DOMSTOLENS DOM (ANDEN AFDELING) AF 14 NOVEMBER 1985. - FIRMA KARL-HEINZ NEUMANN MOD BUNDESANSTALT FUER LANDWIRTSCHAFTLICHE MARKTORDNUNG. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF VERWALTUNGSGERICHT FRANKFURT AM MAIN. - FORTABELSE AF SIKKERHED - PRINCIPPET OM OBJEKTIV UBILLIGHED. - SAG 299/84.



Samling af Afgørelser 1985 side 03663



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

1 . Landbrug _ monetaere foranstaltninger _ aendring af de repraesentative kurser _ koeb af interventionsvarer til en pris fastsat i ECU _ koeber som har indgivet ansoegning foer forordning nr . 850/81 traadte i kraft _ konkurrencemaessig ulempe _ lovlighed under hensyn til faelleskabslovgivers hensigt

( Raadets forordning nr . 850/81 ; Kommissionens forordninger nr . 2173/79 , art . 5 , og nr . 713/81 )

2 . Faellesskabsret _ retsgrundsaetninger _ retsgrundsaetning som tillader de nationale myndigheder ikke at anvende en faellesskabsbestemmelse af billighedsgrunde _ eksisterer ikke _ national domstol som er stillet over for en tvist vedroerende billigheden af faellesskabsordningens virkninger _ praejudiciel forelaeggelse .

Sammendrag

1 . Selv fortolket paa baggrund af sin femte betragtning indebaerer Raadets forordning nr . 850/81 om aendring af de vekselkurser , der skal anvendes inden for landbrugssektoren , ikke , at Raadet har tilsigtet at undgaa , at en koeber , som foer aendringen af de groenne kurser har indgivet ansoegning om koeb af en interventionssvare , hvis pris er forudfastsat i ECU , skal betale en hoejere pris i national valuta end de konkurrenter , som har indgivet ansoegning efter denne aendring .

2 . Faellesskabsretten indeholder ikke en almindelig retsgrundsaetning , hvorefter en gaeldende faellesskabsbestemmelse ikke maa bringes i anvendelse af en national myndighed , naar bestemmelsen for den beroerte medfoerer saerligt alvorlige foelger , som faellesskabslovgiver klart ville have forsoegt at undgaa , saafremt man ved udstedelsen af bestemmelsen havde forudset dette tilfaelde , idet en national domstol , som mener sig stillet over for et saadant tilfaelde , dog altid har ret til at stille Domstolen ethvert praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen og gyldigheden af den paagaeldende faellesskabsretsakt , som den anser for noedvendigt , for at den kan afsige dom .

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 15 . november 1984 , indgaaet til Domstolen den 14 . december s.aa ., har Verwaltungsgericht Frankfurt am Main i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 stillet to praejudicielle spoergsmaal , hvoraf det ene angaar fortolkningen af Raadets forordning nr . 850/81 af 1 . april 1981 om aendring af forordning nr . 878/77 om de vekselkurser , der skal anvendes inden for landbrugssektoren ( EFT L 90 , s . 1 ), og det andet gaar ud paa , om der i faellesskabsretten gaelder en almindelig retsgrundsaetning om saakaldt objektiv ubillighed ( »sachliche Unbilligkeit« ).

2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en sag mellem Firma Karl-Heinz Neumann , Hamburg ( herefter benaevnt sagsoegeren ), og Bundesanstalt fuer landwirtschaftliche Marktordnung ( herefter benaevnt BALM ) om fortabelse af en sikkerhed , som sagsoegeren havde stillet i forbindelse med et tilbud om koeb i henhold til Kommissionens forordning nr . 713/81 af 19 . marts 1981 om salg til forudfastsatte priser af visse former for udbenet oksekoed fra visse interventionsorganer ( EFT L 74 , s . 27 ).

3 Ifoelge denne forordning blev der fra 30 . marts til 30 . april 1981 solgt nogle partier oksekoed til priser , som var forudfastsat i ECU og anfoert i forordningens bilag I . Med hensyn til de oevrige salgsbetingelser henviste forordningen til Kommissionens forordning nr . 2173/79 af 4 . oktober 1979 om gennemfoerelsesbestemmelser for afsaetning af oksekoed , som interventionsorganerne har opkoebt ( EFT L 251 , s . 12 ).

