ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sag 426/85

Kommissionen for De europæiske Fællesskaber

mod

Jan Zoubek

»Voldgiftsbestemmelse — manglende opfyldelse af en kontrakt«

Retsmøderapport

Forslag til afgørelse fra generaladvokat Sir Gordon Slynn, fremsat den 13. november 1986 4062

Domstolens dom (første afdeling) af 18. december 1986 4066

Sammendrag af dom

Retspleje – søgsmål for Domstolen i henbold til en voldgiftsbestemmelse – Domstolens kompetence til at pakende et modkrav – grundlag – betingelser

(EKSF-traktaten, art. 42; EØF-traktaten, art. 181; Euratom-traktaten, art. 153)

Selv om Domstolen i henhold til en voldgiftsbestemmelse er udpeget til at afgøre en strid og herunder anvende den nationale ret, der regulerer kontrakten, skal spørgsmålet om Domstolens kompetence til at påkende et modkrav og dettes behandling i formaliteten alene vurderes i henhold til EKSF-traktatens artikel 42, EØF-traktatens artikel 181 og Euratom-traktatens artikel 153, samt Domstolens procesreglement. Da Domstolens kompetence hviler på en voldgiftsbestemmelse, udgør den en undtagelse fra almindelige retsregler og skal derfor fortolkes snævert. Domstolen kan kun påkende de påstande, der hviler på en kontrakt, der er indgået af Fællesskabet, og som indeholder en voldgiftsbestemmelse, eller som står i direkte forbindelse med de forpligtelser, der følger af denne kontrakt.
I betragtning af den selvstændige karakter af den kompetence, som Kommissionen har med hensyn til forvaltningen af egne indtægter, samt opgavefordelingen mellem Kommissionen og medlemsstaterne i henhold til den ordning, der er indført ved afgørelsen af 21. april 1970 og ved forordning nr. 2891/77, kan det ikke antages, at udøvelsen af den kompetence, der er tildelt Kommissionen ved denne forordnings artikel 10, stk. 2, til om nødvendigt at opfordre medlemsstaterne til en anticiperet kreditering en måned tidligere for så vidt angår andre indtægter end momsindtægterne på grundlag af de oplysninger, de er i besiddelse af den 15. i samme måned, skulle være betinget af de forskellige medlemsstaters samrykke, da bestemmelsen ellers ville miste sin tilsigtede virkning. Da det alene er Kommissionen, der kan skønne over, om det er nødvendigt at gribe til anticiperet kreditering af egne indtægter, er medlemsstaterne, som kun medvirker ved opkrævningen af disse indtægter og ved at stille dem til rådighed, men ikke ved forvaltningen af dem, forpligtet til at foretage den ønskede anticiperede kreditering uden at skulle give udtryk for deres samtykke eller manglende samtykke hertil.

Dette resultat ændres ikke af den omstændighed, at samme forordnings artikel 12, stk. 2, giver Kommissionen en anden mulighed for at imødegå eventuelle finansielle problemer, fordi det alene tilkommer Kommissionen at vælge mellem de to muligheder, som den råder over.
Fællesskabsretten er ikke på sit nuværende udviklingstrin til hinder for, at den enkelte medlemsstat for visse produkters vedkommende indfører en differentieret afgiftsordning efter objektive kriterier. Medlemsstaterne kan imidlertid ikke i kraft af deres ret til at træffe bestemmelse om pålæggelse af interne afgifter fravige det grundlæggende princip om forbud mod afgifter, der virker diskriminerende, jfr. traktatens artikel 95, men skal udøve denne ret inden for rammerne af den nævnte bestemmelse og således, at de herved pålagte begrænsninger overholdes.
En afgørelse af, om forbudet mod foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner er respekteret, kræver ikke bevis for, at en foranstaltning faktisk begrænser indførslen af de omhandlede varer, men det er tilstrækkeligt, at foranstaltningerne vil kunne få virkninger for den indførsel, der ellers ville finde sted.

