Forslag til afgørelse fra generaladvokat Darmon fremsat den 16. marts 1988. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD DEN ITALIENSKE REPUBLIK. - NATIONAL ORDNING OM PRISER FOR FARMACEUTISKE PRODUKTER. - SAG 56/87.



Samling af Afgørelser 1988 side 02919



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . I den foreliggende sag har Kommissionen nedlagt paastand om, at det statueres, at Den Italienske Republik ved fastsaettelsen af priser for medicinalvarer har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Traktatens artikel 30 . Naermere bestemt anfaegtes sagsoegtes beregningsmetode, da denne bygger paa kriterier, der gaar specielt paa italienske forhold, og som begunstiger den indenlandske produktion, hvorved det bliver vanskeligere at afsaette indfoerte varer end indenlandske produkter .

2 . Den Italienske Republik har udtalt, at den har til hensigt snarest at vedtage saadanne aendringer, at enhver antydning af forskelsbehandling til skade for indfoerte varer undgaas .

3 . Den italienske ordning stiller i flere henseender de indenlandske produkter bedre end de udenlandske . Det er netop dette princip, der fremgaar af punkt A.1 i beslutningen af 11 . oktober 1984 fra Det Interministerielle Udvalg for OEkonomisk Planlaegning (" CIPE "), der bestemmer, at metoden til fastsaettelse af priserne paa medicinalvarer boer sigte til at fremme den farmaceutiske industri i Italien . Artikel 1.1 . i beslutningen af 24 . oktober 1984 fra Det Interministerielle Udvalg vedroerende Prisspoergsmaal naevner paa sin side "den betydning, det boer tillaegges, at erhvervsinvesteringerne i Italien fremmes" ( 1 ).

4 . Disse maal finder tilsvarende udtryk i bestemmelserne i artikel B.4.1 . i beslutningen fra Det Interministerielle Udvalg for OEkonomisk Planlaegning, der foreskriver, at fradraget for forskningsudgifter, der normalt ikke kan overskride 10% for en industrivare, kan haeves til 12%, for saa vidt forskningen har medfoert stoerre investeringer i Italien . Ud fra samme tankegang foreskriver artikel B.4.2 ., at medicinske specialiteter, der er saerlig enestaaende og fornyende, normalt indroemmes et omkostningstillaeg paa 20%; tillaegget udgoer 40% ved produkter, som er resultatet af forskning, der udelukkende har fundet sted i Italien .

5 . Kort sagt tager beregningsmetoden ikke hoejde for de forhold, der gaelder for indfoerte varer .

6 . For det foerste vil jeg minde om, at Kommissionens direktiv 50/70/EOEF ( 2 ) anser saadanne foranstaltninger for stridende mod Traktatens artikel 30, der "umuliggoer en eventuel prisforhoejelse for den importerede vare svarende til de med importen forbundne yderligere omkostninger og belastninger" ( 3 ), saavel som saadanne, der "fastsaetter varernes pris alene paa grundlag af de indenlandske varers kostpris eller kvalitet paa et saadant niveau, at der derved opstaar en hindring for importen" ( 4 ). Den omhandlede ordning er klart i strid med disse bestemmelser .

7 . I oevrigt har Domstolen ved sin dom i Roussel-sagen ( 5 ) ikke villet goere indgreb i medlemsstaternes mulighed for at bekaempe inflationen, "forudsat at det goeres ved foranstaltninger, som ikke stiller indfoerte medicinalvarer mindre fordelagtigt ". Domstolen har i Tasca-(6 ) og Danis-sagen ( 7 ), hvor det i modsaetning til det her omhandlede system drejede sig om prisordninger, der fandt ensartet anvendelse paa indenlandske og indfoerte varer, betragtet disse ordninger som en kvantitativ restriktion, naar afsaetningen af de indfoerte varer bliver enten umulig eller vanskeligere end afsaetningen af indenlandske varer . Domstolen har endvidere i sin dom i Cullet-sagen ( 8 ) fastslaaet foelgende :

"For at undgaa uheldige virkninger for afsaetningen af indfoerte varer paa dette marked, er det imidlertid noedvendigt, at der ved fastsaettelsen af kriterierne (( for prisfastsaettelsen )) tages hensyn til samtlige erhvervsdrivendes overtagelsespriser, uanset varens oprindelse ."

8 . Den omhandlede ordning begunstiger udtrykkeligt den nationale produktion ved, at den tager hensyn til forskning, der alene er udfoert i Italien, hvilket klart stiller de indfoerte medicinalvarer ringere . I oevrigt kan den manglende henvisning til de med indfoerslen forbundne yderligere omkostninger og belastninger saavel som omkostningerne i de andre medlemsstater kun forstaerke forskelsbehandlingen .

9 . Jeg maa derfor foreslaa Domstolen at statuere, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Traktatens artikel 30, da den har vedtaget og anvender en metode til beregning af priserne paa medicinalvarer, der alene tager hensyn til omkostningerne for indenlandske varer, hvorved disse begunstiges, idet den ikke tager hensyn til forholdene for indfoerte varer . Endelig foreslaar jeg, at den sagsoegte stat betaler sagens omkostninger .

(*) Oversat fra fransk .

( 1 ) Her fremhaevet .

( 2 ) Af 22 . december 1969 under henvisning til bestemmelserne i artikel 33, stk . 7, om afskaffelse af foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative importrestriktioner, der ikke omfattes af andre bestemmelser truffet i medfoer af EOEF-Traktaten ( EFT 1970 I, s . 10 ).

( 3 ) Artikel 2, stk . 3, litra d ).

( 4 ) Artikel 2, stk . 3, litra e ).

( 5 ) Sag 181/82, dom af 29 . november 1983, Sml . s . 3849, praemis 24 .

( 6 ) Sag 65/75, dom af 26 . februar 1976, Sml . s . 291 .

( 7 ) Sagerne 16-20/79, dom af 6 . november 1979, Sml . s . 3327 .

( 8 ) Sag 231/83, dom af 29 . januar 1985, Sml . s . 305, praemis 26 .