ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 165/2

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 19. april 2012 — CCIAA di Cosenza mod Grillo Star Srl Fallimento (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Ordinario di Cosenza — Italien)

(Sag C-443/09) (1)

(Direktiv 2008/7/EF - kapitaltilførselsafgifter - artikel 5, stk. 1, litra c), og artikel 6, stk. 1, litra e) - anvendelsesområde - årlig afgift betalt til de lokale handels-, industri-, håndværks- og landbrugskamre)

2012/C 165/02

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Ordinario di Cosenza

Parter i hovedsagen

Sagsøger: CCIAA di Cosenza

Sagsøgt: Grillo Star Srl Fallimento

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Ordinario di Cosenza — fortolkning af artikel 5, litra c) og artikel 6, litra e), i Rådets direktiv 2008/7/EF af 12. februar 2008 om kapitaltilførselsafgifter — indførelse af en årlig afgift for opførelse i det selskabsregister, der føres af de lokale handelskamre — årlig afgift, der opkræves som et fast beløb — begrebet »honorarer eller anden form for vederlag«

Konklusion

Artikel 5, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2008/7/EF af 12. februar 2008 om kapitaltilførselsafgifter skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en afgift som den i hovedsagen omhandlede, som årligt skal betales af enhver virksomhed som følge af dennes registrering i virksomhedsregistret, selv hvis en sådan registrering har retsstiftende virkning for kapitalselskaber, og selv hvis denne afgift ligeledes skal betales af selskaber i den periode, hvor de kun udøver forberedende aktiviteter med henblik på drift af en virksomhed.

(1) EUT C 51 af 27.2.2010.
3)

Artikel 4, stk. 2, første afsnit, litra a), i direktiv 2003/4 skal fortolkes således, at den deri fastsatte betingelse om, at offentlige myndigheders tavshedspligt for så vidt angår sagsbehandling skal være fastsat ved lov, kan anses for opfyldt i kraft af en bestemmelse i den berørte medlemsstats nationale ret, der generelt fastsætter, at offentlige myndigheders tavshedspligt for så vidt angår sagsbehandling udgør en begrundelse for afslag på adgang til miljøoplysninger, der er i disse myndigheders besiddelse, for så vidt som begrebet sagsbehandling er klart fastlagt i national ret, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 98/2

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 16. februar 2012 — Rådet for Den Europæiske Union (sag C-191/09 P), Europa-Kommissionen (sag C-200/09 P) mod Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), tidligere Nikopolsky Seamless Tubes Plant »Niko Tube« ZAT og Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), tidligere Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT

(Forenede sager C-191/09 P og C-200/09 P) (1)

(Appeller - antidumpingtold - forordning (EF) nr. 954/2006 - import af visse sømløse rør af jern eller stål med oprindelse i Kroatien, Rumænien, Rusland og Ukraine - forordning (EF) nr. 384/96 - artikel 2, stk. 10, litra i), artikel 3, stk. 2, 3, 5, 6 og 7, artikel 18, stk. 3, og artikel 19, stk. 3 - fastsættelse af den normale værdi og skaden - begrebet »økonomisk enhed« - ret til forsvar - manglende begrundelse)

2012/C 98/02

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix og B. Driessen, som befuldmægtigede, samt Rechtsanwalt G. Berrisch) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. van Vliet og C. Clyne, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), tidligere Nikopolsky Seamless Tubes Plant »Niko Tube« ZAT og Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), tidligere Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT (avocat P. Vander Schueren og solicitor N. Mizulin)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 10. marts 2009 i sag T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko tube ZAT) og Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) mod Rådet for Den Europæiske Union, hvorved artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 945/2006 af 27. juni 2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør af jern eller stål med oprindelse i Kroatien, Rumænien, Rusland og Ukraine og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2320/97 og (EF) nr. 348/2000 blev annulleret (EFT L 175, s. 4)

Konklusion

1) Rådet for Den Europæiske Unions hovedappel forkastes.

2) Europa-Kommissionens hovedappel forkastes.

3) Kontraappellen fremsat af Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) og Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) forkastes.

