DOM AFSAGT AF RETTEN I FOERSTE INSTANS (FJERDE AFDELING) DEN 23. OKTOBER 1990. - ANTONINO PITRONE MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - TJENESTEMAEND - OMLAEGNING AF TJENESTEN - MIDLERTIDIGT ANSAT - VIKAR FOR TJENESTEMAND. - SAG T-46/89.



Samling af Afgørelser 1990 side II-00577



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Tjenestemaend - ansaettelse - ledig stilling - ansaettelse af en midlertidigt ansat - bestemmelser der skal anvendes

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 4; ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte )

2 . Tjenestemaend - placering - midlertidig placering - retsvirkninger

3 . Tjenestemaend - organisering af tjenestegrenene - placering af personale - administrationens skoen - graenser - tjenestens interesse - overholdelse af princippet om stillingernes aekvivalens - ansaettelse af en midlertidigt ansat med henblik paa besaettelse af en fast stilling - lovlighed

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 5 og 7 )

4 . Tjenestemaend - placering - reorganisering af tjenestegrenene - overholdelse af princippet om stillingernes aekvivalens - raekkevidde

( Tjenestemandsvedtaegten, art . 7 )

5 . Tjenestemaend - organisering af tjenestegrenene - beskyttelse af den berettigede forventning - betingelser

6 . Tjenestemaend - placering - tjenestens interesse - hensyntagen til samtlige kvalifikationer hos hver tjenestemand

7 . Tjenestemaend - soegsmaal - anbringender - magtfordrejning - begreb

Sammendrag

1 . Vedtaegtens artikel 4, hvorefter enhver udnaevnelse kun kan ske til en ledig stilling, og enhver ledig stilling skal bekendtgoeres for personalet, saa snart ansaettelsesmyndigheden har besluttet, at stillingen skal besaettes, finder kun anvendelse paa stillinger, der beklaedes af tjenestemaend i Faellesskaberne, men ikke paa stillinger, der beklaedes af midlertidigt ansatte .

2 . Den omstaendighed, at der er truffet beslutning om, at en tjenestemand - midlertidigt - skal placeres i en anden stilling, indebaerer ikke, at den paagaeldende har beholdt sin tidligere stilling .

3 . Med henblik paa en effektiv tilrettelaeggelse af arbejdet og en tilpasning af tjenestegrenenes organisation til aendrede behov raader Faellesskabets institutioner over vide skoensmaessige befoejelser med hensyn til, hvorledes de oensker at indrette deres tjenestegrene paa grundlag af de opgaver, der paahviler dem, og med hensyn til placeringen af det personale, som de raader over, idet det dog er en forudsaetning, at placeringen sker i tjenestens interesse og under iagttagelse af princippet om stillingernes aekvivalens .

Ansaettelsesmyndigheden kan navnlig ved besaettelsen af en fast stilling ansaette en midlertidigt ansat, inden den foretager en endelig tjenestemandsudnaevnelse .

4 . Selv om en tjenestemand i henhold til vedtaegten har et krav paa at bibeholde den loenklasse, han har opnaaet, og paa en stilling svarende til denne loenklasse, har han derimod intet krav paa en bestemt stilling, idet forholdet tvaertimod er det, at ansaettelsesmyndigheden - ud fra tjenstlige hensyn - efter vedtaegten har befoejelse til at placere tjenestemaendene i de forskellige til raadighed staaende stillinger, der svarer til deres loenklasse .

Reglen om overensstemmelse mellem loenklasse og stilling, som isaer fremgaar af vedtaegtens artikel 7, indebaerer i tilfaelde af en aendring af en tjenestemands arbejde ikke, at der skal ske en sammenligning mellem hans nuvaerende og tidligere arbejde, men mellem hans nuvaerende arbejde og hans loenklasse i hierarkiet .

Det er ikke tilstraekkeligt til, at en forholdsregel som led i en reorganisering af nogle tjenestegrene kan antages at tilsidesaette en tjenestemands rettigheder efter vedtaegten - og dermed goeres til genstand for et soegsmaal - at forholdsreglen indebaerer en aendring eller endog en indskraenkning af vedkommendes arbejdsopgaver, idet det maa kraeves, at de tilbageblivende opgaver som helhed ligger klart under det niveau, der svarer til tjenestemandens loenklasse og stilling, naar henses til deres beskaffenhed, betydning og omfang .

5 . En tjenestemand kan ikke med foeje paaberaabe sig, at princippet om beskyttelse af den berettigede forventning er tilsidesat, saafremt administrationen ikke har afgivet praecise loefter .

De vide skoensmaessige befoejelser, som Faellesskabernes institutioner raader over med hensyn til, hvorledes de vil indrette deres tjenestegrene, er til hinder for, at en forholdsregel som led i en reorganisering af nogle tjenestegrene i sig selv kan anses for at tilsidesaette de beroerte tjenestemaends berettigede forventning .

6 . Det ville stride mod tjenestens interesse, som tilsiger, at administrationen fuldt ud kan drage fordel af sine tjenestemaends og andre ansattes faglige erfaring, saafremt man begraenser de opgaver, en medarbejder overdrages, til de kvalifikationer, paa grundlag af hvilke vedkommende oprindelig er blevet ansat .

7 . Ved begrebet magtfordrejning forstaas, at en administrativ myndighed har anvendt sine befoejelser til at fremme et andet formaal end det, der ligger til grund for befoejelserne .

En beslutning kan kun anses for at udgoere magtfordrejning, naar det paa grundlag af objektive, relevante og samstemmende indicier maa antages, at beslutningen er truffet for at forfoelge andre formaal end dem, der er angivet .

Dommens præmisser

Faktiske omstaendigheder og sagens baggrund

1 Den 1 . januar 1973 blev Antonino Pitrone udnaevnt til ekspeditionssekretaer i Kommissionen efter at have bestaaet den almindelige udvaelgelsesproeve KOM/A/78 . Fra den 6 . februar 1984 overtog Pitrone ansvaret for edb-funktionerne i tjenesten Toldunionen, idet sagsoegeren refererede direkte til Chumas, direktoer for direktorat A . Den 20 . februar 1984 blev Pitrone udnaevnt til "Information Systems Manager" som saerligt ansvarlig for Toldunionens edb-sektion . I november 1984 fremsendte Kommissionen til Raadet meddelelsen om koordineret udvikling af datamatiserede administrative procedurer ( herefter benaevnt "KU-projektet "), og den 20 . november 1984 blev Pitrone udnaevnt til koordinator for projektet .

2 Den 15 . november 1985 fremlagde Chumas for KU-projektets styrelsesraad ( Project Management Board, herefter benaevnt "PMB ") et dokument med referencen CD/PMB/85 nr . 1, hvori han anfoerte, at Pitrone var kvalificeret til at vaere saavel koordinator for projektet som permanent sekretaer for KU-styrelsesraadet . Chumas tilfoejede, at det dog ville vaere noedvendigt tillige at ansaette en teknisk kvalificeret medarbejder paa gruppelederniveau, som burde vaere edb-analytiker .

3 Den 29 . november 1985 udarbejdede generaldirektoeren for Toldunionen med henblik paa en fremsendelse til de forskellige nationale toldmyndigheder en redegoerelse for de opgaver, den tekniske chef for KU-projektet ville blive overdraget, idet Kommissionen agtede at besaette denne stilling med en midlertidigt ansat . I redegoerelsen anfoertes det blandt andet, at den paagaeldende skulle udfoere sine opgaver "i samarbejde med koordinatoren for projektet og med et overordnet ansvar for KU-projektet ".

4 Udvaelgelsesgruppen nr . 6 T/85 afholdt den 14 . og den 24 . marts 1986 samtaler med ansoegerne til stillingen som teknisk chef for KU-projektet . I sin indstilling stillede gruppen den Dekker og Walker "ex aequo", men angav dog "en svag praeference for Walker, der synes at have en mere energisk personlighed ".

5 Den 23 . april 1986 besluttede Kommissionen at oprette GD XXI - Generaldirektoratet Toldunionen og Indirekte Beskatning .

6 Det var foerst med virkning fra den 1 . juli 1986, at Walker blev ansat som midlertidig ansat i loenklasse A 4, og med en kontrakt med en varighed paa fem aar, som teknisk chef for KU-projektet . Ved sin ansaettelse var Walker som "Assistent Secretary" ( en stilling, der maa sidestilles med loenklasse A 3 ) ansvarlig for udviklingen af det nye datamatiserede toldangivelsessystem i Det Forenede Kongerige og havde et personale paa omkring 300 medarbejdere under sig .

7 Walker blev indplaceret i edb-sektionen i afdeling A 3, hvor han refererede til Pitrone . I de foelgende maaneder viste det sig, at opgavefordelingen mellem sagsoegeren og Walker ikke var tilfredsstillende, idet der var en vis overlapning .

8 I november 1986 maatte GD XXI meget hurtigt soerge for en endelig udarbejdelse og vedtagelse af den lovgivning, der var noedvendig for at gennemfoere det harmoniserede system, Den Kombinerede Nomenklatur og De Europaeiske Faellesskabers Integrerede Toldtarif ( Taric ), som skulle traede i kraft den 1 . januar 1988 . Chumas foreslog over for sagsoegeren, at denne skulle varetage koordineringen og opfoelgningen af gennemfoerelsen af denne lovgivning . Sagsoegeren accepterede disse nye opgaver efter at have anmodet om, og opnaaet, at det udtrykkeligt blev anfoert, at han kun "midlertidigt" skulle varetage disse opgaver . Ved notits nr . 6458 af 6 . november 1986 traf Klein, der dengang var generaldirektoer for GD XXI, bestemmelse om de interne organisatoriske forholdsregler, der var noedvendige for at fremskynde forberedelsen af det naevnte lovgivningsprogram, og han paalagde Pitrone midlertidigt at varetage denne opgave . I notitsen anfoertes det endvidere, at Walker midlertidigt skulle overtage Pitrones ansvarsomraade, for saa vidt angaar koordineringen af KU-projektet . Strack blev midlertidigt udnaevnt til "Information Systems Manager" for at traede i Pitrones sted .

9 Den 11 . november 1987 blev Walker efter en aendring af GD XXI' s organigram udnaevnt til - inden for dette GD - at vaere ansvarlig for datamatisering og databehandling, en stilling, der henhoerer direkte under generaldirektoeren .

10 Afslutningen af arbejdet vedroerende gennemfoerelsen af det harmoniserede system, Den Kombinerede Nomenklatur og Taric skete ved offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende den 31 . december 1987 af de forskellige forordninger herom .

11 Den 9 . februar 1988 fremsendte Chumas en notits til sagsoegeren, hvori han paalagde denne at gennemfoere en undersoegelse vedroerende den fremtidige indretning af den generelle praeferenceordning i den tredje tiaarsperiode . Samme dag fremsendte sagsoegeren en notits til generaldirektoeren for GD XXI, hvori han anfoerte, at han nu havde afsluttet det arbejde, som det ved notits nr . 6458 af 6 . november 1986 var blevet overdraget ham at udfoere, og anmodede om at maatte genoptage sit tidligere arbejde som koordinator for KU-projektet og som "Information Systems Manager ".

12 Den 11 . februar 1988 indgav Pitrone to administrative klager, nemlig dels klage nr . 19/88, hvori han anmodede om en tilbagekaldelse af beslutningen om at udnaevne Walker til chef for den saerlige tjeneste XXI-01 og om at maatte genindtraede i stillingen som ansvarlig for datamatisering og databehandling, dels klage nr . 18/88, hvori sagsoegeren anmodede om fra Kommissionen at faa udleveret fuldstaendige genparter af samtlige beslutninger vedroerende Walkers udnaevnelse .

13 Ved notits nr . 1181 af 17 . februar 1988 besvarede den nye generaldirektoer, Vilar, den notits, som sagsoegeren havde fremsendt til ham den 9 . februar 1988 . Han afslog Pitrones anmodning om paa ny at faa overdraget sine tidligere opgaver og meddelte, at Generaldirektoratet var blevet reorganiseret i loebet af 1987 paa grundlag af den betydning, som datamatisering og databehandling ville faa for Generaldirektoratets arbejde . Af denne aarsag var der blevet gennemfoert en struktur, der var bedre tilpasset til tjenestens behov, og som led i denne omstrukturering var stillingen som koordinator for KU-projektet blevet nedlagt . Samtidig var der blevet oprettet en selvstaendig edb-enhed, og Walker, som var midlertidigt ansat med en stor erfaring paa dette omraade, var blevet udnaevnt til chef for den nye saerlige tjeneste . I notitsen hed det endvidere, at da Pitrone oenskede at blive forflyttet til GD I, havde man overdraget ham opgaver, som, skoent de var vigtige, ville goere det muligt at forflytte ham til GD I, uden at dette ville skabe organisatoriske problemer i GD XXI .

14 I en anden notits af 16 . maj 1988 til sagsoegeren fremhaevede generaldirektoeren, at der ved reorganiseringen af GD XXI, som Kommissionen havde godkendt i november 1987, var blevet taget hensyn til den betydelige rolle, som datamatisering og databehandling fremtidig ville have for Generaldirektoratet, og at det er under disse nye forhold med de behov, der fulgte heraf, paa dette omraade havde vaeret noedvendigt at fastlaegge en klar og praecis struktur og sikre sig, at man raadede over et personale med en erfaring paa edb-omraadet paa et hoejt niveau .

15 Den 16 . maj 1988 indgav Pitrone en administrativ klage over generaldirektoerens notits nr . 1181 af 17 . februar 1988, hvorved han anmodede om paa ny at faa overdraget sine tidligere opgaver .

16 Det fremgaar klart af sagsoegerens bedoemmelsesrapporter for perioderne 1 . juli 1983 - 30 . juni 1985 og 1 . juli 1985 - 30 . juni 1987, at han ikke havde en fuldstaendig uddannelse paa edb-omraadet . I rapporten for perioden 1983-1985 hedder det saaledes,

"at Pitrones placering i en tjenestegren, der beskaeftiger sig med datamatisering og databehandling, har medfoert en form for 'kulturchok' , idet Pitrone skulle beherske et helt nyt teknisk arbejdsomraade, som han ikke havde kendskab til";

"at han ikke var fuldt ud fortrolig med dette omraade";

ligesom det i rapporten for perioden for 1985-1987 er anfoert,

"at hans evner ville kunne udnyttes bedre inden for andre omraader";

"at han ikke har den fornoedne erfaring til en operationel forvaltning af store edb-projekter, men at han har gode kvalifikationer til at loese vanskelige politiske problemer ".

17 De to administrative klager af 11 . februar 1988 blev afvist af Kommissionen den 7 . juli 1988 . Klagen af 16 . maj 1988 blev stiltiende afvist .

Retsforhandlinger

18 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 7 . oktober 1988, anlagde Pitrone herefter i medfoer af artikel 91 i vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber ( herefter benaevnt "vedtaegten ") denne sag med paastand om annullation af beslutningen om at udnaevne Walker i stillingen som chef for den saerlige tjeneste XXI-01 og om, at Kommissionen tilpligtes at lade sagsoegeren genindtraede i stillingen som ansvarlig for datamatisering og databehandling i GD XXI .

19 Hele skriftvekslingen er forloebet for Domstolen og paa forskriftsmaessig maade .

20 I medfoer af artikel 14 i Raadets afgoerelse af 24 . oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans har Domstolen ( Tredje Afdeling ) ved kendelse af 15 . november 1989 henvist sagen til Retten .

21 Paa grundlag af den refererende dommers rapport har Retten ( Fjerde Afdeling ) besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgaaende bevisfoerelse .

22 Parternes repraesentanter har afgivet mundtlige indlaeg og besvaret spoergsmaal fra Retten under retsmoedet den 22 . maj 1990 .

23 Sagsoegeren har nedlagt foelgende paastande :

- sagen antages til realitetsbehandling;

- der gives sagsoegeren medhold, saaledes at

a ) Kommissionen tilpligtes at fremlaegge fuldstaendige genparter af samtlige beslutninger vedroerende udnaevnelsen af Maurice Walker i stillingen som chef for den saerlige tjeneste XXI-01,

b ) udnaevnelsen af Maurice Walker i stillingen som chef for den saerlige tjeneste XXI-01 annulleres,

c ) Kommissionen tilpligtes at lade sagsoegeren genindtraede i stillingen som ansvarlig for datamatisering og databehandling i GD XXI,

d ) sagsoegte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger .

24 Sagsoegte har nedlagt foelgende paastande :

- sagsoegte frifindes i det hele;

- sagsoegeren tilpligtes i overensstemmelse med procesreglementets artikel 69, stk . 2, og artikel 70 at betale sine egne omkostninger .

Realiteten

Det foerste anbringende

25 Ved sit foerste anbringende har sagsoegeren gjort gaeldende, at vedtaegtens artikel 4 og bestemmelserne om midlertidigt ansatte i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte ( herefter benaevnt "ansaettelsesvilkaarene ") er tilsidesat . Sagsoegeren harfor det foerste anfoert, at udnaevnelsen af Walker den 11 . november 1987 til chef for den saerlige tjeneste XXI-01 var en beslutning, som blev truffet i strid med vedtaegtens artikel 4, hvorefter enhver udnaevnelse kun kan ske til en ledig stilling, og enhver ledig stilling skal bekendtgoeres for personalet, saa snart ansaettelsesmyndigheden har besluttet, at stillingen skal besaettes . Sagsoegeren har anfoert, at der i sagen ikke var nogen ledig stilling, da han selv fortsat beklaedte stillingen .

26 Det bemaerkes herom, at der maa gives Kommissionen medhold i, at vedtaegtens artikel 4 kun finder anvendelse paa stillinger, der beklaedes af tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber, men ikke paa stillinger, der beklaedes af midlertidigt ansatte . I henhold til ansaettelsesvilkaarenes artikel 10 er det saaledes kun bestemmelserne i vedtaegtens artikel 5, stk . 1, 2 og 4, og artikel 7, der finder tilsvarende anvendelse .

27 Det bemaerkes endvidere, at der ikke kan gives sagsoegeren medhold i, at han fortsat beklaedte den paagaeldende stilling, idet han ved notits nr . 6458 af 6 . november 1986 fra generaldirektoeren for GD XXI, om end midlertidigt, var blevet forflyttet til en anden stilling . Den omstaendighed, at denne placering af sagsoegeren var midlertidig, kan ikke indebaere, at sagsoegeren havde beholdt sin tidligere stilling . Endvidere har sagsoegeren aldrig beklaedt stillingen som chef for den saerlige tjeneste XXI-01, men stillingen som ansvarlig for edb-spoergsmaal i GD XXI, hvilket han har erkendt i replikken .

28 For det andet har sagsoegeren gjort gaeldende, at Kommissionen ved placeringen af Walker i den paagaeldende stilling anvendte ordet "udnaevnelse", selv om dette udtryk overhovedet ikke optraeder i ansaettelsesvilkaarene, som derimod taler om "ansaettelse" og "placering ". Sagsoegeren har paa denne baggrund anfoert, at beslutningen om "udnaevnelsen" var uden retsvirkninger, fordi der var sket en tilsidesaettelse af formforskrifter .

29 Det bemaerkes herom blot, at anvendelsen af ordet "udnaevnelse" i stedet for "placering" eller "ansaettelse" ved placeringen af Walker i den paagaeldende stilling er irrelvant, idet vedtaegtens artikel 7, der i henhold til ansaettelsesvilkaarenes artikel 10 finder anvendelse paa oevrige ansatte, indeholder bestemmelse om, at en placering i en stilling sker ved udnaevnelse eller forflyttelse .

