Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Annullationssoegsmaal - akter der kan vaere genstand for soegsmaal - begreb - akter der fremkalder bindende retsvirkninger - retsakt udstedt af en institution paa et andet grundlag end traktaten - uden betydning

(EOEF-traktaten, art. 173)

2. Annullationssoegsmaal - soegsmaal om Parlamentets soegsmaalsret - betingelser - beskyttelse af Parlamentets befoejelser for antagelse til realitetsbehandling - deltagelse i lovgivningsproceduren - kraenkelse som foelge af Raadets valg af retligt grundlag for en retsakt henhoerende under afledt ret - antagelse til realitetsbehandling

(EOEF-traktaten, art. 173)

3. Internationale aftaler - indgaaelse - udviklingsbistand - medlemsstaternes og Faellesskabets kompetence - den fjerde AVS/EOEF-Lomé-konvention - gennemfoerelse - finansiel bistand

(Fjerde AVS/EOEF-Lomé-konvention af 15.12.1989)

4. Internationale aftaler - den fjerde AVS/EOEF-Lomé-konvention - finansiel bistand - finansiering af udgifterne hertil og de naermere vilkaar i forbindelse hermed - saerlig finansforordning - udstedelse - hjemmel - tilsidesaettelse af Parlamentets befoejelser - ingen

(EOEF-traktaten, art. 209; fjerde AVS/EOEF-Lomé-konvention af 15.12.1989, art. 231; den som bilag til konventionen knyttede finansprotokol, art. 1; den interne aftale 91/401 om finansiering af bistanden inden for fjerde AVS/EOEF-konvention, art. 32; finansforordningen 91/491)

Sammendrag

1. Annullationssoegsmaal kan indbringes til proevelse af enhver af institutionerne udstedt bestemmelse, som tilsigter at skabe retsvirkninger, uanset bestemmelsens karakter og form, idet dette ikke afhaenger af, hvorvidt den paagaeldende retsakt er blevet udstedt af vedkommende institution i medfoer af traktatens bestemmelser.

2. Parlamentet kan indbringe et annullationssoegsmaal for Domstolen til proevelse af en retsakt fra Raadet eller Kommissionen, forudsat soegsmaalet alene skal sikre Parlamentets befoejelser, og det kun er baseret paa anbringender om, at disse er tilsidesat. Dette krav er opfyldt, saafremt Parlamentet i tilstraekkelig grad klargoer, hvilken af dets befoejelser der tilsigtes vaernet, og hvorledes denne befoejelse efter dets opfattelse er blevet tilsidesat.

Retten til at blive hoert i overensstemmelse med en bestemmelse i traktaten udgoer en befoejelse for Parlamentet. Udstedelsen af en retsakt paa et retligt grundlag, hvorefter der ikke bestaar noget krav om en hoering, kan indebaere en tilsidesaettelse af denne befoejelse, ogsaa selv om der er sket en fakultativ hoering. En forskriftsmaessig hoering af Europa-Parlamentet i de tilfaelde, hvor traktaten indeholder bestemmelse herom, er saaledes et af de midler, som goer det muligt for Parlamentet effektivt at deltage i lovgivningsproceduren i Faellesskabet.

3. Da Faellesskabets kompetence for saa vidt angaar udviklingsbistand ikke er eksklusiv, kan medlemsstaterne paa egne vegne paatage sig forpligtelser over for tredjelande, saavel kollektivt som individuelt, eller sammen med Faellesskabet.

Den fjerde AVS/EOEF-Lomé-konvention er indgaaet mellem Faellesskabet og dets medlemsstater paa den ene side og AVS-staterne paa den anden side, og ved konventionen er der indfoert et "AVS/EOEF-samarbejde", der i det vaesentlige er af bilateral karakter. Med de undtagelser, der udtrykkeligt er fastsat i konventionen, er Faellesskabet og dets medlemsstater som parter i forhold til AVS-staterne sammen over for disse ansvarlige for opfyldelsen af enhver forpligtelse, der foelger heraf, herunder forpligtelserne vedroerende finansiel bistand.

4. Gennemfoerelsen af Faellesskabets finansielle bistand, som omhandlet i artikel 231 i den fjerde AVS-EOEF-Lomé-konvention og i artikel 1 i den som bilag til konventionen knyttede finansprotokol, henhoerer under en delt kompetence for Faellesskabet og dets medlemsstater, som kan traeffe naermere afgoerelse om finansieringen af og vilkaarene for den oekonomiske bistand. Denne afgoerelse er blevet truffet ved den interne aftale 91/401 om finansiering og forvaltning af Faellesskabets bistand inden for fjerde AVS/EOEF-konvention, hvis gennemfoerelsesbestemmelser er blevet fastsat i en finansforordning, som Raadet skulle udstede paa grundlag af den interne aftales artikel 32.

Artikel 1 i den interne aftale indeholder bestemmelse om, at medlemsstaterne opretter en syvende Europaeisk Udviklingsfond, og fastsaetter den enkelte medlemsstats bidrag til denne. Det foelger heraf, at medlemsstaterne direkte stiller de midler til raadighed, der er noedvendige for at kunne afholde udgifterne til Faellesskabets bistand. Disse udgifter kan herefter ikke anses som udgifter for Faellesskabet, der skal opfoeres paa Faellesskabets budget, og som traktatens artikel 209 finder anvendelse paa.

Foelgelig skulle finansforordningen ikke have vaeret udstedt paa grundlag af traktatens artikel 209, hvorfor dens udstedelse ikke forudsatte nogen obligatorisk hoering af Parlamentet.

Der savner derfor grundlag, at Raadet skulle have tilsidesat Parlamentets befoejelser ved kun at foretage en fakultativ hoering.