Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - søgsmål - Rettens kompetence

(Protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, art. 36.2)

2. Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - søgsmål - genstand - påbud til administrationen - afvisning - tvist af økonomisk karakter - fuld prøvelsesret

(Ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank, art. 42)

3. Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - ansættelsesforholdets karakter - kontraktmæssig og ikke vedtægtsbestemt

4. Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - Styrelsesrådets kompetence til at fastsætte en disciplinær ordning

(Protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, art. 36.1)

5. Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - adfærdsforpligtelsen i ansættelsesvilkårenes artikel 4, litra a) - gyldig forpligtelse selv i mangel af en udtrykkelig henvisning i ansættelseskontrakten

[Ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank, art. 4, litra a)]

6. Fællesskabsret - institutionernes udøvelse af deres gennemførelsesbeføjelser - delegering - grænser

7. Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - ansættelsesvilkår - vedtagelse af gennemførelsesbetingelser - delegering af Styrelsesrådets kompetence til Bankens direktion - lovligt

(Protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, art. 12.3; forretningsordenen for Den Europæiske Centralbank, art. 21.3)

8. Tjenestemænd - søgsmål - forudgående administrativ klage - den kompetente myndighed til at påkende en klage over en afgørelse truffet af institutionens eller organets medlemmer som kollegium - kompetencen hertil indrømmet ét enkelt medlem af kollegiet - udelukket

9. Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - klageprocedure - direktionens afgørelser - udelukket

(Ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank, art. 43)

10. Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - disciplinær ordning - princippet om, at en og samme forseelse kun kan medføre anvendelse af én disciplinær sanktion - princip, der skal overholdes, uagtet der ikke foreligger nogen udtrykkelig bestemmelse herom - en ansats suspension i henhold til ansættelsesvilkårenes artikel 44 - foreløbig foranstaltning, som intet har at gøre med anvendelsen af det pågældende princip

(Ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank)

11. Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - disciplinær ordning - overholdelse af retten til kontradiktion - forpligtelse til at oplyse den ansatte om de forhold, der foreholdes ham - forpligtelse hertil, uagtet der ikke foreligger en udtrykkelig bestemmelse herom

(Tjenestemandsvedtægten, art. 87; ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank, art. 43)

12. Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - disciplinær ordning - overholdelse af retten til kontradiktion - forpligtelse til at høre den pågældende, inden denne suspenderes i henhold til ansættelsesvilkårenes artikel 44 - grænser

(Ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank, art. 44)

13. Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - disciplinær ordning - sanktion - proportionalitetsprincippet - begreb - ansættesesmyndighedens skønsbeføjelse - judiciel kontrol - grænser

(Tjenestemandsvedtægten, art. 86-89; ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank)

Sammendrag

1. Retten i Første Instans er kompetent til at afgøre tvister mellem Den Europæiske Centralbank og dens ansatte som omhandlet af artikel 36.2 i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank.

Ordet »Domstolen« i denne bestemmelse skal derfor fortolkes således, at det betegner Fællesskabets retsinstanser som helhed i artikel 7 EF's forstand og således omfatter Retten i Første Instans. Selv om artikel 36.2 i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank udgør en del af en protokol, der er vedtaget inden for rammerne af Maastricht-traktaten, og således udgør en primærretlig bestemmelse, skal de i bestemmelsen anvendte juridiske begreber i tvivlstilfælde fortolkes i lyset af samtlige relevante retsregler, der var i kraft på tidspunktet for dens vedtagelse, i det omfang det herved kan undgås, at bestemmelsen kommer i modstrid med et grundlæggende fællesskabsretligt princip som f.eks. ligebehandlingsprincippet. Hvis man ville fortolke denne bestemmelse således, at sager, der anlægges af visse ansatte mod visse institutioner eller organer - i det konkrete tilfælde af ansatte ved Den Europæiske Centralbank mod Den Europæiske Centralbank - ikke er omfattet af den forbedrede retsbeskyttelsesordning, der er indført ved afgørelse 88/591 om oprettelse af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans for den samme kategori af tvister, ville en sådan opbrydning af den generelle retsbeskyttelsesordning, der ikke er objektivt begrundet, stride mod ligebehandlingsprincippet og dermed mod et grundlæggende fællesskabsretligt princip.