30 Det foerste anbringende kan herefter ikke laegges til grund .

Det andet anbringende

31 Sagsoegerens andet anbringende er, at vedtaegtens artikler 5, 7 og 86-89 samt bestemmelserne i bilag IX er tilsidesat . Sagsoegeren har gjort gaeldende, at naar Kommissionen afslog paa ny at overlade sagsoegeren dennes tidligere opgaver, er dette udtryk for en skjult form for disciplinaer foranstaltning . Sagsoegeren har endvidere anfoert, at det i sagen maa laegges til grund, at hans arbejde blev reduceret til opgaver, der ligger under dem, en tjenestemand i loenklasse A 4 har krav paa, og navnlig under det ansvar, han foer udoevede .

32 Det bemaerkes indledningsvis, at det fremgaar af fast retspraksis, at Faellesskabets institutioner raader over vide skoensmaessige befoejelser med hensyn til, hvorledes de oensker at indrette deres tjenestegrene paa grundlag af de opgaver, der paahviler dem, og med hensyn til placeringen af det personale, som de raader over, idet det dog er en forudsaetning, at placeringen sker i tjenestens interesse og under iagttagelse af princippet om stillingernes aekvivalens ( dom af 21 . juni 1984, Lux mod Revisionsretten, 69/83, Sml . s . 2447, dom af 23 . marts 1980, Hecq mod Kommissionen, 19/87, Sml . s . 1697 ). Saadanne skoensmaessige befoejelser er en afgoerende forudsaetning for en effektiv tilrettelaeggelse af arbejdet og for en tilpasning af tjenestegrenenes organisation til aendrede behov ( dom af 27 . januar 1985, List mod Kommissionen, 263/81, Sml . s . 103 ).

33 Der maa gives sagsoegte medhold i, at selv om en tjenestemand i henhold til vedtaegten har et krav paa at bibeholde den loenklasse, han har opnaaet, og paa en stilling svarende til denne loenklasse, har han derimod intet krav paa en bestemt stilling, idet forholdet tvaertimod er det, at ansaettelsesmyndigheden - ud fra tjenstlige hensyn - efter vedtaegten har befoejelse til at placere tjenestemaendene i de forskellige til raadighed staaende stillinger, der svarer til deres loenklasse ( dom af 6 . maj 1969, Huybrechts mod Kommissionen, 21/68, Sml . 1969, s . 25, og dom af 13 . maj 1970, Reinarz mod Kommissionen, 46/69, Sml . 1970, s . 53 ).

34 Endvidere bemaerkes, at reglen om overensstemmelse mellem loenklasse og stilling, som isaer fremgaar af vedtaegtens artikel 7, i tilfaelde af en aendring af en tjenestemands arbejde ikke indebaerer, at der skal ske en sammenligning mellem hans nuvaerende og tidligere arbejde, men mellem hans nuvaerende arbejde og hans loenklasse i hierarkiet ( dom af 28 . maj 1980, Kuhner mod Kommissionen, 33/79 og 75/79, Sml . s . 1677 ).

35 Endelig bemaerkes, at det ikke er tilstraekkeligt til, at en forholdsregel som led i en reorganisering af nogle tjenestegrene kan antages at tilsidesaette en tjenestemands rettigheder efter vedtaegten, at forholdsreglen indebaerer en aendring eller endog en indskraenkning af vedkommendes arbejdsopgaver, idet det maa kraeves, at de tilbageblivende opgaver som helhed ligger klart under det niveau, der svarer til tjenestemandens loenklasse og stilling, naar henses til deres beskaffenhed, betydning og omfang ( dom af 20 . maj 1976, Macevicius mod Parlamentet, 66/75, Sml . s . 593, og dom af 23 . marts 1988, Hecq, 19/87, jf . ovenfor ).

36 Det maa herefter laegges til grund, at beslutningen om at udnaevne Walker i stillingen som chef for tjenesten XXI-01 blev truffet af Kommissionen inden for graenserne af de skoensmaessige befoejelser, som denne raader over, for saa vidt angaar spoergsmaalet, hvorledes den oenskede at indrette sine tjenestegrene under hensyntagen til disses behov inden for edb-omraadet og Walkers kvalifikationer .

37 Det er et andet spoergsmaal, om de opgaver, som Kommissionen gav sagsoegeren, efter at denne havde forladt KU-projektets ledelse, maa anses for opgaver, der svarer til sagsoegerens stilling i institutionen . Da sagsoegeren imidlertid ikke har anmodet Retten om at tage stilling hertil, men alene har nedlagt paastand om annullation af Walkers udnaevnelse og om, at Kommissionen tilpligtes at lade ham genindtraede i hans tidligere stilling, finder Retten ikke grundlag for at undersoege dette spoergsmaal .

38 Det andet anbringende kan herefter ikke laegges til grund .

Det tredje anbringende

39 Ved sit tredje anbringende har sagsoegeren gjort gaeldende, at princippet om beskyttelse af den berettigede forventning er tilsidesat, samt at sagsoegerens overordnede broed deres tilsagn om paa ny at overdrage ham hans tidligere opgaver, saa snart han havde afsluttet de hastende opgaver, han midlertidigt havde faaet overdraget at udfoere .

