ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - soegsmaal til proevelse af en beslutning - tilbagekaldelse af den anfaegtede beslutning under sagens behandling paa grund af skrivefejl og udstedelse af en ny, indholdsmaessigt identisk beslutning - sagen uden genstand - stillingtagen til sagen ufornoeden paa grund af sagsoegerens manglende interesse i, at beslutningen annulleres ved dom

Sammendrag

Naar en faellesskabsinstitution tilbagekalder en beslutning under behandlingen af et annullationssoegsmaal til proevelse af beslutningen, fordi den indeholder skrivefejl, og derefter udsteder en ny beslutning, der indholdsmaessigt er identisk med den foerste beslutning, har sagen ikke laengere nogen genstand, og det er ufornoedent at traeffe afgoerelse, for saa vidt sagsoegeren ikke kan paavise en interesse i, at beslutningen annulleres ved dom.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - intervention - personer med berettiget interesse - tvist om gyldigheden af et direktiv paa det socialpolitiske omraade - sag anlagt af en arbejdsgiversammenslutning, der er repraesentativ paa faellesskabsplan, men som ikke har kunnet deltage i samraadet forud for direktivets vedtagelse - interventionsbegaering fremsat af nationale sammenslutninger, der er medlemmer af den sagsoegende sammenslutning, og som goer gaeldende, at de har en saerlig interesse i forbindelse med deres medvirken ved vedtagelsen af nationale foranstaltninger til gennemfoerelse af direktivet - formaliteten

(EF-statutten for Domstolen, art. 37, stk. 2; Raadets direktiv 96/34)

Sammendrag

I henhold til artikel 37, stk. 2, i EF-statutten for Domstolen forudsaetter adgangen til at intervenere alene, at det godtgoeres, at intervenienten har en berettiget interesse i afgoerelsen af den retstvist, der er indbragt for Retten.

Nationale sammenslutninger, der er medlemmer af en sammenslutning, der har anlagt sag med paastand om annullation af direktiv 96/34 om en rammeaftale vedroerende foraeldreorlov, og som paa faellesskabsplan repraesenterer haandvaerksvirksomheders og smaa og mellemstore virksomheders interesser uden at have kunnet deltage i samraadet forud for direktivets vedtagelse, har en saadan interesse, naar de paa nationalt plan repraesenterer de samme interesser som den sagsoegende sammenslutning, og kan godtgoere, at de har en interesse, der adskiller sig fra sagsoegerens, der skyldes den begraensning af deres forhandlingsfrihed, som direktivet medfoerer i forbindelse med vedtagelsen af nationale foranstaltninger til dets gennemfoerelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - ydelse af forskud - forholdsregel, der kan vaere uoprettelig - betingelser

(EF-traktaten, art. 186)

Sammendrag

En afgoerelse om som en foreloebig forholdsregel at yde et kraevet forskud kan, naar afgoerelsen henset til sagsoegerens oekonomiske situation kan vaere uoprettelig og saaledes kan foregribe Rettens afgoerelse i hovedsagen, kun traeffes, saafremt de anbringender og argumenter, sagsoegeren har fremfoert til stoette for begaeringen, umiddelbart forekommer saerligt holdbare og begrundede, og uopsaetteligheden er ubestridelig.

Der foreligger netop en saadan fare for uoprettelighed, naar sagsoegeren for at godtgoere, at begaeringen er uopsaettelig, henviser til den risiko for at gaa konkurs, som han loeber paa grund af sin vanskelige oekonomiske situation, som i sig selv i praksis udelukker, at udbetalingen af det kraevede forskud kan goeres betinget af, at der stilles en garanti for tilbagebetalingen, saafremt han ikke faar medhold i hovedsagen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Konkurrence - administrativ procedure - undersoegelse af klager - klage i henhold til forordning nr. 17 - vurdering paa grundlag af klagens formaal - klage med det formaal at faa fastslaaet, at en medlemsstat har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten - afvisning

(EF-traktaten, art. 169; forordning nr. 17, art. 3)

