DA Den Europæiske Unions Tidende C 24/9

Appel iværksat den 15. november 2013 af Deutsche Bahn AG m.fl. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 6. september 2013 i de forenede sager T-289/11, T-290/11 og T-521/11, Deutsche Bahn AG m.fl. mod Europa-Kommissionen

(Sag C-583/13 P)

2014/C 24/17

Processprog: tysk

Parter

Appellanter: Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, DB Schenker Rail GmbH, DB Schenker Rail Deutschland AG og Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße mbH (DUSS) (ved Rechtsanwälte W. Deselaers, E. Venot og J. Brückner)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen, Kongeriget Spanien, Rådet for Den Europæiske Union og EFTA-Tilsynsmyndigheden

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

— Dom afsagt af Retten den 6. september 2013 i de forenede sager T-289/11, T-290/11 og T-521/11 ophæves.

— Kommissionens beslutning K(2011) 1774 af 14. marts 2011, K(2011) 2365 af 30. marts 2011 og K(2011) 5230 af 14. juli 2011 om iværksættelse af kontrolundersøgelser i henhold til artikel 20, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 hos Deutsche Bahn AG samt alle dets datterselskaber (sagerne COMP/39.678 og COMP/39.731) annulleres.

— Kommissionen betaler omkostningerne ved sagen i første instans og ved appelsagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanterne har fremført fire appelanbringender til støtte for appellen.

For det første har Retten fortolket den grundlæggende ret til boligens ukrænkelighed, henholdsvis den relevante retspraksis fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol urigtigt og anvendt denne ret urigtigt. Henset til intensiteten af indgrebet i den grundlæggende ret og faren for uoprettelige skader er det særligt uforholdsmæssigt, når Kommissionen, der også fungerer som efterforskningsmyndighed og råder over vidtrækkende beføjelser, foretager kontrolundersøgelser uden en forudgående retskendelse.

For det andet har Retten fortolket den grundlæggende ret til effektiv domstolsbeskyttelse urigtigt og anvendt denne ret urigtigt. En efterfølgende domstolsprøvelse yder i tilfælde af Kommissionens kontrolundersøgelser ikke de berørte virksomheder en effektiv retsbeskyttelse.

For det tredje har Retten med urette anset dokumenterne vedrørende angivelige overtrædelser af konkurrencereglerne, som blev fundet i forbindelse med kontrolundersøgelsen uden for kontrolundersøgelsens genstand, som et tilfældighedsfund, selv om det var forbudt at anvende disse dokumenter. Kommissionens repræsentanter var før påbegyndelsen af denne kontrolundersøgelse blevet underrettet om en mistanke vedrørende et emne, der lå uden for kontrolundersøgelsens genstand. Herved skabte Kommissionen kunstigt tilfældighedsfundet og foretog en ulovlig potentiel udvidelse af Domstolens (1) undtagelse for tilfældighedsfund, der skal fortolkes strengt.

Endelig har Retten set bort fra bevisbyrdereglerne. Det er nærliggende eller kan i det mindste ikke udelukkes, at visse dokumenter kun kunne findes som angivelige »tilfældighedsfund« på grund af den forudgående ulovlige underretning af Kommissionens repræsentanter, dvs. en underretning om et emne, der lå uden for kontrolundersøgelsens genstand. Eftersom det er umuligt for appellanterne at bevise en sådan årsagssammenhæng, og de heller ikke kan lægges denne omstændighed til last, ville bevisbyrden omvendt skulle have været fordelt således, at det påhvilede Kommissionen at bevise, at dokumenterne faktisk var tilfældighedsfund.

(1) Domstolens dom af 17.10.1989, Dow Benelux mod Kommissionen, sag 85/87, Sml. s. 3137.