ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.

Kan forsinkelser mellem den første ansøgning om asyl henholdsvis den første udstedelse af et bevis for registrering som asylsøgende og indgivelse af en anmodning om overtagelse bevirke, at ansvaret overgår til den anmodende medlemsstat ved analog anvendelse af artikel 21, stk. 1, tredje afsnit, i forordning nr. 604/2013, eller forpligte den anmodende medlemsstat til at gøre brug af retten til selv at overtage sagens behandling som omhandlet i artikel 17, stk. 1, første afsnit, i forordning nr. 604/2013?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 104/27

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 19. december 2016 — Peter Valach m.fl. mod Waldviertler Sparkasse Bank AG m.fl.

(Sag C-649/16)

(2017/C 104/40)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Peter Valach, Alena Valachová, Europa SC ZV II a.s., Europa SC LV a.s., VAV Parking a.s., Europa SC BB a.s. og Byty A s.r.o.

Sagsøgte: Waldviertler Sparkasse Bank AG, Československá obchodná banka a.s. og Stadt Banská Bystrica

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 1, stk. 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (1) af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område fortolkes således, at et søgsmål støttet på erstatningsansvar uden for kontraktforhold mod medlemmer af et kreditorudvalg på grund af deres ulovlige adfærd i en afstemning om en saneringsplan i en konkurssag, som er anlagt af indehavere af andele i skyldneren — som første og anden sagsøger — og af projektselskaber, som har forretningsrelationer med skyldneren — som tredje til syvende sagsøger — vedrører konkurs som omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra b), i forordning nr. 1215/2012 og derfor er udelukket fra denne forordnings materielle anvendelsesområde?

(1) EUT L 351, s. 1.
1)

Er artikel 43 EF sammenholdt med artikel 48 EF (nu artikel 49 TEUF sammenholdt med artikel 54 TEUF) til hinder for en national beskatningsordning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter et ikke-hjemmehørende moderselskab, der inden for en koncern, som er etableret og driver aktiv virksomhed i moderselskabets etableringsstat, permanent udskilles som holdingselskab, nægtes friholdelse for kapitalindkomstskat af udloddet udbytte, for så vidt det ejes af personer, der ikke havde ret til tilbagebetaling eller fritagelse, såfremt de oppebar indtægterne direkte, og (1) der ikke foreligger økonomiske eller andre væsentlige grunde til at inddrage det ikke-hjemmehørende moderselskab som mellemled, eller (2) det ikke-hjemmehørende moderselskab ikke oppebærer mere end 10 % af sin samlede bruttoindkomst i det pågældende regnskabsår på grundlag af egen økonomisk virksomhed (som bl.a. ikke foreligger, hvis det udenlandske selskab oppebærer sin bruttoindkomst på grundlag af administration af aktiver) eller (3) det ikke-hjemmehørende moderselskab ikke deltager i den almindelige økonomiske omsætning med en virksomhedsstruktur, der er passende henset til selskabets formål, mens hjemmehørende holdingselskaber indrømmes friholdelse for kapitalindkomstskat, uanset om de ovennævnte betingelser er opfyldt?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 104/24

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungarn) den 10. november 2016 — Dávid Vámos mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

(Sag C-566/16)

(2017/C 104/35)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Dávid Vámos

Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

Præjudicielt spørgsmål

Er en national bestemmelse, i henhold til hvilken skatte- og afgiftsmyndigheden i forbindelse med en efterfølgende skattekontrol kan udelukke muligheden for at vælge subjektiv afgiftsfritagelse, med henvisning til at den afgiftspligtige person kun har mulighed herfor på tidspunktet for sin anmeldelse af den afgiftspligtige virksomheds påbegyndelse, i strid med EU-retten?
1)

Skal direktiv 2006/112 (1) generelt, og navnlig dets artikel 167, 168, 178, 179 og 273, samt proportionalitetsprincippet og princippet om afgiftsmæssig neutralitet fortolkes således, at de tillader en afgiftspligtig person, som opfylder de materielle betingelser for momsfradrag, at gøre brug af sin fradragsret i et tilfælde, hvor den pågældende i den særlige sammenhæng, som foreligger i tvisten i hovedsagen, ikke er i stand til ved fremlæggelsen af fakturaer at godtgøre de indgående beløb, som er betalt for levering af varer og tjenesteydelser?
—

præsentationsmåden for produktet, som har været genstand for ometiketteringen, ikke er af en sådan karakter, at den kan være skadelig for varemærkets eller varemærkeindehaverens omdømme; etiketten må således ikke være defekt, af ringe kvalitet eller fremtræde ufærdig, og
1)