4 Ifoelge artikel 5 i forordning nr . 2173/79 er den omregningskurs , der skal anvendes paa den forudfastsatte salgspris i ECU , den repraesentative kurs , der gaelder den dag , hvor ansoegningen anses som taget i betragtning . Ifoelge artiklerne 2 og 3 er denne dag den , da ansoegningen om koeb suppleres af en sikkerhed stillet til fordel for interventionsorganet , idet denne dag samtidig er afgoerende for prioriteringen af de forskellige ansoegninger om koeb , saafremt lagrene bliver opbrugt . Endelig bestemmer artikel 3 , stk . 2 , at ansoegningerne bortset fra undtagelsestilfaelde skal godkendes inden for fem arbejdsdage efter indgivelsen .

5 Det fremgaar af sagen , at sagsoegeren den 27 . marts 1981 indgav ansoegning om koeb og stillede den tilsvarende sikkerhed , som dengang androg 50 ECU ( 137,59 DM ) pr . ton . Ansoegningen om koeb var baseret paa en pris af 10 112,68 DM pr . ton , svarende til den forudfastsatte pris ifoelge den repraesentative kurs , der gjaldt paa den paagaeldende dag .

6 Inden for rammerne af det europaeiske monetaere system var der allerede sket visse aendringer af faellesskabsvalutaernes centralkurser med virkning fra 23 . marts 1981 . De repraesentative kurser , der skulle anvendes i landbrugssektoren ( »de groenne kurser« ), var imidlertid uaendrede den 27 . marts , den dato , da sagsoegeren indgav sin ansoegning om koeb og stillede sikkerhed . Det var foerst ved den naevnte forordning nr . 850/81 , som blev udstedt den 1 . april , offentliggjort i EF-Tidende den 4 . april og for oksekoedsektoren traadte i kraft den 6 . april 1981 , at Raadet tilpassede de groenne kurser til aendringerne i centralkurserne inden for rammerne af det europaeiske monetaere system . Efter denne tilpasning var det beloeb i DM , der svarede til prisen fastsat i ECU for det koed , som sagsoegerens ansoegning om koeb vedroerte , faldet fra 10 112,68 til 9 763,01 DM pr . ton .

7 Den 7 . april 1981 , nemlig dagen efter de nye groenne kursers ikrafttraeden , sendte BALM sagsoegeren en »salgsbekraeftelse« til den pris , som sagsoegeren havde baseret sin ansoegning paa , nemlig 10 112,68 DM pr . ton .

8 Da sagsoegerens konkurrenter , som havde indgivet ansoegninger om koeb fra 6 . april 1981 , kunne drage fordel af den nye groenne kurs for DM , mente sagsoegeren ikke at have nogen mulighed for at saelge koedet uden tab paa det tyske marked , hvis sagsoegeren fortsat var bundet af de oprindelige salgsbetingelser . Sagsoegeren sendte derfor BALM en erklaering , hvori sagsoegeren naegtede at opfylde forpligtelsen til at aftage og betale det koebte koed . Desuden indgav sagsoegeren en ny ansoegning om koeb , som blev accepteret af BALM , der dog erklaerede sikkerheden for fortabt i henhold til artikel 16 , stk . 2 , i forordning nr . 2173/79 , fordi sagsoegeren ikke havde opfyldt betalingsforpligtelsen i henhold til sin foerste ansoegning .

9 Sagsoegeren anlagde derefter sag ved Verwaltungsgericht og kraevede sikkerheden tilbagebetalt . Denne ret fandt , at BALM ifoelge artikel 16 , stk . 2 , i forordning nr . 2173/79 med rette havde erklaeret sikkerheden for fortabt , men at der forelaa grunde , som berettigede kravet om tilbagebetaling af sikkerheden . For at kunne afgoere dette problem har Verwaltungsgericht stillet Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

»1 ) Skal den femte betragtning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 850/81 af 1 . april 1981 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 878/77 om de vekselkurser , der skal anvendes inden for landbrugssektoren , fortolkes saaledes , at Raadet ved aendringen af vekselkurserne ogsaa havde til hensigt at undgaa de alvorlige foelger , det har for en koeber af interventionsvarer i henhold til Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 713/81 af 19 . marts 1981 , at han afgav sin ansoegning om koeb foer den 6 . april 1981 og derved kom til at betale en hoejere pris end de konkurrenter , som afgav deres tilbud efter den 6 . april 1981?