Den ved traktatens artikel 106 foreskrevne liberalisering af betalinger forpligter medlemsstaterne til at tillade de i denne bestemmelse omhandlede betalinger. Medlemsstaterne har dog fortsat beføjelse til at kontrollere valutaoverførsler for at fastslå, at der ikke i realiteten er tale om kapitalbevægelser, der ikke er liberaliserede, og navnlig ikke er tale om transaktioner, som ikke vedrører varehandelen eller udveksling af tjenesteydelser. En sådan kontrol kan imidlertid ikke medføre, at de ved traktaten anerkendte friheder gøres illusoriske.
For at afgøre, om en fællesskabsbestemmelse, ifølge hvilken hele sikkerheden fortabes, er forenelig med proportionalitetsprincippet, må det undersøges, om de forpligtelser, hvis overholdelse den skal sikre, skal betragtes som hovedforpligtelser, hvis overholdelse er af fundamental betydning for fællesskabsordningens rette funktion, og hvis tilsidesættelse kan sanktioneres ved fortabelse af hele sikkerheden, uden at det medfører en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, eller om de skal anses for sekundære forpligtelser, hvis tilsidesættelse ikke må sanktioneres med samme strenghed som manglende overholdelse af en hovedforpligtelse.
Forbudet mod forskelsbehandling i traktatens artikel 40, stk. 3, er blot et særligt udtryk for det generelle lighedsprincip, som udgør et af fællesskabsrettens grundlæggende principper. Ifølge dette princip må ensartede situationer ikke behandles forskelligt, medmindre en forskellig behandling er objektivt begrundet. Denne bestemmelse omfatter alle foranstaltninger vedrørende de fælles markedsordninger, uanset hvilken myndighed, der træffer dem, og er følgelig også bindende for medlemsstaterne, når de gennemfører markedsordningen. Bestemmelsen er navnlig til hinder for, at en medlemsstat vælger 1981 som referenceår i henhold til artikel 2 i forordning nr. 857/84 om anvendelsen af tillægsafgiften på mælk, når dette valg på grund af særlige forhold på den pågældende medlemsstats marked indebærer forskelsbehandling af Fællesskabets producenter.
Medlemsstaterne er, når der er udstedt en forordning om oprettelse af en fælles markedsordning for en given sektor, forpligtet til ikke at gøre undtagelser fra ordningen eller i øvrigt tilsidesætte den. Det kan ikke af den omstændighed, at den pågældende ordning ikke indeholder bestemmelser herom, udledes, at medlemsstaterne ikke længere kan træffe foranstaltninger i den pågældende sektor. Det forhold, at fællesskabslovgiveren ikke har reguleret møllerisektoren, indebærer således tværtimod, at medlemsstaterne for at forbedre sektorens struktur kan træffe de foranstaltninger, som de finder egnede, men uden at tilsidesætte de mekanismer og principper, der gælder for den fælles markedsordning for korn. Heraf følger, at forordning nr. 2727/75 ikke indeholder et forbud mod, at en medlemsstat [for mølleriindustrien] indfører en kvotaordning for formaling af hvede, som kun omfatter konsum på den pågældende medlemsstats hjemmemarked, når de samlede kvoter i henhold til ordningen reelt klart overstiger det kvantum, der er nødvendigt for at dække dette forbrug.
Sag 218/85

Association comité économique agricole regional fruits et legumes de Bretagne

mod

A. Le Campion

anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de grande instance de Saint-Brieuc

»Frugt og grønsager — udvidet anvendelse af bestemmelser fastsat af producentsammenslutninger«

Retsmøderapport

Forslag til afgørelse fra generaladvokat G. Federico Mancini, fremsat den 7. oktober 1986 3522

Domstolens dom (sjette afdeling) af 25. november 1986 3528

Sammendrag af dom

Landbrug – fælles markedsordning – frugt og grøntsager – producentorganisationer – fastsættelse af regler for markedsføring – bindende karakter for tilsluttede producenter – udvidelse til at omfatte samtlige en regions producenter – utilladelighed – betingelser

(Rådets forordning nr. 1035/72)

