Domstolens Dom (Tredje Afdeling) af 8. februar 1996. - Straffesag mod Didier Vergy. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Tribunal de grande instance de Caen - Frankrig. - Rådets direktiv 79/409/EØF om beskyttelse af vilde fugle - forbud mod salg - eksemplar, der er født og opdrættet i fangenskab. - Sag C-149/94.



Samling af Afgørelser 1996 side I-00299



Sammendrag

Parter

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Miljoe ° beskyttelse af vilde fugle ° direktiv 79/409 ° anvendelsesomraade ° fuglearter, som i vild tilstand har deres naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa ° eksemplarer, der er foedt og opdraettet i fangenskab ° ikke omfattet ° medlemsstaternes kompetence

(Raadets direktiv 79/409)

Sammendrag

Medlemsstaterne er efter direktiv 79/409 om beskyttelse af vilde fugle, med forbehold af muligheden for efter artikel 9 at fravige direktivets bestemmelser, forpligtet til at forbyde handel med fugle, der tilhoerer en art, der ikke er anfoert i bilagene til direktivet, saafremt der er tale om en art, som i vild tilstand har sit naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse.

Denne forpligtelse beroeres ikke af det forhold, at den paagaeldende art ikke har sit naturlige ophold paa vedkommende medlemsstats omraade. En effektiv beskyttelse af vilde fugle overalt i Faellesskabet paa fuglenes opholdssteder eller under traekket medfoerer nemlig, at en national lovgivning, der fastlaegger beskyttelsen af vilde fugle paa grundlag af begrebet national arv, vil vaere i strid med direktivet.

Direktivet finder derimod ikke anvendelse paa eksemplarer af fugle, der er foedt og opdraettet i fangenskab. For en udvidelse af beskyttelsesordningen, saaledes at den ogsaa kommer til at omfatte fugle, der ikke tilhoerer fuglebestande i deres naturlige miljoe, bidrager ikke til gennemfoerelsen af det miljoeformaal, der begrunder direktivet. I oevrigt har medlemsstaterne, da faellesskabslovgiver ikke har udstedt bestemmelser for handelen med eksemplarer af de naevnte vilde fuglearter, fortsat med forbehold af traktatens artikel 30 ff. vedroerende importen fra andre medlemsstater kompetence til at udstede regler herom.

Parter

I sag C-149/94,

angaaende en anmodning, som Tribunal de grande instance de Caen (Frankrig) i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende straffesag mod

Didier Vergy

at opnaa en praejudiciel afgoerelse vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 79/409/EOEF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (EFT L 103, s. 1),

har

DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)

sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dommerne J.C. Moitinho de Almeida og C. Gulmann (refererende dommer),

generaladvokat: N. Fennelly

justitssekretaer: assisterende justitssekretaer H. von Holstein,

efter at der er indgivet skriftlige indlaeg af:

° den franske regering ved sous-directeur C. de Salins, Udenrigsministeriets direction des affaires juridiques, og secrétaire des affaires étrangères J.-L. Falconi, Udenrigsministeriet, som befuldmaegtigede

° Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved ledende juridisk konsulent R. Waegenbaur, og H. van der Woude, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede,

paa grundlag af retsmoederapporten,

efter at der i retsmoedet den 14. september 1995 er afgivet mundtlige indlaeg af D. Vergy ved advokat J. Delom de Mezerac, Caen, af den franske regering ved chargé de mission J.-M. Belorgey, Udenrigsministeriets direction des affaires juridiques, som befuldmaegtiget, og af Kommissionen ved R. Waegenbaur og H. van der Woude, bistaaet af fuldmaegtig S. Bouche, som sagkyndig,

og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 26. oktober 1995,

afsagt foelgende

Dom

Dommens præmisser

1 Ved dom afsagt den 22. marts 1994, indgaaet til Domstolen den 6. juni 1994, har Tribunal de grande instance de Caen i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 79/409/EOEF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (EFT L 103, s. 1, herefter "direktivet").

2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en straffesag mod D. Vergy, der er tiltalt for i 1992 i Landes-sur-Ajonc (Frankrig) at have udbudt og solgt et levende eksemplar af en fugleart, der er fredet ifoelge de gaeldende franske bestemmelser.

3 Det staar fast, at det i sagen omhandlede eksemplar var foedt og opdraettet i fangenskab.

4 Tiltalte i hovedsagen, D. Vergy, gjorde for Tribunal de grande instance de Caen gaeldende, at de franske bestemmelser ikke finder anvendelse paa saadanne eksemplarer, eller at de, saafremt det alligevel skulle vaere tilfaeldet, er i strid med direktivet.

5 Den nationale ret besluttede ° da straffesagens udfald efter dens opfattelse afhang af, hvorledes direktivet skulle fortolkes ° at udsaette sagen og at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:

"1) Skal Raadets direktiv 79/409/EOEF af 2. april 1979 og navnlig artikel 1, 2, 5 og 6 heri fortolkes saaledes, at en medlemsstat kan vedtage bestemmelser, der begraenser eller forbyder handel med eksemplarer, der tilhoerer en art, der ikke er medtaget i bilagene til naevnte direktiv?

2) Medfoerer det en aendring af besvarelsen af dette spoergsmaal, at de paagaeldende eksemplarer er foedt og opdraettet i fangenskab, og at den paagaeldende art ikke har sit naturlige ophold i vedkommende land?"

6 Indledningsvis bemaerkes det, at den i hovedsagen omhandlede fugl i forelaeggelsesdommen angives at vaere en "Canada-gaas". Denne betegnelse passer imidlertid ikke med nogen i fugletaksonomien anerkendt gruppe. Det er, som D. Vergy har anfoert i retsmoedet, sandsynligt, at den solgte fugl var en Canada-dvaerggaas eller Branta canadensis minima, men bestemmelsen af fuglens art er imidlertid et af de faktiske spoergsmaal, som den nationale ret maa afgoere.

Det foerste spoergsmaal

7 Den forelaeggende ret oensker med det foerste spoergsmaal at faa oplyst, om direktivet er til hinder for, at der udstedes nationale bestemmelser, der begraenser eller forbyder handel med eksemplarer tilhoerende en fugleart, der ikke er anfoert i bilagene til direktivet.

8 Der skal i den forbindelse henvises til bestemmelsen i direktivets artikel 1, stk. 1: "Dette direktiv vedroerer beskyttelse af alle de fuglearter, som i vild tilstand har deres naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse. Det omhandler bevarelse, forvaltning og regulering af de paagaeldende arter og fastsaetter regler for udnyttelse af de naevnte arter." Ifoelge direktivets artikel 6, der er den vigtigste bestemmelse i den foreliggende sag, skal medlemsstaterne generelt forbyde salg af samtlige i artikel 1 omhandlede fuglearter bortset fra de i bilag III anfoerte, for hvilke der i visse tilfaelde er fastsat undtagelsesbestemmelser. Desuden bestemmes det i direktivets artikel 9, at der af de i denne artikel anfoerte grunde er mulighed for at fravige naevnte artikel 6.

9 Som Domstolen har fastslaaet i dom af 8. juli 1987 (sag 247/85, Kommissionen mod Belgien, Sml. s. 3029, praemis 6 og 7), viser disse bestemmelser, at medlemsstaterne paalaegges en pligt til generelt at forbyde handel med alle de fuglearter, som i vild tilstand har deres naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse, idet der dog paa visse betingelser for de i bilag III til direktivet anfoerte arter gaelder forskellige undtagelser, ligesom der efter direktivets artikel 9 er mulighed for at fravige direktivets bestemmelser.

10 Det foerste spoergsmaal skal derfor besvares med, at medlemsstaterne efter direktivet med forbehold af muligheden for efter artikel 9 at fravige direktivets bestemmelser ° er forpligtet til at forbyde handel med fugle, der tilhoerer en art, der ikke er anfoert i bilagene til direktivet, saafremt der er tale om en art, som i vild tilstand har sit naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse.

Det andet spoergsmaal

11 Den forelaeggende ret oensker med det andet spoergsmaal at faa oplyst, om direktivet ogsaa finder anvendelse paa eksemplarer af fugle, der er foedt og opdraettet i fangenskab, og desuden, om en medlemsstat er forpligtet til at soerge for beskyttelse af en fugleart, som i vild tilstand har sit naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse, selv om den paagaeldende art ikke har sit naturlige ophold i vedkommende medlemsstat.

Spoergsmaalets foerste led

12 Med hensyn til eksemplarer, der er foedt og opdraettet i fangenskab, har Kommissionen, den franske regering og D. Vergy i det vaesentlige gjort gaeldende, at direktivet har til formaal at beskytte fuglebestandene i deres naturlige miljoe, og at en udvidelse af beskyttelsesordningen, saaledes at den ogsaa kommer til at omfatte eksemplarer af vildtlevende arter, der er foedt og opdraettet i fangenskab, ikke stemmer med dette objektive miljoeformaal.

13 Denne argumentation skal anerkendes. Som generaladvokaten har anfoert i punkt 31 i forslaget til afgoerelse, imoedekommer en saadan udvidelse af beskyttelsesordningen ikke oensket om at bevare det naturlige miljoe, jf. omtalen heraf i anden betragtning til direktivet, eller oensket om paa lang sigt at bevare og forvalte de naturlige ressourcer som en integrerende del af de europaeiske folks arv, jf. ottende betragtning til direktivet.

14 Det skal for alle tilfaeldes skyld tilfoejes, at faellesskabslovgiver ikke har udstedt bestemmelser for handelen med eksemplarer af vilde fuglearter, der er foedt og opdraettet i fangenskab, saaledes at medlemsstaterne med forbehold af EF-traktatens artikel 30 ff. vedroerende importen af varer fra andre medlemsstater fortsat har kompetence til at udstede regler herom.

15 Det andet spoergsmaals foerste led skal derfor besvares med, at direktivet ikke finder anvendelse paa eksemplarer af fugle, der er foedt og opdraettet i fangenskab.

Spoergsmaalets andet led

16 Kommissionen, den franske regering og D. Vergy har om det andet praejudicielle spoergsmaals andet led anfoert, at hver medlemsstat er forpligtet til at lade beskyttelsen efter direktivet omfatte ogsaa de arter, som ikke har deres naturlige eller saedvanlige ophold paa deres omraade, men som i vild tilstand har deres ophold paa en anden medlemsstats europaeiske omraade.

17 Der skal i den forbindelse henvises til Domstolens dom af 27. april 1988 (sag 252/85, Kommissionen mod Frankrig, Sml. s. 2243, praemis 15), hvorefter en effektiv beskyttelse af vilde fugle overalt i Faellesskabet paa fuglenes opholdssteder eller under traekket medfoerer, at national lovgivning, der fastlaegger beskyttelsen af vilde fugle paa grundlag af begrebet national arv, vil vaere i strid med direktivet.

18 Det andet spoergsmaals andet led skal derfor besvares med, at en medlemsstat efter direktivet er forpligtet til at soerge for beskyttelse af en fugleart, som i vild tilstand har sit naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse, selv om den paagaeldende art ikke har sit naturlige ophold paa vedkommende medlemsstats omraade.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

19 De udgifter, der er afholdt af den franske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)

vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Tribunal de grande instance de Caen ved dom af 22. marts 1994, for ret:

1) Medlemsstaterne skal efter Raadets direktiv 79/409/EOEF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle ° med forbehold af muligheden for efter artikel 9 at fravige direktivets bestemmelser ° forbyde handel med fugle, der tilhoerer en art, der ikke er anfoert i bilagene til direktivet, saafremt der er tale om en art, som i vild tilstand har sit naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse.

2) Direktivet finder ikke anvendelse paa eksemplarer af fugle, der er foedt og opdraettet i fangenskab.

3) En medlemsstat er efter direktivet forpligtet til at soerge for beskyttelse af en fugleart, som i vild tilstand har sit naturlige ophold paa medlemsstaternes omraade i Europa, hvor traktaten finder anvendelse, selv om den paagaeldende art ikke har sit naturlige ophold paa vedkommende medlemsstats omraade.