RETTEN FOR EU-PERSONALESAGERS DOM

(Anden Afdeling)

23. oktober 2012

Sag F-57/11

Gustav Eklund

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag – ansættelse – almindelig udvælgelsesprøve – opførelse på reservelisten – tilbud om ansættelse til en person opført på en reserveliste – adgangsbetingelser – erhvervserfaring opnået efter eksamensbevis – udvælgelseskomitéens og ansættelsesmyndighedens respektive kompetencer – accept af tilbud om ansættelse – tilbagekaldelse af tilbud om ansættelse«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 270 TEUF, som i medfør af dennes artikel 106a finder anvendelse på Euratom-traktaten, hvorunder Gustav Eklund i det væsentlige har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 5. august 2010 om ikke at anerkende hans accept af en stilling som tjenestemand (teknisk assistent), som blev tilbudt ham af Kommissionen ved afgørelse indeholdt i skrivelsen af 30. juli 2010, som blev tilsendt ham pr. e-mail, og om tilbagekaldelse af dette tilbud.

Udfald: Europa-Kommissionen frifindes. Gustav Eklund bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

Sammendrag

1. Tjenestemænd – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – tilbagekaldelse af tilbud om ansættelse – ikke omfattet – afgørelse om ikke at anerkende en ansøgers accept af et tilbud om ansættelse – omfattet

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

2. Tjenestemænd – udvælgelsesprøve – udvælgelseskomité – uafhængighed – grænser – vedtagelse af ulovlige afgørelser – ansættelsesmyndighedens forpligtelser – domstolskontrol

3. Tjenestemænd – udvælgelsesprøve – udvælgelsesprøve på grundlag af kvalifikationsbeviser og prøver – adgangsbetingelser – erhvervserfaring – begreb – studieperioder – ikke omfattet

(Tjenestemandsvedtægten, bilag III, art. 5)

1. Et tilbud om ansættelse fremsendt til en ansøger med henblik på, at denne udnævnes til tjenestemand, udgør en hensigtserklæring, som eventuelt kan være ledsaget af en anmodning om oplysninger, og skaber ikke rettigheder. Udnævnelse af en tjenestemand kan nemlig kun finde sted under iagttagelse af de i vedtægten foreskrevne former og betingelser. En hensigtserklæring udgør en forberedende retsakt, der ikke kan anfægtes ved et annullationssøgsmål, idet dens tilbagekaldelse ikke kan anfægtes i annullationssøgsmålet, fordi en retsakt, der ikke medfører nogen rettigheder, kan tilbagetrækkes når som helst.

Derimod afslutter en afgørelse om ikke at anerkende en ansøgers accept af et tilbud om ansættelse og om at trække dette tilbud tilbage en procedure, der kan føre til ansættelse af en tjenemand, og udgør i sig selv en bebyrdende retsakt. Således kan påstandene om annullation rettet mod en sådan afgørelse antages til realitetsbehandling.

(jf. præmis 30, 31, 66 og 97)

Henvisning til:

Personaleretten: 30. september 2010, sag F-41/05, Jacobs mod Kommissionen, præmis 44; 30. september 2010, sag F-20/06, De Luca mod Kommissionen, præmis 37; 14. december 2010, sag F-25/07, Bleser mod Domstolen, præmis 54; 14. april 2011, sag F-113/07, Šimonis mod Kommissionen, præmis 44 og 45

Den Europæiske Unions Ret: 12. maj 2011, forenede sager T-267/08 og T-279/08, Région Nord-Pas-de-Calais mod Kommissionen, præmis 190; 14. december 2011, sag T-563/10 P, De Luca mod Kommissionen

