DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:F:2011 :183 1KENDELSE AFSAGT A F PERSONALERETTENS PR ÆSIDENT
16. november 2011
Sag F-61/11 R
Daniele Po ssanzini
mod
Det E uropæiske A gentur for For valtning af det O perative Samarbejde v ed de Y dre Grænser i 
medlemsstaterne af De n Europæiske Un ion (F rontex)
»Personalesag — særlige rettergangsformer — begæring om udsættelse af gennemførelsen — 
afvisning af hovedsagen — interesseafvejning«
Angående:Søgsmål anlagt i h enhold til artikel 278 T EUF og artikel 157 E A samt artikel 279 T EUF, 
som finder anvendelse på Euratom-traktaten i h enhold til denne traktats artikel 106A , 
hvorunder Daniele Possanzini i d et væsentlige har n edlagt påstand om u dsættelse af de 
afgørelser, hvorved Frontex afslog at forlænge hans kon trakt som m idlertidig ansat.
Udfald: Sagsøgerens begæring om foreløbige forholdsregler tages ikke t il følge. Afgørelsen om 
sagens omkostninger udsættes.
Samm endrag
1. Særlige rettergangsformer — betingelser for antagelse til realitetsbehandling — realitetspåkendelse af 
hovedsagen — uden betydning — grænser
(Art. 278 T EUF; personalerettens procesreglement, art. 102, stk. 2)
2. Særlige rettergangsformer — udsættelse af gennemførelsen — foreløbige forholdsregler — betingelser — 
»fumus boni juris« — uopsættelighed — kumulativ karakter — afvejning af samtlige interesser i 
sagen — rækkefølge for undersøgelse og metode til efterprøvelse — skønsbeføjelse for domm eren i s ager 
om f oreløbige forholdsregler — foranstaltningens midlertidige karakter
(Art. 278 T EUF og 279 T EUF; personalerettens procesreglement, art. 102)
1. Spørgsmålet om, hvorvidt hovedsagen ka n antages til realitetsbehandling, skal principielt ikke 
behandles under en sag om foreløbige forholdsregler, me n skal først behandles i f orbindelse me d 
nævnte hovedsag, me dmindre det umiddelbart forekomme r åbenbart, at denne bø r afvises. Såfremt 
der blev truffet afgørelse om formaliteten allerede under sagen om de foreløbige forholdsregler, når en 
realitetsbehandling ikke e r helt udelukket fra en umiddelbar betragtning, ville det nemlig reelt foregribe 
Rettens afgørelse vedrørende hovedsagen.
2 ECLI:EU:F:2011 :183SAMM ENDR AG–SAGF-61/11
POSSANZINIMODFRONTEX
I øvrigt gælder, at selv om det i svarskriftet ikke e r blevet gjort gældende, at hovedsagen åbenbart må 
afvises, er det ikke u delukket, at Unionens retsinstanser tager stilling til dette punkt, for så vidt som det 
forhold, at et søgsmål me d p åstand o m d omstolsprøvelse af en retsakt i kke ka n antages til 
realitetsbehandling, udgør en ufravigelig procesforudsætning, som ka n, og endog skal, efterprøves ex 
officio af Unionens retsinstanser.
(jf. præmis 17 o g 18)
Henvisning til:
Retten i F ørste Instans: 4. februar 1999 , sag T-196/98 R, Peña Abizanda m .fl. mod Kommissionen, præmis 10 o g den 
deri nævnte retspraksis
Personaleretten: 14. december 2006 , sag F-120/06 R, Dálnoky m od Kommissionen, præmis 41
2. Betingelserne om uopsættelighed og om, at begæringen umiddelbart forekomme r berettiget (fumus 
boni juris), er ku mulative, således at en begæring om foreløbige forholdsregler ikke ka n tages til følge, 
når en af disse ikke e r opfyldt. Unionens retsinstanser foretager ligeledes i g ivet fald en afvejning af de 
foreliggende interesser.
I forbindelse me d denne samlede vurdering råd er den ret, der behandler sagen om d e foreløbige 
forholdsregler, over et vidt skøn og ka n frit under hensyn til sagens særegenheder afgøre, hvorledes 
disse forskellige betingelser skal efterprøves samt rækkefølgen for denne undersøgelse, når ingen 
EU-retlig b estemme lse p ålægger den a t anvende et forud fastsat skem a for vurderingen a f 
nødvendigheden af at træffe foreløbige forholdsregler.
Når det i en sag om foreløbige forholdsregler gøres gældende for Retten, at der er en risiko for, at den, 
der har fremsat begæringen, lider alvorlig og uoprettelig skade, skal Retten ve d interesseafvejningen 
navnlig undersøge, om en eve ntuel annullation a f den omtvistede beslutning vil gøre det muligt at 
ændre den situation, som v ille foreligge ve d dens øjeblikkelige gennemførelse, og omvendt, om 
udsættelse af beslutningens gennemførelse ka n hindre, at beslutningen senere får fuld virkning, 
såfremt sagsøgeren ikke f år me dhold i h ovedsagen.
Hvad a ngår kon sekvenserne af en udsættelse af gennemførelsen af afslaget på at forlænge en ansats 
kontrakt vil den blotte udsættelse af nævnte afslag ikke æ ndre den pågældendes situation, eftersom 
udsættelsen ikke i s ig selv kan give h am no gen ret til at få forlænget sin kon trakt eller endog gøre det 
muligt at foretage en fornyet undersøgelse af hans situation. En sådan udsættelse vil derfor, som sådan, 
være virkningsløs og derfor uden interesse.
(jf. præmis 41, 42, 50 o g 51)
Henvisning til:
Domstolen: 31. juli 1989 , sag 206 /89 R, S. mod Kommissionen, præmis 14 o g 15
Retten i F ørste Instans: 10. september 1999 , sag T-173/99 R, Elkaïm o g M azuel mod Kommissionen, præmis 18; 
9. august 2001 , sag T-120/01 R, De N icola m od EI B, p ræmis 12; 30. april 2008 , sag T-65/08 R, Spanien m od 
Kommissionen, præmis 82 o g den deri nævnte retspraksis
Personaleretten: 31. maj 2006 , sag F-38/06 R, Bianchi mod ETF, præmis 20