Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssoegsmaal - frister - begyndelsestidspunkt

(EKSF-traktaten, art. 33, stk. 3)

2 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - begreb - kapitaltilfoersel - afkald paa fordringer - laanegaranti - foreloebige laan - omfattet

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c)]

3 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - begreb - stoette via et af staten kontrolleret organ, som er aktionaer i den stoettemodtagende virksomhed - omfattet

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c), og art. 83]

4 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - begreb - vurdering i henhold til kriteriet om en privat investor

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c); EF-traktaten, art. 92]

5 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - forbud - Kommissionens godkendelse - betingelser

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c), og art. 95; Kommissionens beslutning nr. 3855/91/EKSF]

6 Retspleje - intervention - staevning til stoette for en af parternes paastande, men paa grundlag af en anden argumentation - formaliteten - frihed til valg af anbringender - udvidet

(Rettens procesreglement, art. 116, stk. 3 og 4)

7 Faellesskabsret - principper - retssikkerhed - begreb - princippets uanvendelighed - betingelser

8 Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - raekkevidde - EKSF-beslutning

(EKSF-traktaten, art. 15, stk. 1)

9 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - forbud - Kommissionens godkendelse - betingelser - mulighed for den stoettemodtagende virksomheds fortsatte forretningsmaessige levedygtighed - opretholdelse af konkurrencen

(EKSF-traktaten, art. 2)

Sammendrag

1 Ifoelge EKSF-traktatens artikel 33, stk. 3, skal annullationssoegsmaal vaere indgivet inden en maaned, efter at beslutningen eller henstillingen, alt efter sin art, er blevet meddelt eller offentliggjort. I overensstemmelse med retssikkerhedsprincippet skal de retsundergivne kunne stole paa den klare ordlyd af denne bestemmelse. Foelgelig skal soegsmaalsfristen beregnes fra tidspunktet for meddelelsen eller offentliggoerelsen af Kommissionens beslutninger eller henstillinger.

2 Begrebet stoette som omhandlet af EKSF-traktatens artikel 4, litra c), omfatter penge- eller naturalydelser, som gives til hjaelp for en virksomhed ud over koeberens eller forbrugerens betaling for de varer eller tjenesteydelser, som virksomheden producerer, samt ethvert indgreb, der under forskellige former letter de byrder, som normalt belaster en virksomheds budget. Kapitaltilfoersel og de forskud, som udbetales som led heri, afkald paa laan, statsgarantier for laan eller foreloebige laan, maa foelgelig anses som stoette som omhandlet af naevnte bestemmelse.

3 Ved vurderingen af, om der er tale om statsstoette, er det ufornoedent at sondre mellem tilfaelde, hvor stoetten ydes direkte af staten eller en af statens regionale forvaltninger, og tilfaelde, hvor stoetten ydes gennem offentlige eller private organer, som staten eller den regionale forvaltning har oprettet eller udpeget med henblik paa at administrere stoetten. Hverken den omstaendighed, at et saadant organ har aktier i virksomheden paa tidspunktet for ivaerksaettelsen af stoetteforanstaltningerne til virksomheden eller EKSF-traktatens artikel 83 er til hinder for, at disse foranstaltninger anses for statsstoette. Det forhold, at artikel 83 bestemmer, at »den ejendomsretlige ordning vedroerende de virksomheder, for hvilke denne traktatbestemmelse gaelder, beroeres ikke af oprettelsen af Faellesskabet«, forhindrer derfor ikke, at EKSF-traktatens artikel 4 kan goeres gaeldende over for statslige myndigheder, som i deres egenskab af aktionaerer i virksomheder traeffer foranstaltninger, der ikke udgoer tilfoersel af risikovillig kapital efter almindelig selskabspraksis i et samfund med markedsoekonomi.

4 Det er relevant ved bedoemmelsen af, om foranstaltninger, som offentlige myndigheder har truffet til stoette for en virksomhed, er forenelig med faellesmarkedet at anvende kriteriet om »en privat investor i et samfund med markedsoekonomi«, idet dette bygger paa, om den stoettemodtagende virksomhed kunne have rejst de paagaeldende beloeb paa kapitalmarkedet, og indebaerer, at det undersoeges, om en privat investor ville have gennemfoert transaktionen paa samme vilkaar. Anfaegter man relevansen af dette kriterium inden for jern- og staalindustrien med den begrundelse, at denne sektor i praksis altid vil have behov for tilskud fra det offentlige, anfaegter man samtidig anvendeligheden af forbuddet i EKSF-traktatens artikel 4, litra c), som netop vedroerer tilskud eller anden form for statsstoette. Kriteriet er lige saa relevant i relation til EKSF-traktatens artikel 4 som i relation til EF-traktatens artikel 92, idet det anvendes til at paavise fordele, som fordrejer eller kan fordreje konkurrencen.

