DA Den Europæiske Unions Tidende C 219/8

Appel iværksat den 20. maj 2011 af Caixa Geral de Depósitos S.A. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 3. marts 2011 i sag T-401/07, Caixa Geral de Depósitos mod Kommissionen

(Sag C-242/11 P)

2011/C 219/12

Processprog: portugisisk

Parter

Appellant: Caixa Geral de Depósitos, S.A. (CGD) (ved advogado N. Ruiz)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen og Den Portugisiske Republik

Appellanten har nedlagt følgende påstande

— Den af Retten i sag T-401/07 afsagte dom ophæves, og som konsekvens heraf betragtes appellantens annullationssøgsmål som forskriftsmæssigt indbragt, og det anerkendes, at søgsmålet kan antages til realitetsbehandling, og det hjemvises til Retten med henblik på en afgørelse af søgsmålet med påstand om delvis annullation af den anfægtede beslutning og om, at Kommissionen tilpligtes at betale 1 925 858,61 EUR med tillæg af morarenter samt de af appellanten afholdte omkostninger.

— Subsidiært ophæves den af Retten i sag T-401/07 afsagte dom, og som konsekvens heraf betragtes appellantens annullationssøgsmål som forskriftsmæssigt anlagt, og det anerkendes, at søgsmålet kan antages til realitetsbehandling med henblik på, at Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen og afsiger dom efter appellantens påstande ved første instans.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanten fremsat tre anbringender:

1) Principalt, første anbringende vedrørende appellantens søgsmålsret og tilsidesættelse af artikel 263 TEUF

Appellanten har gjort gældende, at den anfægtede beslutning (1) berører den umiddelbart og individuelt, eftersom nævnte selskab, ud over at være mellemmand, reelt er det kreditinstitut, som for egen regning og risiko ifølge ordlyden af den beslutning, hvormed tilskuddet blev godkendt, og af den aftale, der var indgået med Kommissionen med henblik på gennemførelse af beslutningen, med de endelige modtagere indgik låneaftaler, hvoraf der beregnes renter, som er genstand for de af EFRU ydede tilskud.

Da CGD fik tildelt støtte som kompensation for de rentetilskud, som blev ydet de endelige modtagere, undersøgte Retten endvidere ikke behørigt spørgsmålet, om en medlemsstat, der er adressat for den anfægtede beslutning, kunne undgå, at nævnte beslutning skabte retlige virkninger for CGD, eftersom en situation, hvor en medlemsstat kompenserer for de manglende tilskud fra EFRU, er helt teoretisk.

2) Andet anbringende om, subsidiært, Rettens tilsidesættelse af EU-retten ved at forkaste Den Portugisiske Republiks påstand i sag T-387/07 (Portugal mod Kommissionen), dom af 3. marts 2011

Appellanten har gjort gældende, at den i sag T-387/07 afsagte dom ikke på behørig vis vurderede, at der forelå en manglende begrundelse eller en fejlagtig begrundelse for den anfægtede beslutning, eftersom: (a) den anfægtede beslutning ikke klart påviste de to mangler, der var tilregnet sagsøgernes adfærd, eller det endelige beløb, som EFRU’s støtte skulle nedsættes til, og (b) Retten selv endte op med at basere lovligheden af den anfægtede beslutning på begrundelser, som var anderledes end dem, som Kommissionen havde påberåbt sig som begrundelse for at nedsætte EFRU’s støtte.

Den i sag T-387/07 afsagte dom er ligeledes behæftet med en retlig fejl, da den har erstattet begrundelsen for den anfægtede beslutning med sin egen begrundelse.

3) Tredje anbringende om, subsidiært, regelmæssigheden af det faktiske påløb af udgifter og tilsidesættelse af artikel 21, stk. 1, i forordning nr. 4253/88 (2) samt af aftalen

Appellanten er af den opfattelse, at den i sag T-387/07 afsagte dom ikke på behørig vis vurderede, at der forelå følgende to fejl ved den anfægtede beslutning: (a) en faktisk fejl og også en retlig mangel, for så vidt som den forudsætter, at rentetilskuddene for de lån, der var genstand for SGAIA (globaltilskud til lokale investeringer), kan betales af mellemmanden til de endelige modtagere, (b) retlig mangel, for så vidt som den afviser muligheden for, at overholdelsen af bestemmelsen i artikel 13, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2052/88 (3) angår støttens totalbeløb, (c) retlig mangel, for så vidt som den konkluderer, at SGAIA burde følge en afslutningsordning, som sikrede, at de beløb, som svarede til de endnu ikke forfaldne rentetilskud, blev debiteret en særlig konto og/eller indsat på en anden særlig bankkonto indtil den 31. december 2001, idet de tilsvarende udgifter ellers ikke ville kunne betragtes som afholdt indtil nævnte dato, (d) retlig mangel, for så vidt som den konkluderer, at SGAIA burde følge en afslutningsordning, som sikrede, at de beløb, som svarede til rentebeløb, der var forfaldet den 31. december 2001, blev forudbetalt til de endelige modtagere og endeligt debiteret den særlige konto frem til den 31. december 2001, idet de tilsvarende udgifter ellers ikke ville kunne betragtes som afholdt inden nævnte dato.

(1) Kommissionens beslutning K(2007) 3772 af 31.7.2007 om nedsættelse af Den Europæiske Fond for Regionaludviklings økonomiske bistand (EFRU) vedrørende et globalt tilskud til lokale investeringer i Portugal i medfør af Kommissionens beslutning K(95) 1769 af 28.7.1995.

(2) Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19.12.1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, EFT L 374, s. 1.

(3) Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88 af 24.6.1988 om strukturfondenes opgaver og effektivitet samt om samordningen af deres interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, EFT L 185, s. 9.