Forordning nr. 1035/72 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager skal fortolkes således, at medlemsstaterne ikke er kompetente til at lade bestemmelser, der er fastsat af en producentorganisation, være gældende for samtlige producenter i et bestemt område, såfremt disse bestemmelser vedrører sortering, vejning, størrelsessortering og præsentation af varerne eller pålægger en pligt til at sælge den samlede produktion på offentlige af producentorganisationen godkendte auktioner og til at medvirke ved gennemførelsen af den af organisationen indførte tilbagetrækningsordning.
Sag 330/85

Claude Richter

mod

Kommissionen for De europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — ydelse af udlandstillæg«

Retsmøderapport

Forslag til afgørelse fra generaladvokat G. Federico Mancini, fremsat den 8. oktober 1986 3443

Domstolens dom (anden afdeling) af 13. november 1986 3445

Sammendrag af dom

Tjenestemænd – vederlag – udlandstillæg – formål – begrebet udlændighed – tjenestemænd med statsborgerskab i tjenestelandet

(Tjenestemandsvedtægten, bilag VII, art. 4, stk. 1)

Udlandstillægget har til formål at opveje de særlige byrder og ulemper, som ansættelsen ved Fællesskaberne forvolder de tjenestemænd, der af den grund er tvunget til at skifte bopæl fra det land, hvor de tidligere havde bopæl, til tjenestelandet.

Begrebet udlændighed afhænger af tjenestemandens særlige forhold, for den, der er statsborger i den medlemsstat, hvor han gør tjeneste, således bl. a. af, om han faktisk har afbrudt de sociale og faglige bånd til den pågældende stat ved fuldstændigt og i længere tid at have taget varigt ophold uden for den nævnte stats europæiske område. Undtagelsesbestemmelsen i artikel 4, stk. 1, litra b), i vedtægtens bilag VII omfatter således kun personer, som har måttet flytte det varige centrum for deres interesser uden for tjenestelandet og følgelig ikke længere kan antages at have et egentligt tilhørsforhold til den pågældende stat.
—

at den ikke er til hinder for, at den salgspris, som for importeret brød følger af distributionsavancen, inden for rammerne af en sådan bestemmelse i givet fald kan være lavere end den mindstepris, der er fastsat for indelandsk fremstillet brød.
Sag 232/85

Jean Victor Becker

mod

Kommissionen for De europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — opvurdering af en udvælgelsesprøve«

Retsmøderapport

Forslag til afgørelse fra generaladvokat G. Federico Mancini, fremsat den 8. oktober 1986 3408

Domstolens dom (anden afdeling) af 13. november 1986 3411

Sammendrag af dom

Tjenestemænd – søgsmål – forudgående administrativ klage – frister – præceptiv karakter – fristerne udløbet – fristfornyelse – betingelser – ny faktisk omstændighed

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

Selv om en tjenestemand i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 1, kan forelægge en ansøgning for ansættelsesmyndigheden om at træffe en beslutning for sit vedkommende, kan han ikke omgå klage- og søgsmålsfristerne i vedtægtens artikler 90 og 91 ved gennem en sådan ansøgning at anfægte en tidligere afgørelse, der ikke er anfægtet inden for fristerne. De nævnte frister, som er indført af klarheds- og retssikkerhedshensyn, er præceptive og kan ikke fraviges. Kun væsentlige nye faktiske omstændigheder kan begrunde, at der indgives en ansøgning om, at en beslutning, der ikke længere kan anfægtes, tages op til fornyet overvejelse.

