ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/32

Sag anlagt den 27. december 2010 — Yilmaz mod KHIM — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO)

(Sag T-584/10)

2011/C 55/57

Stævningen er affattet på: engelsk

Parter

Sagsøger: Mustafa Yilmaz (Stuttgart, Tyskland) (ved advokat F. Kuschmirek)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Tequila Cuervo, SA de CV (Tlaquepaque, Mexico)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 13. oktober 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1162/2009-2) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Tequila Cuervo, SA de CV

Det omhandlede EF-varemærke: Figurordmærket »TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO« for varer i klasse 32 og 33 — (ansøgning nr. 3975117)

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Mustafa Yilmaz

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den tyske varemærkeregistrering nr. 30205053.1 af ordmærket »MATADOR« for varer i klasse 32, og den internationale varemærkeregistrering nr. 792051 af ordmærket »MATADOR« for varer i klasse 32

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge for alle de omtvistede varer

Appelkammerets afgørelse: Den anfægtede afgørelse blev annulleret

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009, idet appelkammeret urigtigt vurderede, at der ikke var risiko for forveksling, idet de omhandlede varemærker til forveksling ligner hinanden for så vidt angår de varer, der er omfattet af det ansøgte varemærke.
—

Første anbringende om en tilsidesættelse af artikel 137, stk. 4, i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 357, s. 1), tilsidesættelse af udbudsbekendtgørelsen og af efterfølgende præciseringer og en manglende begrundelse. Det gøres herved gældende, at sagsøgeren har godtgjort at opfylde alle de minimumsstandarder for kapacitet, som kræves i henhold til udbudsbekendtgørelsen, og at den omstændighed, at selskabet har godtgjort, at det opfylder de krævede minimumsstandarder dels direkte, dels ved at påberåbe sig kapaciteten hos en anden erhvervsdrivende eller enhed, som den anvender for at opfylde udvælgelseskriterierne, er uden relevans, eftersom denne mulighed udtrykkeligt er fastsat i de bestemmelser, som finder anvendelse i den konkrete sag. Derfor er den manglende vurdering af sagsøgerens bud uberettiget.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/33

Appel iværksat den 21. december 2010 af Luigi Marcuccio til prøvelse af Personalerettens kendelse af 6. oktober 2010 i sag F-2/10, Marcuccio mod Kommissionen

(Sag T-594/10 P)

2011/C 55/59

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellantens påstande

— Under alle omstændigheder ophæves den appellerede kendelse fuldt ud og uden undtagelse.

— Det fastslås, at søgsmålet i første instans, der gav anledning til den appellerede kendelse, fuldt ud og uden undtagelse kunne antages til realitetsbehandling.

— Principalt: Der gives appellanten medhold fuldt ud og uden undtagelse i hans påstande i første instans.

— Indstævnte tilpligtes at erstatte appellanten alle omkostninger, gebyrer og honorarer, som han har afholdt i sagen indtil nu.

— Subsidiært: Sagen hjemvises til Personaleretten med henblik på, at den træffer fornyet afgørelse i en anden sammensætning.

Anbringender og væsentligste argumenter

Denne appel er iværksat til prøvelse af kendelse afsagt af Personaleretten den 6. oktober 2010. Ved denne kendelse frifandtes Kommissionen, da appellantens søgsmål, der var anlagt med påstand om, at Kommissionen skulle godtgøre de lægeudgifter, som sagsøger har haft i forbindelse med sin sygdom med 100 %, delvis ikke kunne antages til realitetsbehandling, delvis var ugrundet.

Til støtte for søgsmålet har sagsøger gjort gældende, at Personalerettens bemærkninger vedrørende den omstændighed, at søgsmålet angiveligt skulle være åbenbart uantageligt til realitetsbehandling, er retsstridige.

