DOMSTOLENS DOM (FEMTE AFDELING) AF 26. JUNI 1990. - VINCENZO ZARDI MOD CONSORZIO AGRARIO PROVINCIALE DI FERRARA. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE: PRETURA DI COPPARO - ITALIEN. - LANDBRUG - OPKRAEVNING AF SUPLERENDE MEDANSVARSAFGIFT FOR KORN. - SAG C-8/89.



Samling af Afgørelser 1990 side I-02515



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

++++

1 . Landbrug - faelles markedsordning - korn - supplerende medansvarsafgift - formaal - karakter af skat - foreligger ikke - foreloebig opkraevning med eventuel senere tilbagebetaling - proportionalitetsprincippet - tilsidesaettelse - foreligger ikke

( Raadets forordning nr . 2727/75, som aendret ved forordning nr . 1097/88, art . 4b; Kommissionens forordning nr . 1432/88 )

2 . Faellesskabsret - principper - proportionalitetsprincippet - oekonomiske byrder - forholdsmaessighed - bedoemmelseskriterier - faellesskabslovgivers skoen paa den faelles landbrugspolitiks omraade - Domstolens proevelsesret - graenser

( EOEF-Traktaten, art . 40 og 43 )

Sammendrag

1 . Den supplerende medansvarsafgift for korn kan ikke betragtes som en skat, og spoergsmaalet om dens lovlighed kan derfor ikke bedoemmes paa grundlag af skatteretlige kriterier . Afgiften er en landbrugspolitisk foranstaltning, der skal begraense og standse vaeksten paa kornmarkedet, som er praeget af strukturbetingede overskud, idet den direkte paavirker kornproducenternes priser . Naar henses til dette oekonomiske maal og den tilsigtede praeventive virkning er det ogsaa ud fra proportionalitetsprincippet begrundet, at afgiften opkraeves foreloebig paa tidspunktet for markedsfoeringen af kornet og eventuelt tilbagebetales helt eller delvis, saafremt det ved udloebet af hoestaaret konstateres, at den maksimale garantimaengde ikke er blevet overskredet, eller at overskridelsen laa under en bestemt procentsats .

2 . Det foelger af proportionalitetsprincippet, at lovligheden af foranstaltninger, hvorved de erhvervsdrivende paalaegges oekonomiske byrder, er betinget af, at byrderne er egnede til og noedvendige for at gennemfoere de maal, der lovligt forfoelges med de paagaeldende bestemmelser . Saafremt der herved kan vaelges mellem flere egnede foranstaltninger, skal den mindst restriktive foranstaltning anvendes, og byrderne maa ikke vaere uforholdsmaessige i forhold til de tilsigtede maal . Ved Domstolens proevelse af, om disse betingelser er overholdt, skal den imidlertid tage hensyn til, at faellesskabslovgiver paa den faelles landbrugspolitiks omraade har et vidt skoen, der modsvarer det politiske ansvar, som lovgiver er tillagt ved Traktatens artikler 40 og 43 .

Dommens præmisser

1 Ved kendelse af 14 . december 1988, indgaaet til Domstolen den 12 . januar 1989, har Pretura di Copparo i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende gyldigheden af artikel 4b i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2727/75 af 29 . oktober 1975 om den faelles markedsordning for korn, som aendret ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1097/88 af 25 . april 1988 ( EFT L 110, s . 7 ), og af Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1432/88 af 26 . maj 1988 om gennemfoerelsesbestemmelser for medansvarsafgiften for korn ( EFT L 131, s . 37 ).

2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag, som Vincenzo Zardi, der driver en landbrugsbedrift i Copparo ( Italien ), har anlagt mod Consorzio agrario provinciale di Ferrara . Dette havde i salgsprisen for et parti paa 1 186,42 centner majs, som det havde koebt af Zardi, fratrukket 1 019 372 LIT i supplerende medansvarsafgift for korn .