( jf. præmis 38, 40 og 41 )

2. Det fremgår af artikel 42 i ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank, at Rettens kompetence til at afgøre en tvist mellem Banken og en ansat eller tidligere ansat er begrænset til en prøvelse af lovligheden af foranstaltningen eller afgørelsen, medmindre tvisten er af økonomisk art, i hvilket tilfælde Retten har fuld prøvelsesret.

En påstand om, at Retten tilpligter Banken fortsat at bevare sagsøgeren i sin tjeneste, må derfor afvises. En påstand om, at Retten tilpligter Banken at betale sagsøgeren den løn, der er tilbageholdt i henhold til ansættelsesvilkårenes artikel 44, kan fremmes til realitetsbehandling, eftersom den klart er af økonomisk art.

( jf. præmis 47, 48 og 51 )

3. Ansættelsesforholdet mellem Den Europæiske Centralbank og dens ansatte er af kontraktmæssig art og ikke vedtægtsbestemt.

( jf. præmis 61 )

4. Den Europæiske Centralbanks Styrelsesråd havde ret til med hjemmel i artikel 36.1 i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank at fastsætte en disciplinær ordning i ansættelsesvilkårene, der bl.a. giver Den Europæiske Centralbank ret til i tilfælde af, at en af dens ansatte ikke overholder forpligtelserne i henhold til ansættelseskontrakten, at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige under hensyn til de ansvarsområder og de formål, den er blevet tildelt.

( jf. præmis 63 )

5. En adfærdsforpligtelse som fastsat i artikel 4, litra a), i ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank udgør en elementær anvendelse af det princip, der er fælles for et meget stort flertal af medlemsstaterne, hvorefter kontrakter, herunder navnlig ansættelseskontrakter, skal gennemføres i god tro. Dets eksistens er på grund af dets grundlæggende betydning så åbenlys, at det klart gælder, selv om der mangler enhver udtrykkelig henvisning.

( jf. præmis 83 )

6. I fællesskabsretten er gennemførelsesbeføjelser tilladt på betingelse af, at de ikke formelt er forbudt.

( jf. præmis 102 )

7. Den delegering af retten til at definere betingelserne for gennemførelse af ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank, som Bankens Styrelsesråd har givet direktionen i henhold til artikel 21.3 i Bankens forretningsorden, er lovlig.

Dels foreligger der ingen tekst, der formelt forbyder den pågældende delegering, og i fællesskabsretten er delegering af gennemførelsesbestemmelser tilladt, såfremt de ikke formelt er forbudt i henhold til en tekst. Dels giver artikel 12.3 i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank - en primærretlig bestemmelse - Styrelsesrådet kompetence til at vedtage en forretningsorden, som fastlægger den interne organisation af Den Europæiske Centralbank, hvilket omfatter en beføjelse til i dette øjemed at delegere fastsættelsen af ansættelsesvilkårene for de ansatte.

( jf. præmis 102-104 )

8. Selv om det står fast, at det medlem af en institution, der som ansættelsesmyndighed har truffet en afgørelse, der er bebyrdende for en ansat, ikke er forpligtet til at afholde sig fra at deltage i rådslagningen blandt denne institutions medlemmer vedrørende en klage fra den ansatte over den pågældende afgørelse, kan det ikke accepteres, at et medlem af en institution eller et organ som Den Europæiske Centralbank alene har ret til at træffe afgørelse vedrørende en klage over en afgørelse, der er truffet af institutionens eller organets medlemmer som kollegium, og således til alene at foretage en bedømmelse af klagepunkterne over en kollegial afgørelse, som vedkommende har deltaget i.

( jf. præmis 138 )

9. Hverken i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank eller i ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank findes der en myndighed, der har kompetence til at gennemføre den administrative procedure i to etaper, der er fastsat i ansættelsesvilkårenes artikel 41, for så vidt angår direktionens afgørelser. Disse afgørelser er derfor ikke omfattet af proceduren i denne artikel, selv om artiklen ikke indeholder nogen angivelse heraf. Denne manglende administrative procedure kompenseres af det forhold, at de pågældende afgørelser i henhold til ansættelsesvilkårenes artikel 43 vedtages efter en kontradiktorisk procedure, idet de berørte ansatte skal have mulighed for at tage stilling til de klagepunkter, der er fremført mod dem.

