ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Annullationssoegsmaal ° fysiske eller juridiske personer ° retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt ° Raadets afgoerelse om beskikkelse af medlemmerne af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg ° sag anlagt af en organisation, der ikke paa nationalt plan omfatter alle inden for en oekonomisk-social kategori ° afvisning

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4, samt art. 193 og 194)

Sammendrag

En national organisation, der repraesenterer interesserne hos et stort antal pensionister, rammes ikke af en afgoerelse fra Raadet om beskikkelse af medlemmerne af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg paa grund af egenskaber, der er saerlige for den, eller paa grund af en faktisk situation, der adskiller organisationen fra alle andre. For det foerste beskikkes medlemmerne af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg som repraesentanter for forskellige grupper inden for det oekonomiske og sociale liv, og ikke for at repraesentere interesserne hos de organisationer, som de eventuelt tilhoerer, og de paagaeldende maa ikke vaere bundet af nogen instruktion og skal udfoere deres hverv i fuldkommen uafhaengighed og i Faellesskabets almene interesse. For det andet er det ikke tilstraekkeligt til, at et annullationssoegsmaal kan antages til realitetsbehandling, at det er anlagt af en organisation, der skal varetage faelles interesser.

Endvidere har en organisation, der paa nationalt plan kun omfatter en del af en af de i traktatens artikel 193 naevnte grupper, men ikke hele denne, ikke en saadan placering, at den kan forlange at blive taget i betragtning af Raadet, naar dette traeffer afgoerelse om beskikkelser.

En saadan organisation kan saaledes ikke paa noget grundlag anses for individuelt beroert i den i traktatens artikel 173 forudsatte betydning.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Retspleje – sagsomkostninger – opgørelse – udgifter, der kan kræves erstattet

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b), og art. 102, stk. 2]

2. Retspleje – sagsomkostninger – opgørelse – forhold, der skal tages i betragtning

3. Retspleje – sagsomkostninger – opgørelse – forhold, der skal tages i betragtning

Sammendrag

1. Det følger af artikel 91, litra b), i Rettens procesreglement, at de udgifter, der kan kræves erstattet, er begrænset dels til de udgifter, der er afholdt med henblik på sagens behandling ved Fællesskabets retsinstanser, dels til udgifter, som var nødvendige i denne forbindelse. Omkostninger i forbindelse med rejser til Luxembourg med henblik på indgivelsen af skriftlige indlæg skal dog ikke anses for nødvendige, dels når der i procesreglementets artikel 102, stk. 2, er fastsat en frist under hensyn til afstanden, og dels når der er andre sikre, og åbenbart mindre bekostelige måder til at fremsende dokumenter til Fællesskabets retsinstanser.

(jf. præmis 42, 79 og 80)

2. Da der ikke i fællesskabsretten findes bestemmelser om fastsættelse af honorarer, er Retten frit stillet ved sin vurdering af de foreliggende oplysninger, idet den dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens betydning efter fællesskabsretten og dens sværhedsgrad, såvel som til den arbejdsbyrde, som de pågældende befuldmægtigede og rådgivere har båret i forbindelse med sagen, samt til parternes økonomiske interesse i sagen.

I en sag, der vedrører manglende opfyldelse af betingelserne for tildelingen af støtte, og som også vedrører Kommissionens indblanding forud for og under sagsøgerens gennemførelse af det støttede projekt, indebærer behovet for at belyse de præcise omstændigheder omkring denne indblanding og for at foretage en grundig analyse af konsekvenserne for afgørelsen af sagen i et vist omfang særlige vanskeligheder, der adskiller denne sag fra andre sager vedrørende manglende opfyldelse af betingelserne for tildeling af støtte.

I den henseende bærer sagen præg af en vis nyhedsgrad, hvorfor den er af en vis betydning efter fællesskabsretten, i det omfang den belyser fordelingen af bevisbyrden til sagens parter, i tilfælde hvor Kommissionen har blandet sig i gennemførelsen af et støttet projekt, hvilket projekt institutionen desuden har påstået misligholdt.