Sagsøgeren har gjort gældende, at artikel 90 og 91 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og artikel 94 i procesreglementet for Retten for EU-personalesager er fortolket og anvendt forkert, henset til den manglende begrundelse og den manglende stillingtagen til de af sagsøger nedlagte påstande.
—

Ifølge artikel 85 i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 »stiller debitor« med henblik på yderligere fristforlængelse for betalingen »for at beskytte Fællesskabernes rettigheder, en finansiel garanti, som godtages af institutionens regnskabsfører, for både hovedstol og rente af endnu ikke inddrevet gæld«. De interesser, der søges beskyttet med denne garanti, er således Fællesskabets rettigheder og i det foreliggende tilfælde retten til at opkræve de skyldige beløb.
—

Subsidiært annulleres artikel 2 i Europa-Kommissionens beslutning af 30. september 2010 om ændring af Kommissionens beslutning K(2010) 4387 endelig af 30. juni 2010 i sag COMP/38.344 — Forspændingsstål, i henhold til artikel 263 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, for så vidt som samme artikel 2 indebærer en tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling, idet den undlader at forlænge den supplerende frist for TQ's betaling af bøden og savner begrundelse.
—

Subsidiært annulleres i henhold til artikel 263 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde artikel 2 i Kommissionens afgørelse af 30. september 2010, der ændrer afgørelse af 30. juni 2010 [K(2010) 4387 endelig, i sagen COMP/38.344 — pressestål], for så vidt denne indeholder en tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling ved ikke at forlænge fristen for betaling af bøden til GSW og savner begrundelse, og
—

Subsidiært annulleres i henhold til artikel 263 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde artikel 2 i Kommissionens afgørelse af 30. september 2010, der ændrer afgørelse den 30. juni 2010 [K(2010) 4387 endelig, i sagen COMP/38.344 — pressestål], for så vidt denne indeholder en tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling ved ikke at forlænge fristen for betalingen af bøden til TYCSA PSC og savner begrundelse, og
—

Afgørelse truffet den 18. oktober 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 339/2009-4) omgøres således, at den af sagsøgeren indbragte klage for appelkammeret er begrundet, og at ugyldighedsbegæringen derfor tages til følge.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/31

Sag anlagt den 27. december 2010 — Deutsche Telekom AG mod KHIM — TeliaSonera Denmark (nuance af farven magenta)

(Sag T-583/10)

2011/C 55/56

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Deutsche Telekom AG (Bonn, Tyskland) (ved advokaterne T. Dolde, V. von Bomhard og B. Goebel)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: TeliaSonera Denmark A/S (København, Danmark)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 22. oktober 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 463/2009-4) annulleres.

— Harmoniseringskontoret eller den anden part i sagen for appelkammeret, hvis denne indtræder som intervenient i nærværende sag, tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Et farvemærke, der består i en nuance af farven magenta for tjenesteydelser i klasse 38 og 42 — EF-varemærkeansøgning nr. 212787.

Indehaver af EF-varemærket: Deutsche Telekom AG

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: TeliaSonera Denmark A/S

Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Den part, der har indgivet begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt, har støttet sin begæring på absolutte registreringshindringer i henhold til artikel 4 og artikel 7, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009.

Annullationsafdelingens afgørelse: Sagen blev afsluttet som følge af tilbagetagelsen af begæringen om, at EF-varemærket blev erklæret ugyldigt.

Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagesagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 59 i Rådets forordning nr. 207/2009, da appelkammeret: (i) ikke foretog en korrekt bedømmelse af, om klagen kunne antages til realitetsbehandling, og (ii) tilsidesatte artikel 85, stk. 3, og 83 i Rådets forordning nr. 207/2009 derved, at det benægtede, at der forelå en legitim interesse i at sagen fortsatte.
—

Harmoniseringskontoret og Caterpiller — for så vidt som dette selskab ønsker at deltage i proceduren — tilpligtes at betale sagens omkostninger.
1)

Første anbringende om, at Personaleretten anlagde en fejlagtig fortolkning af udtrykket »afgørelse, der er truffet som svar på klagen«. Ifølge appellanten blev den afgørelse, som Europa-Parlamentets ansættelsesmyndighed traf den 10. juli 2007 med urette anset for en ny afgørelse om afskedigelse, der tilbagekaldte den første afgørelse om afskedigelse, for så vidt som den ikke genetablerede den situation, der forelå, før den første afgørelse blev truffet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 238/18