Offentliggørelse af meddelelser om udvælgelsesprøver, som ikke ændrer tjenestemandens retsstilling, ikke berører hans stilling og ikke er af en sådan karakter, at han hermed for første gang kan antages at være blevet bekendt med administrationens synspunkt, kan ikke betegnes som en ny faktisk omstændighed.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . TJENESTEMAEND - PLACERING - BEGRUNDELSE - FORPLIGTELSE - INGEN

2 . TJENESTEMAEND - PLACERING - ADMINISTRATIONENS SKOENSBEFOEJELSE - DOMSTOLSKONTROL - GRAENSER

( TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN, ART . 7 )

3 . TJENESTEMAEND - AFGOERELSER VEDROERENDE EN TJENESTEMANDS TJENESTERETLIGE STILLING - HENSYNTAGEN TIL OMSTAENDIGHEDER, DER IKKE ER OMTALT I DEN PERSONLIGE AKTMAPPE - ULOVLIG

( TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN, ART . 26 OG 43 )

Sammendrag

1 . ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN ER IKKE PLIGTIG AT BEGRUNDE EN BESLUTNING OM PLACERING AF EN TJENESTEMAND I EN NY STILLING, HVERKEN OVER FOR DEN UDNAEVNTE TJENESTEMAND, OVER FOR HVEM BESLUTNINGEN IKKE ER BEBYRDENDE, ELLER OVER FOR FORBIGAAEDE ANSOEGERE, DA BETRAGTNINGERNE I EN SAADAN BEGRUNDELSE KAN VAERE TIL SKADE FOR DEM .

2 . VED UDNAEVNELSE AF EN TJENESTEMAND I EN LEDIG STILLING PAA GRUNDLAG AF ET STILLINGSOPSLAG SKAL ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN I MEDFOER AF TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKEL 7 UDELUKKENDE TAGE HENSYN TIL TJENSTLIGE SYNSPUNKTER . VED EN SAADAN AFGOERELSE HAR ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN ET VIDT SKOEN MED HENSYN TIL VURDERINGEN AF DE NAEVNTE TJENSTLIGE SYNSPUNKTER SAMT ANSOEGERNES KVALIFIKATIONER MED HENBLIK PAA DEN PAAGAELDENDE STILLING . DOMSTOLENS KONTROL ER I DEN HENSEENDE BEGRAENSET TIL, OM ADMINISTRATIONEN PAA BAGGRUND AF DE FORHOLD, DEN KAN HAVE LAGT TIL GRUND FOR VURDERINGEN, KAN ANTAGES AT HAVE HOLDT SIG INDEN FOR GRAENSER, SOM IKKE KAN ANFAEGTES, OG IKKE HAR ANVENDT SINE BEFOEJELSER AABENBART FEJLAGTIGT . DOMSTOLEN KAN SAALEDES IKKE SAETTE SIN VURDERING AF ANSOEGERNES KVALIFIKATIONER ELLER TJENESTENS INTERESSE I STEDET FOR ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS .

3 . ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS AFGOERELSE VEDROERENDE EN TJENESTEMANDS TJENESTERETLIGE STILLING OG KARRIERE KAN IKKE TRAEFFES PAA GRUNDLAG AF OMSTAENDIGHEDER VED HANS ADFAERD, DER IKKE ER OMTALT I HANS PERSONLIGE AKTMAPPE . EN AFGOERELSE, DER TRAEFFES PAA GRUNDLAG AF SAADANNE OMSTAENDIGHEDER, INDEBAERER SAALEDES EN TILSIDESAETTELSE AF DEN RET TIL AT FREMKOMME MED SINE BEMAERKNINGER, DER ER SIKRET TJENESTEMANDEN BAADE I MEDFOER AF VEDTAEGTENS ARTIKEL 26 FOR SAA VIDT ANGAAR HANS PERSONLIGE AKTMAPPE, OG ARTIKEL 43, FOR SAA VIDT ANGAAR DE REGELMAESSIGE UDTALELSER . EN SAADAN AFGOERELSE ER DERFOR I STRID MED VEDTAEGTENS GARANTIER OG MAA ANNULLERES PAA GRUND AF, AT DEN FULGTE PROCEDURE HAR VAERET RETSSTRIDIG .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

LANDBRUG - UDLIGNINGSAFGIFT AF PRODUKTER DER IKKE ER OMFATTET AF EN FAELLES MARKEDSORDNING - BEREGNING - METODER DER ANVENDES UAFHAENGIGT AF DEN KONKRETE TRANSAKTION - TILLADELIGHED

