Forslag til afgørelse fra generaladvokat Van Gerven fremsat den 5. juli 1990. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD DEN ITALIENSKE REPUBLIK. - FORANSTALTNING MED TILSVARENDE VIRKNING - FORPLIGTELSE TIL AT TILSAETTE KROMATISK REAGERENDE SESAMOLIE TIL VISSE SPISEFEDTSTOFFER. - SAG 67/88.



Samling af Afgørelser 1990 side I-04285



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . Kommissionen har i naervaerende sag nedlagt paastand om, at det statueres, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser i medfoer af Traktaten ved at betinge markedsfoering af anden vegetabilsk spiseolie end olivenolie samt af margarine, og andre animalske og vegetabilske spisefedtstoffer end smoer og svinefedt, der er indfoert fra de oevrige medlemsstater, af tilsaetning af kromatisk reagerende sesamolie .

2 . Det skal bemaerkes, at der eksisterer en faelles markedsordning baade i fedtstofsektoren ( 1 ) og i sektoren for maelk og mejeriprodukter ( 2 ). Kommissionen har imidlertid ikke nedlagt paastand om, at det statueres, at Den Italienske Republik har tilsidesat bestemmelser i disse faelles markedsordninger . Dens paastand stoettes alene paa EOEF-Traktatens artikel 30 . Det er korrekt, at forbuddet mod foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner er en del af de to faelles markedsordninger ( 3 ).

3 . Den italienske regering har ikke bestridt, at forpligtelsen til at tilsaette de paagaeldende produkter sesamolie principielt maa anses for at vaere en foranstaltning med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner efter betydningen i Dassonville-dommen ( 4 ).

Parterne er desuden enige om, at den omtvistede foranstaltning gennemfoeres uden forskel for indenlandske varer og for indfoerte varer af den omhandlede art .

Endelig er parterne ogsaa enige om, at tvisten skal afgoeres i overensstemmelse med Domstolens faste praksis ( jf . i foerste raekke "Cassis de Dijon"-dommen ( 5 ), hvorefter hindringer for samhandelen inden for Faellesskabet, der beror paa forskelle i de nationale lovgivninger, da der ikke findes en faelles ordning, maa accepteres i det omfang, de bestemmelser, der er tale om, er uomgaengeligt noedvendige af hensyn til bl.a . forbrugerbeskyttelse og god handelsskik, og i det omfang den hindring, der herved skabes for frie varebevaegelser, ikke staar i et misforhold til formaalet med disse bestemmelser og dette formaals virkeliggoerelse i det konkrete tilfaelde .

4 . I det foreliggende tilfaelde faar betingelsen om, at den nationale foranstaltning skal vaere noedvendig for at varetage de naevnte hensyn en saerlig betydning . Jeg har i et andet forslag til afgoerelse ( 6 ) ( i afsnit 8 ) forklaret, at denne betingelse indebaerer to ting : Paa den ene side skal den paagaeldende foranstaltning vaere relevant, dvs . egnet til at bidrage til realiseringen af det tilstraebte formaal, og paa den anden side skal den vaere absolut noedvendig, i den forstand, at der ikke er noget alternativ til den, som er lige saa egnet til at realisere det tilstraebte formaal, og som begraenser de frie varebevaegelser mindre .

Ogsaa den betingelse, at der skal vaere proportionalitet mellem foranstaltningen og det tilstraebte formaal har interesse i det foreliggende tilfaelde . For hermed er medlemsstaterne forpligtet til i givet fald at opgive en foranstaltning, der er "noedvendig" i den ovenfor angivne betydning, eller til at stille sig tilfreds med en mindre effektiv foranstaltning, naar den foerst paataenkte foranstaltning staar i et misforhold til det med den tilstraebte formaal ( afsnit 10 i ovennaevnte forslag til afgoerelse ).

5 . Den italienske regering har anfoert, at den omtvistede foranstaltning er retmaessig, idet den har til formaal at beskytte forbrugerne og sikre redelig handelsskik . Sagsoegtes argumentation kommer klarest frem i omtalen af forholdene for anden vegetabilsk olie end olivenolie . Den italienske lovgivningsmagt udstedte i 1920' erne et forbud mod blanding af olivenolie og andre spiseolier i haab om dermed at saette en stopper for en svigagtig praksis, der gik ud paa at saelge varer opnaaet ved saadan blanding - der med de analysemetoder, der dengang stod til raadighed, vanskeligt lod sig fastslaa - som ren olivenolie . I tilslutning til dette forbud blev der indfoert en forpligtelse til at tilsaette andre spiseolier end olivenolie sesamolie . Naar sesamolie tilsaettes i tilstraekkelig maengde til andre vegetabilske olier, indtraeder der nemlig en farvning . Paa denne maade kan man "de visu" se forskel paa olivenolie og en blanding af olivenolie og andre vegetabilske olier . Den omtvistede foranstaltning er, anfoeres det, derfor noedvendig for at imoedegaa visse svigagtige metoder i olievenoliesektoren, der har til formaal at foere forbrugerne bag lyset . Dette formaal kan ikke gennemfoeres ved hjaelp af en passende etikettering . Foranstaltningen overfloediggoer desuden laboratorieanalyser, hvis paalidelighed paa det eksisterende tekniske udviklingstrin den italienske regering har draget i tvivl i sit indlaeg . Endelig er foranstaltningen i Faellesskabets interesse, idet der til forbruget af olivenolie ydes stoette, der finansieres over Faellesskabets budget .

