, at der foreligger omstændigheder, der beviser, at konkurrencen faktisk er blevet enten hindret, indskrænket eller mærkbart fordrejet. Den konkurrence, som det vedrører, skal forstås inden for de reelle rammer, hvor den ville udfolde sig, såfremt den omstridte aftale ikke fandtes. Det kan navnlig forekomme tvivlsomt, om der foreligger en forstyrrelse af konkurrencen, hvis aftalen netop viser sig at være nødvendig for, at en virksomhed kan trænge ind på et område, hvor den ikke har virket. En sådan analysemetode, der særligt drejer sig om at tage hensyn til den konkurrencesituation, der ville foreligge uden aftalen, fører ikke til, at der foretages en afvejning af aftalens konkurrencestyrkende og -begrænsende virkninger, eller på den måde, at der anvendes en rule of reason, som Fællesskabets retsinstanser ikke har ladet være en del af rammerne for artikel 81, stk. 1, EF.

Den undersøgelse, der er påkrævet i forhold til artikel 81, stk. 1, EF, består således hovedsageligt i at overveje aftalens virkning på den aktuelle og potentielle konkurrence samt konkurrencesituationen, såfremt aftalen ikke fandtes, idet de to aspekter er væsentligt forbundet.

Undersøgelsen af konkurrencen, såfremt aftalen ikke fandtes, fremstår som særlig nødvendig for så vidt angår de markeder, som er ved at blive liberaliseret, eller de markeder, der opstår – som det her omhandlede marked for tredje generations mobiltelekommunikation – hvor konkurrencens effektive virkning kan være besværliggjort, f.eks. som følge af tilstedeværelsen af en dominerende operatør, af markedsstrukturens intensivitet eller af tilstedeværelsen af betydelige adgangshindringer.

Som følge heraf skal en kommissionsbeslutning om en anmeldt aftale om deling af infrastruktur og indenlandsk roaming for tredje generation af GSM-mobiltelekommunikation annulleres, når den ikke indeholder en objektiv drøftelse af konkurrencesituationen, såfremt den nævnte aftale ikke fandtes – hvilket fordrejer bedømmelsen af aftalens faktiske og potentielle virkning på konkurrencen – og for så vidt som den konkret ikke, i sammenhæng med det pågældende opståede marked, beviser, at aftalens bestemmelser vedrørende roamingen har konkurrencebegrænsende virkninger, men i den henseende indskrænker sig til en cirkelslutning og generelle påstande.

(jf. præmis 66-69, 71, 72 og 116)