2 ) Gaelder der i faellesskabsretten en almindelig retsgrundsaetning om objektiv ubillighed ( sachliche Unbilligkeit ), saaledes at en gaeldende bestemmelse i faellesskabsretten ikke kan bringes i anvendelse , naar den for den paagaeldende indebaerer saerligt alvorlige foelger , som faellesskabslovgiver klart ville have forsoegt at undgaa , saafremt man ved udstedelsen af bestemmelserne havde forudset dette tilfaelde?«

Det foerste spoergsmaal

10 Dette spoergsmaal gaar ud paa , om forordning nr . 850/81 paa baggrund af den femte betragtning dertil skal fortolkes saaledes , at Raadet har villet undgaa , at en koeber , som foer aendringen af de groenne kurser har indgivet en ansoegning om koeb af et interventionsprodukt , hvis pris er forudfastsat i ECU , skal betale en hoejere pris i national valuta end de konkurrenter , som har indgivet deres ansoegninger efter aendringen .

11 Foer gennemgangen af dette spoergsmaal bemaerkes , at sagsoegeren i sine indlaeg for Domstolen har foreslaaet , at spoergsmaalet udvides til ogsaa at omfatte betydningen af den omstaendighed , at BALM foerst har tilsendt sagsoegeren sin »salgsbekraeftelse« den 7 . april 1981 , altsaa efter udloebet af den frist paa fem dage , der er fastsat i artikel 3 , stk . 2 , i forordning nr . 2173/79 , og efter at aendringerne af de groenne kurser var traadt i kraft .

12 Det problem , som sagsoegeren saaledes har rejst , angaar imidlertid en anden forordning end den , som den nationale ret oensker fortolket , og hverken sagsfremstillingen eller den retlige argumentation i forelaeggelseskendelsen goer det muligt for Domstolen at fastslaa , at den nationale ret anser en afgoerelse paa dette punkt for noedvendig , for at den kan afsige dom . Herefter , og i betragtning af kompetencefordelingen i henhold til traktatens artikel 177 inden for rammerne af den praejudicielle procedure , tilkommer det alene den nationale domstol at vurdere betydningen af et problem , der rejses af sagsoegeren , paa baggrund af sagens omstaendigheder og i givet fald at forelaegge Domstolen et nyt praejudicielt spoergsmaal herom .

13 Med hensyn til det foerste praejudicielle spoergsmaal , som det er stillet af den nationale ret , har denne i forelaeggelseskendelsen henvist til , at den femte betragtning til forordning nr . 850/81 lyder saaledes :

»Ved tilpasningen af denne kurs boer der tages hensyn til dens virkninger , navnlig paa priserne ; af den grund er det noedvendigt at fastsaette , at anvendelsen af den nye kurs normalt skal traede i kraft med en rimelig tidsfrist , der principielt er knyttet til begyndelsen af produktionsaaret eller til en aendring af priserne , uden at man dog derfor skal udelukke en oejeblikkelig anvendelse i visse tilfaelde.«

14 Stadig ifoelge forelaeggelseskendelsen viser denne betragtning , at Raadet klart oenskede at tage hensyn til virkningerne af aendringen af vekselkurserne paa priserne . Dette kan kun forklares ved den opfattelse , at de af Faellesskabet fastsatte landbrugspriser skal give et stabilt beregningsgrundlag for de beroerte erhvervskredse . Det er ogsaa af denne grund , at den nye sats i princippet skulle traede i kraft i begyndelsen af det foelgende produktionsaar , hvor der i alle tilfaelde ville ske en aendring af landbrugspriserne . Raadet har ikke blot villet respektere stabiliteten i de priser , der er knyttet til et produktionsaar . Selv i andre tilfaelde skulle den nye groenne kurs ifoelge denne betragtning »principielt« traede i kraft paa tidspunktet for aendringen af priserne . Kun »i visse tilfaelde« , hvor en oejeblikkelig anvendelse ikke er udelukket , ville der gaelde noget andet . Den nationale ret mener , at de forudfastsatte salgspriser ikke hoerer til denne gruppe . Den er dog af den opfattelse , at det foerste spoergsmaal boer besvares bekraeftende .

15 Sagsoegeren deler den nationale rets opfattelse med hensyn til fortolkningen og anvendelsen af forordning nr . 850/81 .

