Denne fortolkning støttes af formålet med bilag III til direktiv 2006/112, som er at nedbringe omkostningerne ved visse varer, som anses for særligt nødvendige, og dermed gøre disse varer mere tilgængelige for den endelige forbruger, der i sidste ende skal betale merværdiafgiften.

Endvidere fremgår det ordlyden af punkt 3 i bilag III til direktiv 2006/112, at varerne »normalt [skal] anvendes til sundhedspleje, sygdomsforebyggelse og medicinsk og veterinærmedicinsk behandling«. Det følger heraf, at nævnte punkt 3 kun omhandler færdige produkter, der kan anvendes direkte af den endelige forbruger, med undtagelse af produkter, der kan anvendes ved fremstillingen af lægemidler, og som normalt skal undergives en efterfølgende forarbejdning.

Begrebet »farmaceutiske produkter«, som kan belægges med de nedsatte satser som omhandlet i punkt 3 i bilag III til direktiv 2006/112 om det fælles merværdiafgiftssystem, skal fortolkes således, at det også omfatter begrebet »lægemiddel« som omhandlet i direktiv 2001/83 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, men skal fortolkes bredere end det sidstnævnte begreb. Denne fortolkning er i overensstemmelse med begrebet »farmaceutiske produkter« i kapitel 30 i den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til forordning nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved forordning nr. 1238/2010, hvorefter ikke blot lægemidler anses for farmaceutiske varer, men også andre tilberedninger og farmaceutiske varer såsom vat, bind og lignende varer.

Dels dækker denne bestemmelse ikke alle medicinske produkter, materialer, udstyr og apparater, uanset den brug et sådant produkt eller apparat er bestemt for, dels omhandler den alene brug til mennesker under udelukkelse af veterinærmedicinsk brug. Ikke alene skal de kategorier, der er omhandlet i bilag III til direktiv 2006/112, undergives en streng fortolkning, for så vidt som den omhandlede EU-retlige bestemmelse har karakter af en undtagelse, men de begreber, der anvendes i dette bilag, skal fortolkes i overensstemmelse med de pågældende ords almindelige betydning.

Punkt 4 i bilag III til direktiv 2006/112 om det fælles merværdiafgiftssystem giver ikke mulighed for at anvende en nedsat merværdiafgiftssats på en kategori af varer, der består i medicinske produkter, materialer, udstyr og apparater, som udelukkende anvendes til forebyggelse, diagnose, behandling, afhjælpning eller helbredelse af sygdomme eller lidelser hos mennesker eller dyr.

Det fremgår klart af ordlyden af punkt 4, andet punktum, i bilag III til direktiv 2006/112 om det fælles merværdiafgiftssystem, at denne bestemmelse kun giver mulighed for at anvende en nedsat merværdiafgiftssats på medicinsk udstyr, hjælpemidler og andre apparater, der normalt anvendes til at mindske eller behandle menneskers handicap.

Udtrykket »handicap«, der anvendes i nævnte punktum af denne bestemmelse, henviser ikke til handicappede dyr, men alene til mennesker.

Det fremgår endvidere af selve betydningen af udtrykkene »personlige« og »udelukkende«, der fremgår af nævnte punkt 4, at dette punkt ikke henviser til apparater og tilbehør, som i det væsentlige eller fortrinsvis anvendes til at afhjælpe menneskers handicap, men som ikke udelukkende er bestemt til handicappedes personlige brug. Formålet om at mindske omkostningerne for visse nødvendige varer for den endelige forbruger kan således ikke begrunde anvendelsen af en nedsat merværdiafgiftssats på medicinske produkter til generel brug, der anvendes af hospitaler og fagpersonale inden for sundhedsområdet. Anvendelsen af en nedsat merværdiafgiftssats i det tilfælde, hvor en vare kan anvendes på andre måder, end dem, der er fastsat i punkt 4, afhænger for hver leveringstransaktion også af, hvad køberen konkret vil anvende varen til.

(jf. præmis 73, 85 og 87 samt domskonkl.)