DA Den Europæiske Unions Tidende C 233/4

Sag anlagt den 3. juli 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-244/09)

2009/C 233/07

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved R. Lyal og W. Mölls, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland

Sagsøgerens påstande

— Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 56 EF, idet den har begrænset den degressive afskrivning for slitage efter Einkommensteuergesetz’ § 7, stk. 5, til bygninger, der er beliggende i Tyskland.

— Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Genstanden for søgsmålet er bestemmelserne i den tyske indkomstskattelov, hvorefter den såkaldte degressive afskrivning for slitage, der finder anvendelse ved skattepåligningen af faste ejendomme, dvs. anvendelse af en højere sats end den lineære afskrivningssats i den første fase af afskrivningsperioden, kun gælder for bygninger, som er beliggende i Tyskland.

Denne forskellige behandling af indenlandske og udenlandske faste ejendomme er i strid med de frie kapitalbevægelser garanteret ved artikel 56 EF. Efter fast retspraksis forbyder denne bestemmelse alle foranstaltninger, der stiller grænseoverskridende kapitalbevægelser ringere end indenlandske kapitalbevægelser og derved kan afholde medlemsstatens borgere fra førstnævnte.

På grund af den omhandlede lovgivning er likviditetssituationen for en skattepligtig investor mindre gunstig, hvis der er tale om en udenlandsk fast ejendom, end hvis der er tale om en indenlandsk ejendom. Dette har til følge, at investeringer i faste ejendomme beliggende i udlandet er mindre attraktive end investeringer i indenlandske faste ejendomme, og at investorer måske afholdes fra at opføre eller erhverve en bygning i en anden medlemsstat. Den forbedrede likviditet ved investering i indenlandske faste ejendomme udgør ifølge retspraksis en skattefordel, der skal tages hensyn til ved sammenligningen mellem rent indenlandske situationer og grænseoverskridende situationer.

Selv om virkningen af de anfægtede diskriminerende regler er begrænset til bygninger, for hvilke byggetilbuddet eller salgsaftalen blev afgivet henholdsvis indgået før den 1. januar 2006, er restriktionen for kapitalbevægelserne ikke blevet bragt til ophør, eftersom den degressive afskrivning for slitage er et vedvarende fænomen.

Efter forbundsregeringens opfattelse er førnævnte restriktion begrundet i tvingende almene hensyn. Den omhandlede lovgivning har til formål at fremme byggeri af lejeboliger i Tyskland.

Herved anføres, at ifølge fast retspraksis er fremme af den nationale økonomi ikke en målsætning, der kan begrunde en restriktion af de grundlæggende friheder. Selv hvis målsætningen om fremme af lejeboligbyggeriet anerkendes som et ikke-økonomisk formål, må det konstateres, at det hverken er nødvendigt eller forholdsmæssigt, at foretage en streng begrænsning af den degressive afskrivning, således at den alene gælder for bygninger beliggende i Tyskland. Det har ingen negative virkninger for formålet om fremme af lejeboligbyggeriet i Tyskland, hvis den degressive afskrivning også kan foretages for faste ejendomme i andre medlemsstater.

Forbundsregeringen har dermed ikke anført grunde, der kan retfærdiggøre den konstaterede restriktion for de frie kapitalbevægelser.