RETTENS DOM (Femte Afdeling)

23. marts 1994

Sag T-8/93

Michelle Huet

mod

Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — ægtefælle afgået ved døden — børnepension i henhold til vedtægtens artikel 80, stk. 4, og artikel 37, stk. 5, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne — dødsfald indtruffet før tiltrædelsen af tjenesten i Fællesskaberne«

Fuldstændig gengivelse på fransk II-365

Angående:

Påstand om annulation af Revisionsrettens afslag på at yde børnepension til sagsøgerens børn.

Udfald:

Frifindelse.

Resumé af dom

Sagsøgeren er midlertidigt ansat og har to børn, over for hvem hun har forsørgerpligt, og hvis far afgik ved døden, inden hun indtrådte i Fællesskabernes tjeneste.

Sagsøgeren gjorde indsigelser mod Revisionsrettens fortolkning af artikel 37, stk. 5, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte og vedtægtens artikel 80, stk. 4, som udelukker, at der ydes børnepension, når den af ægtefællerne, som selv hverken er tjenestemand eller midlertidigt ansat, afgår ved døden, før den efterlevende ægtefælle indtræder i Fællesskabernes tjeneste.

Realiteten

1. Det første anbringende: tilsidesættelse af vedtægtens artikel 80, stk. 4, og af artikel 37, stk. 5, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte

Retten fandt, at sagsøgerens opfattelse af, at det er muligt at yde børnepension, selv om ægtefællen er afgået ved døden, før den efterlevende ægtefælle indtræder i Fællesskabernes tjeneste, beror på en fejlagtig forudsætning om, at børnepensionen er en ydelse af samme karakter som børnetilskuddet, og ikke nogen pension (præmis 22 og 29).

Retten fandt, at der ikke ifølge vedtægtens artikel 80, stk. 4, er nogen forbindelse mellem børnetilskuddet og børnepensionen, men at dennes størrelse ved artikel 80 blot fastsættes til det dobbelte af børnetilskuddet (præmis 26).

Den henviste herved til, at børnepensionen ikke beregnes på grundlag af artikel 21 i vedtægtens bilag VIII om efterladtepension, eftersom barnets ret til børnepension ikke beror på tjenestemandens, men på hans ægtefælles dødsfald, og dette dødsfald kan ikke give anledning til udbetaling af en efterladtepension i henhold til ordningen for EF-ansatte (præmis 27).

Retten fandt, at børnepensionen udgør en egentlig pension, da de to i sagen omhandlede bestemmelser findes blandt forskrifterne om pensioner, der dækker risici for de forsikrede i henhold til pensionsordningen for EF-ansatte (præmis 29, 30 og 37).

Det fremgår i øvrigt af de to bestemmelser, at retten til børnepension tilkommer det barn selv, som har mistet den ene af sine forældre, og ikke den efterlevende af forældrene. Dette sidste ville have været tilfældet, hvis ydelsen måtte anses for et supplerende børnetilskud, hvilket ifølge vedtægtens artikel 62 udgør en del af tjenestemandens vederlag (præmis 31).

Da princippet for pensionsordningen for EF-ansatte er, at der, mod indbetaling af bidrag, ydes dækning mod risikoen for dødsfald eller invaliditet i løbet af forsikringsperioden, kan børnepensionen kun udbetales, såfremt ægtefællen afgår ved døden efter, at den tjenestemand, som er den efterlevende ægtefælle, er indtrådt i Fællesskabernes tjeneste (præmis 33 og 34).

Denne fortolkning har støtte i langt de fleste sprogversioner af de omhandlede to bestemmelser og modsiges ikke af de øvrige sprogversioner (præmis 35).

Følgelig kunne sagsøgerens børn ikke få tildelt børnepension, da deres mor ikke var tilsluttet pensionsordningen for EF-ansatte på det tidspunkt, da hendes ægtefælle afgik ved døden (præmis 40).

2. Tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling

Retten bemærkede først, at sagsøgeren ikke med føje kunne hævde at være blevet forskelsbehandlet med henvisning til, at andre tjenestemænd drog fordel af en ulovlig tilstand, idet deres forsørgelsesberettigede børn fik udbetalt børnepension, selv om de pågældende tjenestemænds ægtefælle var afgået ved døden, før de indtrådte i Fællesskabernes tjeneste (præmis 43 og 44).

Sagsøgeren kunne heller ikke med føje hævde, at hun var forskelsbehandlet i forhold til andre ansatte, hvis ægtefælle var afgået ved døden efter, at de var indtrådt i Fællesskabernes tjeneste. Denne forskel i behandlingen er nemlig baseret på et kriterium, som for det første er objektivt, idet det beror på henholdsvis datoen for ægtefællens død og for den ansattes indtræden i Fællesskabernes tjeneste, og for det andet er sagligt, idet det er baseret på, at den omhandlede ydelse til børn, der har mistet den ene af forældrene, udgør en pension. For det tredje står den forskellige behandling i rimeligt forhold til det lovligt tilstræbte formål, idet de risici, som dækkes af pensionsordningen for EF-ansatte, i princippet modsvares af de bidrag, som indbetales til ordningen (præmis 45 og 46).

Konklusion:

Sagsøgte frifindes.

Sag T-8/93

Michelle Huet

mod

Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber

»Tjenestemænd — ægtefælle afgået ved døden — børnepension i henhold til vedtægtens artikel 80, stk. 4, og artikel 37, stk. 5, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne — dødsfald indtruffet før tiltrædelsen af tjenesten i Fællesskaberne«

Rettens dom (Femte Afdeling) af 23. marts 1994 105

Sammendrag af dom

Tjenestemand – pensioner – efterladtepension – ydelse til efterlevende børn efter den af ægtefællerne, som ikke har været ansat bos Fællesskaberne – retlig karakter – betingelse for at erhvewe ret – dødsfaldet indtrådt efter at den efterlevende af forældrene er indtrådt i Fællesskabernes tjeneste – ikke forskelsbehandling

(Tjenestemandsvedtægten, art. 80, stk. 4; ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 37, stk. 5)

Selv om den ydelse, som ifølge artikel 37, stk. 5, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne, jf. vedtægtens artikel 80, stk. 4, tilkommer efterlevende børn efter en midlertidigt ansat ved Fællesskaberne, når ægtefællen, som selv hverken var tjenestemand eller midlertidigt ansat, afgår ved døden, er fastsat til det dobbelte af børnetilskuddet, er børnepensionen ikke en ydelse af samme karakter som et tilskud til børn, over for hvem der består forsørgerpligt, men en egentlig pension, hvis formål er at give de forsikrede dækning, mod betaling af bidrag, mod risikoen for, at der indtræffer dødsfald eller invaliditet i løbet af den periode, hvorunder den pågældende er tilsluttet Fællesskabernes pensionsordning.

Følgelig kan der ikke udbetales børnepension til børn af en midlertidigt ansat, når den ægtefælle, som selv hverken var tjenestemand eller midlertidigt ansat, er afgået ved døden, før den længstlevende af forældrene indtrådte i Fællesskabernes tjeneste, da denne endnu ikke på det tidspunkt, da ægtefællen afgik ved døden, var tilsluttet Fællesskabernes pensionsordning.

Den pågældende ansatte kan ikke med føje gøre gældende at være blevet forskelsbehandlet i forhold til ansatte, hvis ægtefælle er afgået ved døden, efter at de indtrådte i Fællesskabernes tjeneste. I så henseende er den forskellige behandling nemlig objektivt begrundet, da den er baseret på henholdsvis datoen for ægtefællens død og for den ansattes indtræden i Fællesskabernes tjeneste, endvidere er den saglig, da den er baseret på, at den omhandlede ydelse udgør en pension, og endelig står den i rimeligt forhold til det lovligt tilstræbte formål, da de risici, som er dækket af pensionsordningen for EF-ansatte, i princippet modsvares af de bidrag, som indbetales til ordningen.