5 EKSF-traktatens artikel 4, litra c), er ikke til hinder for, at Kommissionen undtagelsesvis paa grundlag af traktatens artikel 95, stk. 1 og 2, godkender stoette, der ikke falder ind under en af stoettekodeksens kategorier. Der paahviler dog ikke Kommissionen nogen pligt hertil, men der er kun tale om en skoensbefoejelse, som Kommissionen udoever, naar den finder, at den anmeldte stoette er noedvendig for at opfylde traktatens maalsaetninger og navnlig for at imoedegaa situationer, der ikke har vaeret forudset. Heraf foelger, at Kommissionen, som skal handle i Faellesskabets interesse, kun kan anvende befoejelsen i undtagelsestilfaelde.

6 Det fremgaar af artikel 116, stk. 4, i Rettens procesreglement, at intervenienten ikke kan fremfoere andre annullationsanbringender end dem, som den sagsoeger, hvis paastande han intervenerer til stoette for, har fremfoert, men at han imidlertid frit kan vaelge, hvilke anbringender og argumenter han vil fremfoere til stoette for disse paastande. Denne valgfrihed er ikke begraenset til de argumenter, der er blevet fremfoert under den administrative procedure. En medlemsstat, som intervenerer i soegsmaal om annullation af en beslutning fra Kommissionen om statsstoette kan ganske vist ikke goere faktiske elementer gaeldende, som ikke var Kommissionen bekendt, og som den ikke oenskede at oplyse under den administrative procedure, men intet er til hinder for, at den imod den endelige beslutning fremfoerer et anbringende, som den ikke havde fremfoert under den administrative procedure.

7 Retssikkerhedsprincippet skal sikre forudsigelighed i forbindelse med de situationer af retsforhold, der henhoerer under faellesskabsretten. I den forbindelse er det vaesentligt, at Faellesskabets institutioner overholder princippet om, at der ikke maa aendres i en retsakt, der er vedtaget af dem, og som paavirker den retlige og faktiske stilling hos de retssubjekter, der er beroert deraf, hvorfor saadanne retsakter kun kan aendres under overholdelse af de gaeldende kompetence- og procedureregler. En tilsidesaettelse af dette princip kan dog ikke paaberaabes, hvis det retssubjekt, hvis retlige og materielle situation er blevet beroert af den paagaeldende retsakt, ikke selv har overholdt de heri fastsatte betingelser.

8 Begrundelsen efter EKSF-traktatens artikel 15, stk. 1, skal klart og utvetydigt angive, hvilke betragtninger den institution, der udstedte den paagaeldende retsakt, har lagt til grund, saaledes at de beroerte parter kan faa kendskab til grundlaget for den trufne beslutning og dermed blive i stand til at forsvare deres rettigheder, og saaledes at Faellesskabets retsinstanser kan udoeve deres proevelsesret. Det kraeves dog ikke, at begrundelsen angiver alle de forskellige relevante faktiske og retlige momenter, eftersom begrundelsen ikke blot skal vurderes i forhold til ordlyden, men ligeledes i forhold til den sammenhaeng, hvori den indgaar, samt under hensyn til alle de retsregler, som gaelder paa det paagaeldende omraade.

9 Kommissionen kan ikke godkende en stoette til en virksomhed uden at tage hensyn til virksomhedens forretningsmaessige eller finansielle levedygtighed, udelukkende for kunstigt at sikre beskaeftigelse paa den paagaeldende virksomhed, idet dette ville forstyrre ligevaegten paa faellesmarkedet og uden nogen oekonomisk berettigelse paafoere de konkurrerende jern- og staalvirksomheder et handicap. Rettens arbejde og EKSF-traktatens artikel 2, hvorefter Kommissionen skal »bevare stabiliteten i beskaeftigelsen« og forhindre, »at dybtgaaende og vedvarende forstyrrelser opstaar i medlemsstaternes oekonomier«, kan ikke fortolkes saaledes, at de forpligter Kommissionen til at godkende stoette i et saadan tilfaelde. En saadan fortolkning vil vaere uforenelig med proportionalitetsprincippet, som med hensyn til statsstoette bl.a. indebaerer, at der skal sikres en sund konkurrence paa faellesmarkedet.