(jf. præmis 45 og 53-56)

3. For så vidt angår bedømmelsen af den arbejdsbyrde, som retssagen har kunnet forårsage, tilkommer det Fællesskabets retsinstanser at tage stilling til det arbejde, der er objektivt nødvendigt for sagens behandling i sin helhed. Hvis sagsøgerens advokater imidlertid allerede har bistået sagsøgeren under procedurer eller tiltag forud for den pågældende retssag, bør der tillige henses til advokaternes kendskab til relevante forhold for retssagen, hvilket har kunnet lette deres arbejde og begrænse den tid, de måtte bruge på sagen. Omvendt skal advokaternes bistand under den administrative procedure ikke inddrages i vurderingen af de udgifter, der skal erstattes, hvis det godtgøres, at denne bistand er uden relevans for retssagen.

(jf. præmis 59 og 60)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - sagsomkostninger - udmåling - udgifter, der kan kræves erstattet - begreb - nødvendige udgifter, som parterne har afholdt - relevante kriterier

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b)]

2 Retspleje - sagsomkostninger - udmåling - udgifter, der kan kræves erstattet - begreb - medvirken af flere advokater

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b)]

Sammendrag

1 I henhold til artikel 91, litra b), i Rettens procesreglement er de udgifter, der kan kræves erstattet, dels begrænset til dem, der er afholdt i forbindelse med retsforhandlingerne ved Retten, og dels dem, som har været nødvendige hertil.

Da der ikke i fællesskabsretten findes bestemmelser om fastsættelse af honorarer, er Fællesskabets retsinstanser frit stillet ved sin vurdering af de foreliggende oplysninger, idet de dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens betydning efter fællesskabsretten og dens sværhedsgrad, såvel som til den arbejdsbyrde, de pågældende befuldmægtigede og rådgivere har båret i forbindelse med sagen, samt parternes økonomiske interesse heri. Følgelig skal der ikke tages hensyn til en national tarif for advokaters honorarer eller til en eventuel aftale herom mellem den pågældende part og dennes befuldmægtigede.

(jf. præmis 14 og 15)

2 Selv om man principielt kun kan betragte salæret til én advokat som »nødvendige udgifter« i henhold til Rettens procesreglements artikel 91, litra b), må der dog først og fremmest tages hensyn til, om det antal arbejdstimer, der samlet er medgået, kan anses for objektivt nødvendigt af hensyn til sagens behandling ved Retten, uanset hvor mange advokater arbejdet har været delt mellem.

Udgifterne til ansættelse af en ny advokat under sagen kan kun bæres af den part, der er dømt til at betale sagens omkostninger, såfremt de alene vedrører den tid, som den nye advokat har viet sagen, og kan ikke omfatte den tid, som den nye advokat nødvendigvis har brugt til at sætte sig ind i sagen.

(jf. præmis 20 og 21)
4

Sagsøgeren har modsat sig denne anmodning og gjort gældende, at adgangen til fravigelse i artikel 35, stk. 2, litra b), i procesreglementet er en undtagelse fra princippet om, at sagsøgeren vælger processproget, og at en sådan undtagelsesadgang skal fortolkes indskrænkende. Sagsøgeren har anført, at intervenienten ikke til støtte for begæringen har fremlagt beviser for, at en afvikling af retsforhandlingerne på fransk vil krænke intervenientens rettigheder, en betingelse, som fremgår af Rettens praksis (jf. Rettens kendelse af 13.5.1993, sag T-74/92, Ladbroke Racing mod Kommissionen, Sml. II, s. 535). Sagsøgeren har understreget, at da Ρ & G har valgt at fremsende fusionsforslaget på engelsk, har det pålagt alle implicerede parter at anvende dette sprog. En parallel anvendelse er derfor uundgåelig under sagens behandling for Retten.
61994B0268