16 Kommissionen har henvist til , at forordning nr . 850/81 ikke angaar faellesskabsordningerne for landbrugspriser udtrykt i ECU , men kun omregningskurserne for beregningen af disse priser i nationale valutaer . Den femte betragtning til denne forordning svarer til naesten identiske betragtninger i en lang raekke andre forordninger af samme type , og den angiver kun , at Raadet ogsaa ved fastsaettelsen af de groenne kurser , der blev besluttet den 1 . april 1981 , havde til hensigt at henholde sig til de principper , som det for laenge siden har fastsat , nemlig :

_ at tage hensyn til virkningerne af denne tilpasning for prisstrukturen paa nationalt plan ;

_ i videst muligt omfang at knytte tilpasningen af de groenne kurser til begyndelsen af produktionsaaret for det paagaeldende produkt , da de faelles priser i almindelighed ogsaa bliver aendret paa dette tidspunkt ;

_ kun at beslutte at tilpasse de groenne kurser for lande med saakaldte apprecierede valutaer inden for rammerne af aendringer af de faelles priser , hvilket goer det muligt at forhindre det fald i landbrugsproducenternes indtaegter , som ellers ville foelge af de nye groenne kurser .

Disse principper er blevet overholdt i bestemmelserne i forordning nr . 850/81 , idet det nye produktionsaar for oksekoed netop begyndte paa forordningens ikrafttraedelsesdato .

17 Ifoelge Kommissionen er det derimod aldrig i denne sammenhaeng blevet fremfoert , at aendringen af de groenne kurser paa datoer fastsat ved disse forordninger kun vedroerer de priser , der er knyttet til et produktionsaar , som f.eks . orienteringspriserne og interventionspriserne , og ikke til andre koebs- eller salgspriser fastsat inden for rammerne af de paagaeldende markedsordninger .

18 Kommissionen har med rette henvist til , at den omtvistede forordning ikke aendrer de faelles priser udtrykt i ECU , men kun omregningskurserne for beregning af disse priser i nationale valutaer . Naar forordningens femte betragtning fremhaever forbindelsen mellem disse kurser og priserne samt noedvendigheden af i videst muligt omfang at knytte de nye kursers ikrafttraeden til en aendring af de faelles priser , er det fordi saadanne aendringer , som navnlig sker i begyndelsen af et produktionsaar , kan afboede de uoenskede virkninger af nye groenne kurser for land brugsproducenternes levestandard i medlemsstater med apprecieret valuta og for forbrugspriserne i medlemsstater med deprecieret valuta .

19 Derimod er der intet i forordningens bestemmelser og bilag eller i betragtningerne dertil , der giver grundlag for at antage , at Raadet for visse forudfastsatte koebs- eller salgspriser i ECU har tilsigtet en anden anvendelsesdato for de nye groenne kurser end den , der er fastsat i bilagene for den paagaeldende sektor generelt . I oevrigt bemaerkes , at forordning nr . 713/81 angaar salg af visse former for udbenet oksekoed , som er oplagret ikke alene af det tyske interventionsorgan , men ogsaa af andre medlemsstaters interventionsorganer , og at en fravigelse af den dato , der generelt er fastsat for anvendelse af de nye groenne kurser , ville have haft modsatte foelger for de erhvervsdrivende , der har koebt interventionskoed i disse stater .

20 Det foerste praejudicielle spoergsmaal maa derfor besvares med , at Raadets forordning nr . 850/81 af 1 . april 1981 om aendring af forordning nr . 878/77 om de vekselkurser , der skal anvendes inden for landbrugssektoren , selv fortolket paa baggrund af den femte betragtning hertil , ikke indebaerer , at Raadet har tilsigtet at undgaa , at en koeber , som foer aendringen af de groenne kurser har indgivet ansoegning om koeb af en interventionsvare , hvis pris er forudfastsat i ECU , skal betale en hoejere pris i national valuta end de konkurrenter , som har indgivet ansoegning efter denne aendring .

Det andet spoergsmaal

21 Med udgangspunkt i den opfattelse , at det foerste spoergsmaal boer besvares bekraeftende , har Verwaltungsgericht i sin forelaeggelseskendelse bemaerket , at der efter tysk ret i saa fald er tale om et tilfaelde af objektiv ubillighed ( »sachliche Unbilligkeit« ), hvor en domstol er forpligtet til at opfylde lovgivers formodede vilje ved at afhjaelpe denne ubillighed . Verwaltungsgericht erkender , at Domstolen i dommen af 28 . juni 1977 ( Balkan-Import-Export , 118/76 , Sml . s . 1177 ) ikke har antaget , at faellesskabsretten indeholder et saadant princip . Da der i virkeligheden er tale om en speciel anvendelse af et mere generelt proportionalitetsprincip , som i sig selv er blevet knaesat i Domstolens praksis , ser den nationale domstol imidlertid her en mulighed for en udvikling af faellesskabsretten .

