ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b]) (jf. præmis 31, 32 og 37-39)

2. Appel – anbringender – urigtig bedømmelse af sagens faktiske omstændigheder – afvisning – Domstolens efterprøvelse af bedømmelsen af de faktiske omstændigheder, som blev fremlagt for Retten – udelukket, medmindre de er gengivet forkert (art. 225 EF; Domstolens statut, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 35 og 36)

Sagens genstand

Angående

Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt den 25. maj 2005 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-352/02, Creative Technology Ltd mod KHIM, hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM) i et annullationssøgsmål indledt af ansøgeren om EF-ordmærket »PC WORKS« for varer i klasse 9 til prøvelse af afgørelse truffet den 4. september 2002 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 265/2001-4) vedrørende afslag på en klage over Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne afslog at registrere det nævnte varemærke i en indsigelsessag rejst af indehaveren af det nationale figurmærke »W WORK PRO« for varer i klasse 9.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Creative Technology Ltd betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel – anbringender – fejlagtig bedømmelse af faktiske omstændigheder – afvisning – Domstolens prøvelsesret med hensyn til vurderingen af de faktiske omstændigheder, der blev fremlagt for Retten – udelukket, medmindre de er gengivet forkert (art. 225 EF; Domstolens statut, art. 58) (jf. præmis 28 og 29)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 43)

Sagens genstand

Angående

Appel til prøvelse af dom afsagt den 22. juni 2005 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-34/04, Plus Warenhandelsgesellschaft mbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM), hvorved Harmoniseringskontoret blev frifundet i det annullationssøgsmål, som indehaveren af varemærket »POWER« havde anlagt til prøvelse af en afgørelse truffet af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret, hvorved der blev givet afslag på klagen over Indsigelsesafdelingens afgørelse, som forkastede den indsigelse, der var rejst mod ansøgningen om registrering af figurmærket »TURKISH POWER« − risiko for forveksling af varemærkerne.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Plus Warenhandelsgesellschaft mbH betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – levering af goder – lønarbejde [Rådets direktiv 77/388, art. 5, stk. 5, litra a)] (jf. præmis 31-33 og domskonkl. 1)

2. Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – afgiftspligtens indtræden og afgiftens forfald (Rådets direktiv 77/388, art. 10, stk. 2) (jf. præmis 36-38 og domskonkl. 2)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch – fortolkning af artikel 5, stk. 7, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) – utrænet hest, der optrænes til et bestemt formål – hest, der uddannes til en ridehest, der efter en specifik træning er i stand til at deltage i konkurrencer på et højere niveau – i begge tilfælde: Er der tale om frembringelse af et nyt gode? – betydningen af en objektiv og målbar forandring af hesten og af, om formålet nås – afgiftsbetaling på grundlag af periodiske erklæringer.

Afgørelse

Konklusion

1) Artikel 5, stk. 5, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 94/76/EF af 22. december 1994 ved indførelse af overgangsforanstaltninger vedrørende merværdiafgifter i anledning af udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. januar 1995, skal fortolkes således, at der ikke foreligger lønarbejde, når en hest trænes med henblik på at gøre den anvendelig som ridehest eller som dresseret hest og til deltagelse i konkurrencer, og at en sådan hest under disse omstændigheder ikke kan anses for et fremstillet gode.

2) Tidspunktet for forfald af merværdiafgiften af de beløb, der periodisk indgår som vederlag for de tjenesteydelser, som træning og dressur af heste udgør, afgøres efter de betingelser, der er fastsat i sjette direktivs artikel 10, stk. 2.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Præjudicielle spørgsmål

–

formaliteten

–

spørgsmål forelagt uden tilstrækkelig angivelse af den faktiske og retlige sammenhæng

–

spørgsmål forelagt i en sammenhæng, der udelukker et brugbart svar (art. 234 EF) (jf. præmis 7-11)

Sagens genstand

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Hof van Beroep te Antwerpen – fortolkning af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 (EFT L 28, s. 1) – materielt anvendelsesområde – spørgsmålet om en krisetillægsafgift, der opkræves af en medlemsstat for at finansiere statens sociale sikringsordning, er omfattet eller ej – forpligtelse til at betale bidrag selv i tilfælde af bidragspligt til en anden social sikringsordning end bopælsstatens – forenelighed med artikel 39 EF

Afgørelse

Konklusion

Anmodningen om præjudiciel afgørelse forelagt af Hof van Beroep te Antwerpen ved afgørelse af 29. november 2005 kan ikke antages til realitetsbehandling.
Direktiv 94/62 skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning, såsom bekendtgørelsen fra forbundsministeren for miljø, ungdom og familie, om begrænsning og genanvendelse af emballageaffald og visse varerester og oprettelse af indsamlings‑ og genanvendelsessystemer, der foreskriver, at producenten af emballage, navnlig kunststofbæreposer, enten skal tage disse poser tilbage efter brug eller skal deltage i et indsamlings‑ og genanvendelsessystem for emballageaffald, medmindre en erhvervsdrivende i et senere distributionsled overtager sidstnævnte forpligtelse, og producenten opnår en bindende erklæring herom.
Sag C-339/05

Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols

mod

Land Tirol

(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesgericht Innsbruck)

»Slettelse«

Forslag til afgørelse fra generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsat den 6. juni 2006

Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Anden Afdeling den 4. august 2006 I – 0000





KENDELSE AFSAGT AF FORMANDEN FOR DOMSTOLENS

ANDEN AFDELING

4. august 2006 ( )

»Slettelse«

- 757 801 -

I sag C-339/05,

angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Landesgericht Innsbruck (Østrig) ved afgørelse af 22. juni 2005, indgået til Domstolen den 19. september 2005, i sagen:

Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols

mod

Land Tirol,

har

FORMANDEN FOR DOMSTOLENS ANDEN AFDELING

efter at have hørt generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer,

afsagt følgende

Kendelse

1 Ved skrivelse af 27. juni 2006 indgået til Domstolens Justitskontor den 5. juli 2006 har Landesgericht Innsbruck meddelt Domstolen, at parterne i hovedsagen er blevet enige om for evigt ikke at fortsætte sagen (»ewiges Ruhen«).

2 Herefter bør den foreliggende sag slettes af Domstolens register.

3 Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.

På grundlag af disse præmisser bestemmer formanden for Domstolens Anden Afdeling:

Sag C-339/05 slettes af Domstolens register.

Således bestemt i Luxembourg den 4. august 2006.

R. Grass C.W.A. Timmermans
2

Sjette direktivs artikel 13 har følgende ordlyd: »A. Fritagelser til fordel for visse former for virksomhed af almen interesse 1. Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser fritager medlemsstaterne på betingelser, som de fastsætter for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af nedennævnte fritagelser, og med henblik på at forhindre enhver mulig form for svig, unddragelse og misbrug: [...] b) hospitalsbehandling og pleje samt transaktioner i nær tilknytning hertil, udført af offentligretlige organer, eller under sociale betingelser svarende til dem, der gælder for sådanne organer, af hospitaler, centre for lægebehandling og diagnostik og andre lignende behørigt anerkendte institutioner [...] B. Andre fritagelser Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser fritager medlemsstaterne på betingelser, som de fastsætter for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af nedennævnte fritagelser, og med henblik på at forhindre enhver mulig form for svig, unddragelse og misbrug: [...] c) levering af goder, der udelukkende har været anvendt i forbindelse med sådanne former for virksomhed, som i medfør af denne artikel eller af artikel 28, stk. 3, litra b), er fritaget for afgift, såfremt disse goder ikke har givet ret til fradrag, samt levering af goder, hvis anskaffelse eller anvendelse har været undtaget fra retten til fradrag i medfør af artikel 17, stk. 6 [...]«
1.

