DOMSTOLENS DOM (TREDJE AFDELING) AF 15. JULI 1993. - GRUSA FLEISCH GMBH & CO. KG MOD HAUPTZOLLAMT HAMBURG-JONAS. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: FINANZGERICHT HAMBURG - TYSKLAND. - DEN FAELLES MARKEDSORDNING FOR OKSEKOED - EKSPORTRESTITUTIONER. - SAG C-34/92.



Samling af Afgørelser 1993 side I-04147



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1. Landbrug ° faelles markedsordning ° oksekoed ° eksportrestitutioner ° udelukkede produkter ° "slag", herunder i Tyskland "Knochenduennung" ° forskelsbehandling af producenter eller forbrugere ° ingen

(Raadets forordning nr. 805/68, art. 18; Kommissionens forordning nr. 2773/82, art. 1 og bilag, nr. 1315/84, art. 1 og bilag, og nr. 2891/84)

2. Institutionernes retsakter ° tidsmaessig anvendelse ° en materiel retsregels tilbagevirkende kraft ° betingelser

Sammendrag

1. Artikel 1 i forordningerne nr. 2773/82 og nr. 1315/84 om fastsaettelse af eksportrestitutioner inden for oksekoedsektoren i forbindelse med den i bilaget til disse bestemmelser anfoerte pos. "ex 02.01 A II a) 4 ex bb" i den faelles toldtarif ("udbenet, i stykker, hvert stykke emballeret for sig: ... med undtagelse af slag (' Fleisch- und Knochenduennung' ) og skank") skal fortolkes saaledes, at "Knochenduennung" i Tyskland inden ikrafttraedelsen af forordning nr. 2891/84, som ikke har tilbagevirkende kraft, ikke indgik i de delstykker af oksekoed, for hvilke der var ret til restitution. Selv om denne fortolkning af disse bestemmelser indebaerer, at det i Tyskland ikke var noejagtig de samme stykker, der var udelukket fra retten til restitution, som i de oevrige medlemsstater, er dette ikke i strid med princippet om ligebehandling, som blev indfoert i oksekoedsektoren ved artikel 18 i forordning nr. 805/68, idet de indholdsmaessige forskelle mellem de anvendte udtryk, som kun har begraensede foelger, er uundgaaelige, saa laenge medlemsstaternes eksisterende udskaerings- og udbeningsmetoder ikke er harmoniseret eller gjort ensartede.

2. De materielle faellesskabsretlige regler skal for at sikre overholdelsen af retssikkerhedsprincippet og princippet om den berettigede forventning fortolkes saaledes, at de kun omfatter forhold, som ligger forud for ikrafttraedelsen, saafremt det af ordlyden, bestemmelsernes formaal eller opbygning klart fremgaar, at dette har vaeret meningen.

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 10. december 1991, indgaaet til Domstolen den 10. februar 1992, har Finanzgericht Hamburg i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen og gyldigheden af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2773/82 af 13. oktober 1982 om fastsaettelse af eksportrestitutionerne inden for oksekoedsektoren (EFT L 292, s. 20), som er erstattet af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1315/84 af 11. maj 1984 (EFT L 125, s. 38), og om fortolkningen af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2891/84 af 15. oktober 1984 (EFT L 273, s. 5), som har afloest forordning nr. 1315/84.

2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en retssag mellem firmaet GruSa Fleisch, Import-Export (herefter benaevnt "GruSa") og Hauptzollamt Hamburg-Jonas (herefter benaevnt "Hauptzollamt") om tilbagebetaling af eksportrestitutioner, som er blevet udbetalt GruSa.

3 Det fremgaar af forelaeggelseskendelsen, at GruSa i maj og juni 1984 hos Hauptzollamt ansoegte om og fik tilladelse til toldoplag af syv partier oksekoed i et restitutionslager med henblik paa eksport til tredjelande.

