Beslutningen af 18. april 2005 (herefter den »anfægtede beslutning«) bygger især på følgende betragtninger:

»Den påståede overtrædelse kan i den foreliggende sag ikke anses for at medføre alvorlige forstyrrelser på fællesmarkedet, eftersom alle de berørte parter har hjemsted i Grækenland og kun driver virksomhed i Grækenland. Der er ikke udsigt til, at dette vil ændre sig, dvs. at de tre [kollektive forvaltningsorganer] i nær fremtid vil begynde at drive virksomhed i andre lande, hvis man ser på strukturen på de markeder, der leverer tjenesteydelser til beskyttelse af beslægtede rettigheder, og de praktiske vanskeligheder, der er forbundet med en sådan virksomhed. Virkningerne af den påståede praksis gør sig desuden kun gældende på det græske marked. Kontrakter om afspilning af musik indgås kun med radio- og tv-stationer og andre brugere, der befinder sig i Grækenland. De tre [kollektive forvaltningsorganer] er kun beføjede til at beskytte beslægtede rettigheder i Grækenland og har ikke praktisk mulighed for at udøve denne beføjelse uden for landets grænser.

Hvis Kommissionen skal fastslå, om der er sket en overtrædelse, vil den desuden være nødt til at iværksætte en indgående undersøgelse af de fremherskende forhold på det relevante marked og af de eksisterende alternativer. Eftersom det for det første (i overensstemmelse med direktiv 92/100/EØF) bestemmes i græsk lovgivning, at der skal betales et samlet vederlag for alle beslægtede rettigheder, og den påståede overtrædelse skyldes, at de tre organer opkræver dette vederlag under ét, vil Kommissionen skulle godtgøre, at der findes effektive metoder, som gør det muligt at opkræve det samlede vederlag særskilt. For det andet [vil] Kommissionen [ikke kun skulle] påvise, at de tre organer i fællesskab har en dominerende stilling, men vil ifølge Domstolens dom i Tournier-sagen og i dommen i sagen Lucazeau m.fl. [ ( 3 )] [ligeledes skulle] undersøge, hvor store royalties der opkræves for ophavsrettigheder og beslægtede rettigheder i de forskellige EU-lande, hvordan de beregnes, hvilke kriterier der benyttes, og hvilke forhold der er fremherskende på det græske marked, sammenlignet med [markederne i] de øvrige europæiske lande.

Det skal desuden bemærkes, at Deres selskab har mulighed for at indgive klage til de nationale myndigheder. Det vil bl.a. kunne forelægge sagen for den græske konkurrencemyndighed. [Konkurrencemyndigheden] er med sit indgående kendskab til forholdene på det nationale marked fuldt ud i stand til at behandle Deres klage. At alle de berørte parter og alle de omhandlede brugere af musikken har hjemsted og driver virksomhed på det græske marked, understreger kun vigtigheden af et godt kendskab til forholdene på det lokale marked. Konkurrencemyndigheden har i øvrigt samme kompetence til at anvende […]traktatens [artikel 81 EF og 82 EF] som Europa-Kommissionen.

Det må derfor konkluderes, at den omfattende og indgående undersøgelse, der kræves for at fastslå, om de tre kollektive forvaltningsorganer […] har handlet i overensstemmelse med de fællesskabsretlige konkurrenceregler, ikke står i rimeligt forhold til den meget begrænsede betydning, som en eventuel overtrædelse vil have for fællesmarkedets funktion. Den foreliggende sag har derfor ikke den fællesskabsinteresse, der er nødvendig for, at Kommissionen kan indlede en undersøgelse ( 4 ).«