( EOEF-TRAKTATEN, ART . 46; KOMMISSIONENS FORORDNING NR . 644/85 OM AENDRING AF FORORDNING NR . 2541/84 )

Sammendrag

KOMMISSIONEN AFGOER I FORBINDELSE MED ANVENDELSEN AF TRAKTATENS ARTIKEL 46, HVILKE FAKTORER DER SKAL LAEGGES TIL GRUND VED BEREGNINGEN AF DEN UDLIGNINGSAFGIFT, SOM SKAL DAEKKE FORSKELLEN MELLEM EKSPORTPRISEN FOR ET PRODUKT OG DEN PRIS, DER KAN BETRAGTES SOM DEN NORMALE PRIS FOR SAMME PRODUKT PAA IMPORTMARKEDERNE . I BETRAGTNING AF DE KOMPLICEREDE FORHOLD, DER SKAL TAGES I BETRAGTNING, ER DEN HERVED BERETTIGET TIL AT ANVENDE METODER, DER VIRKER UAFHAENGIGT AF DEN KONKRETE TRANSAKTION .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . TJENESTEMAEND - DISCIPLINAERORDNING - SANKTION - ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS SKOENSBEFOEJELSER - DOMSTOLENS PROEVELSESRET - RAEKKEVIDDE - GRAENSER

2 . TJENESTEMAEND - DISCIPLINAERORDNING - SANKTION - SKAERPENDE ELLER FORMILDENDE OMSTAENDIGHEDER - VIRKNINGER - ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS SKOENSBEFOEJELSER

( TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN, ART . 86-89 )

Sammendrag

1 . NAAR DE HANDLINGER, EN TJENESTEMAND LASTES FOR, ER BEVIST, TILKOMMER DET ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN AT VAELGE DEN HERTIL SVARENDE SANKTION . DOMSTOLEN KAN IKKE SAETTE SIN VURDERING I STEDET FOR DENNE MYNDIGHEDS UNDTAGEN I TILFAELDE AF AABENBARE VILDFARELSER ELLER MAGTFORDREJNING .

2 . TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKLER 86-89 FASTSAETTER IKKE FASTE FORHOLD MELLEM DE HERI OPREGNEDE SANKTIONER OG DE FORSKELLIGE FORMER FOR OVERTRAEDELSE AF TJENESTEPLIGTERNE, DER BEGAAS AF TJENESTEMAENDENE, OG PRAECISERER IKKE I HVILKET OMFANG EKSISTENSEN AF SKAERPENDE ELLER FORMILDENDE OMSTAENDIGHEDER INDGAAR I VALGET AF SANKTION, IDET FASTSAETTELSEN HERAF BEROR PAA ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS GENERELLE VURDERING AF SAGENS SAMTLIGE KONKRETE OMSTAENDIGHEDER OG SAEREGENHEDER .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . LANDBRUG - FAELLES MARKEDSORDNING - EKSPORTRESTITUTIONER - FORUDBETALING - TILBAGEBETALING AF URETMAESSIGT OPPEBAARNE BELOEB - TILLAEG - SATS PAA 20% - PROPORTIONALITETSPRINCIPPET - TILSIDESAETTELSE - FORELIGGER IKKE

( KOMMISSIONENS FORORDNING NR . 1957/69, ART . 6, STK . 1 )

2 . LANDBRUG - FAELLES MARKEDSORDNING - EKSPORTRESTITUTIONER - FORUDBETALING - TILBAGEBETALING AF URETMAESSIGT OPPEBAARNE BELOEB - TILLAEG - BEREGNINGSGRUNDLAG - FORSKELLEN MELLEM DET FORUDBETALTE RESTITUTIONSBELOEB OG DET RESTITUTIONSBELOEB, DER FAKTISK SKULLE HAVE VAERET UDBETALT

( KOMMISSIONENS FORORDNING NR . 1957/69, ART . 6, STK . 1 OG 5 )