2 Passivitetssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - passivitet, der kan goeres til genstand for et soegsmaal - passivitet i form af manglende ivaerksaettelse af en traktatbrudsprocedure - afvisning

(EF-traktaten, art. 169 og art. 175, stk. 3)

Sammendrag

3 Spoergsmaalet om beskaffenheden af en klage til Kommissionen skal vurderes paa grundlag af klagens formaal, og ikke alene paa grundlag af formelle kriterier. En henvisning uden anden praecisering til artikel 3 i forordning nr. 17 i en skrivelse til Kommissionen kan ikke bevirke, at skrivelsen har karakter af en klage i henhold til denne bestemmelse, naar det fremgaar, at formaalet med skrivelsen er at faa fastslaaet, at en medlemsstat har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten.

En klager kan ikke omgaa de regler, der rent faktisk finder anvendelse, i form af, at den procedure, der er reguleret ved traktatens artikel 169, unddrages fra denne bestemmelses anvendelsesomraade og paa kunstig maade inddrages under anvendelsesomraadet for reglerne i forordning nr. 17, som giver en klager en mere fordelagtig proceduremaessig stilling end den, der gaelder efter traktatens artikel 169.

4 Passivitetssoegsmaal anlagt af en fysisk eller juridisk person med paastand om, at det fastslaas, at Kommissionen - ved ikke at indlede en traktatbrudsprocedure mod en medlemsstat - i strid med traktaten har undladt at tage stilling, kan ikke antages til realitetsbehandling.

Fysiske eller juridiske personer kan saaledes kun paaberaabe sig traktatens artikel 175, stk. 3, med henblik paa konstatering af undladelse af - i strid med traktaten - at udstede retsakter, for hvilke de kan vaere adressater. I henhold til traktatbrudsproceduren efter traktatens artikel 169 kan Kommissionen imidlertid kun udstede retsakter rettet til medlemsstaterne.

Desuden fremgaar det af opbygningen af traktatens artikel 169, at Kommissionen ikke er forpligtet til at indlede en procedure i henhold til denne bestemmelse, men derimod i denne henseende raader over en skoensbefoejelse, der udelukker private fra at kraeve, at denne institution skal tage stilling til et bestemt forhold.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - realitetspaakendelse af hovedsagen - ingen betydning - graenser

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1)

2 Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - udsaettelse af gennemfoerelsen - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab - begreb - bevisbyrde

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 228/96)

Sammendrag

3 Spoergsmaalet, om hovedsagen kan antages til realitetsbehandling, skal i princippet ikke behandles under en sag om foreloebige forholdsregler. Det skal udskydes til behandling under hovedsagen, undtagen hvis det umiddelbart fremgaar, at denne aabenbart maa afvises, da man ellers ville foregribe Rettens afgoerelse i hovedsagen.

4 Det skal ved vurderingen af, om de foreloebige forholdsregler er uopsaettelige, undersoeges, om en gennemfoerelse af de omtvistede retsakter, inden Faellesskabets retsinstanser traeffer afgoerelse i hovedsagen, kan paafoere den begaerende part et alvorligt og uopretteligt tab, som ikke vil kunne afhjaelpes, selv hvis den anfaegtede beslutning annulleres, eller som paa trods af dets midlertidige karakter staar i misforhold til sagsoegtes interesse i, at sagsoegtes retsakter gennemfoeres, selv om de er genstand for en retssag. Det er sagsoegeren, der skal bevise, at disse betingelser er opfyldt.