2. Henset til udvælgelseskomitéers selvstændighed er ansættelsesmyndigheden ikke beføjet til at annullere eller ændre en udvælgelseskomités afgørelse. Ansættelsesmyndigheden er dog ved udøvelsen af sine egne kompetencer forpligtet til ikke at træffe ulovlige afgørelser. Den kan således ikke være bundet af en udvælgelseskomités ulovlige beslutning, for så vidt som dens egne beslutninger herved bliver ulovlige. Følgelig er ansættelsesmyndigheden forpligtet til, før den udnævner en person som tjenestemand, at undersøge, om vedkommende opfylder de nødvendige betingelser herfor. Når udvælgelseskomitéen med urette giver en ansøger adgang til at deltage i udvælgelsesprøven og dernæst opfører ham på listen over egnede ansøgere, bør ansættelsesmyndigheden følgelig afvise at foretage ansættelse af denne ansøger ved en begrundet afgørelse, som gør det muligt for Unionens retsinstanser at vurdere dennes rigtighed.

Imidlertid skal der ligeledes tages hensyn til, at der – med forbehold for bestemmelserne i meddelelsen om udvælgelsesprøve – tilkommer udvælgelseskomitéen et vidt skøn med henblik på at vurdere, om ansøgernes tidligere erhvervserfaring opfylder betingelserne for at få adgang til udvælgelsesprøven både med hensyn til dennes karakter og varighed og den mere eller mindre snævre forbindelse, der består mellem denne og kravene vedrørende den stilling, der skal besættes. Den af ansættelsesmyndigheden udøvede kontrol af, hvorvidt udvælgelseskomitéens afgørelser er retmæssige, skal følgelig alene efterprøve, om udvælgelseskomitéen har anlagt et åbenbart fejlagtigt skøn.

I denne henseende kan et fejlagtigt skøn alene være åbenbart, såfremt det med lethed kan opdages i forhold til de kriterier, som lovgiver har ønsket at undergive administrationens udøvelse af sin skønsbeføjelse. Det følger heraf, at for at godtgøre, at der er anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved vurderingen af de faktiske omstændigheder, der kan begrunde, at en afgørelse annulleres, forudsættes det, at det kan bevises, at de vurderinger, der er lagt til grund for den omtvistede afgørelse, bliver usandsynlige. Med andre ord kan der ikke foreligge et åbenbart urigtigt skøn, såfremt den anfægtede vurdering kan anses for at være korrekt eller gyldig.

Disse principper skal anses for ligeledes at finde anvendelse på den kontrol, der udøves af Unionens retsinstanser af afgørelser truffet af udvælgelseskomitéen og af ansættelsesmyndigheden, når denne, inden en person udnævnes til tjenestemand, undersøger, om sidstnævnte opfylder de betingelser, der er nødvendige herfor.

(jf. præmis 49-52)

Henvisning til:

Domstolen: 23. oktober 1986, sag 142/85, Schwiering mod Revisionsretten, præmis 19 og 20; 20. februar 1992, sag C-345/90 P, Parlamentet mod Hanning, præmis 22

Personaleretten: 22. maj 2008, sag F-145/06, Pascual-García mod Kommissionen, præmis 55 og den deri nævnte retspraksis; 29. september 2011, sag F-80/10, AJ mod Kommissionen, præmis 34

3. I forbindelse med en almindelig udvælgelsesprøve, som afholdes med henblik på at oprette en ansættelsesreserve, udgør studieperioder ikke, medmindre andet bestemmes i meddelelsen om udvælgelsesprøve, perioder, der kan tages i betragtning som erhvervserfaring, der er opnået efter eksamensbevis, uanset de pågældende uddannelsers niveau, idet uddannelser fører til tilegnelse af viden og ikke kompetencer. Ganske vist kan perioder, hvor ansøgeren har læst og arbejdet samtidig, tages i betragtning, men i denne situation er det det udførte arbejde, der bliver regnet med som erhververfaring, uden at de studier, der fulgtes samtidig og sideløbende, er til hinder for at disse tages i betragtning.

(jf. præmis 54)

Henvisning til:

Retten i Første Instans: 6. november 1997, sag T-101/96, Wolf mod Kommissionen, præmis 71

Personaleretten: Pascual-García mod Kommissionen, præmis 66