Sammendrag

1 . ARTIKEL 6, STK . 1, I FORORDNING NR . 1957/69 BESTEMMER, AT NAAR RESTITUTIONER, DER ER FORUDBETALT I HENHOLD TIL EN FORHAANDSFINANSIERINGSORDNING, SKAL TILBAGEBETALES, FORDI DE ER UDBETALT MED URETTE, FORHOEJES DE BELOEB, DER SKAL TILBAGEBETALES, MED ET TILLAEG PAA 20 %. FORMAALET MED DETTE TILLAEG ER AT UNDGAA, AT DE ERHVERVSDRIVENDE OPNAAR EN URETMAESSIG FORDEL VED URETMAESSIGT AT OPNAA VEDERLAGSFRI KREDIT . I BETRAGTNING AF DETTE FORMAAL KAN EN SATS PAA 20% IKKE ANSES FOR AT VAERE UFORHOLDSMAESSIG HOEJ; DA DER ER TALE OM EN FAST SATS FOR HELE FAELLESSKABET VAR DET NEMLIG HENSIGTSMAESSIGT DELS AT TAGE HENSYN TIL DE FORSKELLIGE RENTESATSER, DER ANVENDES I DE FORSKELLIGE MEDLEMSSTATER, DELS TIL DEN TID, DER KAN GAA MELLEM DET TIDSPUNKT, HVOR RESTITUTIONEN YDES, OG DET TIDSPUNKT, HVOR DEN FAKTISK TILBAGEBETALES .

2 . NAAR EN ERHVERVSDRIVENDE I MEDFOER AF ARTIKEL 3, STK . 2, I FORORDNING NR . 1957/69 HAR FORPLIGTET SIG TIL AT UDFOERE EN FODERBLANDING MED ET KORNINDHOLD PAA MERE END 65 VAEGTPROCENT, MEN - AF GRUNDE SOM IKKE KAN LAEGGES HAM TIL LAST - FAKTISK HAR UDFOERT EN KORNFODERBLANDING, HVIS KORNINDHOLD KUN VAR MELLEM 50 OG 65 VAEGTPROCENT, ER HAN I MEDFOER AF ARTIKEL 6, STK . 1 OG 5, I DENNE FORORDNING - SELV EFTER AT SIKKERHEDEN ER FRIGIVET - KUN FORPLIGTET TIL AT TILBAGEBETALE FORSKELLEN MELLEM DET FORUDBETALTE RESTITUTIONSBELOEB OG DET RESTITUTIONSBELOEB, DER SKULLE HAVE VAERET UDBETALT FOR DE PRODUKTER, SOM FAKTISK ER UDFOERT, MED ET TILLAEG PAA 20% AF DENNE FORSKEL .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . TJENESTEMAEND - ANSAETTELSE - INDPLACERING PAA LOENTRIN - ANCIENNITETSFORBEDRING INDEN FOR LOENKLASSE - KRITERIER - FORUDGAAENDE FAGLIG ERFARING - ADMINISTRATIONENS SKOENSBEFOEJELSE

( TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN, ART . 32, 2 . PKT .)

2 . TJENESTEMAEND - ANSAETTELSE - INDPLACERING PAA LOENTRIN - INSTITUTIONENS INTERNE RETNINGSLINJER OM KRITERIER FOR INDPLACERING - RETSVIRKNINGER

3 . TJENESTEMAEND - LOEN - DAGPENGE - FORMAAL

( TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN, ART . 20 OG BILAG VII, ART . 10 )

Sammendrag

1 . IFOELGE TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKEL 32, 2 . PUNKTUM, TILKOMMER DER ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN ET SKOEN VEDROERENDE ALLE DE OMSTAENDIGHEDER, SOM KAN HAVE BETYDNING FOR ANERKENDELSEN AF DEN ANSATTES FORUDGAAENDE ERFARINGER SAAVEL MED HENSYN TIL DISSES ART OG OMFANG SOM DERES STOERRE ELLER MINDRE RELEVANS FOR DEN PAAGAELDENDE STILLINGS ARBEJDSOPGAVER .