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Udvidede Afdeling) den 13. december 1999. - Tyco Toys (UK) Ltd, Matchbox Toys (UK) Ltd, Matchbox Collectibles Ltd, Tyco Distribution Europe NV, Tyco Manufacturing Europe Inc, Matchbox Spielwaren, Matchbox Collectibles GmbH, Tyco Toys France SA, Tyco Toys España SA, Tyco Toys Deutschland GmbH og Playtime Toys (UK) Ltd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Rådet for Den Europæiske Union. - Fælles handelspolitik - Forordning (EF) nr. 519/94 og nr. 747/94 - Importkontingenter for visse typer legetøj fra Den Kinesiske Folkerepublik - Sagen åbenbart ugrundet. - Sag T-268/94.



Samling af Afgørelser 1999 side II-03569
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Første Udvidede Afdeling) den 30. oktober 1998. - Fort James France, tidligere Kaysersberg SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Fastsættelse af sagsomkostninger. - Sag T-290/94 (92).



Samling af Afgørelser 1998 side II-04105



Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - sagsomkostninger - fastsaettelse - omstaendigheder, der skal tages i betragtning

(Rettens procesreglement, art. 92, stk. 1)

2 Retspleje - sagsomkostninger - fastsaettelse - udgifter, der kan kraeves erstattet - begreb - brug af flere advokater

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b)]

Sammendrag

1 Da der ikke findes faellesskabsbestemmelser om fastsaettelse af salaerer, er Faellesskabets retsinstanser ved fastsaettelsen af sagsomkostninger frit stillet ved deres vurdering af de foreliggende oplysninger, idet de dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens betydning i forhold til faellesskabsretten og dens svaerhedsgrad, saavel som til den arbejdsbyrde, som de paagaeldende befuldmaegtigede eller advokater har baaret i forbindelse med retsforhandlingerne, samt til parternes oekonomiske interesse i sagen.

Faellesskabets retsinstansers mulighed for at vurdere vaerdien af det arbejde, en advokat har praesteret, afhaenger af, hvor praecise oplysninger der gives.

2 Selv om begrebet »noedvendige udgifter« i procesreglementets artikel 91, litra b), som udgangspunkt kun kan antages at daekke vederlaget til én advokat, maa der foerst og fremmest tages hensyn til, om det antal timer, der samlet er medgaaet, kan anses for objektivt noedvendigt af hensyn til sagens behandling ved Retten, uanset hvor mange advokater arbejdet har vaeret delt mellem.
Ordonnance du Tribunal de première instance (cinquème chambre) du 17. september 1998. - Eugénio Branco mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Fastsættelse af sagsomkostninger. - Sag T-271/94 (92).



Samling af Afgørelser 1998 side II-03761



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - sagsomkostninger - fastsaettelse - udgifter, der kan kraeves erstattet - begreb - relevante forhold - rejser og opholdsudgifter for andre personer end parternes advokater - betingelser for erstatning

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b), og art. 92, stk. 1]

Sammendrag

Faellesskabets retsinstanser er ikke kompetente til at fastsaette de beloeb, som parterne skal udrede i salaer til deres egen advokater, hvorimod de kan fastsaette den del af disse beloeb, der kan soeges erstattet hos den part, som det paalaegges at betale sagens omkostninger. Da der ikke findes faellesskabsbestemmelser om fastsaettelse af salaerer, er Faellesskabets retsinstanser frit stillet ved deres vurdering af de foreliggende oplysninger, idet de dog skal tage hensyn til sagens genstand, dens betydning efter faellesskabsretten og dens svaerhedsgrad, saavel som til den arbejdsbyrde, som de paagaeldende befuldmaegtigede eller advokater har baaret i forbindelse med sagen, samt parternes oekonomiske interesse heri.

Rejse- og opholdsudgifter, som andre personer end den paagaeldende sagsoegers advokat har afholdt, kan kun erstattes, saafremt disse personers tilstedevaerelse er noedvendig med henblik paa sagens behandling.

