Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Landbrug - EUGFL - regnskabsafslutning - afslag på finansiering af udgifter, der er en følge af en retsstridig anvendelse af Fællesskabets retsforskrifter - den berørte medlemsstats indsigelser - bevisbyrde

(Rådets forordning nr. 729/70)

2. Landbrug - fælles markedsordning - eksportrestitutioner - produkter, der er omfattet af forudbetalingsordningen - erstattet med ækvivalente produkter - betingelser - produkter, der befinder sig på samme trin i forarbejdningsprocessen

(Kommissionens forordning nr. 3665/87, art. 27, stk. 3)

3. Landbrug - fælles markedsordning - eksportrestitutioner - produkter, der er omfattet af forudbetalingsordningen - vedvarende toldkontrol fra det tidspunkt, hvor betalingsangivelsen antages

(Kommissionens forordning nr. 3665/87, art. 26, stk. 1)

4. Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - rækkevidde - beslutning om afslutning af regnskaber over udgifter finansieret af EUGFL

(EF-traktaten, art. 190 (nu art. 253))

5. Landbrug - fælles landbrugspolitik - finansiering gennem EUGFL - principper - medlemsstaternes forpligtelser - vedtagelse af overvågnings- og kontrolforanstaltninger - konstatering af mangler ved en medlemsstats kontrolsystem - fast korrektion på 10% af udgifterne - tilladt - betingelser - undersøgelser tilstrækkelig repræsentative for hele systemet

(Rådets forordning nr. 729/70, art. 8, stk. 1)

6. Landbrug - fælles landbrugspolitik - finansiering gennem EUGFL - principper - afslag på at afholde ikke-forskriftsmæssige udgifter - konstatering af mangler ved en medlemsstats kontrolsystem -finansiel korrektion anvendt i flere regnskabsår - fast korrektion på 10% af udgifterne - tilladt - betingelser - mangler vedrørende grundlæggende træk i systemet samt en risiko for væsentlige tab for EUGFL

(Rådets forordning nr. 729/70)

Sammendrag

1. Såfremt Kommissionen afslår at lade EUGFL afholde visse udgifter med den begrundelse, at udgifterne beror på, at medlemsstaten har tilsidesat Fællesskabets retsforskrifter, må medlemsstaten selv godtgøre, at de nødvendige betingelser er opfyldt for den finansiering, som Kommissionen har afslået. Det påhviler ikke Kommissionen udtømmende at godtgøre, at oplysningerne fra medlemsstaterne er urigtige, hvorimod den må fremlægge et bevis for, at den har en begrundet og rimelig tvivl med hensyn til disse oplysninger. Denne lempelse af beviskravet til Kommissionen skyldes, at staten har bedre adgang til at indsamle og kontrollere de oplysninger, der er nødvendige for afslutningen af EUGFL-regnskaberne, og at staten følgelig skal føre det mere detaljerede og fuldstændige bevis for, at dens tal er rigtige, og efter omstændighederne for, at Kommissionens beregninger er forkerte. Såfremt der gøres indsigelse, påhviler det Kommissionen at godtgøre, at der foreligger en tilsidesættelse af bestemmelserne i de fælles markedsordninger for landbruget, og såfremt den har påvist en sådan tilsidesættelse, påhviler det medlemsstaten at godtgøre, at Kommissionen har begået en fejl ved beregningen af den økonomiske virkning af tilsidesættelsen.

( jf. præmis 33 og 34 )

2. Ifølge artikel 27, stk. 3, i forordning nr. 3665/87 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter kan basisprodukterne, der er omfattet af forudbetalingsordningen fastsat i forordning nr. 565/80 om forudbetaling af de pågældende restitutioner, erstattes af ækvivalente produkter, der henhører under samme position i den kombinerede nomenklatur, er af samme handelskvalitet, har samme tekniske egenskaber og opfylder betingelserne for ydelse af eksportrestitutionen. Heraf følger, at kun produkter, der befinder sig på samme trin i forarbejdningsprocessen som basisprodukterne, kan antages at have samme handelskvalitet og samme tekniske egenskaber som disse.

( jf. præmis 79 og 80 )

3. Det følger af artikel 26, stk. 1, i forordning nr. 3665/87, at produkterne eller varerne, der er omfattet af Fællesskabets forudbetalingsordning, anbringes under toldkontrol fra det tidspunkt, hvor betalingsangivelsen antages, og indtil varerne enten forlader Fællesskabets toldområde eller kommer frem til en fastsat destination. Heraf følger, at toldmyndighederne altid bør være orienteret om mængden af de oplagrede varer, for at ikke-eksisterende varer ikke kan angives, og således at et eventuelt svig vil kunne afdækkes allerede i forbindelse med betalingsangivelsen.

( jf. præmis 84 og 85 )

4. I den særlige sammenhæng, hvori beslutninger om afslutning af regnskaber over udgifter, der finansieres gennem EUGFL, udarbejdes, må begrundelsen for en beslutning om afslag på at lade EUGFL afholde en del af de anmeldte udgifter anses for at være tilstrækkelig, når den medlemsstat, beslutningen er rettet til, har været snævert inddraget i dens tilblivelse, og når den kendte grundene til, at Kommissionen ikke fandt, at det omtvistede beløb skulle afholdes af EUGFL.

( jf. præmis 95 )

5. Afslutningen af EUGFL-regnskabet skal sikre, at de midler, der er stillet til rådighed for medlemsstaterne, anvendes i overensstemmelse med gældende fællesskabsret inden for rammerne af de fælles markedsordninger. Artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 729/70 om finansiering af den fælles landbrugspolitik, der på dette område udtrykker de forpligtelser, som pålægges medlemsstaterne i henhold til traktatens artikel 5 (nu artikel 10 EF), pålægger medlemsstaterne en forpligtelse til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de af EUGFL finansierede foranstaltninger virkelig er blevet gennemført og på behørig måde.

Mangler ved et kontrolsystem, der bliver anvendt af en medlemsstat, og som bliver konstateret af Kommissionen som følge af kontrolbesøg på toldsteder og virksomheder, som er repræsentative for hele systemet, begrunder i tilstrækkelig grad en fast korrektion på 10% af udgifterne. Desuden forbyder Kommissionens Belle-rapport, der fastsætter retningslinjerne ved anvendelse af finansielle korrektioner over for en medlemsstat, ikke, at anvendelse af en fast korrektion på en anden budgetpost end den, hvis udgifter Kommissionen har undersøgt, når blot de to poster henhører under samme sektor.

( jf. præmis 102, 103, 106 og 113 )

6. Inden for rammerne af udarbejdelsen af EUGFL-regnskabsafslutningen kan Kommissionen nægte at lade EUGFL overtage samtlige udgifter, som en medlemsstat har afholdt, hvis den konstaterer, at der i denne medlemsstat ikke foreligger tilstrækkelige kontrolmekanismer. I den forbindelse kan Kommissionen med rette antage, at der foreligger en væsentlig risiko, som danner grundlag for en fast korrektion på 10%, dels når manglerne, der er konstateret i medlemsstatens kontrolsystem, vedrører grundlæggende træk i dette system og i gennemførelsen af kontrollen, som spiller en væsentlig rolle ved sikringen af, at udgifterne er forskriftsmæssige, dels når Kommissionen på grundlag af omfanget af de konstaterede mangler kan påvise, at der foreligger en tilsvarende risiko for væsentlige tab for EUGFL.

( jf. præmis 122, 125 og 126 )

7. I forbindelse med udarbejdelsen af beslutningerne om EUGFL-regnskabsafslutning skal hver enkelt medlemsstats sag behandles særskilt, således at det kan konstateres, om en medlemsstat i forbindelse med gennemførelsen af de transaktioner, som finansieres af EUGFL, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten, og i bekræftende fald i hvilket omfang. En medlemsstat kan kun påberåbe sig en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet i det omfang, hvori de sager, der henvises til, i det mindste er sammenlignelige, under hensyn til samtlige de forhold, som kendetegner dem, herunder navnlig til den periode, hvor udgifterne blev foretaget, de pågældende sektorer og arten af de uregelmæssigheder, som er gjort gældende. Der er kun tale om ulovlig forskelsbehandling i de tilfælde, hvor ensartede situationer behandles forskelligt, medmindre en forskellig behandling er objektivt begrundet.

( jf. præmis 129, 130 og 131 )