ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 204/3

Domstolens dom (Store Afdeling) af 24. maj 2011 — Europa-Kommissionen mod Storhertugdømmet Luxembourg

(Sag C-51/08) (1)

(Traktatbrud - artikel 43 EF - etableringsfrihed - notarer - nationalitetskrav - artikel 45 EF - deltagelse i udøvelsen af offentlig myndighed - direktiv 89/48/EØF)

2011/C 204/04

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved J.-P. Keppenne og H. Støvlbæk, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg (ved C. Schiltz, som befuldmægtiget og advokat J.-J. Lorang)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (E. Jenkinson og M. S. Ossowski, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, som befuldmægtiget), Den Franske Republik (ved G. de Bergues og M. Messmer, som befuldmægtigede), Republikken Letland (ved L. Ostrovska, K. Drēviņa og J. Barbale, som befuldmægtigede), Republikken Litauen (ved D. Kriaučiūnas og E. Matulionytė, som befuldmægtigede), Republikken Ungarn (ved J. Fazekas, R. Somssich, K. Veres og M. Fehér, som befuldmægtigede), Republikken Polen (ved M. Dowgielewicz, C. Herma og D. Lutostańska, som befuldmægtigede), og Den Slovakiske Republik (ved J. Čorba, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 43 EF og 45 EF — national lovgivning, som underlægger adgangen til og udøvelsen af notarerhvervet en betingelse om statsborgerskab — begrænsning af etableringsfriheden — rækkevidden af undtagelsen vedrørende virksomhed, som er forbundet med udøvelse af offentlig myndighed — krav om, at der er tale om en deltagelse, som er direkte og særligt forbundet med en sådan udøvelse — undladelse af for så vidt angår notarerhvervet at gennemføre Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed (EFT 1989 L 19, s. 16)

Konklusion

1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 43 EF, idet det opstiller et nationalitetskrav for adgangen til erhvervet som notar.

2) I øvrigt frifindes Storhertugdømmet Luxembourg.

3) Europa-Kommissionen, Storhertugdømmet Luxembourg, Den Tjekkiske Republik, Den Franske Republik, Republikken Letland, Republikken Litauen, Republikken Ungarn, Republikken Polen, Den Slovakiske Republik og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 128 af 24.5.2008.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 204/4

Domstolens dom (Store Afdeling Afdeling) af 24. maj 2011 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-54/08) (1)

(Traktatbrud - artikel 43 EF - etableringsfrihed - notarer - nationalitetskrav - artikel 45 EF - deltagelse i udøvelsen af offentlig myndighed - direktiv 89/48/EØF og 2005/36/EF)

2011/C 204/07

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved H. Støvlbæk og G. Braun, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma, J. Kemper, U. Karpenstein og J. Möller, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved S. Behzadi-Spencer, som befuldmægtiget)

Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Republikken Bulgarien (ved T. Ivanov og E. Petranova, som befuldmægtigede), Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, som befuldmægtiget), Republikken Estland (ved L. Uibo, som befuldmægtiget), Den Franske Republik (ved G. de Bergues og B. Messmer, som befuldmægtigede), Republikken Letland (ved L. Ostrovska, K. Drēviņa og J. Barbale, som befuldmægtigede), Republikken Litauen (ved D. Kriaučiūnas og E. Matulionytė, som befuldmægtigede), Republikken Ungarn (ved R. Somssich, K. Veres og M. Fehér, som befuldmægtigede), Republikken Østrig (ved E. Riedl, G. Holley og M. Aufner, som befuldmægtigede), Republikken Polen (ved M. Dowgielewicz, C. Herma og D. Lutostańska, som befuldmægtigede), Republikken Slovenien (ved V. Klemenc og Ž. Cilenšek Bončina, som befuldmægtigede) og Den Slovakiske Republik (ved J. Čorba og B. Ricziová, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 43 EF og 45 EF — manglende gennemførelse for så vidt angår notarerhvervet af Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed (EFT L 19, s. 16), og af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (EUT L 255, s. 22) — national lovgivning, hvorefter udøvelse af notarerhvervet er undergivet en nationalitetsbetingelse — begrebet »virksomhed, som er forbundet med udøvelse af offentlig myndighed«

Konklusion

1) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 43 EF, idet den opstiller et nationalitetskrav for adgangen til erhvervet som notar.

2) I øvrigt frifindes Forbundsrepublikken Tyskland.

3) Europa-Kommissionen, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Republikken Estland, Den Franske Republik, Republikken Letland, Republikken Litauen, Republikken Ungarn, Republikken Østrig, Republikken Polen, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer deres egne omkostninger.

(1) EUT C 107 af 26.4.2008.
—

der eksisterer en direkte forskelsbehandling på grund af seksuel orientering, henset til, at den omhandlede partner ifølge national ret for så vidt angår nævnte pension befinder sig i en retlig og faktuel situation, der svarer til en gift persons. Vurderingen af sammenligneligheden henhører under den forelæggende rets kompetence og skal koncentreres om henholdsvis ægtefællernes og de registrerede partneres rettigheder og pligter, således som disse er reguleret inden for rammerne af de dertil svarende retsinstitutter, og som er relevante under hensyntagen til formålet og betingelserne for tildeling af den pågældende ydelse.
1)

Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 43 EF, idet det har vedtaget og/eller opretholdt følgende bestemmelser: — artikel 4, stk. 1, i lov nr. 18/2005 om detaildistribution (Ley 18/2005 de equipamientos comerciales) af 27. december 2005, for så vidt som den forbyder åbning af store detailhandelscentre andre steder end inden for byzonen i et begrænset antal kommuner — artikel 7 og artikel 10, stk. 2, i bilaget til dekret nr. 379/2006 om godkendelse af sektorplanen for detaildistribution (Decreto 379/2006 por el que se aprueba el Plan territorial sectorial de equipamientos comerciales) af 10. oktober 2006 samt bilag 1 til dette bilag, for så vidt som disse bestemmelser begrænser åbningen af nye varehuse til et begrænset antal distrikter og bestemmer, at disse nye varehuse ikke må aftage mere end 9 % af udgifterne til dagligvarer eller mere end 7 % af udgifterne til andre varer — artikel 6, stk. 2, første afsnit, i lov nr. 7/1996 om planlægning af detailhandel (Ley 7/1996 de ordenación del comercio minorista) af 15. januar 1996, artikel 8 i lov nr. 18/2005 om detaildistribution af 27. december 2005, samt artikel 31, stk. 4, og artikel 33, stk. 2, i dekret nr. 378/2006 om gennemførelse af lov nr. 18/2005 (Decreto 378/2006 por el que se desarolla la Ley 18/2005) af 10. oktober 2006, for så vidt som disse bestemmelser stiller krav om anvendelse af lofter vedrørende markedsandelen og påvirkningen af den eksisterende detailhandel, hvilket gør det umuligt at åbne store og/eller mellemstore detailhandelscentre, såfremt loftet overskrides, og — artikel 26 i dekret nr. 378/2006 af 10. oktober 2006 om gennemførelse af lov nr. 18/2005, for så vidt som den fastsætter sammensætningen af Comisión de Equipamientos Comerciales (udvalget for detaildistribution) og sikrer, at den eksisterende detailhandels interesser er repræsenteret, men ikke foreskriver, at organisationer, der er aktive inden for miljøbeskyttelse, og interesseorganisationer på området for forbrugerbeskyttelse skal være repræsenteret i udvalget.
1)

Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser — for så vidt angår første led nedenfor — i henhold til artikel 6, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, sammenholdt med artikel 13, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 af 22. juli 1993 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering, samt artikel 89 og 90 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur, og — for så vidt angår andet led nedenfor — i henhold til artikel 6, stk. 1, i direktiv 2001/83: — idet den har opretholdt sundhedsministerens tilladelse til markedsføring af generiske lægemidler svarende til referenceproduktet Plavix, og — idet lægemidler, for hvilke der ikke er blevet meddelt markedsføringstilladelse i henhold til artikel 6, stk. 1, i direktiv 2001/83/EF i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, efter den 1. maj 2004 er blevet markedsført og opretholdt på markedet.
1)

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 7, stk. 1, første afsnit, i Kommissionens direktiv 2006/17/EF af 8. februar 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF for så vidt angår visse tekniske krav til donation, udtagning og testning af humane væv og celler, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af direktivet.
1)

Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11, stk. 1, første afsnit, i Kommissionens direktiv 2006/86/EF af 24. oktober 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF for så vidt angår krav til sporbarhed, indberetning af alvorlige bivirkninger og uønskede hændelser og visse tekniske krav til kodning, behandling, præservering, opbevaring og distribution af humane væv og celler, idet det ikke inden for den i direktivets artikel 11, stk. 1, første afsnit, fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 282/15

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 6. oktober 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien

(Sag C-6/09) (1)

(Traktatbrud - direktiv 2005/60/EF - hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

2009/C 282/28

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Peere og P. Dejmek, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved D. Haven, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af alle de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF af 26. oktober 2005 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme (EUT L 309, s. 15)

Konklusion

1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF af 26. oktober 2005 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme, idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.

