Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - faellesskabsbestemmelser - sagligt anvendelsesomraade - omfattede og ikke omfattede ydelser - sondringskriterier - ydelser i medfoer af en national social sikringsordning til daekning af risikoen plejebehov - omfattet som ydelser i anledning af sygdom

[Raadets forordning nr. 1408/71, art. 4, stk. 1, litra a)]

2 Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - sygeforsikring - kontantydelser - begreb - national social sikringsordning til daekning af risikoen plejebehov - plejegodtgoerelse, som udgoer en oekonomisk stoette, hvorved plejekraevende personers levestandard kan forbedres - omfattet

(Raadets forordning nr. 1408/71, art. 19, stk. 1, art. 25, stk. 1, og art. 28, stk. 1)

3 Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende - sygeforsikring - arbejdstagere med bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat - national social sikringsordning til daekning af risikoen plejebehov - kontantydelse i anledning af sygdom - betingelse om, at den forsikrede er bosat i den stat, hvis ordning han er tilsluttet - ulovlig

(EF-traktaten, art. 6 og art. 48, stk. 2; Raadets forordning nr. 1408/71, art. 19, stk. 1, art. 25, stk. 1, og art. 28, stk. 1)

Sammendrag

4 En ydelse kan anses for en social sikringsydelse, saafremt den tildeles de berettigede uden nogen individuel bedoemmelse af personlige behov, men efter lovbestemte kriterier og forudsat, at den vedroerer én af de sociale risici, der udtrykkelig er anfoert i artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 1408/71. For saa vidt angaar den foerste af de to betingelser er det utvivlsomt, at de bestemmelser, der vedroerer udbetalingen af ydelser i henhold til plejeforsikringen, tillaegger de ydelsesberettigede et ved lov fastsat krav. Med hensyn til den anden af de naevnte betingelser er formaalet med ydelserne i henhold til plejeforsikringen at fremme plejekraevende personers selvstaendighed, saerligt i oekonomisk henseende. Ordningen har navnlig til formaal at stoette forebyggelse og genoptraening frem for pleje, samt at tilskynde til, at pleje sker i hjemmet frem for paa plejeinstitutioner. Saadanne ydelser har saaledes i det vaesentlige til formaal at supplere ydelserne fra sygeforsikringen, som de i oevrigt organisatorisk er snaevert forbundet med, med henblik paa at forbedre plejekraevende personers sundhedstilstand og levevilkaar. Herefter, og uanset at disse ydelser har saeregne traek, maa de anses for »ydelser i anledning af sygdom« i henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 1408/71.

5 En ydelse som plejegodtgoerelsen maa betragtes som en »kontantydelse« fra sygeforsikringen i henhold til artikel 19, stk. 1, litra b), artikel 25, stk. 1, litra b), og artikel 28, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1408/71. Saaledes udbetales plejegodtgoerelsen for det foerste regelmaessigt, og det kraeves ikke, at der forinden er opstaaet udgiftsforpligtelser, f.eks. til pleje, og heller ikke, at det dokumenteres, at de er afholdt. For det andet udbetales godtgoerelsen med et fast beloeb, uanset den ydelsesberettigedes faktiske udgifter til at opfylde dagliglivets behov. For det tredje har modtageren en betydelig frihed med hensyn til, hvorledes han vil anvende de beloeb, han faar udbetalt. Navnlig kan plejegodtgoerelsen anvendes til at honorere et familiemedlem eller en bekendt, der frivilligt yder hjaelp. Plejegodtgoerelsen udgoer saaledes en oekonomisk stoette, som bevirker, at plejekraevende personers levestandard kan forbedres, idet de kompenseres for de merudgifter, de maatte have som foelge af deres plejebehov.

6 Traktatens artikel 6 og artikel 48, stk. 2, er ikke til hinder for, at en medlemsstat paalaegger personer, som arbejder paa dens omraade, men som er bosat i en anden medlemsstat, at betale bidrag til en social sikringsordning, som daekker risikoen plejebehov. Derimod er artikel 19, stk. 1, artikel 25, stk. 1, og artikel 28, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 til hinder for, at retten til en ydelse som plejegodtgoerelsen, som bestaar af en kontantydelse i anledning af sygdom, er betinget af, at den forsikrede er bosat i den stat, hvis ordning han er tilsluttet.

Saaledes har en arbejdstager, som er bosat i en anden medlemsstat end den, hvor han er beskaeftiget, ret til naturalydelser fra plejeforsikringen, uanset hvilken saerlig betegnelse den nationale sociale sikringsordning, disse ydelser er et led i, maatte have, saafremt lovgivningen i bopaelsstaten indeholder bestemmelser om naturalydelser, der skal daekke de samme risici som dem, der daekkes af plejegodtgoerelsen i beskaeftigelsesmedlemsstaten. For det andet har en arbejdstager ret til kontantydelser, som f.eks. en plejegodtgoerelse, i den medlemsstat, hvor han er bosat, uanset om lovgivningen i denne stat ikke indeholder bestemmelser om saadanne ydelser. Det samme gaelder for henholdsvis arbejdsloese og personer, der har ret til pension eller rente, og som er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end den, hvor de er bosat.