4 Hauptzollamt ydede GruSa eksportrestitution for disse partier oksekoed, men kraevede den tilbagebetalt med den begrundelse, at det senere havde vist sig, at de paagaeldende partier havde indeholdt tyndbryst ("Knochenduennung"), for hvilke der i henhold til de gaeldende faellesskabsbestemmelser ikke bestod ret til restitution.

5 Det bemaerkes herved, at den i bilaget til forordning nr. 2773/82 og nr. 1315/84 ° som var gaeldende i den omhandlede periode ° indeholdte liste over varer, ved udfoersel af hvilke der udbetales den i artikel 18 i Raadets forordning (EOEF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 om den faelles markedsordning for oksekoed (EFT 1968 I, s. 179) naevnte restitution, bl.a. omfattede i pos. "ex 02.01 A II" i den faelles toldtarif: "Koed af hornkvaeg, a) Fersk eller koelet: ... 4. Andre varer: ... ex bb) Udbenet, i stykker, hvert stykke emballeret for sig: ... med undtagelse af slag (' Fleisch- und Knochenduennung' ) og skank (7)".

6 Fodnote 7 til disse bilag lyder saaledes: "Restitutionen udbetales kun for udbenede stykker, der ikke omfatter hele eller en del af slaget (' Fleisch- und Knockenduennung' ) og/eller skanken."

7 Det fremgaar af sagen, at tyndbryst ("Knochenduennung") efter den udskaeringsmetode, der var gaeldende i Tyskland i den af de praejudicielle spoergsmaal omhandlede periode, og som ogsaa fremgaar af beskrivelsen af metoden for udskaering af slagtekroppe af okser udarbejdet af Deutsche Landwirtschaftsgesellschaft, er et delstykke, som er udskaaret fra det ottende og niende ribben indtil bagfjerdingen og indeholder den vaevsdel, som hoerer til omraadet for de naestfoelgende fem ribben, mens der ved bugvaeggen ("Fleischduennung") forstaas bugens bloeddele, som afgraenses af overgangsstedet til koellen, af tyndbrystet og foroven af tyndsteg og tyksteg (roastbeef).

8 Paa denne baggrund har Finanzgericht Hamburg, der skal traeffe afgoerelse i sagen om tilbagebetaling, forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:

"1) Skal artikel 1 i forordning (EOEF) nr. 2773/82 og i forordning (EOEF) nr. 1315/84 under hensyn til de i bilaget til disse bestemmelser anfoerte pos. ex 02.01 A II 4 ex bb) i den faelles toldtarif, 'Udbenet, i stykker, hvert stykke emballeret for sig: ... med undtagelse af slag (' Fleisch- und Knochenduennung' ) og skank' , fortolkes saaledes, at tyndbryst (' Knochenduennung' ) i Forbundsrepublikken Tyskland hoerer til de stykker oksekoed, som giver ret til restitution?

2) Saafremt spoergsmaal 1) besvares benaegtende:

Kan forordning (EOEF) nr. 2891/84 anvendes med tilbagevirkende gyldighed?

3) Saafremt spoergsmaal 1) og 2) besvares benaegtende:

Er forordning (EOEF) nr. 2773/82 og forordning (EOEF) nr. 1315/84 for saa vidt ugyldige, som der ifoelge disse ikke kan udbetales restitution for tyndbryst (' Knochenduennung' )?"

9 Hvad naermere angaar hovedsagens faktiske omstaendigheder og de bestemmelser, der finder anvendelse i hovedsagen, retsforhandlingernes forloeb og de skriftlige indlaeg for Domstolen henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.

Foerste og tredje spoergsmaal

10 Den tyske ordlyd af de omstridte bestemmelser i forordning nr. 2773/82 og i forordning nr. 1315/84 undtog i den omhandlede periode udtrykkeligt de stykker oksekoed, der var beskrevet ved begrebet tyndbryst ("Knochenduennung"), fra eksportrestitutionen.

11 Den forelaeggende retsinstans stiller dog det spoergsmaal, om det forhold, at der i Tyskland ikke bestaar ret til eksportrestitution for dette delstykke, er foreneligt med kravet om en ensartet fortolkning af faellesskabsretten og med ligebehandlingsprincippet. For det foerste fremgaar det nemlig af en sammenligning med de andre sproglige versioner af de omstridte bestemmelser, navnlig med den franske ("flanchet"), den nederlandske ("vang") og den italienske ("pancia") version, at det stykke koed, for hvilket der ikke er ret til restitution, i alt vaesentligt i de andre medlemslande svarer til bugvaeggen ("Fleischduennung"). For det andet er hensigten og formaalet med de omstridte bestemmelser at udelukke koed af ringe vaerdi fra restitution. Det er dog ubestridt, at tyndbrystet ("Knochenduennung") er et delstykke, som er af samme vaerdi som delstykket fra det foerste til det ottende ribben, for hvilket der ydes restitution.

12 Saafremt den fortolkning, som GruSa har anlagt, afvises, oensker den forelaeggende ret oplyst, om de omstridte bestemmelser ikke er ugyldige, da de er i strid med forbuddet mod forskelsbehandling i EOEF-traktatens artikel 40, stk. 3, andet afsnit, sammenholdt med artikel 18 i forordning nr. 805/68, ifoelge hvilke bestemmelser restitutionen skal vaere ens i hele Faellesskabet.

13 I dom af 18. januar 1984 (sag 327/82, Ekro, Sml. s. 107, praemis 13 og 14) har Domstolen paa et spoergsmaal om den noejagtige anatomiske afgraensning af de koedstykker, der i pos. "ex 02.01 A II a) 4 ex bb)" i listen i bilaget til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2787/81 af 25. september 1981 om fastsaettelse af eksportrestitutionerne inden for oksekoedsektoren (EFT L 271, s. 44), som senere er blevet erstattet af forordning nr. 2773/82, betegnes som slag ("Fleisch- und Knochenduennung"), udtalt, at det trods princippet om ensartet fortolkning af faellesskabsretten ikke er Domstolens opgave at give disse begreber en ensartet faellesskabsretlig definition, da faellesskabslovgiver var klar over, at disse udtryk ikke overalt havde noejagtig samme betydning, men var af den opfattelse, at disse forskelle kun havde mindre betydning og ikke kunne begrunde en aendring i de bestaaende skikke og metoder paa omraadet.

14 Saa laenge de i de forskellige medlemslande eksisterende udskaerings- og udbeningsmetoder ikke er harmoniseret eller gjort ensartede, kan indholdet af de omhandlede bestemmelser i de forskellige sproglige versioner vaere forskellig fra medlemsland til medlemsland, saafremt disse forskelle ° som i dette tilfaelde ° kun er af mindre betydning.

15 Som Kommissionen nemlig ubestridt har anfoert, kan den del af oksekoedet, der udgoer tyndbrystet ("Knochenduennung") hoejst udgoere 4% af medlemslandenes oksekoedproduktion.

16 Dertil kommer, hvilket ogsaa GruSa har erkendt, at en del af de omstridte koedstykker i den omhandlede periode ogsaa i andre medlemslande var udelukket fra restitution. Kommissionen har under retsmoedet herom anfoert, at f.eks. i Frankrig begynder det stykke, der betegnes "flanchet", og for hvilket der ikke er ret til restitution, for de store oksekoedproducenters vedkommende allerede ved det tiende ribben.

17 Med hensyn til restitutionssystemets formaal og navnlig formaalet med ikke at give koed af ringere vaerdi ret til restitution bemaerkes, saaledes som generaladvokaten har anfoert i punkt 16 i forslag til afgoerelse, at verdensmarkedsprisen er det eneste kriterium, som goer det muligt at bedoemme vaerdien af hele eller en del af det stykke koed, der svarer til tyndbrystet ("Knochenduennung"). Denne pris er dog generelt flere gange lavere end verdensmarkedsprisen for oksekoed fra det foerste til det ottende ribben, for hvilket der er ret til restitution. En sammenligning af vaerdien af disse to stykker goer det derfor ikke muligt at drage den konklusion, at der skal vaere ret til restitution for tyndbrystet ("Knochenduennung").