4) Parterne bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 193 af 15.8.2009.
1)

Artikel 12, nr. 4), litra a), sidste punktum, i aftalen om vedtægten for Europaskolerne af 21. juni 1994 skal fortolkes således, at den forpligter de medlemsstater, der er parter i aftalen, til at påse, at lærere, der udstationeres eller ansættes ved Europaskolerne, under deres udstationering eller ansættelse nyder godt af de samme rettigheder med hensyn til karrieremæssig stigning og pensionering som dem, der gælder i henhold til bestemmelserne i oprindelsesmedlemsstaten for de i indlandet ansatte lærere.
2)

Rammeaftalens § 2, stk. 1, skal ikke fortolkes således, at en tvillingefødsel giver ret til perioder med forældreorlov svarende til det antal børn, der fødes. Set i lyset af ligebehandlingsprincippet pålægges den nationale lovgiver ved denne bestemmelse imidlertid at indføre en ordning med forældreorlov, der under hensyntagen til situationen i den berørte medlemsstat sikrer forældre til tvillinger en behandling, der tager behørigt hensyn til deres særlige behov. Det tilkommer den nationale ret at efterprøve, om de nationale forskrifter opfylder dette krav, og i givet fald at anlægge en fortolkning af disse forskrifter, der i videst mulig omfang er i overensstemmelse med EU-retten.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 246/15

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 29. juli 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik

(Sag C-19/10) (1)

(Traktatbrud - forordning (EF) nr. 273/2004 og 111/2005 - narkotikaprækursorer - kontrol og overvågning inden for Unionen - overvågning af handel med narkotikaprækursorer mellem Fællesskabet og tredjelande - sanktioner)

2010/C 246/26

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved P. Oliver og S. Mortoni, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved G. Palmieri, som befuldmægtiget og avvocato dello Stato S. Mortoni Fiorentino)

Sagens genstand

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 273/2004 af 11. februar 2004 om narkotikaprækursorer og artikel 31 i Rådets forordning (EF) nr. 111/2005 af 22. december 2004 om regler for overvågning af handel med narkotikaprækursorer mellem Fællesskabet og tredjelande (EUT 2005 L 22, s. 1)

Konklusion

1) Den Italienske Republik har, da den ikke har vedtaget de nødvendige nationale foranstaltninger til gennemførelse af artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 273/2004 af 11. februar 2004 om narkotikaprækursorer, samt af artikel 31 i Rådets forordning (EF) nr. 111/2005 af 22. december 2004 om regler for overvågning af handel med narkotikaprækursorer mellem Fællesskabet og tredjelande, tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til nævnte forordninger.

2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 80 af 27.3.2010.
1)

Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/21/EF af 15. marts 2006 om håndtering af affald fra udvindingsindustrien og om ændring af direktiv 2004/35/EF, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
1)

Artikel 267 TEUF er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som indfører en procedure for kontrol af nationale loves forfatningsmæssighed, for så vidt som den omstændighed, at denne procedure skal indledes i første række — såvel før forelæggelsen af et spørgsmål om forfatningsmæssighed for den nationale ret, som har til opgave at kontrollere loves forfatningsmæssighed, som i givet fald efter afgørelsen om dette spørgsmål fra denne ret — forhindrer alle andre nationale retter i at udøve deres kompetence eller opfylde deres forpligtelse til at forelægge præjudicielle spørgsmål for Domstolen. Derimod er artikel 267 TEUF ikke til hinder for en sådan national lovgivning, forudsat at de andre nationale retter fortsat: — på et hvilket som helst tidspunkt under proceduren, som de finder passende, og selv efter proceduren om kontrol af forfatningsmæssighed kan forelægge Domstolen ethvert præjudicielt spørgsmål, som de finder nødvendigt — kan anordne alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre en foreløbig domstolsbeskyttelse af de ved EU-retten sikrede rettigheder, og — efter en sådan procedure kan undlade at anvende den omhandlede nationale lovbestemmelse, hvis de finder den i strid med EU-retten. Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, om den i hovedsagen omhandlede nationale lovgivning kan fortolkes i overensstemmelse med disse krav i EU-retten.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/9

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 22. oktober 2010 — Longevity Health Products, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) og Merck KGaA

(Sag C-84/10 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 8, stk. 1, litra b) - ordmærket »Kids Vits« - indsigelse fra indehaveren af EF-ordmærket VITS4KIDS - opmærksomhedsniveauet i den relevante kundekreds - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene - ret til kontradiktion)

2011/C 80/16

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Longevity Health Products, Inc. (ved Rechtsanwalt J. E. Korab)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget) og Merck KGaA