Er artikel 7, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF (1) af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (direktiv 2003/88/EF) eller artikel 31, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (chartret) til hinder for en national ordning som § 7 i Bundesurlaubsgesetz (BUrlG), der som forudsætning for, at retten til ferie kan gøres gældende, opstiller et krav om, at arbejdstageren anmoder om ferie under angivelse af, hvornår vedkommende ønsker at afholde ferien, og bestemmer, at retten til ferie ellers bortfalder uden godtgørelse ved udløbet af referenceperioden, og ifølge hvilken arbejdsgiveren således ikke er forpligtet til på eget initiativ ensidigt og på bindende vis for arbejdstageren at fastsætte det tidsrum inden for referenceperioden, som arbejdstagerens ferie afholdes i?
DA Den Europæiske Unions Tidende C 239/19

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italien) den 23. november 2016 — Emmea Srl og Commercial Hub Srl mod Comune di Siracusa m.fl.

(Sag C-595/16)

(2017/C 239/25)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Emmea Srl, Commercial Hub Srl

Sagsøgte: Comune di Siracusa, Assessorato delle Attività Produttive per la Regione Siciliana, Libero Consorzio Comunale — tidligere Provincia di Siracusa, Camera di Commercio di Siracusa

Ved kendelse af 27. april 2017 har Domstolen (Tiende Afdeling) fastslået, at det er åbenbart, at den af Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia ved kendelse af 20. oktober 2016 indgivne anmodning om præjudiciel afgørelse må afvises.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 161/6

Appel iværksat den 28. december 2016 af Meissen Keramik GmbH til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 18. oktober 2016 i sag T-776/15 — Meissen Keramik GmbH mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

(Sag C-686/16 P)

(2017/C 161/07)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Meissen Keramik GmbH (ved Rechtsanwälte M. Vohwinkel og Dr. M. Bagh)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Dom afsagt den 18. oktober 2016 af Den Europæiske Unions Ret (sag T-776/15) ophæves.

— Afgørelse truffet den 28. oktober 2015 af Første Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 0531/2015) annulleres.

— Afgørelse truffet den 13. januar 2015 af EUIPO annulleres.

— EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne i alle instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appelsagen er støttet på en forkert fortolkning af EF-varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra c), (1), sammenholdt med en tilsidesættelse af artikel 135, stk. 4, i Rettens procesreglement.

Klagepunktet vedrørende tilsidesættelse af procesreglementet støttes på den omstændighed, at Retten med sin dom ikke har lagt den forståelse af varemærkets ordbestanddel til grund, der blev fastslået i appelkammerets afgørelse, men har anvendt sin egen forståelse af ordbestanddelen og dermed ændret sagens genstand.

Klagepunktet vedrørende den forkerte fortolkning af EF-varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra c), er støttet på den omstændighed, at Retten anser en angivelse af den geografiske oprindelse for en bestemt produkttype, som betegnes ved dennes hovedmateriale (Meissen Keramik), for at være beskrivende, også for så vidt angår sådanne varer, der indeholder — nok så ubetydelige — bestanddele af dette materiale, eller som kan forbindes med varer af den betegnede produkttype.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).
DA Den Europæiske Unions Tidende C 151/14

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 28. november 2016 — Giovanna Judith Kerr mod Fazenda Pública

(Sag C-615/16)

(2017/C 151/19)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Giovanna Judith Kerr

Sagsøgt: Fazenda Pública

Præjudicielt spørgsmål

[Skal] artikel 135, stk. 1, litra f), og artikel 15, stk. 2, i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) … fortolkes således, at de kun omfatter parterne i aftaler om salg af brugsrettigheder til fast ejendom, der bliver indgået, eller om de også kan fortolkes således, at de ligeledes omfatter appellantens aktivitet, der består i at hverve kunder og fremme salget af tjenesteydelser og herved sikre, at den virksomhed, der udbyder disse tjenesteydelser, gennemfører salget heraf, i overensstemmelse med på forhånd opstillede retningslinjer og fastlagte grænser for så vidt angår nedslag i prisen og salgsfremmende gaver?