Sag anlagt den 19. april 2011 — J mod Parlamentet

(Sag T-160/10)

2011/C 238/31

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: J (Marchtrenk, Østrig) (ved advokat A. Auer)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse af 2. marts 2010 truffet af Europa-Parlamentes Udvalg for Andragender, hvorved det af sagsøgeren indgivne andragende nr. 1673/2009 af 19. november 2009 blev afvist, annulleres.

— Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Europa-Parlamentes Udvalg for Andragenders afgørelse af 2. marts 2010, hvorved det af sagsøgeren indgivne andragende vedrørende østrigske embedsmænds angivelige beslaglæggelse af forskellige dokumenter og værker blev afvist.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af retten til at få sit andragende behandlet. De østrigske myndigheders beslaglæggelse af værkerne udgør i henhold til artikel 6, stk. 1, TEUF, artikel 17, stk. 1, og artikel 51, stk. 1, i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder en krænkelse af ejendomsretten.
For det andet gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen tilsidesatte en væsentlig formforskrift. Sagsøgeren har anført, at den anfægtede beslutning i medfør af Rådets beslutning nr. 97/413/EF skulle have været vedtaget efter proceduren for forvaltningsudvalg, og at Kommissionen, idet den valgte at vedtage beslutningen ad hoc, tilsidesatte væsentlige formforskrifter.
Sagsøgeren gør for det første gældende, at Det Europæiske Genopbygningsagentur (herefter »DEG«) har udvist retsstridig adfærd for så vidt som — det den 19. december 2006 gennemførte en udbudsprocedure, — det den 22. december 2006 offentliggjorde en meddelelse vedrørende udvælgelsen af den virksomhed, der skal udføre arbejderne ved grænseovergangen i Preševo, — det den 10. maj 2007 udfærdigede kontrakt nr. 04SERO 1105004 vedrørende arbejdernes udførelse ved grænseovergangen i Preševo, — betalte for projekteringen af rekonstruktionen af grænseovergangen i Preševo, — udvalgte og betalte Putevi Užice A.D. som udførende virksomhed. — udvalgte og ansatte overvågningsorganet E GIS BCECOM International s.a. med henblik på udførelsen af rekonstruktionsarbejderne og udbetalte et beløb på 180 850 EUR for overvågningsopgaver som led i opfyldelsen af kontrakt nr. 06SERO 1102/008-1713 81, der blev indgået den 16. december 2008, og kontraktnr. 04SERO 1105/00 1-162954, der blev indgået den 24. september 2004, til et samlet beløb på 606 276,39 EUR, — anskaffede sig det nødvendige udstyr til grænseovergangen (container, bomme o.lign.), og — deltog i rekonstruktionen, direkte koordinerede og fulgte op på sin investering med udgangspunkt i sit eget kontor i Beograd. Sagsøgeren gør yderligere gældende, at DEG med den ovennævnte adfærd gjorde et retsstridigt indgreb i beskyttelsen af den berettigede forventning samt i de legitime og retligt beskyttede rettigheder, som sagsøgeren kunne påberåbe sig indtil ultimo december 2007 (hvad angår et salgssted) eller til den 7. maj 2009 (med hensyn til rettighederne på området for godsterminalen ved toldstedet). Denne forventning og disse rettigheder er et udtryk for beskyttelse af ejendomsretten, hvilken ret udgør en af de grundlæggende rettigheder, der bl.a. er beskyttet ved artikel 1 i protokollen til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at DEG’s ovennævnte adfærd udgør en væsentlig og åbenbar tilsidesættelse af almindelige retsgrundsætninger, der i det foreliggende tilfælde i det væsentlige er grundsætningen om beskyttelse af den berettigede forventning, kravet på beskyttelse af ejendomsretten samt proportionalitets- og gennemsigtighedskravet. Den åbenlyst grove tilsidesættelse ses bl.a. af omfanget af den skade, som sagsøgeren er blevet forvoldt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 72/22

