Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° loen ° begreb ° ret til at vaere omfattet af en privat erhvervstilknyttet pensionsordning ° omfattet ° udelukkelse af gifte kvinder fra retten til at vaere omfattet af ordningen ° ikke tilladt

(EOEF-traktaten, art. 119)

2. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° traktatens artikel 119 ° anvendelse paa retten til at vaere omfattet af en privat erhvervstilknyttet pensionsordning ° afgoerelse i dom af 13. maj 1986 i sag 170/84 ° begraensning af de tidsmaessige virkninger ° ingen begraensning ° mulighed for at kraeve ligebehandling med tilbagevirkende kraft fra Domstolens anerkendelse af artikel 119' s direkte virkning den 8. april 1976 ° forpligtelse til at betale bidrag for de paagaeldende tidsrum ° anvendelse af nationale regler om soegsmaalsfrister ° betingelser

(EOEF-traktaten, art. 119)

3. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° loen ° begreb ° ydelser fra en privat erhvervstilknyttet pensionsordning ° omfattet ° ordningen administreret af uafhaengige administratorer ° ingen betydning ° mulighed for, at en arbejdstager, der udsaettes for forskelsbehandling, kan goere sine rettigheder gaeldende over for administratorerne

(EOEF-traktaten, art. 119)

4. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° den til traktaten om Den Europaeiske Union knyttede protokol nr. 2 ad artikel 119 ° anvendelsesomraade ° ret til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet social sikringsordning ° ikke omfattet

(EF-traktaten, protokol nr. 2 ad art. 119)

Sammendrag

1. Retten til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning falder ind under loenbegrebet i traktatens artikel 119 og rammes dermed af forbuddet mod forskelsbehandling med hensyn til koen i denne artikel, saafremt reglerne for pensionsordningen ikke direkte er fastsat ved lov, men er et resultat af en overenskomst mellem arbejdsmarkedets parter, idet statsmagten blot paa begaering af arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer, der kan betragtes som repraesentative, har erklaeret ordningen obligatorisk for hele fagomraadet.

Heraf foelger, at en erhvervstilknyttet pensionsordning, som er udtryk for en direkte forskelsbehandling paa grundlag af koen, idet gifte kvinder ikke kan vaere omfattet af ordningen, er i strid med traktatens artikel 119.

2. Begraensningen af de tidsmaessige virkninger af dommen af 17. maj 1990 i Barber-sagen, sag C-262/88, angaar kun de former for forskelsbehandling, som arbejdsgiverne og pensionskasserne med rimelighed kunne betragte som tilladte paa grund af de undtagelser, der som overgangsforanstaltninger er fastsat i de faellesskabsretlige regler, der kan anvendes paa erhvervstilknyttede pensioner. Herunder falder ikke en forskelsbehandling med hensyn til retten til at vaere omfattet af erhvervstilknyttede pensionsordninger i tilfaelde, hvor forskelsbehandlingen blev fundet i strid med traktatens artikel 119 ved dommen af 13. maj 1986 i Bilka-sagen, sag 170/84, hvori der ikke blev fastsat en tidsmaessig begraensning. Da der ikke blev fastsat en saadan tidsmaessig begraensning, kan den direkte virkning af traktatens artikel 119 paaberaabes til stoette for krav om ligebehandling med tilbagevirkende kraft med hensyn til retten til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning. Det har den kunnet siden afsigelsen af dommen i Defrenne-sagen, sag 43/75, den 8. april 1976, hvori den direkte virkning af artiklen for foerste gang blev fastslaaet.

Den omstaendighed, at en arbejdstager kan stille krav om at blive omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning med tilbagevirkende kraft, indebaerer imidlertid ikke, at arbejdstageren kan undgaa at betale bidrag til ordningen for det tidsrum, der er tale om.

Nationale regler om soegsmaalsfrister i nationale retsforhold kan goeres gaeldende over for arbejdstagere, der paaberaaber sig deres ret til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning, paa betingelse af, at reglerne ikke er mindre gunstige for soegsmaal af denne art end for tilsvarende soegsmaal i henhold til national ret, og at de ikke i praksis goer det umuligt at udoeve rettigheder i henhold til faellesskabsretten.

3. Selv om de, der administrerer en erhvervstilknyttet pensionsordning, ikke har noget at goere med arbejdsforholdet, skal de udbetale ydelser, som har karakter af loen i artikel 119' s forstand, og de er af denne grund, ligesom arbejdsgiveren, forpligtet til at iagttage bestemmelserne i artiklen ved at goere alt, hvad der ligger inden for deres befoejelser, for at sikre, at ligebehandlingsprincippet overholdes paa dette omraade, ligesom de personer, der er omfattet af pensionsordningen, skal kunne paaberaabe sig ligebehandlingsprincippet over for dem.

Den effektive virkning af artikel 119 ville nemlig i hoej grad blive svaekket, og det ville have saerdeles uheldige foelger for den retsbeskyttelse, der er noedvendig for en virkelig ligebehandling, hvis en arbejdstager kun kunne paaberaabe sig bestemmelsen over for arbejdsgiveren, men ikke over for dem, der administrerer ordningen, og som det udtrykkeligt er paalagt at opfylde arbejdsgiverens forpligtelser.

4. Den til traktaten om Den Europaeiske Union knyttede protokol nr. 2 ad traktatens artikel 119 angaar alle ydelser fra en erhvervstilknyttet social sikringsordning, men ikke retten til at vaere omfattet af en saadan ordning.

Retten til at vaere omfattet af en saadan ordning reguleres saaledes fortsat af dommen af 13. maj 1986 i Bilka-sagen, sag 170/84, hvorefter det udgoer en overtraedelse af traktatens artikel 119, saafremt en virksomhed ° uden objektiv begrundelse og uden at det kan forklares ved andre faktorer end forskelsbehandling paa grundlag af koen ° behandler mandlige og kvindelige arbejdstagere forskelligt ved at udelukke den ene gruppe af arbejdstagere fra en virksomhedspensionsordning.