(1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).
3.

Retten udelukkede lighed mellem de omtvistede varemærker på grundlag af en formodning om, at den relevante kundekreds… ikke i [det omtvistede] varemærke opfatter blokbogstavet G som i de ældre varemærker, men snarere som et abstrakt og dekorativt motiv. Med hensyn desuden til stiliseringen af tegnet og til den omstændighed, at dets bestanddele er snoet ind i hinanden, kan tegnet både opfattes således, at det gengiver stiliserede bogstaver, såsom blokbogstavet »X« eller bogstavet »e« og som en kombination af figurer og bogstaver, såsom figuren »3« og bogstavet »e« (jf. den appellerede doms præmis 32). Denne formodning er den centrale præmis i den appellerede dom, idet den medførte, at Retten udelukkede enhver lighed mellem de omtvistede varemærker og dermed anvendelsen af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009 på den foreliggende sag.
3.

Retten udelukkede, at der forelå lighed mellem de omtvistede varemærker, på grundlag af en formodning om, at den relevante kundekreds….ikke i [det omtvistede] varemærke vil opfatte blokbogstavet »G«, der er gengivet i de ældre varemærker, men snarere et abstrakt pyntemotiv. Med hensyn til tegnets stilisering og den omstændighed, at dets bestanddele er sammensat og indbyrdes forbundet, kan tegnet opfattes således, at det både gengiver stiliserede bogstaver såsom blokbogstavet »X« eller bogstavet »e«, og at det udgør en kombination af figurer og bogstaver såsom figuren »3« og bogstavet »e« (jf. herom præmis 30 i den appellerede dom). Denne formodning er det afgørende punkt i den appellerede dom, idet Retten derved udelukkede enhver lighed mellem de omtvistede varemærker og dermed anvendelsen af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009 på den omhandlede sag.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 144/18

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Münster (Tyskland) den 27. december 2016 — EV mod Finanzamt Lippstadt

(Sag C-685/16)

(2017/C 144/23)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Münster

Parter i hovedsagen

Sagsøger: EV

Sagsøgt: Finanzamt Lippstadt

Præjudicielt spørgsmål

Skal bestemmelserne om fri bevægelighed for kapital og betalinger i henhold til artikel 63 ff. i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fortolkes således, at de er til hinder for bestemmelsen i § 9, nr. 7, i Gewerbesteuergesetz 2002 som affattet i Jahressteuergesetz 2008 (den tyske lov om samtlige skattetiltag i 2008) af 20.12.2007 (BGBl. I 2007, s. 3150), for så vidt som denne bestemmelse indebærer, at der gælder strengere betingelser for nedsættelse af eller medregning i resultatet af indtægter, der hidrører fra andele i et kapitalselskab, hvis ledelse og hjemsted befinder sig uden for Forbundsrepublikken Tyskland, som sker i henhold til erhvervsskatteloven, end for nedsættelse af eller medregning i resultatet af indtægter, der hidrører fra andele i et indenlandsk kapitalselskab, der ikke er fritaget for skat, eller nedsættelse med den del af en indenlandsk virksomheds resultat af den erhvervsmæssige virksomhed, der kan henregnes til et fast driftssted, der ligger i udlandet?
—

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret tilpligtes at bære sine egne omkostninger og at betale appellantens omkostninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 121/12

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 19. december 2016 — Elliot International Lp m.fl. mod Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

(Sag C-658/16)

(2017/C 121/17)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Elliot International Lp, The Liverpool Limited Partnership og Elliot Associates L.P.

Sagsøgt: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

Præjudicielt spørgsmål

Er det til hinder for en korrekt anvendelse af dels artikel 5, stk. 4, første og andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/25/EF af 21. april 2004 om overtagelsestilbud (1) i relation til de generelle principper i direktivets artikel 3, stk. 1, dels de generelle principper om beskyttelse af den berettigede forventning, proportionalitet, rimelighed, gennemsigtighed og forbud mod forskelsbehandling, at nationale bestemmelser — såsom artikel 106, stk. 3, litra d), nr. 2), i lovdekret nr. 58 af 24. februar 1998 (den konsoliderede lovtekst vedrørende bestemmelserne om finansiel formidling i medfør af artikel 8 og 21 i lov nr. 52 af 6.2.1996), med senere ændringer, og artikel 47 g i beslutning nr. 11971 af 14. maj 1999 truffet af Consob (gennemførelsesforordning for lovdekret nr. 58 af 24.2.1998 om regulering af udstedere), med senere ændringer — der giver Consob beføjelse til at forhøje det i den nævnte artikel 106 omhandlede overtagelsestilbud i tilfælde af samordning mellem tilbudsgiveren eller personer, der handler i forståelse med den pågældende, og en eller flere sælgere, alene henviser til kriteriet om den »konstaterede pris« uden at specificere parametrene og kriterierne for denne konstatering?