En begaering om foreloebige forholdsregler i form af udsat gennemfoerelse af en beslutning truffet som led i gennemfoerelsen af forordning nr. 228/96, hvorved Kommissionen har fastsat kriterierne for, at de aebler og appelsiner, der oprindelig var bestemt som betaling for levering af frugtsaft og marmelade til befolkningerne i Armenien og Aserbajdsjan, kan erstattes med ferskner og abrikoser, kan ikke tages til foelge, naar sagsoegeren ikke har foert noget bevis til stoette for sine udtalelser om, at der er risiko for et alvorligt og uopretteligt tab som foelge af en alvorlig fordrejning af konkurrencen paa markedet for industriel forarbejdning af ferskner, efter at den anfaegtede beslutning blev truffet.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - staevning - formkrav - kort fremstilling af soegsmaalsgrundene

[Protokollen vedroerende EF-statutten for Domstolen, art. 19; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)]

2 Passivitetssoegsmaal - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - den forudgaaende procedures lovlighed - opfordring til institutionen - vaesentlig formalitet - identitet noedvendig mellem sagsoegeren og den person, der har opfordret til at handle

(EF-traktaten, art. 175, stk. 2)

Sammendrag

3 Ifoelge artikel 19 i statutten for Domstolen og artikel 44, stk. 1, litra c), i Rettens procesreglement skal staevningen angive soegsmaalets genstand og indeholde en kort fremstilling af soegsmaalsgrundene. Denne angivelse skal vaere saa klar og praecis, at sagsoegte faar mulighed for at tilrettelaegge sit forsvar og Faellesskabets retsinstanser for at traeffe afgoerelse i sagen, i givet fald uden andre oplysninger til stoette herfor. Saafremt et soegsmaal skal kunne admitteres, er det af retssikkerhedshensyn og af hensyn til en god retspleje noedvendigt, at de vaesentlige faktiske og retlige omstaendigheder, som soegsmaalet stoettes paa, om end kortfattet, men dog konsekvent og forstaaeligt, fremgaar af selve staevningen.

4 Et passivitetssoegsmaal, der er rejst i henhold til traktatens artikel 175, kan kun antages til realitetsbehandling, saafremt sagsoegeren har fulgt proceduren foer sagsanlaeg paa behoerig vis ved at opfylde den vaesentlige formalitet, der bestaar i at opfordre den sagsoegte institution til at handle i artikel 175, stk. 2's forstand. Desuden skal soegsmaalet rejses af den samme person, som tidligere har opfordret institutionen til at handle.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - foreloebige forholdsregler - betingelser - sagsoegerens interesse i den begaerede forholdsregel - foranstaltninger, der ikke foregriber afgoerelsen i hovedsagen - udsaettelse af en beslutning om afslag paa godkendelse af stoette til en jern- og staalvirksomhed samt begaering om genaabning af proceduren til undersoegelse af stoetten - afvisning - begaering om, at Kommissionen skal paalaegge en medlemsstat at suspendere udbetaling af stoette i henhold til en allerede godkendt en ordning - afvisning

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c), art. 34 og 39; Kommissionens beslutning nr. 3855/91]

Sammendrag

En kommissionsbeslutning om afslag paa godkendelse af statsstoette til en jern- og staalvirksomhed er en negativ retsakt. En saadan virksomhed har ingen interesse i gennem en foreloebig forholdsregel at opnaa udsaettelse af en saadan beslutning, da det forbud mod tilskud og stoette, som er fastsat i EKSF-traktatens artikel 4, litra c), finder anvendelse i mangel af en positiv kommissionsbeslutning om godkendelse af den omhandlede stoette.

En saadan virksomhed har heller ingen interesse i gennem en foreloebig forholdsregel at opnaa genaabning af proceduren til undersoegelse af den omhandlede stoette, eftersom en saadan genaabning ikke noedvendigvis vil medfoere, at Kommissionen udsteder en positiv beslutning, der alene vil kunne tillade den beroerte stat at udbetale stoetten til virksomheden. En saadan forholdsregel vil desuden ikke vaere foreloebig, da den vil have samme virkninger som dem, der oenskes opnaaet under hovedsagen, og foregribe afgoerelsen i hovedsagen.

Naar den omhandlede stoette henhoerer under en ordning for stoette til endelig lukning af jern- og staalanlaeg, der allerede er blevet godkendt af Kommissionen, vil en foreloebig forholdsregel om, at Kommissionen tilpligtes at anmode den beroerte medlemsstat om at suspendere udbetalingen af lukningsstoette til de andre ansoegende virksomheder, kun vaere af tilsyneladende nytte, da den ikke forhindrer, at den frist, der er fastsat i beslutning nr. 3855/91, udloeber, og efter udloebet heraf vil der ikke laengere kunne ske udbetaling af stoette. Herudover ville en saadan forholdsregel, der indebaerer et paalaeg til medlemsstaten om at suspendere en stoetteordning, der allerede er blevet godkendt som forenelig med traktaten, udgoere en klar overskridelse af den kompetence, som er tildelt Kommissionen ved EKSF-traktaten.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssoegsmaal - akter, der kan vaere genstand for soegsmaal - begreb - retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger - Kommissionens beslutning om at indlede en antidumpingprocedure - forberedende akt - procedure som led i associeringsaftalen EOEF-Tyrkiet vedroerende behandling af problemer i form af dumping - uden betydning

(EF-traktaten, art. 173; associeringsaftalen EOEF-Tyrkiet, tillaegsprotokollen, art. 47; Raadets forordning nr. 3283/94)

2 Erstatningssoegsmaal - soegsmaal mod Kommissionen i anledning af en retsakt uden nogen retsvirkninger - afvisning

(EF-traktaten, art. 178 og art. 215, stk. 2)

Sammendrag

3 Retsakter, der indeholder foranstaltninger med retligt bindende virkninger, som kan beroere de paagaeldende sagsoegeres interesser i form af en vaesentlig aendring af deres retsstilling, kan goeres til genstand for et annullationssoegsmaal i medfoer af traktatens artikel 173. Retsakter, hvis tilblivelse omfatter flere faser, er principielt kun anfaegtelige retsakter, hvis det drejer sig om foranstaltninger, som definitivt fastlaegger institutionens standpunkt som afslutning paa den paagaeldende procedure, modsat mellemliggende foranstaltninger, der har til formaal at forberede den endelige beslutning, og hvis retsstridighed vil kunne goeres gaeldende under en sag anlagt til proevelse af den endelige beslutning.

En beslutning fra Kommissionen om at ivaerksaette en antidumpingprocedure kan herved efter sin karakter og sine virkninger ikke anses for en retsakt, der kan goeres til genstand for et soegsmaal. Det fremgaar saaledes af antidumpinggrundforordningen nr. 3283/94, at Kommissionen har til opgave at gennemfoere undersoegelser og paa grundlag af disse at traeffe bestemmelse om at afslutte proceduren, eller om at fortsaette den, saaledes at der indfoeres midlertidige foranstaltninger eller stilles forslag til Raadet om indfoerelse af endelige foranstaltninger, hvorfor den retsakt, hvorved Kommissionen ivaerksaetter en antidumpingprocedure, er en akt af rent forberedende art, der ikke umiddelbart kan beroere den paagaeldende sagsoegers retsstilling.

Denne kvalifikation af en saadan akt som vaerende af forberedende art aendres ikke ved, at der som led i associeringsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Tyrkiet gaelder en procedure vedroerende behandling i associeringsraadet af problemer i form af dumping. For det foerste har denne procedure, der er fastlagt i artikel 47 i tillaegsprotokollen til aftalen, ikke til formaal at forhindre en anvendelse af Faellesskabets handelspolitiske beskyttelsesinstrumenter, og for det andet indebaerer en indledning af en antidumpingprocedure fra Faellesskabets side ikke, at proceduren ikke kan bringes i anvendelse.