22 Sagsoegeren deler Verwaltungsgerichts opfattelse og har tilfoejet , at formaalet med enhver retsorden , som er i overensstemmelse med retsstatsprincippet , som det er tilfaeldet med faellesskabsretsordenen , maa vaere at undgaa enhver urimelig strenghed , som lovgiver klart ville have soegt at undgaa , hvis man havde forudset det paagaeldende tilfaelde , da retsnormen blev fastsat , ved at anvende det retlige begreb objektiv ubillighed . Saadanne begreber er noedvendige for at opretholde borgernes tillid til retten som institution og til overensstemmelsen mellem ret og retfaerdighed .

23 Efter Kommissionens opfattelse er de betragtninger , som foranledigede Domstolen til i ovennaevnte dom at antage , at faellesskabsretten ikke indeholder en almindelig retsgrundsaetning om objektiv ubillighed , stadig fuldt gyldige . Selv om man i visse bestemmelser i den afledte faellesskabsret , som er udstedt efter dommen , har anerkendt muligheden for eftergivelse af en gaeld af billighedsgrunde , har deres anvendelsesomraade altid vaeret begraenset til ganske bestemte rettigheder , og nogle af dem har alligevel givet anledning til store vanskeligheder i deres konkrete anvendelse .

24 I sin naevnte dom har Domstolen statueret , at en national myndighed ikke har ret til paa en begaering om fritagelse af billighedsgrunde for afgifter , der skal betales i henhold til faellesskabsretten , at anvende sin nationale rets bestemmelser i hele det omfang , denne anvendelse ville paavirke raekkevidden af faellesskabsrettens bestemmelser for afgiftens beregnings- eller ligningsgrundlag eller dens stoerrelse , og at der ikke i faellessskabsretten er hjemmel til at efterkomme en begaering om fritagelse af billighedsgrunde . Det foerste af disse resultater var navnlig begrundet i betragtninger vedroerende kompetencefordelingen mellem Faellesskabet og medlemsstaterne .

25 Det ville vaere i strid med denne kompetencefordeling at anerkende , at en national myndighed havde ret eller endog pligt til ikke at anvende en faellesskabsretlig bestemmelse i et tilfaelde , hvor den mente , at en saadan anvendelse ville foere til et resultat , som faellesskabslovgiver klart ville have soegt at undgaa , hvis man havde forudset dette tilfaelde , da den paagaeldende bestemmelse blev vedtaget . Saafremt et saadant almindeligt princip blev accepteret , ville det kunne forhindre faellesskabsbestemmelserne i at faa fuld virkning i medlemsstaterne , og det ville goere indgreb i det grundlaeggende princip om faellesskabsrettens ensartede anvendelse i hele Faellesskabet .

26 Endvidere bemaerkes , at faellesskabsretten giver enhver domstol i medlemsstaterne en loesning , som er i fuld overensstemmelse med kompetencefordelingen mellem Faellesskabet og medlemsstaterne . En saadan domstol , som mener sig stillet over for et tilfaelde som det , der omtales i Verwaltungsgerichts andet praejudicielle spoergsmaal , kan henvende sig til Domstolen i overensstemmelse med traktatens artikel 177 for at opnaa en fortolkning af den paagaeldende faellesskabsbestemmelse eller i givet fald en afgoerelse om dennes ugyldighed , som goer det muligt at undgaa den ubillighed , som den mener at have konstateret .

27 Disse betragtninger giver tilstraekkeligt grundlag for at besvare det andet praejudicielle spoergsmaal . Da den nationale domstol i forelaeggelseskendelsen udtrykkeligt har karakteriseret princippet om objektiv ubillighed som en speciel anvendelse af proportionalitetsprincippet , maa det dog undersoeges , om det resultat , som denne domstol gaar ind for , kan begrundes i sidstnaevnte princip i den af faellesskabsretten anerkendte form .

28 Det spoergsmaal , der herved skal undersoeges , er om fortabelse af sikkerhed under omstaendigheder som de i forelaeggelseskendelsen omtalte er en foranstaltning , der staar i misforhold til det formaal , som lovligt forfoelges med sikkerhedsstillelsesordningen .