(1) EUT L 142, s. 12.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 121/11

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 19. december 2016 — Bluebell Partners Limited mod Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

(Sag C-657/16)

(2017/C 121/16)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Bluebell Partners Limited

Sagsøgt: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

Præjudicielt spørgsmål

Er det til hinder for en korrekt anvendelse af dels artikel 5, stk. 4, første og andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/25/EF af 21. april 2004 om overtagelsestilbud (1) i relation til de generelle principper i direktivets artikel 3, stk. 1, dels de generelle principper om beskyttelse af den berettigede forventning, proportionalitet, rimelighed, gennemsigtighed og forbud mod forskelsbehandling, at nationale bestemmelser — såsom artikel 106, stk. 3, litra d), nr. 2), i lovdekret nr. 58 af 24. februar 1998 (den konsoliderede lovtekst vedrørende bestemmelserne om finansiel formidling i medfør af artikel 8 og 21 i lov nr. 52 af 6.2.1996), med senere ændringer, og artikel 47 g i beslutning nr. 11971 af 14. maj 1999 truffet af Consob (gennemførelsesforordning for lovdekret nr. 58 af 24.2.1998 om regulering af udstedere), med senere ændringer — der giver Consob beføjelse til at forhøje det i den nævnte artikel 106 omhandlede overtagelsestilbud i tilfælde af samordning mellem tilbudsgiveren eller personer, der handler i forståelse med den pågældende, og en eller flere sælgere, alene henviser til kriteriet om den »konstaterede pris« uden at specificere parametrene og kriterierne for denne konstatering?

(1) EUT L 142, s. 12.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 121/10

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 19. december 2016 — Hitachi Rail Italy Investments Srl mod Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

(Sag C-655/16)

(2017/C 121/14)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Hitachi Rail Italy Investments Srl

Sagsøgt: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

Præjudicielt spørgsmål

Er det til hinder for en korrekt anvendelse af dels artikel 5, stk. 4, andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/25/EF af 21. april 2004 om overtagelsestilbud (1) i relation til de generelle principper i direktivets artikel 3, stk. 1, dels de generelle principper om beskyttelse af den berettigede forventning, proportionalitet, rimelighed, gennemsigtighed og forbud mod forskelsbehandling, at nationale bestemmelser — såsom artikel 106, stk. 3, litra d), nr. 2), i lovdekret nr. 58 af 24. februar 1998 (den konsoliderede lovtekst vedrørende bestemmelserne om finansiel formidling i medfør af artikel 8 og 21 i lov nr. 52 af 6.2.1996), med senere ændringer, og artikel 47 g i beslutning nr. 11971 af 14. maj 1999 truffet af Consob (gennemførelsesforordning for lovdekret nr. 58 af 24.2.1998 om regulering af udstedere), med senere ændringer — giver Consob beføjelse til at forhøje det i den nævnte artikel 106 omhandlede overtagelsestilbud i tilfælde af samordning mellem tilbudsgiveren eller personer, der handler i forståelse med den pågældende, og en eller flere sælgere, uden at specificere de specifikke former for adfærd, som kendetegner denne samordning, og således uden klart at definere de omstændigheder og kriterier, som skal være opfyldt, for at Consob skal have beføjelse til at forhøje den tilbudte pris?

