ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sag anlagt den 12. november 2022 — Everblacks Towage mod Kommissionen

(Sag T-703/22)

(2023/C 24/79)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Everblacks Towage — Serviços Marítimos, Sociedade Unipessoal, Lda (Zona Franca da Madeira) (Funchal, Portugal) (ved advokaterne A. Ferreira Correia og R. da Palma Borges)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4 annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet anlagt til prøvelse af Kommissionens afgørelse (EU) 2022/1414 af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III (meddelt under nummer C(2020) 8550) (EUT 2022, L 217, s. 49) har sagsøgeren fremsat seks anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er fremsat i sag T-702/22, TA mod Kommissionen.
—

EUIPO og, i påkommende tilfælde, de andre parter i sagen tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og for appelkammeret ved EUIPO.
—

Rådet tilpligtes at betale et foreløbigt beløb på 100 000 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt.
—

I henhold til artikel 263 TEUF annulleres Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1530 af 14. september 2022 om ændring af afgørelse 2014/145/FUSP om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed (1), og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2022/1529 af 14. september 2022 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 269/2014 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed (2) (herefter »de anfægtede retsakter«), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren (listenr. 724).
—

Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1530 (5) af 14. september 2022 om ændring af afgørelse 2014/145/FUSP om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
—

EUIPO og intervenienten tilpligtes at betale alle omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling for appelkammeret.
3.

Tredje anbringende vedrørende et åbenbart urigtigt skøn, at bevisbyrden ikke er blevet løftet, tilsidesættelse af de kriterier for opførelse på listen, som er fastsat i artikel 1, stk. 1, litra a), og artikel 2, stk. 1, litra a), i Rådets afgørelse 2014/145/FUSP af 17. marts 2014 og artikel 3, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EU) Nr. 269/2014 af 17. marts 2014, der begge vedrører restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed.
—

Rådets afgørelse om at opretholde sagsøgeren på listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger i medfør af Rådets afgørelse 2014/145/FUSP (3), som ændret ved Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1530 og Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 (4), som gennemført ved Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) nr. 2022/1529 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed, som Rådet for Den Europæiske Union traf ved skrivelse af 15. september 2022, annulleres for så vidt som disse retsakter nævner sagsøgeren på listen over de personer og enheder, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger.
Sag anlagt den 14. november 2022 — Nutmark mod Kommissionen

(Sag T-714/22)

(2023/C 24/82)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Nutmark Lda (Zona Franca da Madeira) (Funchal, Portugal) (ved advokaterne P. Vidal Matos og F. Lança Martins)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres i sin helhed.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet anlagt til prøvelse af Kommissionens afgørelse (EU) 2022/1414 af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III (meddelt under nummer C(2020) 8550) (EUT 2022, L 217, s. 49) har sagsøgeren fremsat fem anbringender.

Med det første anbringende gøres det gældende, at der er begået en retlig fejl som følge af en ukorrekt identificering af referenceordningen, hvorved der er sket en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, TEU, artikel 107, stk. 1, TEUF og artikel 263 TEUF.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at der er begået en retlig fejl, idet det ikke er godtgjort, at ordning III for Zona Franca da Madeira udgør en fravigelse af den referencebeskatningsordning, som indførte en sondring mellem økonomiske aktører, der befinder sig i en ensartet faktisk og retlig situation, hvorved der er sket en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF.

Med det tredje anbringende gøres det gældende, at der er begået en retlig fejl ved vurderingen af opfyldelsen af de relevante krav for den korrekte gennemførelse af Ordning III for Zona Franca da Madeira, for så vidt som Den Portugisiske Republik ikke med henblik herpå vedtog kriterier, der er i overensstemmelse med artikel 107. stk. 1, TEUF.

Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at der er begået en retlig fejl, for så vidt som retssikkerhedsprincippet, der er fastsat i artikel 16, stk. 1, i Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 [TEUF], er blevet tilsidesat.

Med det femte anbringende gøres det gældende, at der er begået en retlig fejl, idet den private ejendomsret, der er fastsat i artikel 1 i tillægsprotokollen til den europæiske menneskerettighedskonventionen, er blevet krænket.
—

Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1530 (1) af 14. september 2022 om ændring af afgørelse 2014/145/FUSP om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed, som gennemført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2022/1529 (2) af 14. september 2022 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 269/2014 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed, annulleres, for så vidt som denne vedrører Kesaev, forlængelsen af de individuelle sanktioner over for Kesaev ophæves, og Kesaev fjernes fra listen i bilag I til forordning nr. 269/2014 (3).
C 35/77

Sag anlagt den 5. december 2022 — Puma mod EUIPO — Fujian Daocheng Electronic Commerce (Sko)

(Sag T-758/22)

(2023/C 35/97)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Puma SE (Herzogenaurach, Tyskland) (ved advokaterne M. Schunke og P. Trieb)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Fujian Daocheng Electronic Commerce Co. Ltd (Quanzhou, Kina)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede design: Fujian Daocheng Electronic Commerce Co. Ltd

Det omtvistede design: EF-design nr. 8 367 742-0013

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 21. september 2022 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 1876/2021-3)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres.

— EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret.

Anbringende
4.

Fjerde anbringende om en fejlagtig fortolkning af artikel 75 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten og af bilag I, II og III til omkostningsregulativet. Tilsidesættelse af artikel 28 i statutten for Europa-Parlamentets medlemmer og af sagsøgerens ret til pension — Sagsøgeren har gjort gældende, at den anfægtede retsakt er ulovlig, for så vidt som Europa-Parlamentet har fortolket og anvendt artikel 75 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten og artikel 2, stk. 1, i bilag III til omkostningsregulativet fejlagtigt. Sagsøgeren har anført, at disse bestemmelser skal fortolkes således, at henvisningen til bilag I, II og III til omkostningsregulativet i artikel 75 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten, og navnlig til artikel 2, stk. 1, i bilag III, nødvendigvis skal forstås som vedrørende den behandling, som fandt anvendelse, mens bilag III var i kraft. I modsætning hertil vil den fortolkning og anvendelse af de nævnte bestemmelser, som Europa-Parlamentet har foretaget, tillade, at sagsøgerens pensionsrettigheder ændres et ubestemt antal gange i åbenlys modstrid med artikel 28 i statutten for Europa-Parlamentets medlemmer samt princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet. — Selv hvis Europa-Parlamentets fortolkning, hvorefter Europa-Parlamentet i henhold til artikel 2, stk. 1, i bilag III til omkostningsregulativet skal tilpasse EU-pensionen til den pension, der er fastsat for medlemmerne af underhuset i det nationale parlament, tiltrædes, finder en sådan tilpasning endelig sin begrænsning i EU-retten, og den kan under alle omstændigheder alene vedrøre beløbet og de nærmere regler for udbetalingen af pensionen, således at det ikke er muligt automatisk at implementere indgreb, der har indvirkning på selve pensionsretten. I det foreliggende tilfælde har den foranstaltning, som er blevet anvendt på sagsøgeren, på grund af Europa-Parlamentets automatiske gennemførelse af afgørelse nr. 150/2022, ikke alene ændret sagsøgerens ret til pensionen med betydning for hans pensionsbetingelser som følge af en omberegning med tilbagevirkende kraft, som har ændret selve pensionsrettighederne, men udviser også træk, som er åbenlyst uforenelige med EU-retten.
—

Afgørelsen om at opretholde sagsøgeren på listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger i henhold til Rådets afgørelse 2014/145/FUSP (3), som ændret ved Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1530, og i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 269/2014, som gennemført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 2022/1529, om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed, annulleres. Ovenstående, der samlet betegnes som »de anfægtede retsakter«, annulleres, for så vidt som de opregner sagsøgeren på listen over personer og enheder, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger.
2.

Andet anbringende om, at OLAF har undladt at handle i overensstemmelse med princippet om god forvaltningsskik ved ikke sammen med den redegørelse for sagens faktiske omstændigheder, som sagsøgerne modtog, at meddele de foreløbige anklager mod sagsøgerne, idet disse ville kunne have givet dem mulighed for at vurdere relevansen af de oplistede faktiske omstændigheder og at fremsætte bemærkninger hertil.
C 35/70

Sag anlagt den 15. november 2022 — Bourbon Offshore Interoil Shipping mod Kommissionen

(Sag T-721/22)

(2023/C 35/91)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Bourbon Offshore Interoil Shipping — Navegação, Lda (Funchal, Portugal) (ved advokaterne S. Fernandes Martins og M. Mendonça Saraiva)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Kommissionens afgørelse (EU) 2022/1414 af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira annulleres.

— Under alle omstændigheder og med forbehold af det ovenfor anførte annulleres artikel 4 i Kommissionens afgørelse (EU) 2022/1414 af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), og som følge heraf annulleres påbuddet om tilbagesøgning fra modtagerne af støtten med tillæg af renter.

— Den anfægtede afgørelse annulleres i henhold til artikel 264 TEUF.

— Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

Det første anbringende, hvorefter den metode, som Europa-Kommissionen har anvendt ved definitionen af begrebet »oprettelse af arbejdspladser« i fuldtidsækvivalenter og årsarbejdsenheder, anvendt i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013 (EUT 2006, C 54, s. 13), er ulovlig.

Det andet anbringende, hvorefter påbuddet om, at modtagerne skal tilbagebetale støtten og betale renter, er ulovligt.
Sag anlagt den 14. november 2022 — Administradora Fortaleza m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-716/22)

(2023/C 35/89)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøgere: Administradora Fortaleza Ltda (São Paulo, Brasilien) og ni andre sagsøgere (ved advokaterne A. Ferreira Correia og R. da Palma Borges)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

— Den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4 annulleres, idet de ikke er begrundede, for så vidt som de finder anvendelse på holdingselskaber, eller når der er opnået indtægter fra transaktioner andre steder end regionen i den yderste periferi.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet anlagt til prøvelse af Kommissionens afgørelse (EU) 2022/1414 af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III (meddelt under nummer C(2020) 8550) (EUT 2022, L 217, s. 49) har sagsøgerne fremsat seks anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er fremsat i sag T-702/22, TA mod Kommissionen.
Sag anlagt den 14. november 2022 — Newco mod Kommissionen

(Sag T-717/22)

(2023/C 35/90)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Newco Corporate Services, SA (Zona Franca da Madeira) (Funchal, Portugal) (ved advokaterne A. Ferreira Correia og R. da Palma Borges)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4 annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet anlagt til prøvelse af Kommissionens afgørelse (EU) 2022/1414 af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III (meddelt under nummer C(2020) 8550) (EUT 2022, L 217, s. 49) har sagsøgeren fremsat seks anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er fremsat i sag T-702/22, TA mod Kommissionen.
Sag anlagt den 13. november 2022 — Fuchinvest mod Kommissionen

(Sag T-712/22)

(2023/C 35/88)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Fuchinvest Real Estate Participações, Unipessoal, Lda (Zona Franca da Madeira) (Funchal, Portugal) (ved advokaterne A. Ferreira Correia og R. da Palma Borges)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4 annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet anlagt til prøvelse af Kommissionens afgørelse (EU) 2022/1414 af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III (meddelt under nummer C(2020) 8550) (EUT 2022, L 217, s. 49) har sagsøgeren fremsat seks anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er fremsat i sag T-702/22, TA mod Kommissionen.
Sag anlagt den 13. november 2022 — Caledonian mod Kommissionen

(Sag T-711/22)

(2023/C 35/87)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Caledonian — Serviços Internacionais, Sociedade Unipessoal, Lda (Zona Franca da Madeira) (Funchal, Portugal) (ved advokaterne A. Ferreira Correia og R. da Palma Borges)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4 annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet anlagt til prøvelse af Kommissionens afgørelse (EU) 2022/1414 af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III (meddelt under nummer C(2020) 8550) (EUT 2022, L 217, s. 49) har sagsøgeren fremsat seks anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er fremsat i sag T-702/22, TA mod Kommissionen.
Sag anlagt den 13. november 2022 — Starboard mod Kommissionen

(Sag T-710/22)

(2023/C 35/86)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Starboard, Unipessoal, Lda (Zona Franca da Madeira) (Funchal, Portugal) (ved advokaterne A. Ferreira Correia og R. da Palma Borges)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4 annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet anlagt til prøvelse af Kommissionens afgørelse (EU) 2022/1414 af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III (meddelt under nummer C(2020) 8550) (EUT 2022, L 217, s. 49) har sagsøgeren fremsat seks anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er fremsat i sag T-702/22, TA mod Kommissionen.
Sag anlagt den 13. november 2022 — Durie mod Kommissionen

(Sag T-705/22)

(2023/C 35/83)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Durie — Trading e Serviços Internacionais, Sociedade Unipessoal, Lda (Zona Franca da Madeira) (Funchal, Portugal) (ved advokaterne A. Ferreira Correia og R. da Palma Borges)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

— Den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4 annulleres.

— Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet anlagt til prøvelse af Kommissionens afgørelse (EU) 2022/1414 af 4. december 2020 om støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) gennemført af Portugal for Zona Franca da Madeira (ZFM) — ordning III (meddelt under nummer C(2020) 8550) (EUT 2022, L 217, s. 49) har sagsøgeren fremsat seks anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er fremsat i sag T-702/22, TA mod Kommissionen.
1.

Første anbringende om, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 136, stk. 1, forordning 2018/1046, idet den ikke fastlægger de relevante faktiske omstændigheder, der skal foreligge for, at der kan træffes en afgørelse om udelukkelse over for sagsøgeren, og ikke mindst, idet det ikke i afgørelsen er fastslået, at sagsøgeren — individuelt set — har udvist betydelig misligholdelse i forhold til at opfylde væsentlige forpligtelser i forbindelse med gennemførelsen af den aftale, der er indgået mellem det konsortium, som sagsøgeren var en del af, og Kommissionen, som krævet i henhold til artikel 136, stk. 1, i forordning 2018/1046.
C 45/26

Sag anlagt den 12. december 2022 — Desimo mod EUIPO — Red Bull (EL TORO ROJO)

(Sag T-778/22)

(2023/C 45/34)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Desimo, Lda (Lissabon, Portugal) (ved advokaterne S. Estima Martins, J. Mioludo og D. Simões)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Østrig)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Desimo, Lda

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket EL TORO ROJO — registreringsansøgning nr. 18 026 515

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 29. september 2022 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 326/2022-5)

Påstande

— Den anfægtede afgørelse annulleres, og indsigelse nr. B003089768 forkastes i sin helhed.

— Det omhandlede varemærke tillades registreret for alle de af indsigelsen omfattede varer og tjenesteydelser.

— EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende
—

Desuden tilpligtes ESMA at betale erstatning til sagsøgerne for tab som følge af den manglende tildeling af kontrakten med et beløb på 3 500 000 EUR for de første to år af kontraktens gennemførelse. Såfremt kontrakten forlænges yderligere, som dette er specifikt fastsat, nedlægger sagsøgerne påstand om betaling af et supplerende beløb svarende til kontraktens samlede varighed på grundlag af et årligt beløb på 1 750 000 EUR med fradrag af ethvert beløb, der måtte svare til bruttofortjenesten af specifikke kontrakter, som sagsøgerne måtte gennemføre i deres egenskab af kontrahenter, der er indplaceret på andenpladsen i rækkefølgen, hvorved alle ovennævnte beløb forhøjes med renter.
2.

Andet anbringende om, at den anfægtede afgørelse indeholder to åbenbart urigtige skøn med hensyn til den videnskabelige dokumentation vedrørende forbrænding af skovbiomasse for at få energi.
4.

Fjerde anbringende om en fejlagtig fortolkning af artikel 75 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten og af bilag I, II og III til omkostningsregulativet. Tilsidesættelse af artikel 28 i statutten for Europa-Parlamentets medlemmer og af sagsøgerens ret til pension — Sagsøgeren har gjort gældende, at den anfægtede retsakt er ulovlig, for så vidt som Europa-Parlamentet har fortolket og anvendt artikel 75 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten og artikel 2, stk. 1, i bilag III til omkostningsregulativet fejlagtigt. Sagsøgeren har anført, at disse bestemmelser skal fortolkes således, at henvisningen til bilag I, II og III til omkostningsregulativet i artikel 75 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten, og navnlig til artikel 2, stk. 1, nødvendigvis skal forstås som vedrørende den behandling, som fandt anvendelse, mens bilag III var i kraft. I modsætning hertil ville den fortolkning og anvendelse af bestemmelserne, som Europa-Parlamentet har foretaget, tillade, at sagsøgerens pensionsrettigheder ville kunne ændres et ubestemt antal gange i åbenlys modstrid med artikel 28 i statutten for Europa-Parlamentets medlemmer samt princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet. — Selv hvis Europa-Parlamentets fortolkning tiltrædes, er artikel 2 i bilag III til omkostningsregulativet endelig begrænset af EU-retten, og den vedrører under alle omstændigheder alene beløbet og de nærmere regler for udbetalingen af pensionen, men kan derimod ikke have indvirkning på selve pensionsretten. I det foreliggende tilfælde har den foranstaltning, som er blevet anvendt på sagsøgeren, på grund af den automatiske gennemførelse af afgørelse nr. 150/2022, ikke alene ændret sagsøgerens ret til pensionen med betydning for hans pensionsbetingelser, men udviser også træk, som er åbenlyst uforenelige med EU-retten.
—

Den anfægtede afgørelse ændres således, at det fastslås, at registreringsansøgning nr. 18 148 635 imødekommes for alle varer i klasse 25, idet der efter behørig hensyntagen til forskellene mellem de omtvistede tegn ikke foreligger risiko for forveksling mellem de sammenlignede varemærker. EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
—

Annullation af den administrative undersøgelse EN-2101 og af undersøgelsesrapporten af 28. maj 2021 udarbejdet af Afdelingen for Juridiske Rådgivere for Administrationen i Generaldirektoratet Organisational development and services — Direktoratet Human Resources i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union vedrørende sagsøgeren.
—

EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret tilpligtes at betale sagsomkostningerne og at godtgøre sagsøgeren de omkostninger, der er afholdt i forbindelse med indsigelsessagen og klagesagen, herunder omkostningerne forbundet med appellen.
1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at gennemførelsesforordningens artikel 2 og bilag II hertil er i strid med almindelige EU-retlige principper, nærmere bestemt princippet om forbud mod forskelsbehandling og proportionalitetsprincippet, for så vidt som disse bestemmelser er i strid med princippet om forbud mod forskelsbehandling, idet forskellige arter behandles ens, ligesom det nordøstlige Atlanterhav ikke behandles ensartet, og er i strid med proportionalitetsprincippet, idet de går videre end passende og nødvendigt for at nå de formålene med den fælles fiskeripolitik.