Retslig procedure — sagsomkostninger — tilbagesøgning — frist for indgivelse — forpligtelse til at fremsætte begæringen om tilbagebetaling inden for en rimelig frist — opgørelse — ingen frist for indgivelse af begæring om fastsættelse af sagens omkostninger (Domstolens procesreglement, art. 145) (jf. præmis 13 og 14)
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel – anbringender – urigtig vurdering af fakta – afvisning – Domstolens efterprøvelse af bevisbedømmelsen – udelukket, medmindre der foreligger urigtig gengivelse (art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 47, 69 og 70)

2. Appel – anbringender – anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte – afvisning – indsigelser mod Rettens fortolkning eller anvendelse af fællesskabsretten – formaliteten [art. 225, stk. 1, EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 48-50)

3. Appel – anbringender – Domstolens efterprøvelse af Rettens nægtelse af at anordne bevisoptagelse – rækkevidde (Rettens procesreglement, art. 66, stk. 1) (jf. præmis 63 og 64)

4. Appel – anbringender – utilstrækkelig begrundelse – formaliteten (jf. præmis 111)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Udvidede Afdeling) den 15. juni 2005 i sag T-17/02, Fred Olsen SA mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af dennes beslutning af 25. juli 2001 vedrørende statsstøttesag NN 48/2001 – Spanien – Støtte til rederiet Transmediterránea (EFT 2002 C 96, s. 4).

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Fred Olsen SA betaler sagens omkostninger.

3) Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger.
Nøgleord

Sagens genstand

Afgørelse



Nøgleord

Appel – anbringender – anbringende, som ikke er underbygget af en juridisk argumentation – afvisning [art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 64, 70, 116, 120, 161, 165 og 166)

2. Appel – anbringender – anbringender og argumenter, som blot gentager det for Retten påberåbte – afvisning – indsigelser mod Rettens fortolkning eller anvendelse af fællesskabsretten – formaliteten [art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 71, 72, 80, 81, 90, 102, 112 og 168)

3. Appel – anbringender – anbringende fremført for første gang i forbindelse med appellen – afvisning (jf. præmis 74)

4. Appel – fremsættelse af nye anbringender under sagens behandling (Domstolens procesreglement, art. 42, stk. 2, og art. 118) (jf. præmis 76 og 137)

5. De Europæiske Fællesskabers egne indtægter – godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter (Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 905 og 906a) (jf. præmis 84-86)

6. Appel – anbringender – Domstolens kontrol med vurderingen af fakta og beviselementer – udelukket, medmindre der foreligger urigtig gengivelse (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1) (jf. præmis 95, 96, 105, 115, 119, 131, 142, 148, 158 og 171)

7. De Europæiske Fællesskabers egne indtægter – godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter (Rådets forordning nr. 2913/92, art. 239, stk. 1) (jf. præmis 113, 114, 118, 121, 122, 134-136, 138, 143 og 144)

8. Appel – anbringender – anbringende rettet mod Rettens afgørelse om sagsomkostningerne – afvisning, såfremt de øvrige anbringender forkastes (statutten for Domstolen, art. 58, stk. 2) (jf. præmis 174)

Sagens genstand

Angående

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 13. september 2005, Ricosmos mod Kommissionen (sag T-53/02), hvorved Retten frifandt Kommissionen for påstanden om annullation af Kommissionens beslutning (REM 09/00) af 16. november 2001, hvori den over for de nederlandske myndigheder angav, at der ikke kunne indrømmes fritagelse for importafgift i relation til en ladning cigaretter, bestemt til Den Tjekkiske Republik, med den begrundelse, at svig begået af tredjemænd i forbindelse med en ekstern fællesskabsforsendelse ikke udgør en særlig situation, som begrunder fritagelse for importafgifter.

Afgørelse

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Ricosmos BV betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne – ensartede lovgivninger – industriel og kommerciel ejendomsret – patentret – supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler

[Rådets forordning nr. 1768/92, art. 1, litra b)]

Sammendrag

Artikel 1, litra b), i forordning nr. 1768/92 om indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler skal fortolkes således, at såfremt et grundpatent beskytter en ny medicinsk anvendelse af en aktiv ingrediens, er denne anvendelse ikke en integrerende del af definitionen af produktet.