(1) EUT L 142, s. 12.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 121/10

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 19. december 2016 — Finmeccanica SpA mod Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

(Sag C-656/16)

(2017/C 121/15)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Finmeccanica SpA

Sagsøgt: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

Præjudicielt spørgsmål

Er det til hinder for en korrekt anvendelse af dels artikel 5, stk. 4, andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/25/EF af 21. april 2004 om overtagelsestilbud (1) i relation til de generelle principper i direktivets artikel 3, stk. 1, dels de generelle principper om beskyttelse af den berettigede forventning, proportionalitet, rimelighed, gennemsigtighed og forbud mod forskelsbehandling, at nationale bestemmelser — såsom artikel 106, stk. 3, litra d), nr. 2), i lovdekret nr. 58 af 24. februar 1998 (den konsoliderede lovtekst vedrørende bestemmelserne om finansiel formidling i medfør af artikel 8 og 21 i lov nr. 52 af 6.2.1996), med senere ændringer, og artikel 47 g i beslutning nr. 11971 af 14. maj 1999 truffet af Consob (gennemførelsesforordning for lovdekret nr. 58 af 24.2.1998 om regulering af udstedere), med senere ændringer — giver Consob beføjelse til at forhøje det i den nævnte artikel 106 omhandlede overtagelsestilbud i tilfælde af samordning mellem tilbudsgiveren eller personer, der handler i forståelse med den pågældende, og en eller flere sælgere, uden at specificere de specifikke former for adfærd, som kendetegner denne samordning, og således uden klart at definere de omstændigheder og kriterier, som skal være opfyldt, for at Consob skal have beføjelse til at forhøje den tilbudte pris?

(1) EUT L 142, s. 12.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 112/19

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kammergericht Berlin (Tyskland) den 18. januar 2017 — Vincent Pierre Oberle

(Sag C-20/17)

(2017/C 112/27)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Kammergericht Berlin

Parter i hovedsagen

Sagsøger og kærende: Vincent Pierre Oberle

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 650/2012 af 4. juli 2012 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser vedrørende arv, og om accept og fuldbyrdelse af officielt bekræftede dokumenter vedrørende arv og om indførelse af et europæisk arvebevis (1) (herefter »arveretsforordningen«) fortolkes således, at den internationale enekompetence i de respektive medlemsstater til udstedelse af nationale arvebeviser, der ikke er blevet erstattet af det europæiske arvebevis (jf. arveretsforordningens artikel 62, stk. 3) ligeledes skal fastlægges i henhold hertil, således at afvigende bestemmelser, som den nationale lovgiver har fastsat for så vidt angår international kompetence til udstedelse af de nationale arvebeviser — som f.eks. i Tyskland § 105 i Familiengesetzbuch (familieretlig lovbog, herefter »FamFG«) — ikke kan finde anvendelse, idet de strider mod trinhøjere EU-ret?

(1) EUT L 201, s. 107.
1)

Skal begrebet »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået« i artikel 5, nr. 3), i Bruxelles I-forordningen (1) under omstændighederne i den foreliggende sag, fortolkes således, at det omhandler stedet for indgåelsen af de sagsøgtes ulovlige aftale, der er i strid med artikel 82, litra c), i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (artikel 102, litra c), TEUF), eller stedet, hvor de handlinger blev begået, hvorved den økonomiske fordel, der blev opnået ved denne aftale, blev udnyttet ved hjælp af underbudspriser (krydssubsidiering), når de konkurrerer med sagsøgeren på de samme relevante markeder?
—

Annullation af dagsordenen for Europa-Parlamentets møde onsdag den 30. november 2016 (dokument P8_OJ (2016)11-30), for så vidt som det heri bestemmes, at der skal afholdes plenarmøder om det fælles udkast til almindeligt budget, som Forligsudvalget er blevet enige om; af dagsordenen for mødet torsdag den 1. december 2016 (dokument P8_OJ (2016)12-01), for så vidt som der heri er fastsat en afstemning ledsaget af stemmeforklaringer vedrørende det fælles udkast til almindeligt budget; af Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 1. december 2016 om det fælles udkast til almindeligt budget (dokument TS-0475/2016, P8_TA-PROV(2016)0475, foreløbige udgave), samt af den retsakt, hvorved Europa-Parlamentets formand i overensstemmelse med proceduren i artikel 314, stk. 9, TEUF fastslog, at det almindelige budget var endeligt vedtaget.
1)

Skal artikel 44, 45, artikel 132, stk. 1, litra f), artikel 167, 168, 169, 178, 179, 192a, 193, 194 og 196 i momsdirektivet (direktiv 2006/112) (1), artikel 10 og 11 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 282/2011 (2) og neutralitetsprincippet fortolkes således, at de er til hinder for, at de portugisiske afgiftsmyndigheder afviser retten til momsfradrag for et tysk selskabs filial i et tilfælde, hvor: