Artikel 63 TEUF skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter der indeholdes kildeskat af udbytte udloddet af et hjemmehørende selskab, når dette udbytte udloddes til en ikke-hjemmehørende pensionsfond, mens udbyttet, såfremt det udloddes til en hjemmehørende pensionsfond, beskattes med en fast sats, der er beregnet ud fra et fiktivt afkast, som set over tid er tiltænkt at modsvare beskatningen af hele kapitalafkastet i henhold til den almindelige ordning. Bestemmelsen er imidlertid til hinder for, at ikke-hjemmehørende pensionsfonde, som har oppebåret udbytte, ikke kan tage hensyn til eventuelle erhvervsmæssige omkostninger, der er direkte forbundet med oppebærelsen af udbyttet, når metoden til beregning af skattegrundlaget for hjemmehørende pensionsfonde foreskriver en sådan hensyntagen, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.

I denne henseende har den beskatning, der rammer hjemmehørende pensionsfonde, en anden genstand end den, der anvendes på ikke-hjemmehørende pensionsfonde. Mens de førstnævnte således beskattes af hele deres indkomst, der er beregnet på grundlag af deres aktiver og nedsat med deres passiver, og som pålægges en fast afkastsats, uden hensyntagen til den faktiske oppebærelse af udbytte i det pågældende skatteår, bliver de sidstnævnte beskattet af det udbytte, som de har oppebåret i den medlemsstat, hvor det udbytteudloddende selskab har hjemsted, i løbet af det nævnte skatteår. Inden for rammerne af den pensionsordning, som pensionsfondene er omfattet af, har den nationale lovgivning om beskatning af de nævnte fonde nemlig til formål at indføre en neutral og konjunkturuafhængig beskatning af forskellige former for aktiver og af samtlige omhandlede former for pensionsopsparing. For at opfylde et sådant mål bliver samtlige aktiver i en hjemmehørende pensionsfond årligt pålagt en fast beskatning, der afspejler afkastet på disse aktiver, uafhængigt af, om der er oppebåret nogen ved disse indtægter genereret indtægt, og navnlig ved oppebærelse af udbytte. I sin egenskab af hjemland for hjemmehørende pensionsfonde udøver den pågældende medlemsstat, der i denne henseende råder over en kompetence til at beskatte deres samlede indtægter, en sådan beskatning af disse pensionsfondes indtægter. Hvad derimod angår de pensionsfonde, der ikke er hjemmehørende i denne medlemsstat, råder sidstnævnte i overensstemmelse med en dobbeltbeskatningsoverenskomst kun over en beskatningskompetence med hensyn til de indtægter, der er genereret af disse fondes aktiver på medlemsstatens område. På grund af denne begrænsede beskatningskompetence med hensyn til ikke-hjemmehørende pensionsfonde kan den pågældende medlemsstat ikke beskatte disse pensionsfondes aktiver i det hele.

På denne baggrund kan det formål, der forfølges med en sådan national lovgivning, og som består i at anvende en neutral og konjunkturuafhængig beskatning af forskellige former for aktiver og af samtlige omhandlede former for pensionsopsparing – hvilket forudsætter, at pensionsfondene beskattes af deres aktiver i det hele – ikke opfyldes for så vidt angår ikke-hjemmehørende pensionsfonde. Dette formål, der ligeledes forudsætter, at pensionsfondene beskattes årligt og uafhængigt af, om der udloddes udbytte, kan heller ikke opfyldes ved at beskatte det til ikke-hjemmehørende pensionsfonde udloddede udbytte i overensstemmelse med metoden med en fast sats ved at basere sig på værdien af de underliggende aktiver med henblik på beregningen af den skyldige skat, for så vidt som ikke-hjemmehørende pensionsfonde under alle omstændigheder kun kan beskattes, når der udloddes udbytte til dem. Det følger heraf, at en ikke-hjemmehørende pensionsfond, henset til formålet med, genstanden for og indholdet af den nævnte nationale lovgivning, ikke befinder sig i en situation, der kan sammenlignes med situationen for en hjemmehørende pensionsfond. Hvad imidlertid angår de erhvervsmæssige omkostninger, der er direkte forbundet med en virksomhed, som giver anledning til indkomst, der er skattepligtig i en medlemsstat, befinder hjemmehørende og ikke-hjemmehørende i denne stat sig i en sammenlignelig situation. I denne henseende tilkommer det den nationale ret at efterprøve, om den beskatningsmetode, som anvendes på hjemmehørende pensionsfonde, ved beregningen af skattegrundlaget for de nævnte fonde og navnlig ved en hensyntagen til deres passiver i beregningen af kapitalgrundlaget gør det muligt at tage hensyn til eventuelle erhvervsmæssige omkostninger, der er direkte forbundet med oppebærelsen af udbyttet. Er dette tilfældet, skal det også være tilladt for ikke-hjemmehørende pensionsfonde at tage hensyn til sådanne omkostninger.

(jf. præmis 52-56, 58-60 og 63-66 samt domskonkl.)