2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 69 af 21.3.2009.
—

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, 5 og 6 i Kommissionens beslutning 2000/394/EF af 25. november 1999 om fritagelse for og nedsættelse af sociale bidrag i Venedig og Chioggia i henhold til lov nr. 30/1997 og nr. 206/1995 (meddelt den 10.1.2000 under nummer K(1999) 4268, EFT L 150 af 23.6.2000, s. 50) samt i henhold til EF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at ophæve den støtteordning, som ved beslutningen blev erklæret ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet, og ikke har tilbagesøgt den i henhold til denne ordning tildelte støtte hos modtagerne heraf.
2)

Artikel 5, nr. 1), litra b), andet led, i forordning nr. 44/2001 skal fortolkes således, at i tilfælde af levering af tjenesteydelser i flere medlemsstater er den ret, på hvis område det sted, hvor tjenesteydelserne hovedsageligt leveres, befinder sig, kompetent til at bedømme alle de krav, som er baseret på kontrakten. I tilfælde af en handelsagenturaftale er dette stedet, hvor agenten hovedsageligt leverer sine tjenesteydelser, således som dette kan udledes af aftalens bestemmelser samt, hvis der ikke findes sådanne bestemmelser, det sted, hvor aftalen reelt gennemføres, og hvis det er umuligt at fastlægge stedet på dette grundlag, det sted, hvor agenten har sin bopæl.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 113/14

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 4. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien

(Sag C-258/09) (1)

(Traktatbrud - miljø - direktiv 2008/1/EF - integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

2010/C 113/20

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Alcover San Pedro og A. Marghelis, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved T. Materne, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Manglende vedtagelse eller meddelelse inden for den fastsatte frist af de foranstaltninger, der er nødvendige for i regionen Vallonien at efterkomme artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (EUT L 24, s. 8) — eksisterende anlæg der kan have indvirkning på udledningerne i luften, vandet og jorden samt på forureningen

Konklusion

1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/1/EF af 15. januar 2008 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, idet det i regionen Vallonien har tilladt driften af eksisterende anlæg, der ikke er i overensstemmelse med kravene i nævnte direktivs artikel 3, 7, 9, 10, 13, artikel 14, litra a) og b), og artikel 15, stk. 2, og dette trods udløbet af fristen den 30. oktober 2007, som er fastsat i direktivets artikel 5, stk. 1.

2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 220 af 12.9.2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 113/13

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 11. marts 2010 — Centre d'exportation du livre français (CELF), under likvidation og Ministre de la Culture et de la Communication mod Société internationale de diffusion et d'édition (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État — Frankrig)

(Sag C-1/09) (1)

(Statsstøtte - artikel 88, stk. 3, EF - ulovlig støtte, som er blevet erklæret forenelig med fællesmarkedet - annullation af Kommissionens beslutning - nationale domstole - tilbagesøgning af en ulovligt gennemført støtte - udsættelse af sagen, indtil Kommissionen har vedtaget en ny beslutning - ekstraordinære omstændigheder, der kan begrænse tilbagesøgningspligten)

2010/C 113/18

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Centre d'exportation du livre français (CELF), under likvidation og Ministre de la Culture et de la Communication

Sagsøgt: Société internationale de diffusion et d'édition

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Conseil d'État — statsstøtte — eksportsstøtte i bogsektoren — pligt til at tilbagebetale ulovligt gennemført støtte — mulighed for at udsætte tilbagebetalingen af støttebeløbet, mens en endelig afgørelse fra Kommissionen om støttens forenelighed med traktaten afventes? — lovligt at begrænse pligten til at tilbagesøge støtten på grund af en ekstraordinær omstændighed?

Konklusion

1) En national ret, som på grundlag af artikel 88, stk. 3, EF skal tage stilling til en anmodning om tilbagesøgning af ulovlig statsstøtte, kan ikke udsætte sin afgørelse om denne anmodning, indtil Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har udtalt sig om støttens forenelighed med fællesmarkedet efter annullationen af en forudgående positiv beslutning.