(jf. præmis 20 og domskonkl.)
Sag C-102/05

Skatteverket

mod

A og B

anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Regeringsrätten

»Procesreglementets artikel 104., stk 3, første afsnit — frie kapitalbevægelser — etableringsfrihed — beskatning — aktieudbytter udbetalt af et »selskab med få deltagere« — »lønregel« — beskatning af dividende som kapitalindkomst — beregning af en standardsats for afkast — procentdel af den investerede kapital og af andel af lønningerne — filial etableret i et tredjeland — ingen medregning af lønningerne til de ansatte i denne filial«

Domstolens kendelse (Fjerde Afdeling) af 10. maj 2007 I-3873

Sammendrag af kendelse

Fri bevægelighed for personer – etableringsfrihed – traktatbestemmelser – anvendelsesområde

(Art. 43 EF og 56 EF)

En national foranstaltning, der i forbindelse med en ordning, hvorefter aktieudbytter beskattes som kapitalindkomst op til en standardsats for afkast, der beregnes ved anvendelsen af en vis procentsats på et beskatningsgrundlag, der ud over den af selskabsdeltageren investerede kapital omfatter en andel af lønningerne til de ansatte i det udbyttebetalende selskab, ikke tillader, at der heri medregnes lønninger til de ansatte, der er beskæftiget i en filial af dette selskab eller af et datterselskab af dette, påvirker overvejende udøvelsen af etableringsfriheden i henhold til artikel 43 EF ff.

Såfremt det antages, at en sådan foranstaltning har restriktive virkninger for kapitalens frie bevægelighed, er sådanne virkninger en uundgåelig konsekvens af en eventuel hindring for etableringsfriheden og kan ikke begrunde en undersøgelse af den nævnte foranstaltning i henhold til artikel 56 EF til 58 EF.

Artikel 43 EF ff. finder ikke anvendelse på en situation, der vedrører etableringen i et tredjeland af et selskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat. Traktatens kapitel om etableringsfriheden indeholder ingen bestemmelser, som udvider anvendelsesområdet for dets bestemmelser til en sådan situation.

(jf. præmis 27, 29 og 30 samt domskonkl.)
Domstolens kendelse (Fjerde Afdeling) af 1. juni 2006 – Plus Warenhandelsgesellschaft mod KHIM

(sag C-324/05 P)

»Appel – EF-varemærker – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 – risiko for forveksling – ansøgning om et blandet ord‑ og figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Turkish Power« – indsigelse fra indehaveren af ordmærket POWER – forkastelse af indsigelsen – åbenbart, at appellen ikke kan antages til realitetsbehandling eller er ugrundet«

1. Appel – anbringender – fejlagtig bedømmelse af faktiske omstændigheder – afvisning – Domstolens prøvelsesret med hensyn til vurderingen af de faktiske omstændigheder, der blev fremlagt for Retten – udelukket, medmindre de er gengivet forkert (art. 225 EF; Domstolens statut, art. 58) (jf. præmis 28 og 29)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 43)

Angående

Appel til prøvelse af dom afsagt den 22. juni 2005 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-34/04, Plus Warenhandelsgesellschaft mbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM), hvorved Harmoniseringskontoret blev frifundet i det annullationssøgsmål, som indehaveren af varemærket »POWER« havde anlagt til prøvelse af en afgørelse truffet af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret, hvorved der blev givet afslag på klagen over Indsigelsesafdelingens afgørelse, som forkastede den indsigelse, der var rejst mod ansøgningen om registrering af figurmærket »TURKISH POWER« − risiko for forveksling af varemærkerne.

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Plus Warenhandelsgesellschaft mbH betaler sagens omkostninger.
Artikel 1, stk. 2, sammenholdt med artikel 8, stk. 2 og 4, i Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort, som ændret ved Rådets direktiv 97/26/EF af 2. juni 1997, er til hinder for, at en medlemsstat på sit område afviser at anerkende førerret i henhold til et kørekort, der er udstedt i en anden medlemsstat, og følgelig gyldigheden af det nævnte kørekort under henvisning til, at indehaveren af kørekortet, som på den førstnævnte medlemsstats område har været undergivet en foranstaltning om inddragelse af et tidligere udstedt kørekort, ikke har underkastet sig den egnethedskontrol, som i henhold til retsforskrifterne i denne stat kræves for at udstede et nyt kørekort efter frakendelsen, når det midlertidige forbud mod at generhverve kørekort, som frakendelsen var forbundet med, var udløbet, inden kørekortet blev udstedt af den anden medlemsstat
Anmodning om præjudiciel afgørelse – Hof van Beroep te Antwerpen – fortolkning af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 (EFT L 28, s. 1) – materielt anvendelsesområde – spørgsmålet om en krisetillægsafgift, der opkræves af en medlemsstat for at finansiere statens sociale sikringsordning, er omfattet eller ej – forpligtelse til at betale bidrag selv i tilfælde af bidragspligt til en anden social sikringsordning end bopælsstatens – forenelighed med artikel 39 EF
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 6. april 2006 - Gisti mod Kommissionen

