DOMSTOLENS DOM AF 13. APRIL 1994. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD STORHERTUGDOEMMET LUXEMBOURG. - TRAKTATBRUD - DIREKTIV 85/337/EOEF - MANGLENDE GENNEMFOERELSE INDEN FOR DEN FASTSATTE FRIST. - SAG C-313/93.



Samling af Afgørelser 1994 side I-01279



Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Traktatbrud - Domstolens proevelse af soegsmaalsgrundlaget - relevante forhold - forholdene ved udloebet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist

(EOEF-traktaten, art. 169)

Dommens præmisser

1 Ved staevning indgivet til Domstolens Justitskontor den 10. juni 1993 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Storhertugdoemmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser efter bl.a. artikel 12 i Raadets direktiv 85/337/EOEF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet (EFT L 175, s. 40), og efter EOEF-traktatens artikel 5 og 189, idet det ikke inden for den fastsatte frist har truffet de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet og/eller ikke har meddelt disse til Kommissionen.

2 Artikel 2 i direktiv 85/337 bestemmer, at medlemsstaterne skal traeffe de noedvendige foranstaltninger med henblik paa, at offentlige og private projekter, der kan faa vaesentlig indvirkning paa miljoeet, undergives en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse. Artikel 4 fastsaetter, at visse offentlige og private projekter altid skal undergives en vurdering, mens andre kun skal undergives en vurdering, naar medlemsstaterne finder, at det er paakraevet paa grund af projekternes karakter. Artikel 12 bestemmer, at medlemsstaterne skal traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet inden tre aar fra dets meddelelse. Denne frist udloeb den 3. juli 1988.

3 Da Kommissionen ikke havde modtaget meddelelse om foranstaltninger truffet af de luxembourgske myndigheder med henblik paa at efterkomme direktivets bestemmelser, indledte den ved skrivelse af 9. marts 1990 proceduren efter traktatens artikel 169, og anmodede Storhertugdoemmet Luxembourg om at fremsaette sine bemaerkninger hertil inden for en frist paa to maaneder.

4 Ved skrivelse af 19. juli 1990 oplyste Storhertugdoemmet Luxembourgs faste repraesentant, at der var udarbejdet et lovforslag vedroerende vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet, og at man var i faerd med at vedtage det.

5 Da Kommissionen hverken havde faaet meddelelse om denne lov eller nogen anden forskrift, fremsendte den den 8. april 1991 en begrundet udtalelse til Storhertugdoemmet Luxembourg i henhold til traktatens artikel 169, hvori den opfordrede Storhertugdoemmet Luxembourg til at traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet inden for en frist paa to maaneder fra meddelelsen.

6 Ved skrivelse af 3. maj 1991 meddelte Storhertugdoemmet Kommissionen, at der forelaa et forslag til storhertugelig anordning om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet, og bemaerkede, at dette forslag til anordning ville lovliggoere forholdet.

7 Da Kommissionen fandt, at de luxembourgske myndigheders besvarelse af den begrundede udtalelse ikke var tilfredsstillende, anlagde den den foreliggende sag.

8 Kommissionen har gjort gaeldende, at de luxembourgske lovbestemmelser, der allerede er gaeldende inden for direktivets omraade, ikke udgoer en fuldstaendig gennemfoerelse af dette. Kommissionen er af den opfattelse, at den i direktivet fastsatte vurderingsprocedure foerst vil vaere indfoert i national ret efter ikrafttraedelsen af den nye storhertugelige anordning, som den luxembourgske regering henviste til i sin skrivelse af 3. maj 1991.

9 Den luxembourgske regering har ikke bestridt traktatbruddet. Under retsmoedet oplyste den dog, at den storhertugelige anordning ville blive vedtaget snarest muligt med henblik paa at gennemfoere direktivet.

10 Det bemaerkes dog, at selv om den paagaeldende storhertugelige anordning skulle bringe traktatbruddet til ophoer, er det ubestridt, at den ikke var traadt i kraft ved udloebet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist.

11 Det maa derfor fastslaas, at Storhertugdoemmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser efter bl.a. artikel 12 i direktiv 85/337 og efter traktatens artikel 5 og 189, idet det ikke inden for den fastsatte frist har truffet de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet.

12 Domstolen skal derimod ikke tage hensyn til den manglende meddelelse om love og administrative bestemmelser, der skulle have vaeret vedtaget for at efterkomme direktivet, idet Storhertugdoemmet Luxembourg netop ikke har vedtaget disse bestemmelser.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

13 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Da Storhertugdoemmet Luxembourg har tabt sagen, boer det tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1) Storhertugdoemmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser efter bl.a. artikel 12 i Raadets direktiv 85/337/EOEF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet, og efter EOEF-traktatens artikel 5 og 189, idet det ikke inden for den fastsatte frist har truffet de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet.

2) Storhertugdoemmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.