2) Kommissionens vedtagelse af tre på hinanden følgende beslutninger, som erklærer en støtte forenelig med fællesmarkedet, og som efterfølgende er blevet annulleret af Fællesskabets retsinstanser, kan ikke i sig selv udgøre en ekstraordinær omstændighed, som kan begrunde en begrænsning af støttemodtagerens forpligtelse til at tilbagebetale denne støtte, når den er gennemført under tilsidesættelse af artikel 88, stk. 3, EF.

(1) EUT C 69 af 21.3.2009.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 100/9

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 25. februar 2010 — sag indledt af Lahti Energia Oy (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland)

(Sag C-209/09) (1)

(Direktiv 2000/76/EF - affaldsforbrænding - forbrændingsanlæg - kombineret forbrændingsanlæg - kompleks bestående af et gasanlæg og et kraftværk - forbrænding i kraftværket af urenset gas, der hidrører fra termisk behandling af affald i gasanlægget)

2010/C 100/12

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein hallinto-oikeus

Part i hovedsagen

Lahti Energia Oy

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Korkein hallinto-oikeus — fortolkning af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald (EFT L 332, s. 91) — kompleks bestående et anlæg, der fremstiller gas af affald, samt et kraftværk, i hvis dampkedel den gas forbrændes, som er fremstillet ved termisk behandling af affaldet i gasanlægget — forbrænding i kraftværkets dampkedel af urenset gas i stedet for renset gas

Konklusion

Et kraftværk, der som tilskudsbrændsel anvender en gas, der er frembragt ved termisk behandling af affald i et anlæg, som supplement til det fossile brændsel, som det i overvejende grad anvender i produktionen, sammen med dette anlæg skal betragtes som et »kombineret forbrændingsanlæg« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 3, nr. 5), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald, når gassen ikke er blevet renset i nævnte anlæg.

(1) EUT C 193 af 15.8.2009.
1)

Artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for forarbejdede frugter og grøntsager, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 386/2004 af 1. marts 2004, skal fortolkes således, at et produkt, der dels henhører under en af de KN-koder, som er anført i denne forordnings bilag I, som ændret, herunder KN-koden 2008 70 92, og som dels opfylder definitionen af »ferskner i sukkerlage og/eller naturlig frugtsaft« i henhold til nævnte forordning, sammenholdt med Kommissionens forordning (EF) nr. 1535/2003 af 29. august 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 for så vidt angår støtteordningen for forarbejdede frugter og grøntsager, som ændret ved forordning nr. 386/2004, og med Kommissionens forordning (EØF) nr. 2320/89 af 28. juli 1989, der fastsætter minimumskvalitetskrav til ferskner i sukkerlage og/eller naturlig frugtsaft, hvortil der kan ydes producentstøtte, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 996/2001 af 22. maj 2001, er støtteberettiget under støtteordningen efter denne bestemmelse.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 80/5

Domstolens dom (Første Afdeling) af 11. februar 2010 — Graphic Procédé mod Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État — Frankrig)

(Sag C-88/09) (1)

(Beskatning - sjette momsdirektiv - kopieringsvirksomhed - begreberne »levering af goder« og »levering af tjenesteydelser« - sondringskriterier)

2010/C 80/09

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d’État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Graphic Procédé

Sagsøgt: Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Conseil d’État — fortolkning af artikel 2, stk. 1, artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — kopiering — spørgsmålet om, hvilke kriterier der skal tages hensyn til ved sondringen mellem en levering af goder og en levering af tjenesteydelser i sjette direktivs forstand

Konklusion

Artikel 5, stk. 1, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at kopieringsvirksomheden opfylder de egenskaber, som kendetegner en levering af goder, for så vidt som den blot er begrænset til kopiering af dokumenter på hjælpemidler, idet beføjelsen til at råde over disse er overført fra kopivirksomheden til kunden, som har bestilt kopierne af originaldokumentet. En sådan virksomhed må imidlertid kvalificeres som »tjenesteydelser« som omhandlet i sjette direktivs artikel 6, stk. 1, når den ledsages af supplerende tjenesteydelser, som, henset til deres betydning for modtageren, den tid, som skal bruges på udførelsen af disse ydelser, den behandling af originaldokumenter, som kræves, og den andel af de samlede omkostninger, som disse tjenesteydelser repræsenterer, har en fremherskende karakter i forhold til leveringen af goder, således at de udgør et mål i sig selv for modtageren af disse tjenesteydelser.

(1) EUT C 113 af 16.5.2009.