Sag C-572/16

INEOS Köln GmbH

mod

Forbundsrepublikken Tyskland

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Berlin)

»Præjudiciel forelæggelse – miljø – ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Den Europæiske Union – direktiv 2003/87/EF – artikel 10a – afgørelse 2011/278/EU – overgangsregler vedrørende harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter – perioden 2013-2020 – ansøgning om tildeling – urigtige oplysninger – berigtigelse – præklusionsfrist«

Sammendrag – Domstolens dom (Første Afdeling) af 22. februar 2018

Miljø – luftforurening – direktiv 2003/87 – ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner – overgangsordningen for gratistildeling – national lovgivning, som udelukker muligheden for at berigtige eller supplere ansøgningen om tildeling efter præklusionsfristens udløb – lovlig – betingelse

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 10a; Kommissionens afgørelse 2011/278, art. 7, stk. 8, og art. 8)

Artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/29/EF af 23. april 2009, samt Kommissionens afgørelse 2011/278/EU af 27. april 2011 om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i henhold til artikel 10a i direktiv 2003/87/EF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter en præklusiv frist for indgivelsen af en ansøgning om gratistildeling af emissionskvoter for perioden 2013-2020, og som udelukker, at en driftsleder kan berigtige eller supplere sin ansøgning efter fristens udløb, når denne frist ikke gør det praktisk umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at indgive en sådan ansøgning.

I denne henseende bemærkes, at det i artikel 7, stk. 8, i afgørelse 2011/278 præciseres, at i tilfælde, hvor der mangler data, skal medlemsstaterne pålægge driftslederen behørigt at begrunde enhver »mangel på data« og at erstatte de »foreliggende ufuldstændige data« med konservative skøn, dog uden at fastlægge en procedure, som gør det muligt at berigtige eller supplere de fremlagte data. Selv om afgørelsens artikel 8 forbyder medlemsstaterne at acceptere data, som ikke er blevet verificeret og godkendt som tilstrækkelige af en verifikator, fastsætter denne bestemmelse ikke en frist eller en procedure til berigtigelse af ufuldstændige data.

Under disse omstændigheder tilkommer det i mangel af EU-retlige regler om procedureregler for indgivelse og behandling af en ansøgning om gratistildeling af emissionskvoter og i medfør af princippet om procesautonomi ifølge fast retspraksis hver enkelt medlemsstat i sin interne retsorden at fastsætte sådanne regler, idet disse regler dels ikke må være mindre gunstige end dem, der gælder for tilsvarende situationer i henhold til national ret (ækvivalensprincippet), dels ikke i praksis må gøre det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve de rettigheder, der tillægges i henhold til Unionens retsorden (effektivitetsprincippet) (jf. i denne retning dom af 20.10.2016, Danqua,C-429/15, EU:C:2016:789, præmis 29).

I denne henseende er det korrekt, således som Domstolen allerede har fremhævet, at medlemsstaterne i henhold til artikel 7, stk. 7, i afgørelse 2011/278, sammenholdt med 15. betragtning til denne afgørelse, bør sikre, at data, der indsamles fra driftslederne og anvendes til gratistildeling af emissionskvoter, er fuldstændige, konsistente og har den størst mulige grad af nøjagtighed (dom af 8.9.2016, E.ON Kraftwerke,C-461/15, EU:C:2016:648, præmis 27 og 37).

Som det navnlig fremgår af selve ordlyden af artikel 7, stk. 7 og 8, i afgørelse 2011/278, forudsætter det krav om nøjagtighed, som påhviler medlemsstaterne, imidlertid driftsledernes samarbejde og pålægger dem overholdelsen af forskellige forpligtelser, herunder navnlig at fremlægge oplysninger, som er så fuldstændige, konsistente og nøjagtige som muligt, og at udvise den nødvendige omhu.

Under disse omstændigheder må det, som anført af generaladvokaten i punkt 93 og 94 i forslaget til afgørelse, fastslås, at kravet om nøjagtighed skal opfyldes af medlemsstaterne og driftslederne i fællesskab, og derfor kan det i modsætning til det, som INEOS har gjort gældende, ikke antages, at driftslederne af afgørelse 2011/278 kan udlede en ret med hensyn til de fremlagte oplysningers nøjagtighed med henblik på beregningen af gratis emissionskvoter, som de kan gøre gældende over for deres medlemsstat. Heraf følger, at den effektive anvendelse af denne afgørelse på ingen måde kan forpligte de kompetente nationale medlemsstater til at fjerne en processuel regel, såsom den præklusive frist i hovedsagen, for at gøre det muligt for en driftsleder at berigtige urigtige oplysninger, som vedkommende selv har fremlagt inden for denne frist.

(jf. præmis 41, 42, 57, 60, 62 og 68 samt domskonkl.)