4 Et erstatningssoegsmaal med paastand om erstatning for skade i anledning af en angiveligt retsstridig retsakt fra en institution maa afvises, naar retsakten ikke skaber nogen retsvirkninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - udsaettelse af gennemfoerelsen af en beslutning om tilbagekraevning af en stoette - betingelser for udsaettelse - alvorligt og uopretteligt tab - begreb - bevisbyrde

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Ved vurderingen af, om foreloebige forholdsregler er uopsaettelige, skal det undersoeges, om en gennemfoerelse af de omtvistede retsakter, inden Faellesskabets retsinstanser traeffer afgoerelse i hovedsagen, kan paafoere den begaerende part et alvorligt og uopretteligt tab, som ikke vil kunne afhjaelpes, selv hvis den anfaegtede beslutning annulleres, eller som paa trods af dets midlertidige karakter staar i misforhold til sagsoegtes interesse i, at dens retsakter gennemfoeres, selv om de er genstand for en retssag. Det er sagsoegeren, der skal bevise, at disse betingelser er opfyldt.

En begaering om foreloebige forholdsregler, som tilsigter udsaettelse af gennemfoerelsen af en beslutning, hvorved Kommissionen - efter at have fastslaaet, at et salg af en grund, som den sagsoegende kommune og en virksomhed har indgaaet aftale om, til en pris, der ligger under markedsvaerdien, udgoer en statsstoette i strid med traktaten - har paalagt den paagaeldende stat at kraeve stoetten tilbage, kan ikke tages til foelge, naar sagsoegeren ikke har fremlagt overbevisende argumenter til godtgoerelse af, at der er fare for, at der indtraeffer et alvorligt og uopretteligt tab under henvisning til dels, at sagsoegeren i saa fald muligvis vil blive forpligtet til at anlaegge sag mod sin medkontrahent for at faa den paastaaede statsstoette tilbagebetalt, dels, at der i givet fald vil ske en vaesentlig aendring af salgsvilkaarene og endog en ophaevelse af aftalen paa medkontrahentens foranledning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - betingelser - afgoerelsen i hovedsagen maa ikke foregribes - hovedsag vedroerende Faellesskabets ansvar uden for kontraktforhold - udbetaling af en del af den kraevede erstatning - udelukket

(EF-traktaten, art. 178 og 186 samt art. 215, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 107, stk. 3 og 4)

Sammendrag

De foreloebige forholdsregler, der kan traeffes afgoerelse om, har alene til formaal under sagens behandling for Domstolen eller Retten at sikre en procesparts interesse i, at afgoerelsen i hovedsagen ikke bliver illusorisk, idet den fratages sin praktiske betydning. I henhold til artikel 107, stk. 3 og 4, i Rettens procesreglement er saadanne forholdsregler foreloebige og ophoerer principielt med at have retsvirkninger ved afsigelsen af den endelige dom i sagen. Det foelger heraf, at de ikke maa foregribe afgoerelsen i hovedsagen, altsaa ikke afgoere foelgerne af den afgoerelse, der senere skal traeffes i hovedsagen.

En begaering om foreloebige forholdsregler, hvorved Faellesskabet paalaegges at betale et beloeb, der svarer til en del af det beloeb, sagsoegeren har beregnet som sit tab i forbindelse med hovedsagen, der er anlagt i henhold til traktatens artikel 178 og artikel 215, stk. 2, kan saaledes ikke tages til foelge.

Saafremt der gives medhold i en saadan begaering, betyder dette, at behandlingen af hovedsagen foregribes, idet Retten i forbindelse med vurderingen af, om forholdsreglerne umiddelbart synes berettigede (fumus boni juris), skal tage stilling til, om Faellesskabet er ifaldet ansvar uden for kontraktforhold, og dernaest give medhold i en del af de paastande, der er nedlagt i hovedsagen, uden at sagen som saadan er undersoegt i forhold til traktatens artikel 215, stk. 2. En konstatering af, at Faellesskabet er ifaldet ansvar, og de dermed forbundne foelger kan ikke ske paa grundlag af en fumus boni juris-vurdering, men skal foretages paa grundlag af en endelig vurdering af de fremfoerte faktiske omstaendigheder og soegsmaalsgrunde, og noedvendiggoer saaledes en sagsbehandling, som sikrer overholdelsen af retten til kontradiktion for alle procesparter.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - sagsomkostninger - fastsættelse - omkostninger, der kan kræves erstattet - omstændigheder, der skal tages i betragtning - intervenient