18 Det foelger af det anfoerte, at de omstridte bestemmelser skal fortolkes saaledes, at de i den omhandlede periode ikke giver "Knochenduennung" (tyndbryst) ret til eksportrestitution.

19 Ved besvarelsen af det tredje spoergsmaal skal det fastslaas, at denne fortolkning ikke er uforenelig med ligebehandlingsprincippet som formuleret i artikel 18 i forordning nr. 805/68, da de indholdsmaessige forskelle mellem de anvendte udtryk, som anfoert ovenfor, er uundgaaelige, saa laenge opskaerings- og udbeningsmetoderne i medlemslandene ikke er harmoniseret eller gjort ensartede, hvilket dog kun har begraensede foelger.

20 Herefter skal den nationale rets spoergsmaal besvares med, at artikel 1 i forordning nr. 2773/82 og i forordning nr. 1315/84 i forbindelse med den i bilaget til disse bestemmelser anfoerte pos. "ex 02.01 A II a) 4 ex bb)" ("Udbenet, i stykker, hvert stykke emballeret for sig: ... med undtagelse af slag (' Fleisch- und Knochenduennung' ) og skank") skal fortolkes saaledes, at "Knochenduennung" (tyndbryst) i Tyskland i den omhandlede periode ikke indgik i de delstykker af oksekoed, for hvilke der var ret til restitution. Gennemgangen af det tredje spoergsmaal har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af de naevnte bestemmelser.

Andet spoergsmaal

21 Med det andet spoergsmaal oensker den nationale ret at faa oplyst, om Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2891/84 af 15. oktober 1984 om fastsaettelse af eksportrestitutionerne inden for oksekoedsektoren (EFT L 273, s. 5), ifoelge hvilken der ydes eksportrestitution for "Knochenduennung" (tyndbryst), skal fortolkes saaledes, at den har tilbagevirkende kraft.

22 Efter Domstolens faste praksis (jf. navnlig dom af 10.2.1982, sag 21/81, Bout, Sml. s. 381, praemis 13) skal de materielle faellesskabsretlige regler for at sikre overholdelsen af retssikkerhedsprincippet og princippet om den berettigede forventning fortolkes saaledes, at de kun omfatter forhold, som ligger forud for ikrafttraedelsen, saafremt det af ordlyden, bestemmelsernes formaal eller opbygning klart fremgaar, at dette har vaeret meningen.

23 Som generaladvokaten har anfoert i punkt 21 og 23 i forslag til afgoerelse indeholder forordning nr. 2891/84 ingen holdepunkter for, at denne forordning skulle omfatte forhold, der ligger forud for forordningens ikrafttraedelse den 16. oktober 1984.

24 Det andet spoergsmaal skal derfor besvares med, at forordning nr. 2891/84 ikke har tilbagevirkende kraft.

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

25 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)

vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Finanzgericht Hamburg ved kendelse af 10. december 1991, for ret:

1) Artikel 1 i Kommissionens forordninger (EOEF) nr. 2773/82 og nr. 1315/84 af 13. oktober 1982 og af 11. maj 1984 om fastsaettelse af eksportrestitutionerne inden for oksekoedsektoren i forbindelse med den i bilaget til disse bestemmelser anfoerte pos. "ex 02.01 A II a) 4 ex bb)" ("Udbenet, i stykker, hvert stykke emballeret for sig: ... med undtagelse af slag (' Fleisch- und Knochenduennung' ) og skank") skal fortolkes saaledes, at "Knochenduennung" (tyndbryst) i Tyskland i den omhandlede periode ikke indgik i de delstykker af oksekoed, for hvilke der var ret til restitution. Gennemgangen af det tredje spoergsmaal har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af de naevnte bestemmelser.

2) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2891/84 af 15. oktober 1984 om fastsaettelse af eksportrestitutionerne inden for oksekoedsektoren har ikke tilbagevirkende kraft.