Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Miljø – vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet – direktiv 85/337 – den kompetente myndigheds forpligtelse til at foretage en vurdering af projekters indvirkning på miljøet – rækkevidde

(Rådets direktiv 85/337, som ændret ved direktiv 97/11 og ved direktiv 2003/35, art. 3)

2. Miljø – vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet – direktiv 85/337 – flere kompetente myndigheder – betingelse – kompetence og regler, der regulerer deres iværksættelse, og som sikrer en fuldstændig vurdering forud for tildeling af tilladelsen

(Rådets direktiv 85/337, som ændret ved direktiv 97/11 og ved direktiv 2003/35, art. 2, 3 og 4)

3. Miljø – vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet – direktiv 85/337 – anvendelsesområde – nedrivningsarbejder – omfattet

(Rådets direktiv 85/337, som ændret ved direktiv 97/11 og ved direktiv 2003/35, art. 1, stk. 2)

Sammendrag

1. Artikel 3 i direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved direktiv 97/11 og ved direktiv 2003/35, pålægger den kompetente miljømyndighed en forpligtelse til at foretage en vurdering af indvirkningen på miljøet, der skal indeholde en beskrivelse af et projekts direkte og indirekte virkninger på de faktorer, der er opregnet i artiklens tre første led, og samspillet mellem disse. Denne vurderingspligt adskiller sig fra forpligtelserne i artikel 4-7, 10 og 11 i direktiv 85/337, som primært er forpligtelser om indsamling og udveksling af oplysninger, om høring, om offentlighed og om garantien for domstolskontrol. Der er tale om procedurebestemmelser, som kun tjener til opfyldelse af den væsentlige forpligtelse i direktivets artikel 3.

Selv om det i direktivets artikel 8 bestemmes, at der skal tages hensyn til de i henhold til artikel 5-7 foretagne høringer og indhentede oplysninger i forbindelse med tilladelsesproceduren, må denne forpligtelse til ved beslutningsprocessens afslutning at tage hensyn til de oplysninger, som den kompetente miljømyndighed har indsamlet, imidlertid ikke forveksles med vurderingspligten i artikel 3 i direktiv 85/337. Denne vurdering, der skal foretages meget tidligere i beslutningsprocessen, indebærer nemlig en realitetsprøvelse af de indsamlede oplysninger og en overvejelse af, hvorvidt disse om nødvendigt bør suppleres med yderligere informationer. Den kompetente miljømyndighed skal således foretage både et undersøgelses- og analysearbejde med henblik på at komme frem til en så fuldstændig vurdering som mulig af et projekts direkte og indirekte virkninger på de faktorer, der er opregnet i artikel 3’s tre første led, og samspillet mellem disse.

Det fremgår således både af ordlyden af de omhandlede bestemmelser i direktivet og af dets overordnede opbygning, at direktivets artikel 3 udgør en grundlæggende bestemmelse. En simpel gennemførelse af direktivets artikel 4-11 kan ikke automatisk anses for at være en gennemførelse af artikel 3. En medlemsstat tilsidesætter følgelig sine forpligtelser efter direktiv 85/337 med senere ændringer ved ikke at gennemføre direktivets artikel 3.

Selv om det herved gælder, at det for gennemførelsen af et direktiv i national ret ikke er absolut nødvendigt formelt og ordret at gentage direktivets bestemmelser i udtrykkelige specielle lovbestemmelser, men at det er tilstrækkeligt, at der foreligger en generel retlig ramme, der giver en sikker hjemmel for, at direktivet anvendes fuldt ud på en tilstrækkelig klar og præcis måde, forholder det sig ikke desto mindre således, at direktivbestemmelser skal gennemføres ved bestemmelser, hvis bindende virkning er uomtvistelig, og som er tilstrækkelig specifikke, bestemte og klare til, at det er i overensstemmelse med retssikkerhedsprincippet, som indebærer, at de af direktivet omfattede personer i det omfang, det ved direktivet tilsigtes at skabe rettigheder for den enkelte, sættes i stand til at få fuldt kendskab til deres rettigheder.

(jf. præmis 36, 38-41, 46 og 107 samt domskonkl.)

2. Artikel 2, stk. 1, i direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved direktiv 97/11 og ved direktiv 2003/35, fastsætter, at vurderingen af indvirkningen på miljøet skal foretages, inden der gives tilladelse. Dette indebærer, at undersøgelsen af et projekts direkte og indirekte virkninger på de i samme direktivs artikel 3 nævnte faktorer og på samspillet mellem disse faktorer skal være foretaget fuldt ud, inden tilladelsen gives.

Selv om der under disse omstændigheder intet er til hinder for, at en medlemsstat kan vælge at overlade det til to forskellige myndigheder at virkeliggøre direktivets formål, er det dog på betingelse af, at myndighedernes respektive kompetencer og reglerne for deres iværksættelse garanterer, at der foretages en fuldstændig og rettidig vurdering af indvirkningen på miljøet, dvs. inden der gives tilladelse i dette direktivs forstand.

En medlemsstat, der ikke sørger for, at betingelserne i direktivets artikel 2-4 overholdes fuldt ud i tilfælde, hvor flere myndigheder har beslutningskompetence vedrørende et projekt, tilsidesætter således sine forpligtelser efter direktivet.

(jf. præmis 76, 77 og 107 samt domskonkl.)

3. Nedrivningsarbejder henhører under anvendelsesområdet for direktiv 85/377 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved direktiv 97/11 og ved direktiv 2003/35, og de kan dermed udgøre et projekt i henhold til direktivets artikel 1, stk. 2.

Det kan nemlig ikke af definitionen på begrebet projekt i direktivets artikel 1, stk. 2, udledes, at nedrivningsarbejder ikke kan opfylde denne definitions kriterier. Sådanne arbejder kan nemlig kvalificeres som andre indgreb i det naturlige miljø eller i landskaber. Denne fortolkning støttes desuden af den omstændighed, at såfremt nedrivningsarbejder var udelukket fra direktivets anvendelsesområde, ville henvisningerne til kulturarv i direktivets artikel 3, til vigtige landskaber set ud fra et historisk, kulturelt eller arkæologisk synspunkt i punkt 2, litra h), i bilag III til samme direktiv og til den arkitektoniske og arkæologiske arv i punkt 3 i bilag IV til direktivet være uden genstand.

(jf. præmis 97, 98 og 101)