40 Sagsoegeren har anfoert, at Kommissionen ved den 11 . november 1987 at udnaevne Walker i stillingen som ansvarlig for den administrative enhed "Datamatisering og databehandling" tilsidesatte princippet om beskyttelse om den berettigede forventning . I betragtning af, at de saerlige og hastende opgaver, som han fik overdraget den 6 . november 1986, var midlertidige, og til den midlertidige karakter af de opgaver, der blev tillagt Walker og Strack, forventede sagsoegeren at blive genindsat i den paagaeldende stilling, naar han havde afsluttet de naevnte opgaver . Sagsoegeren har tilfoejet, at udnaevnelsen af Walker "paa en brutal maade" fratog ham et administrativt ansvarsomraade, som han indtil da havde .

41 Sagsoegte har bestridt, at det forhold, at sagsoegeren fik overdraget bestemte opgaver paa midlertidig basis, har kunnet opfattes som en klar forsikring om, at sagsoegeren paa ny ville faa overdraget sine tidligere opgaver efter udfoerelsen af de naevnte midlertidige opgaver .

42 Det bemaerkes, at en tjenestemand ikke med foeje kan paaberaabe sig, at princippet om beskyttelse af den berettigede forventning er tilsidesat, saafremt administrationen ikke har afgivet praecise loefter ( Rettens dom af 27 . marts 1990, Chomel mod Kommissionen, T-123/89, Sml . s . II-131 ).

43 Det kan i sagen paa grundlag af en gennemgang af indholdet af generaldirektoerens notits af 6 . november 1986 ikke laegges til grund, at sagsoegeren kunne anse denne som et praecist loefte om, at han ville kunne faa sin tidligere stilling tilbage .

44 Endelig finder Retten, at de vide skoensmaessige befoejelser, som Faellesskaberns institutioner raader over med hensyn til, hvorledes de vil indrette deres tjenestegrene, er til hinder for, at en forholdsregel som led i en reorganisering af nogle tjenestegrene i sig selv kan anses for at tilsidesaette de beroerte tjenestemaends berettigede forventning . De omstaendigheder, som sagsoegeren har fremfoert, er ikke af en saadan art, at Retten finder, at der i sagen er grundlag for at fravige denne principielle betragtning .

45 Det tredje anbringende kan herefter ikke laegges til grund .

Det fjerde anbringende

46 Sagsoegerens fjerde anbringende er, at direktoeren for Direktorat A, Chumas, dvs . sagsoegerens umiddelbart overordnede, vildledte ham . Sagsoegeren gar gjort gaeldende, at man lod ham forstaa, at saafremt han udfoerte sine nye opgaver inden for de fastsatte frister, ville han kunne blive forfremmet til kontorchef, og at han under alle omstaendigheder, ogsaa selv om det ikke lykkedes ham at opnaa de oenskede resultater, ville bevare sine tidligere opgaver inden for datamatisering og databehandling .

47 Sagsoegeren har herved henvist til indholdet af den tidligere naevnte notits af 6 . november 1986 og til nogle - efter det af sagsoegeren selv anfoerte - vage loefter om forfremmelse, som Chumas gav ham .

48 Det fremgaar klart af en gennemgang af sagens akter, at hverken notitsen af 6 . november 1986 eller de andre dokumenter, som sagsoegeren har henvist til, understoetter det af ham anfoerte, hvorefter det var blevet lovet ham, at han ville faa sin tidligere stilling tilbage eller blive forfremmet til en stilling i en hoejere loenklasse . Tvaertimod fremgaar det klart af nogle notitser og navnlig af sagsoegerens bedoemmelsesrapporter, at han ikke havde den fornoedne uddannelse inden for edb-omraadet .

49 Det fjerde anbringende kan herefter ikke laegges til grund .

Det femte anbringende

50 Ved sit femte anbringende har sagsoegeren gjort gaeldende, at vedtaegtens artikel 25, stk . 2, er tilsidesat . Sagsoegeren har gjort gaeldende, at beslutningen om uden videre at fratage ham det administrative ansvar for datamatisering og databehandling og overgive dette til en midlertidigt ansat ikke blev begrundet, hvorved der er sket en tilsidesaettelse af den naevnte bestemmelse, hvorefter enhver bebyrdende afgoerelse skal begrundes .

51 Det bemaerkes herom, at det klart fremgaar af en gennemgang af sagens akter, at generaldirektoeren ved notitsen af 6 . november 1986 fratog sagsoegeren det administrative ansvar for datamatisering og databehandling . Sagsoegeren indbragte ikke nogen klage over denne beslutning inden for de foelgende tre maaneder og overholdt dermed ikke den i vedtaegtens artikler 90 og 91 fastlagte procedure . Sagsoegeren kan derfor ikke til stoette for sine paastande i sagen med foeje paaberaabe sig en uregelmaessighed, som han undlod rettidigt at anfaegte .

52 Det femte anbringende kan herefter ikke laegges til grund .

Det sjette anbringende

53 Sagsoegerens sjette anbringende er, at der er sket myndighedsmisbrug . Anbringendet har to led . Sagsoegeren har for det foerste gjort gaeldende, at det maa anses for godtgjort, at der er sket myndighedsmisbrug, idet der i generaldirektoerens notits nr . 1181 af 17 . februar 1988 blev angivet en utilstraekkelig og selvmodsigende begrundelse til stoette for at afvise sagsoegerens anmodning om at maatte genindtraede i sin tidligere stilling og for beslutningen om at overlade Walker de kompetenceomraader, der tidligere henhoerte under sagsoegeren .