(sag C-408/05 P)

»Appel – Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber afviser at undersøge en klage over de italienske myndigheder – afvisning«

1. Annullationssøgsmål – retsakter, der kan gøres til genstand for søgsmål (art. 226 EF og 230, stk. 4, EF) (jf. præmis 10-16 og 22)

2. Retspleje – dommens begrundelse – omfang (jf. præmis 26 og 27)

Angående

Appel til prøvelse af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 6. september 2005, Gisti mod Kommissionen (sag T-209/05), hvorved Retten afviste en sag anlagt til annullation af Kommissionens afgørelse af 18. marts 2005 med afslag på at indlede en traktatbrudssag efter artikel 226 EF mod Den Italienske Republik.

Konklusion

Appellen afvises.
Appel til prøvelse af dom afsagt den 5. juli 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling), Schmidt-Brown mod Kommissionen (sag T-387/02), hvorved Retten frifandt sagsøgte for en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 26. april 2002 om afslag på sagsøgerens ansøgning om bl.a. at opnå økonomisk bistand fra institutionen i forbindelse med en injuriesag, som sagsøgeren havde anlagt mod et selskab ved High Court of Justice (England & Wales)
Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt den 3. februar 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde Afdeling), Mancini mod Kommissionen (sag T-137/03), hvorved Retten frifandt Kommissionen dels for en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning til stillingen som lægekonsulent ved den administrative enhed »Lægetjenesten Bruxelles« og af afgørelsen om at ansætte en anden ansøger i den nævnte stilling, dels for en påstand om erstatning.
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 27. april 2006 – L mod Kommissionen

(sag C-230/05 P)

»Appel – tjenestemænd – chikane – Kommissionens bistandspligt – ansvar – Rettens afvisning af at foretage afhøring af vidner – fremlæggelse af supplerende beviser, som ikke forelå ved afslutningen af den skriftlige forhandling – afvisning af at fjerne et angiveligt ærekrænkende dokument fra sagens akter – begrundelsespligt – princippet om god forvaltningsskik – åbenbart, at appellen delvis er ugrundet, delvis ikke kan antages til realitetsbehandling«

1. Appel – anbringender – urigtig vurdering af sagens faktiske omstændigheder – afvisning – Domstolens prøvelsesret med hensyn til vurderingen af beviserne – udelukket undtagen i tilfælde af urigtig gengivelse (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58) (jf. præmis 45 og 46)

2. Retspleje – bevismidler (Rettens procesreglement, art. 66, stk. 1) (jf. præmis 47)

3. Appel – anbringender – utilstrækkelig eller modstridende begrundelse – antagelse til realitetsbehandling (art. 225 EF; statutten for Domstolen, art. 58) (jf. præmis 53)

4. Retspleje – foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse [Rettens procesreglement, art. 49 og art. 64, stk. 3, litra d)] (jf. præmis 67 og 68)

5. Appel – anbringender – anbringende, der fremsættes første gang under appellen – afvisning (Domstolens procesreglement, art. 42, stk. 2, og art. 118) (ff. præmis 99)

Angående

Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt den 9. marts 2005 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling), L mod Kommissionen (sag T-254/02), hvorved Retten frifandt sagsøgte dels for en påstand om annullation af Kommissionens afslag på ansøgningen om bistand, om adgang til dokumenter og om erstatning, og om afvisning af at anerkende en erhvervssygdom, dels for en påstand om tilkendelse af erstatning for det som følge af disse afslag lidte tab.

Konklusion

Appellen forkastes.