Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fællesskabsret – direkte virkning – nationale afgifter uforenelige med fællesskabsretten – tilbagebetaling – nærmere regler – anvendelse af national ret – grænser – overholdelse af fællesskabsrettens ækvivalens- og effektivitetsprincip

2. Præjudicielle spørgsmål – fortolkning – fortolkningsdommes tidsmæssige virkning – tilbagevirkende kraft – Domstolens begrænsning heraf

(Art. 234 EF)

3. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – særordning for rejsebureauer – fornyet beregning af merværdiafgiftstilsvaret efter den metode, som Domstolen har anset for forenelig med fællesskabsretten – lovlighed – betingelser

(Rådets direktiv 77/388, art. 26)

4. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – særordning for rejsebureauer – pakkerejser, der består dels af egne ydelser, dels af ydelser købt hos tredjemand – beregning af afgiften – anvendelse af metoden med markedsprisen for de egne ydelser – betingelser – den nationale ret fastlægger markedsprisen for flyrejser

(Rådets direktiv 77/388, art. 26)

Sammendrag

1. Det tilkommer i mangel af fællesskabsretlige bestemmelser om anmodninger om tilbagebetaling af afgifter, der er opkrævet med urette, hver enkelt medlemsstat i sin interne retsorden at fastsætte betingelserne for foretagelse af disse anmodninger. Disse betingelser skal dog overholde ækvivalens- og effektivitetsprincippet, dvs. at de ikke må være mindre fordelagtige end dem, der regulerer tilsvarende klager på grundlag af national ret, ligesom de heller ikke må gøre det praktisk talt umuligt at udøve de rettigheder, der tillægges i henhold til Fællesskabets retsorden.

(jf. præmis 17)

2. Når Domstolen under udøvelse af sin kompetence i henhold til artikel 234 EF fortolker en fællesskabsretlig regel, skal den belyse og præcisere betydningen og rækkevidden af den pågældende regel, således som den burde have været forstået og anvendt fra sin ikrafttræden. En præjudiciel afgørelse kan således få virkninger for retsforhold, der er opstået før dommens afsigelse. Heraf følger bl.a., at et forvaltningsorgan skal anvende en således fortolket fællesskabsretlig regel inden for rammerne af sin kompetence selv på retsforhold, der er opstået og stiftet, inden Domstolen afsagde den præjudicielle dom. Det forholder sig kun anderledes, når Domstolen undtagelsesvist i sin dom begrænser denne fortolknings tidsmæssige rækkevidde.

(jf. præmis 16 og 17)

3. Et rejsebureau eller en person, der organiserer turistrejser, og som for en afgiftsperiode har udfyldt sin merværdiafgiftsangivelse efter den metode, der er fastsat i den nationale lovgivning, som gennemfører sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter i national ret, kan efterfølgende på ny beregne sit momstilsvar efter den metode, som Domstolen har anset for forenelig med fællesskabsretten, på de betingelser, der er fastsat i national ret, dog forudsat, at disse overholder ækvivalens- og effektivitetsprincippet.

(jf. præmis 18 og domskonkl. 1)

4. Artikel 26 i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter skal fortolkes således, at et rejsebureau eller en person, der organiserer turistrejser, og som mod betaling af et fast beløb sælger ydelser købt hos tredjemand og egne ydelser til den rejsende, principielt skal beregne sine egne ydelsers andel af det faste beløb på grundlag af markedsprisen, når denne pris kan beregnes. I så fald kan en afgiftspligtig alene anvende den omkostningsbaserede metode, såfremt han godtgør, at denne metode giver et pålideligt billede af pakkeprisens faktiske sammensætning. Anvendelsen af markedsprisen er ikke betinget af, at denne metode er mere enkel end den omkostningsbaserede metode, eller af, at den giver det samme eller nogenlunde det samme momstilsvar som den omkostningsbaserede metode. Derfor:

– kan et rejsebureau eller en person, der organiserer turistrejser, ikke efter eget skøn anvende metoden med markedsprisen

– finder sidstnævnte metode anvendelse på egne ydelser, hvis markedspris kan fastlægges, også selv om prisen for visse egne ydelser inden for pakken ikke kan fastlægges for samme beskatningsperiode, fordi den afgiftspligtige ikke sælger tilsvarende ydelser uden for pakken.

Det tilkommer den forelæggende ret under hensyn til omstændighederne i hovedsagen at fastlægge markedsprisen for de flyrejser, der i hovedsagen er solgt som led i en pakkerejse. Den forelæggende ret kan beregne denne markedspris ud fra gennemsnitspriser. I denne forbindelse kan markedet for pladser, der er solgt til andre personer, der organiserer turistrejser, være det mest relevante marked.

(jf. præmis 41 og 45 samt domskonkl. 2 og 3)