54 Sagsoegeren har erkendt, at spoergsmaalet om organiseringen og forvaltningen af tjenestegrenene udelukkende henhoerer under Kommissionens kompetence, men anfoert, at Kommissionen ikke kan udoeve disse befoejelser paa en maade, der ganske savner sammenhaeng og logik, og som strider mod andre organisatoriske forholdsregler, som Kommissionen tidligere har gennemfoert .

55 Sagsoegte har gjort gaeldende, at dette anbringende blot er udtryk for en kritik af notits nr . 1181 af 17 . februar 1988 fra den nye generaldirektoer, Vilar, hvori denne anfoerte, at notits nr . 6458 af 6 . november 1986, hvorved den tidligere generaldirektoer, Klein, "midlertidigt" havde overdraget sagsoegeren nogle nye ansvarsomraader, skulle "laeses i lyset af samtlige de omstaendigheder, der er indtruffet siden dette tidspunkt", herunder navnlig "DG XXI' s udvikling" og "den betydning, som datamatisering og databehandling vil faa for Generaldirektoratets arbejde ". Det hedder endvidere i notitsen af 17 . februar 1988, at i betragtning af Walkers meget specialiserede erfaring paa omraadet var det blevet fundet hensigtsmaessigt at udnaevne ham til chef for den nye saerlige tjeneste .

56 Sagsoegeren har anfoert, at Vilar, der ikke kunne aendre det tilsagn, som Klein havde givet, forsoegte at begrunde den manglende overholdelse heraf med omstaendigheder indtruffet efter underskrivelsen af notitsen af 6 . november 1986 .

57 For at de omstaendigheder, som Vilar henviste til, kunne fritage ham for at overholde tilsagnet fra den tidligere generaldirektoer, maatte dette ifoelge sagsoegeren forudsaette, ikke alene, at der er tale om omstaendigheder indtruffet efter den 6 . november 1986 ( datoen for notitsen fra Klein ), men frem for alt, at omstaendighederne maa tilskrives force majeure eller uforudsete forhold, dvs . omstaendigheder, der ikke kunne forudses og var uundgaaelige, hvilket efter sagsoegerens opfattelse ikke var tilfaeldet .

58 Sagsoegeren har anfoert, at noedvendigheden af at tage hensyn til "GD XXI' s udvikling" og til "den betydning, som datamatisering og databehandling vil faa", var forhold, der forelaa betydeligt foer den 6 . november 1986 . Ifoelge sagsoegeren stod dette klart allerede den 15 . maj 1984, da Raadet vedtog resolutionen om "datamatisering af de administrative procedurer i EF-samhandelen" ( EFT C 137, s . 1 ).

59 Det bemaerkes herom, at organiseringen og forvaltningen af en tjenestegren udelukkende henhoerer under Kommissionens kompetence, og at en tjenestemand ikke paa nogen maade kan anfaegte denne organisering, men udelukkende forhold, der er personligt bebyrdende for ham ( dom af 30 . juni 1983, Schloh mod Raadet, 85/82, Sml . s . 2105, og dom af 21 . januar 1987, Stroghili mod Revisionsretten, 204/85, Sml . s . 389 ).

60 Det bemaerkes endvidere, at det er den paagaeldende administrative myndighed, der alene er ansvarlig for organiseringen af tjenestegrenene, og at det udelukkende henhoerer under denne myndighed at vurdere tjenestens behov og paa dette grundlag at placere det personale, som det raader over ( dom af 11 . juli 1968, Labeyrie mod Kommissionen, 16/67, Sml . 1965-1968, s . 519, og dom af 14 . juli 1977, Geist mod Kommissionen, 61/76, Sml . s . 1419 ).

61 Der kan heller ikke gives sagsoegeren medhold i, at det strider mod grundlaeggende forpligtelser, som administrationen er underlagt, at overdrage opgaverne som chef for en saerlig tjeneste til en midlertidigt ansat . Vedtaegtens bestemmelser indroemmer ansaetttelsesmyndigheden et vidt skoen ved besaettelse af en fast stilling, og ansaettelsesmyndigheden kan derfor ansaette en midlertidigt ansat, inden den foretager en endelig tjenestemandsudnaevnelse ( dom af 28 . februar 1989, Van Der Stijl m.fl . mod Kommissionen, 341/85, 251/86, 258/86, 259/86, 262/86 og 266/87 og 232/87, Sml . s . 511 ).

62 Det foelger heraf, at det i sagen udelukkende henhoerte under administrationen at anlaegge et skoen med hensyn til, om det var Walker eller sagsoegeren, der var mest kvalificeret til at varetage de paagaeldende opgaver .