( jf. præmis 143-145 )

10. Princippet om, at en og samme forseelse kan kun medføre anvendelse af én disciplinær sanktion, udgør et generelt fællesskabsretligt princip, der skal anvendes uafhængigt af enhver tekst. Det finder derfor anvendelse på disciplinære procedurer, som Den Europæiske Centralbank har indledt, selv om Bankens ansættelsesbetingelser, modsat tjenestemandsvedtægten - hvis artikel 86, stk. 3, bestemmer, at »en og samme forseelse kan kun medføre anvendelse af én disciplinær sanktion« - ikke indeholder nogen bestemmelse om overholdelse af dette princip.

Suspensionsforanstaltningen i artikel 44, stk. 3, i ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank - en foranstaltning, der er baseret på tjenestemandsvedtægtens artikel 88, stk. 4 - er af foreløbig karakter og har således intet at gøre med anvendelsen af dette princip.

( jf. præmis 149 og 151 )

11. Kravet om, at en tjenestemand forinden skal gives meddelelse om, hvad der bebrejdes ham, og have haft tilstrækkelig tid til at forberede sit forsvar, finder også, mutatis mutandis, anvendelse, selv uden bestemmelser herom i de administrative bestemmelser for personalet, på den ansatte i Den Europæiske Centralbank, der er genstand for en disciplinærsag, og dette så meget desto mere, som ansættelsesvilkårenes artikel 43 på tilsvarende vis som tjenestemandsvedtægtens artikel 87 bestemmer, at »proceduren sikrer, at ingen ansat pålægges disciplinære sanktioner uden først at have haft mulighed for at svare på de relevante klagepunkter«.

( jf. præmis 176 og 177 )

12. Overholdelsen af retten til kontradiktion under enhver procedure, der indledes mod en person, og som kan føre til en for ham bebyrdende retsakt, udgør imidlertid et grundlæggende fællesskabsretligt princip, der skal overholdes, selv når der ikke findes en udtrykkelig bestemmelse herom.

En afgørelse om suspension af en ansat ved Den Europæiske Centralbank, der træffes i henhold til ansættelsesvilkårenes artikel 44, udgør en bebyrdende retsakt. En afgørelse om suspension kan derfor, medmindre der foreligger særlige omstændigheder, der er tilstrækkeligt godtgjort, først vedtages, efter at den ansatte har haft mulighed for i rette tid at fremkomme med sine synspunkter vedrørende de forhold, der er bebrejdet ham, og hvorpå den kompetente myndighed agter at bygge sin afgørelse. Det kan alene under særlige omstændigheder vise sig praktisk umuligt eller uforeneligt med tjenestens interesse at afholde en høring, inden der træffes en suspensionsforanstaltning. Under sådanne omstændigheder kan de krav, der følger af princippet om overholdelse af retten til kontradiktion, opfyldes gennem en høring af den pågældende ansatte hurtigst muligt efter afgørelsen om suspension.

( jf. præmis 183 )

13. Anvendelsen af proportionalitetsprincippet i disciplinærsager har to aspekter. Dels tilkommer det ansættelsesmyndigheden at vælge den egnede sanktion, når der er ført bevis for de handlinger, som en ansat foreholdes, og Fællesskabets retsinstanser kan ikke efterprøve dette valg, medmindre den pålagte sanktion står i misforhold til de handlinger, som den ansatte gøres ansvarlig for. Dels er valget af sanktionen baseret på ansættelsesmyndighedens helhedsvurdering af samtlige konkrete omstændigheder og de særlige forhold i det enkelte tilfælde, idet tjenestemandsvedtægtens artikel 86-89, ligesom ansættelsesvilkårene for de ansatte ved Den Europæiske Centralbank, ikke foreskriver noget fast forhold mellem de heri fastsatte disciplinære sanktioner og de forskellige former for brud på tjenestepligter, som begås af tjenestemænd, og ikke præciserer, i hvilket omfang skærpende eller formildende omstændigheder bør tillægges vægt ved valg af sanktion. Prøvelsen ved Fællesskabets retsinstanser vil derfor være begrænset til spørgsmålet, om ansættelsesmyndigheden har foretaget en rimelig afvejning af de skærpende og formildende omstændigheder, hvorved Fællesskabets retsinstanser ikke kan sætte sig i stedet for ansættelsesmyndigheden med hensyn til det skøn, denne har foretaget.

( jf. præmis 221 )