Med hensyn til en af sagsoegeren ansat oekonoms vederlag kan disse kun anses for noedvendige udgifter, saafremt oekonomens medvirken var noedvendig.

Da Retten ved fastsaettelsen af de erstatningspligtige udgifter tager hensyn til alle sagens omstaendigheder indtil afsigelsen af kendelsen, findes det ikke noedvendigt at traeffe saerskilt afgoerelse vedroerende paastande om erstatning af de udgifter, som parterne har afholdt med henblik paa sagen om fastsaettelse af udgifter.
15

Endelig har sagsøgeren anført, at sagen havde afgørende økonomisk betydning for selskabet. Alene i 1994 måtte selskabet i henhold til forordningen foreløbigt betale et beløb på lidt over 120000000 BEF i told. Da selskabet anlagde sag til prøvelse af forordningen, vidste det ikke, om institutionerne var af den opfattelse, at tolden ikke ville finde anvendelse efter Republikken Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union, og om tiltrædelsen faktiske ville finde sted. Selskabet måtte derfor gå ud fra, at forordningen ville finde anvendelse i mange år. På denne baggrund kunne selskabet med rimelighed lægge til grund, at nutidsværdien af den told, som selskabet skulle betale fra 1994 til 2001, ville være i størrelsesorden 1250000000 BEF.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 8. juli 1998. - Eugénio Branco Ldª mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Fastsættelse af sagsomkostninger. - Forenede sager T-85/94 (92) og T-85/94 (122) (92).



Samling af Afgørelser 1998 side II-02667



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - sagsomkostninger - fastsaettelse - udgifter, der kan kraeves erstattet - begreb - beloeb, der kan medregnes - rejse- og opholdsudgifter for andre end parternes advokater - honorar til en oekonom - betingelser for refusion

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b), og art. 92, stk. 1]

Sammendrag

Faellesskabets retsinstanser er ikke kompetente til at fastsaette de beloeb, som parterne skal udrede i honorarer til deres egne advokater, hvorimod de kan fastsaette den del af disse beloeb, der kan soeges erstattet hos den part, som det paalaegges at betale sagens omkostninger. Da der ikke i faellesskabsretten findes bestemmelser om fastsaettelse af salaerer, er retsinstansen frit stillet ved sin vurdering af de foreliggende oplysninger, idet den dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens betydning efter faellesskabsretten og dens svaerhedsgrad, saavel som til den arbejdsbyrde, som de paagaeldende befuldmaegtigede og advokater har baaret i forbindelse med sagen, samt til parternes oekonomiske interesse i sagen.

Rejse- og opholdsudgifter for andre end den paagaeldende sagsoegers advokat kan kun erstattes, hvis de paagaeldendes tilstedevaerelse var noedvendig for sagen. Honorar til en oekonom, sagsoegeren har benyttet, kan kun anses for en noedvendig udgift, hvis hans bistand var noedvendig.

Retten skal ved fastsaettelsen af de udgifter, der kan kraeves erstattet, tage hensyn til alle forhold i sagen indtil det tidspunkt, hvor der traeffes afgoerelse, og der traeffes derfor ikke saerskilt afgoerelse om parternes omkostninger i forbindelse med sagen om fastsaettelse af sagsomkostningerne.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 29. april 1998. - British Coal Corporation mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - EKSF-traktaten - Annullationssøgsmål til prøvelse af et stiltiende afslag - Åbenbart, at sagsøgte må frifindes. - Sag T-367/94.