63 Anbringendets foerste led kan herefter ikke laegges til grund .

64 Ved anbringendets andet led har sagsoegeren gjort gaeldende, at der er sket en fordrejning af de faktiske omstaendigheder . En saadan fordrejning fremgaar af generaldirektoerens notits nr . 1181 af 17 . februar 1988, hvori det blev anfoert, at "det forekom hensigtsmaessigt ... at udnaevne Walker, der er blevet midlertidigt ansat paa grund af sin meget specialiserede erfaring paa omraadet, til chef for den nye saerlige tjeneste ". Sagsoegeren har anfoert, at Walker paa ingen maade blev ansat med henblik paa, at han skulle udnaevnes til chef for den saerlige tjeneste, men udelukkende for, at Kommissionen kunne besaette stillingen som teknisk chef for edb-projektet KU . Det var med urette, at generaldirektoeren som begrundelse for Walkers placering i den naevnte chefstilling henviste til de saerlige kvalifikationer, som laa til grund for dennes ansaettelse .

65 Dette andet led af anbringendet kan heller ikke laegges til grund . Der maa saaledes for det foerste laegges vaegt paa, at de opgaver, som en chef for en edb-tjeneste har, ikke noedvendigvis er af rent administrativ art . Tvaertimod kan en indgaaende teknisk viden vaere saerdeles nyttig med henblik paa fuldt ud at varetage saadanne opgaver .

66 Det ville endvidere stride mod tjenestens interesse, saafremt man begraenser de opgaver, en medarbejder overdrages, til de kvalifikationer, paa grundlag af hvilke vedkommende er blevet ansat, idet tjenestens interesse tilsiger, at administrationen fuldt ud kan drage fordel af sine tjenestemaends og andre ansattes faglige erfaring .

67 Sagsoegeren har ikke i sagen fremfoert noget til imoedegaaelse af det af Kommissionen anfoerte, hvorefter Walkers erfaring fra Det Forenede Kongerige som "Assistant Secretary" i en administrativ stilling med 300 underordnede gjorde, at han var den ideelle kandidat til den paagaeldende stilling .

68 Det sjette anbringende kan herefter ikke laegges til grund .

Det syvende anbringende

69 Ved det syvende anbringende har sagsoegeren gjort gaeldende, at der er begaaet magtfordrejning . Sagsoegeren har anfoert, at udnaevnelsen af Walker ikke skete i tjenestens interesse, og at det fremgaar af forloebet efter Walkers ansaettelse og af den hurtige "udnaevnelse" af denne til chef for en saerlig tjeneste, at der foreligger objektive, relevante og samstemmende indicier for, at Kommissionens egentlige formaal lige fra ansaettelsen var at udskifte den mangeaarige tjenestemand, der havde ansvaret for datamatisering og databehandling i GD XXI, med den paagaeldende udefra kommende ansatte .

70 Det bemaerkes herom, at begrebet magtfordrejning har et klart afgraenset indhold, og at der ved begrebet forstaas, at en administrativ myndighed har anvendt sine befoejelser til at fremme et andet formaal end det, der ligger til grund for befoejelserne ( jf . Domstolens dom af 4 . februar 1982, Buyl mod Kommissionen, 817/79, Sml . s . 245, og Rettens dom af 12 . juli 1990, Scheuer mod Kommissionen, T-108/89, Sml . s . II-411 ).

71 Endvidere fremgaar det af fast retspraksis, at en beslutning kun kan anses for at udgoere magtfordrejning, naar det paa grundlag af objektive, relevante og samstemmende indicier maa antages, at beslutningen er truffet for at forfoelge andre formaal end dem, der er angivet ( jf . f.eks . Domstolens dom af 21 . juni 1984, Lux, 69/83, se ovenfor, og Rettens dom af 12 . juli 1990, Scheuer, T-108/89, se ovenfor ).

72 Det bemaerkes herved blot, at sagsoegeren paa ingen maade har foert bevis for rigtigheden af den antagelse, at Kommissionens virkelige formaal ved ansaettelsen af Walker var at udskifte sagsoegeren med denne som ansvarlig for datamatisering og databehandling i GD XXI .

73 Hertil kommer, at beslutningen om at oprette en saerlig tjeneste ligesom valget af det rigtige tidspunkt herfor er spoergsmaal, der vedroerer administrative tjenestegrenes organisering, hvorfor de som allerede fastslaaet henhoerer under de vide skoensmaessige befoejelser, som Faellesskabernes institutioner raader over paa dette omraade . Der kan derfor ikke laegges nogen vaegt paa sagsoegerens omfangsrige redegoerelse for spoergsmaalet om, hvornaar denne tjeneste naermere bestemt burde vaere blevet oprettet .

74 Foelgelig kan det syvende anbringende ikke laegges til grund .

75 Sagsoegte vil herefter vaere at frifinde .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

76 Ifoelge artikel 69, stk . 2, i Domstolens procesreglement, der i medfoer af artikel 11 i Raadets afgoerelse af 24 . oktober 1988 finder tilsvarende anvendelse ved Retten, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger . Ifoelge artikel 70 i Domstolens procesreglement baerer institutionerne dog selv deres egne omkostninger i sager anlagt af Faellesskabernes ansatte .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

RETTEN ( Fjerde Afdeling )

1 ) Sagsoegte frifindes .

2 ) Hver part baerer sine omkostninger .