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 9. december 2009 i sag T-484/08, Longevity Health Products mod KHIM — Merck (Kids Vits), hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål indledt til prøvelse af afgørelse truffet den 28. august 2008 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret om afslag på registrering af ordmærket »Kids Vits« som EF-varemærke for visse varer i klasse 5, idet Retten tog den indsigelse, der var rejst af indehaveren af det ældre EF-ordmærke »VITS4KIDS« til følge — tilsidesættelse af retten til kontradiktion — tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 — risiko for forveksling mellem to mærker

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Longevity Health Products, Inc. betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 100 af 17.4.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/6

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 13. januar 2011 — Media-Saturn-Holding GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-92/10 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - varemærke, som udelukkende består af et reklameslogan og bestanddele, der isoleret betragtet mangler det fornødne særpræg - figurmærket »BEST BUY«)

2011/C 80/09

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Media-Saturn-Holding GmbH (ved Rechtsanwalt E. Warnke)

Den anden part i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 15. december 2009 i sag T-476/08, Media-Saturn mod KHIM (BEST BUY), hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i annullationssøgsmålet indledt til prøvelse af afgørelse truffet den 28. august 2008 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret vedrørende afvisning af klagen over undersøgerens afgørelse, hvorved denne afslog at registrere figurmærket »BEST BUY« som EF-varemærke for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 2, 5-12, 14-17, 20-22, 27, 28, 35, 37, 38 og 40-42 — fornødent særpræg ved et varemærke, som udelukkende består af et reklameslogan og bestanddele, der isoleret betragtet mangler det fornødne særpræg

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Media-Saturn-Holding GmbH betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 113 af 1.5.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/12

Domstolens dom (Første Afdeling) af 22. december 2010 — Joseba Andoni Aguirre Zarraga mod Simone Pelz (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Celle — Tyskland)

(Sag C-491/10) (1)

(Retligt samarbejde i civile sager - forordning (EF) nr. 2201/2003 - kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar - forældreansvar - forældremyndighed - barnebortførelse - artikel 42 - fuldbyrdelse af en attesteret afgørelse om tilbagegivelse af et barn truffet af en kompetent (spansk) ret - kompetence for den fuldbyrdende (tyske) ret til at nægte fuldbyrdelse af denne afgørelse i tilfælde af alvorlige tilsidesættelser af barnets rettigheder)

2011/C 63/23

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Celle

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Joseba Andoni Aguirre Zarraga

Sagsøgt: Simone Pelz

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel — Oberlandesgericht Celle — fortolkning af artikel 42 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EUT L 338, s. 1) — barnebortførelse — fuldbyrdelse af en afgørelse om tilbagegivelsen af et barn truffet af en kompetent (spansk) ret — kompetence for retten i fuldbyrdelsesstaten (Tyskland) til at nægte fuldbyrdelse af denne afgørelse i tilfælde af alvorlige tilsidesættelser af barnets rettigheder

Konklusion

Under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende kan den kompetente ret i fuldbyrdelsesstaten ikke nægte at fuldbyrde en attesteret afgørelse om tilbagegivelse af et barn, der ulovligt tilbageholdes, med den begrundelse, at retten i domsstaten, som har truffet denne afgørelse, har tilsidesat artikel 42 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000, fortolket i overensstemmelse med artikel 24 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet vurderingen af, om der er sket en sådan tilsidesættelse, udelukkende henhører under domsstatens retters kompetence.

(1) EUT C 346 af 18.12.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/12

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. december 2010 — Tankreederei I SA mod Directeur de l'administration des contributions directes (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal administratif (Luxembourg))

(Sag C-287/10) (1)

(Fri udveksling af tjenesteydelser - frie kapitalbevægelser - skattegodtgørelse for investering - tildeling knyttet til den fysiske anvendelse af investeringen på det nationale område - drift af kanal- og flodfartøjer, der anvendes i andre medlemsstater)

2011/C 63/22

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal administratif

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Tankreederei I SA

Sagsøgt: Directeur de l'administration des contributions directes

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal administratif du Grand-Duché de Luxembourg — fortolkning af artikel 49 EF og 56 EF — skattegodtgørelse for investeringer — lovgivning, der betinger retten til en sådan skattegodtgørelse af, at investeringen foretages af et forretningssted, der er beliggende på det nationale område, og fysisk skal anvendes inden for dette område — selskab, der udøver virksomhed inden for international trafik, og som er etableret og skattepligtigt i Luxembourg, men som har foretaget en investering, der består i erhvervelse af et gode, der hovedsageligt anvendes uden for det nationale område — hindring for den frie udveksling af tjenesteydelser og for de frie kapitalbevægelser

Konklusion

Artikel 56 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en bestemmelse i en medlemsstat, hvorefter en skattegodtgørelse for investeringer nægtes en virksomhed, der udelukkende har hjemsted i denne medlemsstat, med den ene begrundelse, at det pågældende investeringsgode, hvortil godtgørelsen anmodes, fysisk skal anvendes på en anden medlemsstats område.