Samling af Afgørelser 1998 side II-00705



Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - sag anlagt af en kulproducent til proevelse af Kommissionens stiltiende afvisning af en opfordring til at vedtage en beslutning i medfoer af EKSF-traktatens artikel 35 - beslutning, der maa antages at vaere en foelge af Kommissionens undladelse af uden videre at afvise en klage over, at den paagaeldende producent overtraeder EKSF-traktatens konkurrenceregler - sagen aabenbart ugrundet

[EKSF-traktaten, art. 4, litra d), art. 35 og 65 samt art. 66, stk. 7]

Sammendrag

En sag anlagt af en kulproducent til proevelse af den stiltiende afvisning fra Kommissionen, som maa anses at vaere en foelge af, at Kommissionen efter at have modtaget en opfordring til at handle, jf. EKSF-traktatens artikel 35, ikke uden videre afviser en klage over, at den paagaeldende producent har tilsidesat EKSF-traktatens artikel 4, litra d), artikel 65 og artikel 66, stk. 7, er aabenbart ugrundet.

Naar der indbringes en saadan klage for Kommissionen, er denne ikke alene ikke forpligtet til at afvise klagen uden forinden at undersoege den naermere, men er derimod forpligtet til at foretage en saadan undersoegelse. Kommissionens forpligtelse til at foretage en omhyggelig undersoegelse af de faktiske og retlige omstaendigheder, en klager fremfoerer, med henblik paa, at Kommissionen vurderer, om de paagaeldende omstaendigheder giver grundlag for at antage, at der foreligger en adfaerd, som kan fordreje konkurrencen inden for Faellesskabet, skal navnlig overholdes, saafremt Kommissionen handler inden for rammerne af EKSF-traktaten, hvor den har en enekompetence.

Saafremt Kommissionen paa grundlag af den paagaeldende undersoegelse maatte vedtage en beslutning, hvorved klagen afvises, ville den under alle omstaendigheder have pligt til at anfoere de faktiske omstaendigheder og de overvejelser, der ligger til grund for dens konklusion. Legalitetskontrollen vil herefter bestaa i en efterproevelse af, om de faktiske omstaendigheder er materielt rigtige, at beslutningen ikke er behaeftet med en retsvildfarelse eller er udtryk for et aabenbart urigtigt skoen, eller at der er begaaet magtfordrejning eller procedurefordrejning.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 24. marts 1998. - International Procurement Services SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Fastsættelse af udgifter. - Sag T-175/94 (92).



Samling af Afgørelser 1998 side II-00601



Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - sagsomkostninger - omkostninger, der kan kraeves erstattet - begreb - noedvendige udgifter, som parterne har afholdt - Faellesskabets institutioners udgifter til advokat

[EF-statutten for Domstolen, art. 17, stk. 1, og art. 46, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 91, litra b)]

2 Retspleje - sagsomkostninger - fastsaettelse - omkostninger, der kan kraeves erstattet - begreb - omstaendigheder, der skal tages i betragtning

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b), og art. 92, stk. 1]

Sammendrag

3 Det fremgaar af artikel 17, stk. 1, og artikel 46, stk. 1, i statutten for Domstolen, at Faellesskabets institutioner selv frit kan afgoere, om de i sager for Retten vil goere brug af en advokat, og det salaer, som i bekraeftende fald betales advokaten, skal saaledes betragtes som en udgift, det har vaeret noedvendigt at afholde med henblik paa sagens behandling, jf. procesreglementets artikel 91, litra b).

4 Faellesskabets retsinstanser har ikke kompetence til at fastsaette de vederlag, parterne skal betale deres advokater, men derimod til beloebsmaessigt at angive, i hvilket omfang disse salaerer kan kraeves erstattet af den part, som er blevet paalagt sagens omkostninger. Da der ikke findes faellesskabsbestemmelser om fastsaettelse af salaerer, er Retten frit stillet ved sin vurdering af de foreliggende oplysninger, idet den dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens betydning efter faellesskabsretten og dens svaerhedsgrad, saavel som til den arbejdsbyrde, som de paagaeldende befuldmaegtigede eller advokater har baaret i forbindelse med sagen, samt til parternes oekonomiske interesse i sagen.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Udvidede Afdeling) den 12. december 1997. - Detlef Nölle mod Rådet for Den Europæiske Union et Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Fastsættelse af sagsomkostninger. - Sag T-167/94 (92).