Den italienske regerings argumentation, for saa vidt angaar margarine og andre animalske og vegetabilske spisefedtstoffer end smoer og svinefedt, indeholder alene foelgende begrundelse : at hindre, at disse varer bringes i handelen under betegnelsen "smoer ".

6 . Jeg er enig med Kommissionen i, at pligten til at tilsaette sesamolie til andre vegetabilske spiseolier ikke giver nogen effektiv beskyttelse mod svigagtig blanding af olivenolie og andre olier . Kommissionen har korrekt anfoert, at vegetabilske olier, der ikke er tilsat sesamolie, kan koebes uden vanskelighed . Faktisk gaelder pligten til at tilsaette sesamolie udelukkende vegetabilsk olie til direkte forbrug, dvs . omkring 50% af produktionen, og Kommissionen har i oevrigt anfoert, at for saadanne typer spiseolie gennemfoeres der ingen kontrol med, om forpligtelsen til at tilsaette sesamolie er opfyldt . Desuden kan man frit i andre medlemsstater koebe andre olier, der ikke er tilsat sesamolie .

Paa baggrund heraf er det lidet sandsynligt, at en producent, der agter at overtraede forbuddet mod blanding, vil vaere saa naiv eller uvidende, at han vil iblande olivenolie saadanne vegetabilske olier, som er blevet tilsat sesamolie, og ikke andre vegetabilske olier, som ikke er blevet tilsat sesamolie, og som er frit til raadighed i handelen . Pligten til at tilsaette sesamolie giver altsaa ikke vished for, at en ufarvet olie, der er i handelen som olivenolie, virkelig er ren olivenolie . Den udgoer omvendt for en haederlig handlende en alvorlig hindring for handelen i Faellesskabet, idet den for indfoersel til Italien af varer, der er i fri omsaetning i andre medlemsstater, stiller krav om en aendring af disse varers sammensaetning .

Af disse konstateringer fremgaar, at den omtvistede foranstaltning ikke er egnet til gennemfoerelse af det tilstraebte formaal ( nemlig at undgaa vildledning af forbrugerne ) paa effektiv maade - dvs . paa en relevant maade, dvs . i kraft af aarsagsforbindelse mellem den trufne foranstaltning og dette formaal . Allerede af denne grund kan foranstaltningen ikke anses for "noedvendig" ( jf . afsnit 4 ovenfor ).

7 . Den italienske regering har desuden ikke efter min mening i hoejere grad kunnet vinde gehoer for det synspunkt, at pligten til at tilsaette sesamolie har vaeret noedvendig, dvs . absolut paakraevet, idet det tilstraebte formaal ikke har kunnet realiseres ved andre midler, der i mindre grad laegger hindringer i vejen for handelen, eller at denne pligt desuden stod i et passende forhold til det tilstraebte formaal .

Jeg maa i oevrigt i denne sammenhaeng fremhaeve, at jeg har vanskeligt ved at dele den italienske regerings tvivl med hensyn til muligheden for paa paalidelig videnskabelig maade ved hjaelp af den i dag eksisterende analyseteknik at fastslaa sammensaetningen af en blanding af olivenolie og anden vegetabilsk olie, naar henses til, at naevnte analyseteknik er fastlagt i en faellesskabsforordning om konstatering af tilstedevaerelse i olivenolie af anden olie ( 7 ). Den italienske regerings befuldmaegtigede har i retsmoedet i oevrigt ikke gentaget dette argument . Men han har dog gjort gaeldende, at den italienske foranstaltning overfloediggoer laboratorieanalyser .