2 . VED UDSTEDELSEN AF INTERNE RETNINGSLINJER OM KRITERIER FOR INDPLACERING VED ANSAETTELSEN KAN ADMINISTRATIONEN OPSTILLE EN RAEKKE VEJLEDENDE FORSKRIFTER, SOM DEN SKAL FOELGE, MEDMINDRE DER FORELIGGER EN OBJEKTIV BEGRUNDELSE FOR AT GOERE UNDTAGELSE, MEN SAADANNE RETNINGSLINJER MAA IKKE FRAVIGE VEDTAEGTENS BESTEMMELSER .

3 . EFTER VEDTAEGTENS ARTIKEL 20 SKAL TJENESTEMANDEN TAGE BOPAEL PAA TJENESTESTEDET ELLER I EN SAADAN AFSTAND FRA DETTE, AT HAN IKKE HINDRES I UDFOERELSEN AF SIT ARBEJDE . DEN TJENESTEMAND, DER GODTGOER, AT HAN ER NOEDT TIL AT SKIFTE BOPAEL FOR AT OPFYLDE OVENNAEVNTE BETINGELSE, ER EFTER ARTIKEL 10 I VEDTAEGTENS BILAG VII BERETTIGET TIL AT FAA UDBETALT DAGPENGE INDTIL DEN DAG, HAN FLYTTER . DAGPENGENE KAN KUN YDES INDEN FOR ET VIST BEGRAENSET TIDSRUM OG UDGOER EN GODTGOERELSE FOR DE OMKOSTNINGER OG ULEMPER TJENESTEMANDEN FORVOLDES, NAAR DENNE MAA REJSE TIL ELLER MIDLERTIDIGT INDLOGERE SIG PAA TJENESTESTEDET, OG SAMTIDIG HERMED, LIGELEDES MIDLERTIDIGT, BEHOLDE SIN BOPAEL PAA ANSAETTELSESSTEDET ELLER DET TIDLIGERE TJENESTESTED .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . LANDBRUG - MONETAERE UDLIGNINGSBELOEB - UDBETALING - FRIST HERFOR - BEGYNDELSESTIDSPUNKT - DAGEN FOR INDGIVELSEN AF DOKUMENTERNE

( KOMMISSIONENS FORORDNING NR . 1371/81, ART . 17, STK . 3 )

2 . FAELLESSKABSRET - PRINCIPPER - FORCE MAJEURE - BEGREB - BEDOEMMELSE PAA BAGGRUND AF BESTEMMELSERNE I FORORDNINGERNE

3 . LANDBRUG - MONETAERE UDLIGNINGSBELOEB - UDBETALING - FRIST HERFOR - OVERSKRIDELSE - ADMINISTRATIVE VANSKELIGHEDER - INDSIGELSE OM FORCE MAJEURE AFSKAARET

( KOMMISSIONENS FORORDNING NR . 1371/81, ART . 17, STK . 3, LITRA A ))

Sammendrag

1 . ARTIKEL 17, STK . 3, I KOMMISSIONENS FORORDNING NR . 1371/81 SKAL FORTOLKES SAALEDES, AT DEN DERI FASTSATTE FRIST PAA TO MAANEDER, INDEN FOR HVILKEN DE MONETAERE UDLIGNINGSBELOEB SKAL UDBETALES, LOEBER FRA DAGEN EFTER INDGIVELSEN TIL DEN NATIONALE MYNDIGHED AF ANSOEGNINGEN OM UDBETALING OG AF DE OEVRIGE DOKUMENTER, SOM ANSOEGEREN SKAL FREMLAEGGE .

2 . BEGREBET FORCE MAJEURE BETEGNER DE USAEDVANLIGE OG UFORUDSIGELIGE OMSTAENDIGHEDER, SOM DEN, DER PAABERAABER SIG DEM, IKKE HAR NOGEN INDFLYDELSE PAA, OG SOM HAN IKKE HAR MULIGHED FOR AT AFVAERGE, OGSAA SELV OM HAN UDVISER DEN STOERST MULIGE PAAPASSELIGHED . NAAR EN FORORDNING HENVISER TIL DETTE BEGREB, SKAL DET BEDOEMMES PAA BAGGRUND AF DEN SAMMENHAENG, DET INDGAAR I .