Samling af Afgørelser 1997 side II-02379



Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - sagsomkostninger - fastsaettelse - udgifter, der kan kraeves erstattet - noedvendige udgifter, som parterne har afholdt - rejse- og opholdsudgifter og vederlag til EF-institutioners befuldmaegtigede, raadgivere eller advokater - betingelser for godtgoerelse

[EF-statutten for Domstolen, art. 17, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 91, litra b)]

2 Retspleje - sagsomkostninger - fastsaettelse - udgifter, der kan kraeves erstattet - begreb - omstaendigheder, der skal tages i betragtning

[Rettens procesreglement, art. 91, litra b), og artikel 92, stk. 1]

Sammendrag

3 Naar en institution i en sag for Retten goer brug af sin ret efter artikel 17, stk. 1, i EF-statutten for Domstolen, der i medfoer af sin artikel 46 finder anvendelse paa rettergangsmaaden ved Retten, til at lade sig bistaa af en advokat, henhoerer dennes salaer under begrebet »noedvendige udgifter, som parterne har afholdt med henblik paa sagens behandling«, i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 91, litra b), i Rettens procesreglement.

Heraf foelger, at med hensyn til erstatning af institutionens befuldmaegtigedes rejseudgifter med henblik paa den mundtlige forhandling, er den omstaendighed, at institutionens advokat var til stede under den mundtlige forhandling, ikke paa nogen maade til hinder for, at dens befuldmaegtigede ligeledes var til stede, eftersom sidstnaevntes tilstedevaerelse tillige opfyldte kravet om passende juridisk bistand til institutionen. Foelgelig falder saadanne rejseudgifter ind under begrebet »noedvendige udgifter, som parterne har afholdt med henblik paa sagens behandling«.

4 Da faellesskabsretten ikke indeholder bestemmelser om salaertakster, er Faellesskabets retsinstanser i forbindelse med fastsaettelsen af sagsomkostninger i henhold til artikel 92, stk. 1, Rettens procesreglement frit stillet ved vurderingen af de foreliggende oplysninger, idet de dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens faellesskabsretlige betydning og svaerhedsgrad, den arbejdsbyrde, som de paagaeldende befuldmaegtigede og raadgivere har baaret i forbindelse med sagen, samt parternes oekonomiske interesse i sagen. Der skal ikke i denne forbindelse tages hensyn til nationale salaertakster for advokater eller til en eventuel aftale herom indgaaet mellem den paagaeldende part og dennes befuldmaegtigede eller raadgivere.
Således er der i referatet fra det »lukkede møde« den 21. marts 1989, udarbejdet af Eurofer, anført følgende i afsnittet »Results of the surveillance system«:

»Mr. von Hülsen gave information on the introduction of a statistical information system concerning monthly bookings and deliveries inside Eurofer. The result of the first inquiry for the months of January and February was given, showing an overall good situation [...]« (jf. stævning i British Steel-sagen, bilagsmappc 3, dokument 24.)

(»von Hülsen [generaldirektør for Eurofer] gav oplysninger om indførelsen af et statistisk informationssystem vedrørende de månedlige ordrer og leverancer inden for Eurofer. Resultatet af den første undersøgelse vedrørende månederne januar og februar blev meddelt og viste en generelt set god situation [...]«)
14

British Coal har for det tredje anført, at princippet om »fighting at arm's length« tilsiger, at skrivelsen tilstilles British Coal. I modsat fald må det antages, at British Coal og Kommissionen fremkommer med deres bemærkninger på forskelligt grundlag, og Kommissionen vil i sine bemærkninger formentlig beskæftige sig med den pågældende skrivelse. Da Kommissionen flere gange har ændret holdning under sagen, kunne resultatet blive, at British Coal uden at have kendskab til den omtvistede skrivelse ville bruge tid på at tage nærmere stilling til et synspunkt, som Kommissionen måske ikke længere indtager.