Forslag til afgørelse fra generaladvokat Cosmas fremsat den 15. januar 1998. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien. - Traktatbrud - Manglende gennemførelse af direktiv 92/74/EØF. - Sag C-163/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-01181



Generaladvokatens forslag til afgørelse

1 I den foreliggende sag, som er anlagt i medfoer af EF-traktatens artikel 169, har Kommissionen nedlagt paastand om, at det fastslaas, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 92/74/EOEF af 22. september 1992 om udvidelse af anvendelsesomraadet for direktiv 81/851/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af lovgivning om veterinaerlaegemidler og om fastsaettelse af supplerende bestemmelser for homoeopatiske veterinaerlaegemidler (1) (herefter »direktivet«), idet det ikke har vedtaget de love eller administrative bestemmelser, der er noedvendige for at gennemfoere direktivet.

2 Det bestemmes i direktivets artikel 10, stk. 1, foerste afsnit:

»Medlemsstaterne traeffer de foranstaltninger, der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1993. De underretter straks Kommissionen herom.«

3 Da Kommissionen hverken modtog nogen meddelelse fra Kongeriget Belgien om gennemfoerelse af direktivet i national retsorden eller andre oplysninger, hvoraf den kunne slutte, at Kongeriget Belgien havde efterkommet sine forpligtelser i henhold til direktivet, fremsendte den den 10. februar 1994 sin aabningsskrivelse nr. SG(94)D/1879 til Kongeriget Belgien, hvori den samtidig fastsatte en frist paa to maaneder til at fremsaette bemaerkninger.

4 I svar af 12. juni 1995 (2) oplyste Kongeriget Belgien, at de foranstaltninger, der var noedvendige for at gennemfoere direktivet, var indeholdt i forslaget til en kongelig anordning, som paa tidspunktet for svarets afsendelse stadig befandt sig i Sundhedsministeriet.

5 Efter at have konstateret, at Kongeriget Belgien ikke havde truffet de foranstaltninger, der var noedvendige for at efterkomme direktivet inden for fristen, tilstillede Kommissionen den 22. maj 1996 (3) denne stat en begrundet udtalelse, hvori den fastslog, at Kongeriget Belgien havde tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivet. Kommissionen opfordrede staten til, inden for en frist paa to maaneder, at traeffe de foranstaltninger, der var noedvendige for at efterkomme den begrundede udtalelse.

6 Da Kommissionen ikke modtog nogen oplysninger om, at gennemfoerelsen af direktivet i belgisk ret var afsluttet, anlagde den naervaerende sag ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 30. april 1997 med paastand om, dels at det blev fastslaaet, at Kongeriget Belgien havde tilsidesat sine forpligtelser, dels at Kongeriget Belgien tilpligtedes at betale sagens omkostninger.

7 Som det med rette anfoeres af Kommissionen, foelger det af EF-traktatens artikel 189, tredje afsnit, at direktiver med hensyn til det tilsigtede maal er bindende for medlemsstaterne. Denne forpligtelse omfatter en forpligtelse til at overholde de frister, som er fastsat i direktiverne (4). I den foreliggende sag paalaegger de omtvistede bestemmelser i direktivet medlemsstaterne at traeffe de noedvendige foranstaltninger senest den 31. december 1993 og straks at underrette Kommissionen herom. Selv om denne frist er udloebet, har Kongeriget Belgien ikke truffet de foranstaltninger, der er noedvendige for at efterkomme direktivet, endsige givet Kommissionen nogen konkrete oplysninger herom, hvorved det har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktatens artikel 189 samt direktivets artikel 10. Endvidere foelger det af Domstolens faste praksis, at en medlemsstat ikke kan paaberaabe sig bestemmelser, praksis eller andre forhold i sin nationale retsorden som begrundelse for dens tilsidesaettelse af de ved EF-traktaten eller faellesskabsdirektiverne fastsatte forpligtelser og frister (5).

8 Det bemaerkes, at Kongeriget Belgien ikke bestrider det af Kommissionen bebrejdede traktatbrud. Den belgiske regering henholder sig til, at dets forslag til kongelig anordning, som skal gennemfoere direktivet i dets nationale retsorden, er sendt til hoering i Conseil d'État.

9 Paa grundlag af det ovenstaaende er det min opfattelse, at det af Kommissionen paastaaede traktatbrud foreligger.

Forslag til afgoerelse

10 Paa denne baggrund skal jeg foreslaa Domstolen:

- at fastslaa, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 92/74/EOEF af 22. september 1992 om udvidelse af anvendelsesomraadet for direktiv 81/851/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af lovgivning om veterinaerlaegemidler og om fastsaettelse af supplerende bestemmelser for homoeopatiske veterinaerlaegemidler, idet det ikke inden for de fastsatte frister har vedtaget de love eller administrative bestemmelser, der er noedvendige for at gennemfoere direktivet

- at tilpligte Kongeriget Belgien at betale sagens omkostninger.

(1) - EFT L 297, s. 12.

(2) - Skrivelse nr. RVD/nfd 11/91/550/50.553.

(3) - SG(96)D/4751.

(4) - Dom af 22.9.1976, sag 10/76, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 1359.

(5) - Jf. domme af 18.5.1994, sag C-303/93, Kommissionen mod Italien, Sml. I, s. 1901, af 28.9.1994, sag C-65/94, Kommissionen mod Belgien, Sml. I, s. 4627, af 20.3.1997, sag C-294/96, Kommissionen mod Belgien, Sml. I, s. 1781, og af 20.2.1997, sag C-135/96, Kommissionen mod Belgien, Sml. I, s. 1061.