Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Konkurrence - administrativ procedure - undersoegelse af klager - pligt for Kommissionen til at traeffe en beslutning om, hvorvidt der foreligger en overtraedelse - foreligger ikke - hensyntagen til interessen for Faellesskabet i behandlingen af en sag

(EF-traktaten, art. 85, 86 og 189; forordning nr. 17, art. 3)

2 Konkurrence - administrativ procedure - undersoegelse af klager - hensyntagen til interessen for Faellesskabet i behandlingen af en sag - bedoemmelseskriterier - de kritiserede former for praksis bragt til ophoer

[EF-traktaten, art. 3, litra g), art. 86, art. 89, stk. 1, og art. 155]

3 Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - raekkevidde - beslutning fra Kommissionen om at afvise en klage, fordi sagen ikke har tilstraekkelig interesse for Faellesskabet

(EF-traktaten, art. 190)

4 Annullationssoegsmaal - anbringender - magtfordrejning - begreb

(EF-traktaten, art. 173)

Sammendrag

1 Artikel 3 i forordning nr. 17 giver ikke den, der har fremsat en begaering i henhold til denne bestemmelse, krav paa, at Kommissionen traeffer en beslutning efter traktatens artikel 189 om, hvorvidt der foreligger en overtraedelse af traktatens artikel 85 og/eller artikel 86. Desuden er Kommissionen berettiget til at prioritere behandlingen af de klager, den modtager, forskelligt, og til at afvise en klage, saafremt den konstaterer, at sagen ikke har tilstraekkelig interesse for Faellesskabet til, at det kan begrunde en videre behandling af sagen. Selv hvis det antages, at Kommissionen har foretaget en foreloebig undersoegelse af de anmeldte forhold paa grundlag af de relevante bestemmelser i traktaten, er det ikke udelukket, at dens beslutning alene er begrundet i, at sagen ikke har tilstraekkelig interesse for Faellesskabet.

2 Vurderingen af faellesskabsinteressen i at behandle en begaering, der indgives til Kommissionen i medfoer af artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 17, maa noedvendigvis foretages ud fra en undersoegelse af det enkelte konkrete tilfaeldes saerlige omstaendigheder, som er undergivet Rettens kontrol.

I betragtning af det almindelige maal for Faellesskabets virksomhed, som omhandles i traktatens artikel 3, litra g), nemlig at der skal gennemfoeres en ordning, der sikrer, at konkurrencen inden for Faellesskabet ikke fordrejes, og den overvaagningsfunktion, som i henhold til traktatens artikel 89, stk. 1, og artikel 155 er tillagt Kommissionen, kan Kommissionen, forudsat at den giver en begrundelse for en saadan beslutning, lovligt beslutte, at det ikke er hensigtsmaessigt at behandle en klage over nogle former for praksis, der senere er bragt til ophoer. Dette gaelder navnlig, naar de er bragt til ophoer som foelge af Kommissionens indgriben. Det har herved ikke nogen betydning, med hvilken hjemmel en beslutning, der bringer de kritiserede former for praksis til ophoer, er truffet, idet det alene er beslutningens virkning, der skal tages i betragtning.

I et saadant tilfaelde ville en behandling af sagen og en konstatering af nogle tidligere overtraedelser ikke laengere tjene til at sikre, at konkurrencen inden for faellesmarkedet ikke fordrejes, og saaledes ikke vaere i overensstemmelse med den opgave, der er tildelt Kommissionen ved traktaten. Formaalet med en saadan procedure ville i det vaesentlige vaere at goere det lettere for klagerne for de nationale domstole at paavise et ansvarsgrundlag med henblik paa at opnaa erstatning.

3 Begrundelsespligten i henhold til traktatens artikel 190 bestaar i, at det klart og utvetydigt skal angives, hvilke betragtninger den faellesskabsmyndighed, der har udstedt retsakten, har lagt til grund, dels saaledes, at de beroerte parter kan faa kendskab til grundlaget for den trufne beslutning, for at de kan forsvare deres rettigheder, dels saaledes, at Faellesskabets retsinstanser kan udoeve deres proevelsesret. Saafremt Kommissionen traeffer en beslutning om at afvise en klage, fordi sagen ikke har tilstraekkelig interesse for Faellesskabet, kan den ikke noejes med at give en abstrakt henvisning til faellesskabsinteressen. Den har pligt til at redegoere for, ud fra hvilke retlige og faktiske betragtninger den har konkluderet, at sagens interesse for Faellesskabet ikke var tilstraekkelig til, at det kunne begrunde en naermere undersoegelse.

4 Der foreligger kun magtfordrejning, saafremt der er objektive, relevante og overensstemmende tegn paa, at en beslutning udelukkende eller dog i det mindste overvejende er truffet med det formaal at forfoelge andre maal end dem, der er angivet.