Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål – søgsmål, som reelt vedrører en tvist af kontraktmæssig karakter – omkvalificering af søgsmålet – betingelser

[Art. 230 EF og 238 EF; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)]

2. Retspleje – indbringelse af sag for Retten på grundlag af en voldgiftsklausul – kontrakter indgået som led i et særprogram for forskning og teknologisk udvikling og demonstration – Kommissionen underlagt de principper, der gælder for kontrakter – betaling af debetnotaer – virkninger

(Art. 238 EF)

3. Retspleje – indbringelse af sag for Retten på grundlag af en voldgiftsklausul – kontrakter indgået som led i et særprogram for forskning og teknologisk udvikling og demonstration – ret til at blive hørt under revisionsproceduren – Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig forelagt dokumentation – uden betydning for denne ret – tilsidesættelse af denne ret – følger

(Art. 238 EF)

4. Retspleje – indbringelse af sag for Retten på grundlag af en voldgiftsklausul – kontrakter indgået som led i et særprogram for forskning og teknologisk udvikling og demonstration – anmodninger om udpegning af en ekspert – retsinstansens gennemgang i medfør af retsplejeregler om bevisoptagelse

(Art. 238 EF; Rettens procesreglement, art. 65-67)

5. Retspleje – indbringelse af sag for Retten på grundlag af en voldgiftsklausul – kontrakter indgået som led i et særprogram for forskning og teknologisk udvikling og demonstration – alvorlige finansielle ulovligheder

(Art. 238 EF)

Sammendrag

1. Når der er anlagt et annullations- eller et erstatningssøgsmål, mens tvisten i realiteten er af kontraktmæssig karakter, omkvalificerer Retten søgsmålet, hvis betingelserne for en sådan omkvalificering er opfyldt. Når der er tale om en tvist af kontraktmæssig karakter, ser Retten sig ude af stand til at omkvalificere et annullationssøgsmål, enten når sagsøgerens udtrykkelige hensigt til ikke at støtte sin påstand på artikel 238 EF er til hinder for en sådan omkvalificering, eller når søgsmålet ikke støttes på noget anbringende vedrørende tilsidesættelse af reglerne om det omhandlede kontraktforhold, uanset om der er tale om kontraktbestemmelser eller bestemmelser i den i kontrakten anførte nationale lovgivning.

Det er tilstrækkeligt, at et af de anbringender, som kendetegner et søgsmål, som anlægges i henhold til artikel 238 EF, i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 44, stk. 1, litra c), i Rettens procesreglement er påberåbt i stævningen, for at den nævnte sag kan omkvalificeres, uden at den sagsøgte institutions ret til forsvar krænkes.

(jf. præmis 57, 59 og 61)

2. I sager om kontraktforhold er Kommissionen underlagt de principper, der gælder for kontrakter. Den har i denne forbindelse i princippet ikke ret til at vedtage ensidige retsakter. Følgelig tilkommer det ikke Kommissionen at adressere en retsakt, der har karakter af en afgørelse, til den pågældende kontrahent med henblik på, at sidstnævnte opfylder sine kontraktmæssige økonomiske forpligtelser, men det påhviler den i givet fald at anlægge sag ved den kompetente domstol til prøvelse af et krav om betaling.

I øvrigt kan den anden kontraktparts betaling af debetnotaer – på trods af deres manglende karakter af en afgørelse – ikke betragtes som et afkald på kontraktpartens eventuelle ret til betaling af de pågældende beløb. Kun et afkald fra den nævnte part på denne ret eller forældelsen af denne ret kan være til hinder for dens betalingskrav, hvis disse er berettigede på grund af kontraktbestemmelserne.

(jf. præmis 68 og 70)

3. Den omstændighed, at en kontrahents dokumentation er blevet forelagt Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, og at de er omfattet af undtagelserne til retten til aktindsigt i dokumenter i forordning nr. 1049/2001, kan ikke berettige, at denne kontrahents ret til at blive hørt under revisionsproceduren i henhold til artikel 26, stk. 3, i bilag II til de pågældende kontrakter gøres illusorisk.

Hvad derimod angår de retlige følger af tilsidesættelsen af den nævnte kontrahents ret til at blive hørt i forbindelse med et søgsmål om erstatningsansvar i kontrakt er en sådan uregelmæssighed ikke i sig selv tilstrækkelig til at danne grundlag for, at Kommissionen eventuelt dømmes til at betale de beløb, som sagsøgeren kræver. I forbindelse med sager, der anlægges i henhold til artikel 238 EF, skal Kommissionens kontraktlige ansvar bedømmes under hensyn til alle de relevante vilkår i de pågældende kontrakter, som parterne har påberåbt sig, og på grundlag af alle tilgængelige elementer for Retten, under overholdelse af kontradiktionsprincippet og retten til forsvar.

(jf. præmis 89 og 90)

4. I overensstemmelse med den ret, hvorefter enhver ret anvender de for denne gældende retsplejeregler, skal de subsidiære påstande om udpegning af en ekspert undersøges af Retten under hensyn til bestemmelserne i procesreglementets artikel 65-67, som vedrører bevisoptagelse.

(jf. præmis 108)

5. I tilfælde af svig eller alvorlige finansielle ulovligheder konstateret under en revision giver artikel 3, stk. 5, i bilag II til de omhandlede kontrakter Kommissionen mulighed for at tilbagesøge hele den støtte, som er blevet udbetalt af Den Europæiske Union, og har således en afskrækkende virkning.

Formålet med artikel 3, stk. 5, i bilag II, der tilsigter at fraråde svig og alvorlige finansielle ulovligheder, giver dog ikke Kommissionen mulighed for at unddrage sig princippet om opfyldelse af kontrakter i overensstemmelse med god tro og forbuddet mod uretmæssig anvendelse af kontraktvilkår ved at tiltage sig en skønsbeføjelse ved fortolkningen af disse bestemmelsers gennemførelse.

I betragtning af omfanget og grovheden af de åbenlyse finansielle ulovligheder, konstateret i forbindelse med revisionen og bekræftet af akterne i den strafferetslige efterforskning, der i denne sag blev drøftet af parterne, kan Kommissionens tilbagesøgning af hele den udbetalte støtte i henhold til de pågældende kontrakter ikke betragtes som en uretmæssig anvendelse af bestemmelserne i den nævnte artikel 3, stk. 5. Tilbagesøgningen står derfor ikke i misforhold til de formål, der forfølges med de relevante vilkår i de pågældende kontrakter.

(jf. præmis 128, 129 og 140)