29 Det fremgaar blandt andet af niende betragtning til forordning nr . 2173/79 , at sikkerhedsstillelsesordningen inden for rammerne af interventionsorganernes afsaetning af de opkoebte maengder oksekoed har til formaal at sikre , at koeberen overholder de kontraktlige forpligtelser , som foelger af ansoegningen om koeb og de salgsbetingelser , som er fastsat i de paagaeldende forordninger.Blandt disse betingelser er betaling af et beloeb i national valuta svarende til den forudfastsatte salgspris i ECU efter den groenne kurs , der gaelder paa den dag , hvor ansoegningen om koeb suppleres af en sikkerhedsstillelse .

30 Ifoelge forordning nr . 713/81 blev det paagaeldende salg indledt den 30 . marts 1981 , og det skulle fortsaette til 30 . april s.aa . eller foer denne dato , indtil lagrene var opbrugt , idet prioritetsordenen for ansoegningerne om koeb netop blev bestemt paa grundlag af den dag , hvor sikkerheden var stillet . Fra den 23 . marts skete der aendringer i faellesskabsvalutaernes centralkurser , som hoejst sandsynligt maatte blive efterfulgt af aendringer fra begyndelsen af det nye produktionsaar for oksekoedsektoren , nemlig den 6 . april .

31 Under disse omstaendigheder gav faellesskabsbestemmelserne de opmaerksomme erhvervsdrivende et valg . De kunne enten indgive deres ansoegning om koeb og stille sikkerheden straks paa grundlag af den dagaeldende groenne kurs med den risiko , at der skete en aendring af denne kurs til fordel for dem af deres konkurrenter , som indgav ansoegninger efter denne aendring , eller selv afvente aendringen af kursen med risiko for , at lagrene allerede var opbrugt ved deres konkurrenters ansoegninger .

32 Hvis en erhvervsdrivende , som frit har foretaget et saadant valg , naegter at aftage varen paa de salgsbetingelser , der foelger af hans valg , kan fortabelsen af sikkerheden , som netop har til formaal at sikre overholdelsen af disse betingelser , ikke anses for uforholdsmaessig .

33 Heraf foelger , at under de i forelaeggelseskendelsen beskrevne omstaendigheder kan proportionalitetsprincippet , som anerkendt i faellesskabsretten , ikke anvendes til afgoerelse af den retstvist , der verserer for den nationale domstol . Det er foelgelig tilstraekkeligt at besvare det andet praejudicielle spoergsmaal med , at faellesskabsretten ikke indeholder nogen almindelig retsgrundsaetning , hvorefter en gaeldende faellesskabsbestemmelse ikke maa bringes i anvendelse af en national myndighed , naar bestemmelsen for den beroerte medfoerer saerligt alvorlige foelger , som faellesskabslovgiver klart ville have forsoegt at undgaa , saafremt man ved udstedelsen af bestemmelsen havde forudset dette tilfaelde , idet en national domstol , som mener sig stillet over for et saadant tilfaelde , dog altid har ret til at stille Domstolen ethvert praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen og gyldigheden af den paagaeldende faellesskabsretsakt , som den anser for noedvendigt , for at den kan afsige dom .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

34 De udgifter , der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale domstol , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( anden afdeling )

vedroerende de spoergsmaal , som er forelagt af Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ved kendelse af 15 . november 1984 , for ret :

1 ) Selv fortolket paa baggrund af sin femte betragtning indebaerer Raadets forordning nr . 850/81 af 1 . april 1981 om aendring af forordning nr . 878/77 om de vekselkurser , der skal anvendes inden for landbrugssektoren , ikke , at Raadet har tilsigtet at undgaa , at en koeber , som foer aendringen af de groenne kurser har indgivet ansoegning om koeb af en in- terventionsvare , hvis pris er forudfastsat i ECU , skal betale en hoejere pris i national valuta end de konkurrenter , som har indgivet ansoegning efter denne aendring .

2 ) Faellesskabsretten indeholder ikke en almindelig retsgrundsaetning , hvorefter en gaeldende faellesskabsbestemmelse ikke maa bringes i anvendelse af en national myndighed , naar bestemmelsen for den beroerte med- foerer saerligt alvorlige foelger , som faellesskabslovgiver klart ville have forsoegt at undgaa , saafremt man ved udstedelsen af bestemmelsen havde forudset dette tilfaelde , idet en national domstol , som mener sig stillet over for et saadant tilfaelde , dog altid har ret til at stille Domstolen ethvert praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen og gyldigheden af den paagaeldende faelles- skabsretsakt , som den anser for noedvendigt , for at den kan afsige dom .