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b)]

Sammendrag

$$Fællesskabets retsinstanser er ikke kompetente til at fastsætte de beløb, som parterne skal udrede i honorarer til deres egne advokater, hvorimod de kan fastsætte den del af disse beløb, der kan søges godtgjort hos den part, som idømmes sagens omkostninger. Da der ikke i fællesskabsretten findes bestemmelser om tariffer herfor, er Fællesskabets retsinstanser frit stillet ved deres vurdering af de foreliggende oplysninger, idet de dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens betydning fra et fællesskabsretligt synspunkt og konkrete vanskeligheder, såvel som til omfanget af det arbejde, som de pågældende befuldmægtigede og rådgivere har haft i forbindelse med sagen, samt til parternes økonomiske interesse i sagen. Der skal herved ikke tages hensyn til en national tarif for advokaters salærer eller til en eventuel aftale herom mellem den pågældende part og dennes befuldmægtigede eller advokater.

Hvad angår fastsættelse af sagsomkostningerne for en intervenient skal der tages hensyn til, at en intervenients opgave under retsforhandlingerne normalt lettes betydeligt ved det arbejde, som er blevet udført af den egentlige part i sagen, hvis påstande intervenienten er indtrådt til støtte for. Da en intervention i sagens natur er underordnet hovedsøgsmålet, kan den, bortset fra i ganske usædvanlige tilfælde, ikke være forbundet med så store vanskeligheder som dette.

Endelig forholder det sig således, at selv om begrebet »nødvendige udgifter« i artikel 91, litra b), i Rettens procesreglement som udgangspunkt kun kan antages at dække vederlaget til én advokat, må der først og fremmest tages hensyn til, om det antal timer, der samlet er medgået til arbejdet, kan anses for objektivt nødvendigt med henblik på sagens behandling ved Retten, uanset hvor mange advokater arbejdet har været delt mellem.

( jf. præmis 18, 19, 20 og 28 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt - forordning om registrering af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proceduren i artikel 17 i forordning nr. 2081/92 - sag anlagt af producenter af turrón - afvisning

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4, og art. 189, stk. 4; Raadets forordning nr. 2081/92; Kommissionens forordning nr. 1107/96)

Sammendrag

Et soegsmaal, som producenter af turrón i Frankrig har anlagt med paastand om annullation af forordning nr. 1107/96 om registrering af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proceduren i artikel 17 i forordning nr. 2081/92, for saa vidt der ved forordningen foretages registrering af de beskyttede geografiske betegnelser »Jijona« og »Turrón de Alicante«, maa afvises.

For det foerste er forordningen ifoelge sin art og raekkevidde en almengyldig retsakt og ikke en beslutning i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i traktatens artikel 189, stk. 4, da den finder anvendelse paa objektivt bestemte situationer og har retsvirkninger for generelt og abstrakt fastlagte persongrupper, idet den giver alle virksomheder, hvis produkter opfylder de fastsatte geografiske og kvalitative krav, ret til saelge dem under en af de heri fastsatte betegnelser, og samtidig naegter denne ret i forhold til alle virksomheder, hvis produkter ikke opfylder disse krav.

For det andet bemaerkes, at selv om det ikke er udelukket, at ogsaa en almengyldig retsakt, der finder anvendelse paa de fleste erhvervsdrivende, under visse omstaendigheder kan beroere nogle af dem individuelt, er dette ikke tilfaeldet i denne sag. Den blotte omstaendighed, at virksomheder har benyttet betegnelser som »Jijona« og »Alicante« ved markedsfoeringen af den turrón, de fremstiller, er ikke tilstraekkelig til at individualisere dem i mangel af oplysninger, der goer det muligt at fastslaa, at denne brug fulgte af en saerlig rettighed, som de havde erhvervet paa nationalt plan eller faellesskabsniveau inden vedtagelsen af den anfaegtede forordning, og som denne forordning har gjort indgreb i.