Sidstnaevnte synspunkt maa efter min mening vaere tvivlsomt . Det eneste resultat, der eventuelt vil kunne foelge af den af Italien paalagte pligt til at tilsaette sesamolie, er, at det bliver unoedvendigt at stikproeveanalysere olier, som er blevet tilsat sesamolie, idet disse oliers farve goer det muligt paa forhaand at fastslaa, at der ikke er tale om ren olivenolie . Men som anfoert ovenfor, vil man i saa fald antagelig have med en haederlig handlende at goere, der har opfyldt pligten til at tilsaette sesamolie, og om hvem man maa kunne forestille sig, at han ogsaa uden en bestaaende pligt til at tilsaette sesamolie ville have udbudt de paagaeldende varer, ikke som ren olivenolie, men under deres korrekte varebetegnelse . I en saadan situation er pligten til at tilsaette sesamolie lige saa overfloedig som en stikproeveanalyse, og en korrekt etikettering vil vaere tilstraekkelig til at hindre vildledning af forbrugerne ( 8 ).

Herved naar jeg til det tillaegsresultat, at den italienske regering, ogsaa selv om den nationale foranstaltning skulle vaere relevant, hvilket den ikke er, ikke har kunnet opnaa anerkendelse af det synspunkt, at foranstaltningen ogsaa er absolut noedvendig .

8 . For fuldstaendighedens skyld skal jeg tilfoeje, at det heller ikke er blevet godtgjort, at den nationale foranstaltning, der udgoer en alvorlig hindring for handelen i Faellesskabet, har vaeret et passende middel til realiseringen af det tilstraebte formaal, der her angives at vaere beskyttelse af forbrugerne mod svigagtig blanding af levnedsmidler . Kravet herom maa i oevrigt ogsaa tages i betragtning for det tilfaelde, at der bliver tale om at laegge vaegt paa analyser ( selv stikproevevis gennemfoerte analyser ) som kontrolmiddel . Ogsaa i dette tilfaelde maa det godtgoeres, at saadanne stikproeveanalyser uden forskel finder anvendelse paa indenlandske og indfoerte varer og ikke finder sted i et omfang, der foerer til et misforhold mellem maal og midler .

9 . Der er ikke noget stoerre behov for en undersoegelse af pligten til at tilsaette sesamolie til margarine og andre fedtstoffer end smoer og svinefedt . Den italienske regerings indsigelser paa dette punkt har en alt for summarisk karakter . Den har som eneste begrundelse for denne pligt til at tilsaette sesamolie anfoert, at man derved kan forhindre, at de paagaeldende varer bringes i handelen under betegnelsen "smoer ".

Da der ikke fra den italienske regerings side er blevet fremfoert andre argumenter og bevisgrunde, laegger jeg her principielt til grund, at det tidligere om olivenolie anfoerte ogsaa har gyldighed for de omhandlede varer .

Forslag til afgoerelse

10 . Sammenfattende skal jeg derfor foreslaa Domstolen at traeffe foelgende afgoerelse :

1 ) Det statueres, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde de forpligtelser, der paahviler den i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 30 ved at betinge markedsfoering af anden vegetabilsk spiseolie end olivenolie samt af margarine, og andre animalske og vegetabilske spisefedtstoffer end smoer og svinefedt, der er indfoert fra de oevrige medlemsstater, af tilsaetning af kromatisk reagerende sesamolie .

2 ) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger .

(*) Originalsprog : nederlandsk .

( 1 ) Raadets forordning ( EOEF ) nr . 136/66 af 22.9.1966 om oprettelse af en faelles markedsordning for fedtstoffer ( EFT 1965-1966, s . 193 ).

( 2 ) Raadets forordning ( EOEF ) nr . 804/68 af 27.6.1968 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter ( EFT 1968 I, s . 169 ).

( 3 ) Jf . artikel 3, stk . 1, i grundforordningen for oliesektoren og artikel 22, stk . 1, i grundforordningen for maelkesektoren .

( 4 ) Dom af 11.7.1974, Dassonville, praemis 5 ( sag 8/74, Sml . s . 837 ).

( 5 ) Dom af 20.2.1979, Rewe ( sag 120/78, Sml . s . 649 ).

( 6 ) Forslag til afgoerelse, fremsat den 20.3.1990 i sag C-169/89, straffesag mod Gourmetterie Van den Burg BV ( dom af 23.5.1990, Sml . s . I-2143, I-2151 ).

( 7 ) Se artikel 1 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1058/77 af 18.5.1977 om saerlige kendetegn for olievenolier og visse varer, der indeholder olivenolie, og om aendring af Nomenklaturen i Den Faelles Toldtarif, for saa vidt angaar olivenolie ( EFT L 128, s . 6 ).

( 8 ) Jf . dom af 10.11.1982, Rau ( sag 261/81, Sml . s . 3961 ), hvori Domstolen fastslog, at forveksling af smoer med margarine kunne undgaas lige saa effektivt ved regler om etikettering som ved obligatoriske regler om de omhandlede varers indpakning .