DOMSTOLENS DOM AF 27. SEPTEMBER 1988. - DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND MOD KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER. - DEN 2. LOME-KONVENTION - GENINDFOERELSE AF ORDNINGEN MED KVOTER PAA GRUNDLAG AF NATIONALITET - FORMALITETEN. - SAG 114/86.



Samling af Afgørelser 1988 side 05289



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

Annullationssoegsmaal - akter der kan vaere genstand for soegsmaal - retsakter der tilsigter at skabe retsvirkninger - retsakt der giver udtryk for Kommissionens hensigt til at foelge visse retningslinjer ved opstillingen af lister over virksomheder, der kan tildeles kontrakter om tjenesteydelser inden for rammerne af AVS/EOEF-samarbejdet - ikke omfattet

( EOEF-Traktaten, art . 173, stk . 1; den foerste Lomé-konvention AVS/EOEF af 28 . februar 1975, protokol nr . 2, art . 25; den anden Lomé-konvention AVS/EOEF af 31 . oktober 1979, art . 142, stk . 2 )

Sammendrag

For at en retsakt udstedt af Raadet eller Kommissionen kan goeres til genstand for et annullationssoegsmaal, er det noedvendigt, at retsakten tilsigter at skabe retsvirkninger . Det gaelder ikke en af Kommissionen udstedt retsakt, der giver udtryk for Kommissionens eller en af dens tjenestegrenes hensigt til at foelge visse retningslinjer ved opstillingen af begraensede lister over virksomheder, der kan komme i betragtning ved tildeling af kontrakter om tjenesteydelser, jfr . artikel 142, stk . 2, i den anden Lomé-konvention og artikel 25 i protokol nr . 2 til den foerste Lomé-konvention . Det er nemlig ikke selve denne hensigtserklaering, men alene opstillingen af selve listerne, der kan skabe retsvirkninger i den forstand, at visse virksomheder udelukkes fra listerne og dermed ikke har mulighed for at komme i betragtning ved tildeling af kontrakterne .

Dommens præmisser

12274 Ved st§vning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 16 . maj 1986, har Det Forenede Kongerige i medfìr af E*F-Traktatens artikel 173, stk . 1, anlagt sag med pâstand om annullation af en under AVS/FIN /

gruppens mìde den 6 . marts 1986 meddelt afgìrelse fra Kommissionen om genindfìrelse med virkning fra den 1 . marts 1986 af den forud for den 1 . juni 1983 g§ldende ordning, hvorefter Kommissionen tager hensyn til firmaernes nationalitet i forbindelse med opstilling af lister over ansìgere, der kan komme i betragtning ved tildeling af kontrakter om tjenesteydelser, som indgâs inden for rammerne af den anden Lomé-konvention AVS/E*F ( herefter ben§vnt "Lomé II ") af 31 . oktober 1979 ( EFT 1980 L 347, s . 1 ).

7L Inden for rammerne af det faglige samarbejde bestemmer artikel 142, stk . 1, i Lomé II, at reglerne for tildeling og indgâelse af kontrakter om tjenesteydelser fastl§gges ved en afgìrelse, som tr§ffes af Ministerrâdet . Indtil denne afgìrelse tr§der i kraft, har Kommissionen i henhold til artikel 142, stk . 2, og artikel 25 i protokol nr . 2 til den fìrste Lomé-konvention AVS/E*F ( herefter ben§vnt "Lomé I ") ( EFT 1976 L 25, s . 1 ) kompetence til at opstille en begr§nset liste over ansìgere om tildeling af kontrakter om tjenesteydelser, "som er udvalgt efter kriterier, der sikrer, at de har de nìdvendige kvalifikationer, samt den nìdvendige erfaring og uafh§ngighed, og under hensyntagen til om de kan v§re til râdighed for den pât§nkte opgave ".