3 . DE NATIONALE MYNDIGHEDER, DER HAR KOMPETENCE TIL AT UDBETALE DE MONETAERE UDLIGNINGSBELOEB, KAN IKKE PAABERAABE SIG FORCE MAJEURE, JFR . ARTIKEL 17, STK . 3, LITRA A ), I FORORDNING NR . 1371/81, UNDER HENVISNING TIL, AT DE IKKE HAR TILSTRAEKKELIGT PERSONALE TIL RAADIGHED, TIL TRODS FOR EN PLUDSELIG OG VOLDSOM STIGNING I ANTALLET AF ANSOEGNINGER OM UDBETALING AF MONETAERE UDLIGNINGSBELOEB OG DE SAERLIGE FORHOLD, DER HAEVDES AT VAERE KENDETEGNENDE FOR DEN PAAGAELDENDE LANDBRUGSSEKTOR .
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1 . TJENESTEMAEND - FORFREMMELSE - BEGRUNDELSE - FORPLIGTELSE - IKKE PLIGTMAESSIG

( TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN, ART . 45 )

2 . TJENESTEMAEND - FORFREMMELSE - FORVALTNINGENS SKOENSBEFOEJELSER - EFTERPROEVELSE VED DOMSTOLEN - BEGRAENSNINGER

( TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN, ART . 45 )

Sammendrag

1 . ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN HAR IKKE PLIGT TIL AT BEGRUNDE EN BESLUTNING OM FORFREMMELSE OVER FOR ADRESSATEN FOR EN BESLUTNING OM FORFREMMELSE ELLER OVER FOR DE ANSOEGERE, DER IKKE ER BLEVET FORFREMMET, DA BETRAGTNINGERNE I EN SAADAN BEGRUNDELSE KAN FAA SKADEVIRKNINGER FOR DE PAAGAELDENDE ELLER I DET MINDSTE FOR NOGLE AF DEM .

2 . ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN RAADER VED SIN VURDERING AF TJENESTENS INTERESSE SAMT DE FORTJENESTER, DER SKAL TAGES I BETRAGTNING I FORBINDELSE MED DEN I VEDTAEGTENS ARTIKEL 45 NAEVNTE AFGOERELSE OM FORFREMMELSE, OVER ET VIDT SKOEN . UDNAEVNELSE AF EN PERSON, DER ER ANSAT I ET KOMMISSIONSMEDLEMS KABINET, TIL EN STILLING I KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE I STEDET FOR EN ANDEN ANSOEGER FRA DE SAMME TJENESTEGRENE, UDGOER DERFOR IKKE MAGTFORDREJNING, SAAFREMT UDNAEVNELSEN BEGRUNDES PAA EN SAMMENLIGNING AF VEDKOMMENDE ANSOEGERES FORTJENESTER . DOMSTOLEN SKAL I DEN HENSEENDE KUN TAGE STILLING TIL, OM ADMINISTRATIONEN VED DEN FREMGANGSMAADE OG DET GRUNDLAG, DER HAR FOERT TIL DENS VURDERING, HAR HOLDT SIG INDEN FOR RIMELIGE GRAENSER, OG OM DENS AFGOERELSE ER BEHAEFTET MED AABENBARE FEJL . I DEN FORBINDELSE UDGOER DEN OMSTAENDIGHED, AT EN ANSOEGER MIDLERTIDIGT HAR FUNGERET I DEN OMTVISTEDE STILLING, LIGE SAA LIDT SOM VEDKOMMENDES STORE ANCIENNITET I NAERMESTE LAVERE LOENKLASSE IKKE SKOENSELEMENTER AF STOERRE BETYDNING END TJENESTENS INTERESSE, DER ER AFGOERENDE FOR HVILKEN AF FLERE ANSOEGERE, DER KONKRET VIL KUNNE FORFREMMES .