Sag anlagt den 29. december 2010 — Eurocool Logistik mod KHIM — Lenger (EUROCOOL)

(Sag T-599/10)

2011/C 72/37

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Eurocool Logistik GmbH (Linz, Østrig) (ved advokat G. Secklehner)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Peter Lenger (Weinheim, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 14. oktober 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 451/2010-1), hvorved indsigelsesafdelingens afgørelse af 27. januar 2010 i ugyldighedssag nr. B 751 570 blev stadfæstet, annulleres i sin helhed, indsigelsen forkastes og registreringsansøgningen hjemvises til Harmoniseringskontoret med henblik på fortsættelse af registreringsproceduren, og Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale alle de omkostninger, der er forbundet med sagen, herunder navnlig de omkostninger, der var forbundet med sagen for appelkammeret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Eurocool Logistik GmbH

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »EUROCOOL« for tjenesteydelser i klasse 39 og 42

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Peter Lenger

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Et nationalt figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »EUROCOOL LOGISTICS« for tjenesteydelser i klasse 35 og 39, og det i national handel for så vidt angår bestemte tjenesteydelser anvendte virksomhedskendetegn »EUROCOOL LOGISTICS«

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 63, stk. 2, og artikel 75, andet punktum, i forordning (EF) nr. 207/2009 (1), da sagsøgeren i forbindelse med indsigelsesproceduren ikke har haft lejlighed til at svare på begrundelsen for indsigelsen, der var fremsat af den anden part i sagen for appelkammeret, samt tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b) i forordning (EF) nr. 207/2009, da der ikke er risiko for forveksling af de omtvistede varemærker.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).
—

Kommissionens beslutning af 1. oktober 2010 — hvorved Kommissionen afviste den klage, som Vivendi havde indgivet den 2. marts 2009 (registreret under nummer 2009/4267) vedrørende Den Franske Republiks tilsidesættelse af direktiv 2002/77/EF af 16. september 2002 om konkurrence på markederne for elektroniske kommunikationsnet og — tjenester, og som følge heraf af artikel 106, stk. 1, TEUF, idet den havde indrømmet en reguleringsmæssig fordel, som bestod i ARCEP’s (Autorité de régulation des communications électroniques et des postes) nægtelse af at anvende sine beføjelser til at tvinge den etablerede operatør til at tilbagebetale de beløb, som er blevet opkrævet ud over de reelle omkostninger i forbindelse med præstationen af tjenesteydelsen, som er underlagt omkostningsorientering, til de operatører, som har anmodet om adgang til abonnentnettet — annulleres.
—

Commune de Millau og SEMEA tilpligtes in solidum at betale sagsøgeren et beløb på 41 012 EUR principalt med renter, der er påløbet siden 10. marts 1992, eller subsidiært siden 27. april 1993.
—

Den anden part i sagen for appelkammeret tilpligtes at betale de omkostninger, der opstod for sagsøgeren for appelkammeret og indsigelsesafdelingen.
Dernæst har sagsøgerne gjort gældende, at Den Europæiske Centralbank har foretaget en fejlagtig fortolkning og/eller en fejlagtig anvendelse af artikel 4, stk. 2, i Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 4. marts 2004 (ECB/2004/3), der indeholder en undtagelse til den almindelige ret til aktindsigt, som fastsat i denne afgørelses artikel 2, eftersom: i) Den Europæiske Centralbank burde have fortolket en »tungtvejende« offentlig interesse som en offentlig interesse, der er betydningsfuld nok til at opveje enhver offentlig interesse i at opretholde undtagelsen. ii) Den Europæiske Centralbank burde have konkluderet, at der forelå en tungtvejende offentlig interesse i denne henseende, der talte for offentliggørelse af de udbedte oplysninger.
—

Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen ikke kan undlade at sanktionere den omstændighed, at Den Franske Republik har tildelt en bestemmelsesmæssig fordel til France Télécom ved fastsættelse af tariffen for telefonabonnement i forbindelse med forsyningspligtydelser på et niveau, der udelukker ethvert udbud af tjenesteydelser, der konkurrerer med France Télécoms tjenesteydelser, under henvisning til den omstændighed, at ingen privat operatør er fremkommet med anmodning om at fjerne den bestemmelsesmæssige fordel.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/19

Sag anlagt den 27. december 2010 — El Corte Inglés mod KHIM — Technisynthese (BTS)

(Sag T-592/10)

2011/C 80/37

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanien) (ved advokaterne M.E. López Camba og J.L. Rivas Zurdo)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Technisynthese SARL (Saint Pierre Montlimart, Frankrig)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 23. september 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1380/2009-1) annulleres i sin helhed.

— Harmoniseringskontoret og eventuelle parter, der intervenerer til støtte for kontoret, tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: El Corte Inglés, SA

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »BTS« for varer i klasse 14, 18, 25 og 28

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Technisynthese SARL

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Nationale figurmærker og EF-figurmærker, der indeholder ordbestanddelen »TBS« for varer i klasse 18 og 25

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse ophævet og indsigelsen taget til følge

Søgsmålsgrunde: De ældre varemærkers renommé og det forhold, at der er blevet gjort brug af dem, er ikke blevet bevist og tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1), da der ikke er risiko for forveksling mellem de to omtvistede varemærker.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/20

Sag anlagt den 28. december 2010 — Almunia Textil mod KHIM — FIBA Europe (EuroBasket)

(Sag T-596/10)

2011/C 80/39

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Almunia Textil, SA (La Almunia de Doña Godina, Spanien) (ved advokat J.E. Astiz Suárez)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: FIBA Europe eV (München, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 6. oktober 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 280/2010-1) annulleres.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: FIBA Europe eV

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »EuroBasket« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 14, 16, 24, 25, 26, 28, 35, 38 og 41

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Sagsøgeren

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Et EF-figurmærke og et nationalt figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Basket« for varer i klasse 18, 25 og 28

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge og delvist afslag på EF-varemærkeansøgningen for varer i klasse 9, 25, 28 og 41

Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen og indsigelsen forkastet

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1), da der er risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker.

(1) Rådets forordning af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).
—

Afgørelse truffet den 4. oktober 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 576/2010-2) annulleres, og det fastslås, at Harmoniseringskontoret i medfør af artikel 8, stk. 1, litra b), i varemærkeforordningen skulle have givet medhold i indsigerens klage og at indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved EF-varemærket »B« (MIXTA) blev registreret i sin helhed under nr. 6.379.721, skulle have været annulleret.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/19

Sag anlagt den 22. december 2010 — Aktieselskabet af 21. november 2001 mod KHIM — Parfums Givenchy (only givenchy)

(Sag T-586/10)

2011/C 80/36

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Danmark) (ved advokat C. Christiansen)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Parfums Givenchy SA (Levallois Perret, Frankrig)

Sagsøgerens påstande

— Afgørelse truffet den 7. oktober 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1556/2009-2) annulleres.

— Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Parfums Givenchy SA

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket i farver »only givenchy« for varer i klasse 3 — EF-varemærkeansøgning nr. 3980241

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Aktieselskabet af 21. november 2001

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Dansk varemærkeregistrering nr. VR 2001 03359 af ordmærket »ONLY«, bl.a. for varer i klasse 3 og 9, dansk varemærkeregistrering nr. VR 2000 02183 af ordmærket »ONLY« for varer i klasse 25, EF-varemærkeregistrering nr. 638833 af ordmærket »ONLY« for varer i klasse 14, 18 og 25

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning nr. 207/2009, da appelkammeret fejlagtigt fandt, at der ikke var risiko for forveksling og at den relevante kundekreds ikke ville forbinde de ældre varemærker og det anfægtede varemærke med hinanden.