(1) EUT C 221 af 14.8.2010.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 63/11

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. december 2010 — État du Grand-Duché de Luxembourg og Administration de l’enregistrement et des domaines mod Pierre Feltgen (kurator for Bacino Charter Company SA, under konkurs) og Bacino Charter Company SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation du Grand-duché de Luxembourg (Luxembourg))

(Sag C-116/10) (1)

(Sjette momsdirektiv - fritagelser - artikel 15, nr. 4), litra a), og nr. 5) - fritagelse for udlejning af søgående fartøjer - rækkevidde)

2011/C 63/20

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation du Grand-duché de Luxembourg

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: État du Grand-Duché de Luxembourg og Administration de l’enregistrement et des domaines

Sagsøgte: Pierre Feltgen (kurator for Bacino Charter Company SA, under konkurs) og Bacino Charter Company SA

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — fortolkning af artikel 15, stk. 4, litra a), og artikel 15, stk. 5, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fritagelse for udlejning af søgående fartøjer — fritagelse betinget af, at sådanne både anvendes til sejlads i rum sø og mod betaling udfører passagerbefordring eller benyttes i forbindelse med handels-, industri- eller fiskerivirksomhed

Konklusion

Artikel 15, nr. 5), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991, skal fortolkes således, at fritagelsen for merværdiafgift fastsat i denne bestemmelse ikke finder anvendelse på tjenesteydelser, der består i mod vederlag at stille et fartøj med besætning til rådighed for fysiske personer med henblik på disse personers anvendelse af fartøjet til rekreative formål i rum sø.

(1) EUT C 113 af 1.5.2010.
1)

For så vidt som Kommissionens forordning (EF) nr. 2571/97 af 15. december 1997 om salg af smør til nedsat pris og ydelse af støtte for fløde, smør og koncentreret smør til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler ikke fastsætter forældelsesregler for retsforfølgning, som finder anvendelse på inddrivelse af sikkerhed stillet i forbindelse med licitationer på området for smør, koncentreret smør og fløde, udgør denne forordning ikke en sektorspecifik regulering, der fastsætter en »kortere frist« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 3, stk. 1, første afsnit, andet punktum, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser. Følgelig finder den forældelsesfrist på fire år, som er fastsat i sidstnævnte forordnings artikel 3, stk. 1, første afsnit, første punktum, anvendelse på en sådan inddrivelse, dog med forbehold af medlemsstaternes mulighed for at fastsætte længere forældelsesfrister i henhold til artikel 3, stk. 3.
1)

Begrebet »sædvanligt opholdssted«, i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8 og 10 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000, skal fortolkes således, at dette opholdssted svarer til det sted, som afspejler en vis familiemæssig og social tilknytning for barnet. Med henblik herpå, og når det drejer sig om et spædbarn, som alene har opholdt sig med sin moder i nogle få dage i en medlemsstat — som er en anden end den, hvori det havde sædvanligt opholdssted — som det er blevet bragt til, skal der bl.a. tages hensyn til dels opholdets varighed, regelmæssighed, vilkårene og baggrunden for opholdet på denne medlemsstats område og for moderens flytning til nævnte stat, dels, navnlig på grund af barnets alder, moderens geografiske og familiemæssige oprindelse samt hendes og barnets familiemæssige og sociale relationer i samme medlemsstat. Det tilkommer den nationale ret at fastslå barnets sædvanlige opholdssted ud fra en helhedsvurdering af de særlige faktiske omstændigheder i den konkrete sag. Hvis anvendelsen af ovennævnte kriterier, i hovedsagen, måtte føre til den konklusion, at barnets sædvanlige opholdssted ikke kan fastslås, bør fastlæggelsen af den kompetente ret foretages på grundlag af kriteriet om »barnets aktuelle opholdssted« i henhold til forordningens artikel 13.