8L Det synes at fremgâ af den engelske version af artikel 25 i protokol nr . 2, hvorefter Kommissionen opstiller "a list of selected candidates" ( en liste over udvalgte ansìgere ), at de ansìgere, der kan optages pâ den pâg§ldende liste, skal v§re "selected" ( udvalgt ) udelukkende pâ grundlag af de i bestemmelsen n§vnte kriterier . Kommissionen har imidlertid gjort g§ldende, at kravet om en ensartet fortolkning af f§llesskabsbestemmelserne ifìlge Domstolens faste praksis udelukker, at den pâg§ldende tekst betragtes isoleret, idet det i tvivlstilf§lde er nìdvendigt at fortolke og anvende den i lyset af versionerne pâ de ìvrige sprog . I alle de andre sproglige versioner af ovenn§vnte bestemmelse er der imidlertid udtrykkeligt tale om at opstille en "begr§nset" ( eller "begrenzt", "beperkt", "ristretto", "restreinte ") liste over ansìgere, hvilket indeb§rer en sondring mellem pâ den ene side den mâde, hvorpâ ansìgerne udv§lges pâ grundlag af ovenn§vnte kriterier, og pâ den anden side den efterfìlgende begr§nsning af ansìgerne med henblik pâ opstillingen af en begr§nset liste .

9L Det fremgâr af sagen, at Kommissionen med henblik pâ opstillingen af den omhandlede liste anvendte visse interne retningslinjer . En af disse retningslinjer vedrìrer, hvad man er blevet enig om at betegne som den enkelte medlemsstats "ideelle andel" af kontrakterne om tjenesteydelser beregnet i forhold til stìrrelsen af medlemsstatens ìkonomiske bidrag til Den Europ§iske Udviklingsfond, som det er fastsat i den interne aftale om finansiering og forvaltning af F§llesskabets bistand .

:L Det fremgâr yderligere af sagen, at der ogsâ pâ grundlag af statistiske oplysninger indsamlet af Kommissionens tjenestegrene for at muliggìre en lìbende ajourfìrt sammenligning mellem de indgâede kontrakter om tjenesteydelser og den enkelte medlemsstats "ideelle andel" er udsendt interne retningslinjer med henblik pâ at fremme eller begr§nse visse nationaliteters ansìgninger for at tage hensyn til den enkelte medlemsstats "ideelle andel" ved opstillingen af de begr§nsede lister over ansìgere .

;L Med virkning fra 1 . juni 1983 anvendte Kommissionen forsìgsvis en ordning, hvorefter ca . 81,75% af de omhandlede kontrakter om tjenesteydelser skulle fordeles mellem medlemsstaterne under hensyntagen til den enkelte medlemsstats "ideelle andel", mens 18,25% skulle tildeles medlemsstaterne uden hensyntagen til nationalitet eller en medlemsstats "ideelle andel ".

<L Under et mìde den 6 . marts 1986 i AVS/FIN /

arbejdsgruppen meddelte Kommissionens repr§sentant, at den i 1983 indfìrte forsìgsordning ikke l§ngere ville blive anvendt, idet Kommissionen efter en vurdering af forsìgsresultaterne havde besluttet at genindfìre den forud for den 1 . juni 1983 g§ldende ordning . Det Forenede Kongerige har anlagt n§rv§rende sag til prìvelse af denne afgìrelse om en genindfìrelse af en udv§lgelse pâ grundlag af nationalitet ved opstillingen af de begr§nsede lister over ansìgere med henblik pâ tildelingen af samtlige kontrakter om tjenesteydelser, der indgâs inden for rammerne af Lomé II .

21851° Ved to kendelser af 15 . oktober 1986 har Domstolen givet Kongeriget Nederlandene tilladelse til at intervenere til stìtte for sagsìgeren og Den Italienske Republik tilladelse til at intervenere til stìtte for sagsìgte .

21852° Vedrìrende sagens faktiske omst§ndigheder, retsforhandlingernes forlìb samt parternes anbringender og argumenter henvises til retsmìderapporten . Disse omst§ndigheder omtales derfor kun i det fìlgende, sâfremt det pâ de enkelte punkter er nìdvendigt for forstâelsen af Domstolens argumentation .