3 Zardi har ved Pretura di Copparo paastaaet Consorzio agrario provinciale di Ferrara tilpligtet at tilbagebetale det fratrukne beloeb med den begrundelse, at de naermere bestemmelser vedroerende opkraevningen af den omhandlede afgift er i strid med de grundlaeggende principper om proportionalitet og ligebehandling .

4 Pretura di Copparo har herefter udsat sagen og forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

"Er artikel 4b i forordning ( EOEF ) nr . 2727/75 om den faelles markedsordning for korn, der blev indsat ved artikel 1 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1097/88 af 25 . april 1988, og Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1432/88 af 26 . maj 1988 gyldige, naar henses til proportionalitetsprincippet, for saa vidt kornproducenterne i henhold hertil skal erlaegge hele den supplerende medansvarsafgift paa det tidspunkt, da produktet bringes i handelen, inden det er fastslaaet, om den af faellesskabsinstitutionerne fastsatte maksimale garantimaengde er overskredet, og uanset om det kan fastslaas, om denne omstaendighed vil indtraeffe helt eller delvis?"

5 Vedroerende hovedsagens faktiske omstaendigheder, de relevante faellesskabsbestemmelser samt retsforhandlingernes forloeb og de for Domstolen indgivne skriftlige indlaeg henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .

6 Artikel 4b i Raadets forordning nr . 2727/75 af 29 . oktober 1975, som aendret ved Raadets forordning nr . 1097/88 af 25 . april 1988, foreskriver i det vaesentlige, at Raadet ved fastsaettelsen af priserne for en periode paa tre hoestaar fastsaetter en maksimal garantimaengde for samtlige kornarter . Der opkraeves en supplerende medansvarsafgift, der er lig med 3% af interventionsprisen for bloed hvede, af producenterne for alle kornmaengder, der markedsfoeres i det paagaeldende hoestaar . Tillaegsafgiften tilbagebetales producenten i sin helhed, saafremt kornproduktionen i det paagaeldende hoestaar er lig med eller mindre end den maksimale garantimaengde; afgiften tilbagebetales delvis, hvis den maksimale garantimaengde overskrides med mindre end 3 %. Der foretages derimod ingen tilbagebetaling, saafremt den maksimale garantimaengde overskrides med mere end 3 %.

7 Kommissionens forordning nr . 1432/88 af 26 . maj 1988 fastsaetter gennemfoerelsesbestemmelserne for den supplerende medansvarsafgift, herunder bestemmelser om afgiftsbetingelserne og om afgiftens opkraevning og tilbagebetaling .

8 Det fremgaar af forelaeggelseskendelsens grunde og af indlaeggene for Domstolen, at det praejudicielle spoergsmaal i virkeligheden indeholder to spoergsmaal . Den nationale ret oensker for det foerste oplyst, om der ved faellesskabsbestemmelserne lovligt kan paalaegges de beroerte erhvervsdrivende en oekonomisk byrde, der svarer til hele den supplerende medansvarsafgift, foer det er sikkert, at der bliver tale om en afgift, og denne er opgjort . Det oenskes for det andet oplyst, om de naevnte bestemmelser er i strid med proportionalitetsprincippet, idet de paalaegger en saadan oekonomisk byrde, allerede naar kornet markedsfoeres .

9 For saa vidt angaar den foerste del af det praejudicielle spoergsmaal, bemaerkes, at medansvarsafgiften ikke kan betegnes som en skat . Afgiften er derimod en landbrugspolitisk foranstaltning, der skal begraense og standse vaeksten i udbudet paa kornmarkedet, som er praeget af strukturbetingede overskud, idet den direkte paavirker kornproducenternes priser . Det er derfor ikke rimeligt at bedoemme spoergsmaalet om afgiftens lovlighed paa grundlag af skatteretlige kriterier . Bestemmelser om forhaandsopkraevning af afgifter findes i oevrigt ogsaa i de nationale afgiftssystemer . Med hensyn til omstaendighederne i hovedsagen bemaerkes, at bestemmelsen om, at afgiften opkraeves foreloebigt samtidig med markedsfoeringen af kornet - men kan tilbagebetales, helt eller delvis, saafremt det ved udloebet af det paagaeldende hoestaar konstateres, at den maksimale garantimaengde ikke er blevet overskredet, eller at overskridelsen laa under en bestemt procentsats - er begrundet, naar henses til det oekonomiske formaal, der forfoelges med faellesskabsforordningen .

