Artikel 5 i lov 2000-108 af 10. februar 2000 om modernisering og udvikling af den offentlige elektricitetstjeneste (JORF af 11.2.2000, s. 2143), som ændret ved lov 2006-1537 af 7. december 2006 om energisektoren (JORF 8.12.2006, s. 18531, herefter »lov 2000-108«), bestemmer:

»I.- Byrder, der kan tilskrives offentlige tjenesteydelser, som er betroet elektricitetsselskaber, kompenseres fuldt ud. Disse omfatter følgende:

a) For så vidt angår elektricitetsproduktion:

1. De meromkostninger, der i givet fald følger af gennemførelsen af artikel 8 og 10 i forhold til de omkostninger, som Électricité de France [SA (EDF) (herefter »Électricité de France«)] undgår, eller eventuelt de meromkostninger, som berørte ikke-nationaliserede distributører, som er nævnt i artikel 23 i lov 46-628 af 8. april 1946 [om nationalisering af elektricitets- og gasindustrien (JORF af 9.4.1946, s. 2651)], undgår. De omkostninger, der undgås, beregnes med henvisning til markedspriserne på elektricitet eller for ikke-nationaliserede distributører med henvisning til de salgspriser, der er nævnt i artikel 4, i forhold til den del af elektriciteten, der er erhvervet til disse priser, i den samlede forsyning, idet de mængder, der er købt i henhold til artikel 8 og 10 trækkes fra. Værdien af de omkostninger, der undgås, tjener som reference ved fastlæggelsen af de meromkostninger, der kompenseres, når de pågældende anlæg drives af Électricité de France eller af en ikke-nationaliseret distributør. Når kontrakterne vedrører køb af elektricitet, der produceres af et produktionsanlæg i et område, der ikke er tilsluttet det kontinentale hovedlandsnetværk, beregnes meromkostningerne i forhold til den del, der vedrører produktion til de regulerede takster for salg af elektricitet.

[…]

Disse udgifter beregnes på grundlag af passende regnskaber, som føres af de operatører, der skal bære udgifterne. Disse regnskaber, der udarbejdes i henhold til regler, der fastsættes af Commission de régulation de l’énergie [(energireguleringskommissionen)] skal kontrolleres på nævnte operatørers regning af deres revisor eller, for så vidt angår offentlige virksomheder, af deres offentlige revisor. […] Energiministeren fastsætter årligt afgiftsbeløbet på forslag af Commission de régulation de l’énergie.

Kompensationen for disse udgifter til de operatører, der skal bære dem, sikres gennem bidrag, der betales af de endelige elforbrugere på det nationale område.

Størrelsen af de nævnte bidrag beregnes i forhold til, hvor meget elektricitet der er brugt. […]

Størrelsen af det bidrag, der skal betales pr. forbrugssted af de endelige forbrugere, der er nævnt i første afsnit i artikel 22, stk. I, kan ikke overstige 500000 EUR. Det samme loft finder anvendelse på de bidrag, der betales af de virksomheder, der er nævnt i andet afsnit i artikel 22, stk. I, for den elektricitet til togdrift, der forbruges på nationalt område, og på de bidrag, der betales af de virksomheder, der er nævnt i fjerde afsnit i artikel 22, stk. II, for den elektricitet, der forbruges i efterfølgende led i forhold til elektricitetsforsyningssteder på elektrisk tilsluttede netværk.

Størrelsen af bidraget pr. kilowatttime beregnes således, at bidragene dækker samtlige de omkostninger, der er omhandlet i litra a) og b), samt de administrationsomkostninger, der afholdes af Caisse des dépôts et consignations, som er nævnt nedenfor, samt budgettet for den nationale energiombudsmand. Energiministeren fastsætter dette beløb på forslag fra Commission de régulation de l’énergie én gang årligt. Størrelsen af det årlige bidrag, som fastsættes for et givent år, finder anvendelse på efterfølgende regnskabsår, såfremt der ikke vedtages en ny bekendtgørelse for det pågældende år.

[…]

Bidrag for de berettigede endelige forbrugere, der har udøvet de rettigheder, der tildeles i artikel 22, stk. III, gennem et offentlig transportnet eller et offentligt distributionsnet, opkræves af den operatør, der er ansvarlig for driften af det netværk, som disse forbrugere er tilsluttet, i form af en supplerende opkrævning af afgifter for brug af netværket […] De bidrag, der rent faktisk bliver opkrævet, betales til de operatører, der bærer public service-udgifterne gennem Caisse des dépôts et consignations.

[…] Caisse des dépôts et consignations betaler fire gange årligt de indsamlede beløb tilbage til de operatører, som bærer de udgifter, der er omhandlet i nr. 1 og 2, i litra a) og b). Den betaler den 1. januar hvert år til den nationale energiombudsmand et beløb, der svarer til beløbet for dennes budget.

Caisse des dépôts et consignations foretager de forskellige transaktioner via en særlig konto. De administrationsomkostninger, den afholder, fastsættes årligt af økonomi- og energiministrene.

Med forbehold for anvendelsen af de sanktioner, der er fastsat i artikel 41, fremsender Commission de régulation de l’énergie i tilfælde af manglende eller utilstrækkelig betaling af bidraget to måneder efter, at betalingen er skyldig, en rykkerskrivelse med et gebyr for forsinket betaling på 10% af det skyldige bidrag.

[…]

Såfremt mængden af de indsamlede bidrag ikke svarer til det beløb, der fastslås for årets omkostninger, berigtiges dette det følgende år gennem de for dette år skyldige udgifter. Såfremt de skyldige beløb ikke dækkes i løbet af året, tillægges de udgiftsbeløbet for det følgende år.

Commission de régulation de l’énergie foretager i sin årsrapport hvert år en vurdering af ordningen i relation til de omkostninger ved den offentlige elektricitetstjeneste, der er omhandlet i nærværende stk. I.

[…]

III.- I tilfælde af en afgiftspligtigs manglende betaling af det bidrag, der er fastsat i stk. I […] ovenfor, vedtager energiministeren en administrativ sanktion på de i denne lovs artikel 41 opstillede betingelser.