Formaliteten

21853° Kommissionen har pâstâet sagen afvist under henvisning til, at den sâkaldte "afgìrelse", der er genstand for sagen, udgìr en forelìbig stillingtagen fra Kommissionens side . Den har yderligere anfìrt, at den anf§gtede afgìrelse ikke var bindende og ikke havde pr§cise retsvirkninger .

21854° Det Forenede Kongerige har heroverfor gjort g§ldende, at Kommissionens "afgìrelse" om at genindfìre den omhandlede ordning for med virkning fra 1 . marts 1986, at anvende kriteriet en medlemsstats "ideelle andel" i forbindelse med alle kontrakter om tjenesteydelser, er en af Kommissionen udstedt "retsakt" med retsvirkninger, for sâ vidt visse virksomheder herved udelukkes fra optagelse pâ den begr§nsede liste; denne retsakt kan derfor anf§gtes i henhold til Traktatens artikel 173, stk . 1 . Sagsìgeren har videre anfìrt, at "afgìrelsen" om ikke l§ngere at anvende ordningen med delkvoter ved kontrakter om tjenesteydelser med virkning fra en bestemt dato er en fast regel, som har generelle virkninger for den af Kommissionen fulgte fremgangsmâde, selv om kvoterne, der tildeles pâ grundlag af nationalitet, anvendes smidigt, idet der ogsâ tages hensyn til de andre kriterier, der er opregnet i artikel 25 i protokol nr . 2 til Lomé I .

21855° For at tage stilling til, om den anf§gtede retsakt kan gìres til genstand for et annullationssìgsmâl, jfr . Traktatens artikel 173, stk . 1, bem§rkes fìrst, at der i henhold til Domstolens faste praksis snarere skal tages hensyn til retsaktens indhold end til dens form . Navnlig kan en retsakt ikke gìres til genstand for et annullationssìgsmâl, sâfremt den ikke tilsigter at skabe retsvirkninger .

21856° Det fremgâr af sagen, at den anf§gtede retsakt i den foreliggende sag var udtryk for Kommissionens eller en af dens tjenestegrenes hensigt til at fìlge visse retningslinjer ved opstillingen af begr§nsede lister over ansìgere, der kan komme i betragtning ved tildeling af de omhandlede kontrakter om tjenesteydelser . Det er imidlertid ikke selve denne hensigtserkl§ring, men kun opstillingen af selve listerne, der kan skabe retsvirkninger i den forstand, at visse virksomheder udelukkes fra listerne og dermed ikke har mulighed for at komme i betragtning ved tildeling af kontrakterne .

21857° Dette g§lder sâ meget mere, som de pâg§ldende lister, sâledes som det ligeledes fremgâr af sagen, normalt ikke udf§rdiges i fuld overensstemmelse med de af Kommissionen fastsatte kriterier . Yderligere fremgâr det af de statistiske oplysninger, Kommissionen har fremlagt pâ Domstolens anmodning, at tildelingen af kontrakter om tjenesteydelser i praksis ikke er blevet gennemfìrt i overensstemmelse med princippet om medlemsstaternes "ideelle andel ".

21858° Det kan herefter fastslâs, at den anf§gtede afgìrelse ikke kan anses for en retsakt, der tilsigter at skabe retsvirkninger . Fìlgelig vil sagen v§re at afvise .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

21859° I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, dìmmes den tabende part til at afholde sagens omkostninger . Da Det Forenede Kongerige, stìttet af Kongeriget Nederlandene som intervenient, har tabt sagen, dìmmes de in solidum til at betale omkostningerne, herunder de omkostninger, som Den Italienske Republik, der er indtrâdt i sagen til stìtte for sagsìgte, har afholdt .

Afgørelse

Pâ grundlag af disse pr§misser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1 ) Sagen afvises .

2 ) Det Forenede Kongerige og Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger in solidum .