10 Vedroerende den anden del af det praejudicielle spoergsmaal bemaerkes, at proportionalitetsprincippet, som den nationale ret har naevnt, efter Domstolens faste praksis hoerer til faellesskabsrettens almindelige grundsaetninger . I henhold til dette princip er lovligheden af foranstaltninger, hvorved de erhvervsdrivende paalaegges oekonomiske byrder, betinget af, at foranstaltningerne er egnede til og noedvendige for at naa de maal, der forfoelges med de paagaeldende bestemmelser; saafremt der er mulighed for at vaelge mellem flere egnede foranstaltninger, skal den mindst bebyrdende foranstaltning vaelges, og byrderne maa ikke vaere uforholdsmaessige i forhold til de tilsigtede maal ( jfr . dom af 11 . juli 1989, Schraeder, 265/87, praemis 21, Sml . s . 2237 ).

11 Med hensyn til Domstolens proevelse af de anfoerte betingelser skal det imidlertid understreges, at faellesskabslovgiver paa den faelles landbrugspolitiks omraade har et vidt skoen, der modsvarer det politiske ansvar, som lovgiver er tillagt ved Traktatens artikler 40 og 43 .

12 Sagsoegeren i hovedsagen og den italienske regering har i sagen gjort gaeldende, at det ikke var noedvendigt at kraeve afgiften betalt samtidig med, at kornet markedsfoeres . De har anfoert, at andre foranstaltninger, som f.eks . sikkerhedsstillelse eller kaution, kunne have sikret betalingen, og at afgiften foerst skulle opkraeves, naar overskridelsen af den maksimale garantimaengde var blevet konstateret .

13 Det skal paa ny fastslaas, at ordningen med opkraevning af en supplerende medansvarsafgift allerede i forbindelse med markedsfoeringen foerer til en lavere pris for producenterne, hvorved disse tilskyndes til ikke at foroege produktionen i de omhandlede hoestaar, saafremt de efter afslutningen af disse hoestaar oensker at faa den opkraevede afgift tilbagebetalt . Efter oplysningerne i sagen ses faellesskabslovgiver ikke at have foretaget en aabenbar fejlbedoemmelse ved at vaelge afgiften og udelukke andre foranstaltninger, der paa grund af deres mindre virkning paa priserne for landbrugerne ikke ville have haft den samme praeventive virkning . Det anfoerte bekraeftes i oevrigt af, at en ordning med sikkerhedsstillelse eller kaution som anfoert af Kommissionen ville have medfoert administrative vanskeligheder samt vaesentlige faste administrationsomkostninger .

14 Den nationale rets spoergsmaal skal herefter besvares med, at gennemgangen af det forelagte spoergsmaal intet har frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 4b i Raadets forordning nr . 2727/75 af 29 . oktober 1975 om den faelles markedsordning for korn, som aendret ved Raadets forordning nr . 1097/88 af 25 . april 1988, eller om gyldigheden af Kommissionens forordning nr . 1432/88 af 26 . maj 1988 om gennemfoerelsesbestemmelser for medansvarsafgiften for korn .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

15 De udgifter, der er afholdt af den italienske regering og af Raadet og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

kender

DOMSTOLEN ( Femte Afdeling )

vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt af Pretura di Copparo ved kendelse af 14 . december 1988, for ret :

Gennemgangen af det forelagte spoergsmaal intet har frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 4b i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2727/75 af 29 . oktober 1975 om den faelles markedsordning for korn, som aendret ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1097/88 af 25 . april 1988, eller om gyldigheden af Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1432/88 af 26 . maj 1988 om gennemfoerelsesbestemmelser for medansvarsafgiften for korn .