DOMSTOLENS DOM AF 19 APRIL 1983. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND. - TRAKTATBRUD : STRUKTURFORANSTALTNINGER INDEN FOR HUMLESEKTOREN. - SAG 113/82.



Samling af Afgørelser 1983 side 01173



Sammendrag

Dommens præmisser

Afgørelse om sagsomkostninger

Afgørelse



Nøgleord

Landbrug _ faelles markedsordning _ humle _ stoette til anerkendte producentsammenslutninger med henblik paa foranstaltninger til omlaegning til andre sorter og omstrukturering af beplantningen _ betingelser for ydelse _ arealudvidelsesforbud _ raekkevidde

( Raadets forordning nr . 2253/77 , art . 4 )

Sammendrag

Saafremt der ydes stoette til anerkendte producentsammenslutninger med henblik paa foranstaltninger til omlaegning til andre sorter og omstrukturering af beplantningen , gaelder arealudvidelsesforbudet , jfr . artikel 4 i forordning nr . 2253/77 , for samtlige medlemmer af den anerkendte producentsammenslutning , som modtager stoette , uanset om den enkelte producent direkte er beroert af de paagaeldende strukturforanstaltninger .

Dommens præmisser

1 Ved staevning indgivet til Domstolens justitskontor den 25 . marts 1982 har Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber i henhold til EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om , at det fastslaas , at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktaten , idet den ikke har draget omsorg for , at de i Tyskland anerkendte producent sammenslutninger som saadanne har overholdt det forbud mod arealudvidelse for humlebeplantninger , som gaelder , naar der er ydet stoette i medfoer af artikel 4 i Raadets forordning nr . 2253/77 af 11 . oktober 1977 om strukturforanstaltninger inden for humlesektoren ( EFT L 261 , s . 1 ).

2 Forordning nr . 2253/77 fastsaetter gennemfoerelsesbestemmelserne til artikel 8 og artikel 9 i Raadets forordning nr . 1696/71 af 26 . juli 1971 om den faelles markedsordning for humle ( EFT 1971 II , s . 569 ). Artikel 8 vedroerer ydelse af stoette til anerkendte producentsammenslutninger for at fremme deres oprettelse og lette deres virksomhed . Artikel 9 vedroerer ydelsen af stoette til producentsammenslutningerne for foranstaltninger til omstilling til andre sorter og omstrukturering af plantningen .

3 Artikel 9 i forordning nr . 1696/71 blev aendret ved Raadets forordning nr . 1170/77 af 17 . maj 1977 ( EFT L 137 , s . 7 ). Artikel 3 bestemmer i den aendrede formulering , at medlemsstaterne kan yde en stoette til anerkendte producentsammenslutninger for de foranstaltninger , som gennemfoeres til omlaegning til andre sorter og omstrukturering af beplantningen , for saa vidt disse foranstaltninger medfoerer en reduktion paa mindst 40 % af det areal , de udfoeres paa .

4 Begrebet »producentsammenslutning« defineres i artikel 7 i forordning nr . 1696/71 som aendret ved forordning nr . 1170/77 . Ifoelge denne definition bestaar en producentsammenslutning udelukkende eller hovedsagelig af humleproducenter , og den er oprettet paa producenternes initiativ med henblik paa at gennemfoere et vist antal formaal inden for produktion og afsaetning af humle , bl.a . det formaal »i faellesskab at tilpasse« medlemmernes produktion »til markedets behov og forbedre den , navnlig ved omlaegning til andre sorter og ved omstrukturering af beplantningen« . De andre formaal omfatter bl.a . fremme af rationalisering og mekanisering i forbindelse med dyrkning og hoest , fastsaettelse af faelles produktionsregler og afsaetning af medlemmernes samlede produktion .

5 En producentsammenslutning skal ifoelge artikel 7 anerkendes af medlemsstaterne , hvis den opfylder visse generelle betingelser , idet den isaer skal anvende faelles regler for produktion og markedsfoering . Ifoelge Kommissio nens forordning nr . 2564/77 af 22 . november 1977 ( EFT L 299 , s . 9 ) omfatter disse faelles regler bl.a . bestemmelser vedroerende anvendelse af bestemte sorter ved fornyelse af beplantningerne eller anlaeg af nyplantninger , overholdelse af en vis dyrkningspraksis og plukning og toerring samt bestemmelser vedroerende de maengder humle , som de enkelte producenter selv kan saelge , og reglerne for dette salg .

6 Sagen angaar i det vaesentlige virkningerne af stoetten til de anerkendte producentsammenslutninger med henblik paa omstilling til andre sorter og omstrukturering af plantningen , jfr . artikel 9 i forordning nr . 1696/71 .

7 I forordning nr . 2253/77 bestemmes for det foerste i artikel 3 , at stoetten ydes mod fremlaeggelse over for medlemsstaternes kompetente myndigheder af en plan for omstilling til andre sorter og omstrukturering af beplantningen , »som indebaerer en reduktion paa mindst 40 % af de samlede arealer , der var registreret pr . 30 . juni 1977 , og som omfattes af denne plan« .

8 Forordningen bestemmer yderligere i artikel 4 , at »i en periode paa tre aar efter gennemfoerelse af planen for omstilling til andre sorter og omstrukturering af beplantningen maa en anerkendt producentsammenslutning ikke tilplante et stoerre areal med humle , end det i planen fastsatte« .

9 Ifoelge Kommissionen gaelder arealudvidelsesforbudet , jfr . artikel 4 i forordning nr . 2253/77 , for producentsammenslutningen som saadan , der har fremlagt en plan for strukturforanstaltninger med henblik paa at opnaa stoette . Da forbudet i artikel 4 er af generel art , er intet medlem af producentsammenslutningen befoejet til at udvide humlebeplantningerne i en periode paa tre aar efter gennemfoerelse af planen .

10 Efter at have fastslaaet , at det saaledes fortolkede forbud efter artikel 4 ikke blev overholdt i de instruktioner , hvorved Bayerns landbrugsministerium oplyste de anerkendte producentsammenslutninger i denne delstat om de forpligtelser , som paahvilede dem som foelge af gennemfoerelsen af en plan for omstilling og omstrukturering , indledte Kommissionen en brevveksling med Forbundsrepublikken Tysklands regering , som imidlertid bestred Kommissionens fortolkning af artikel 4 .

11 Forbundsregeringen gjorde nemlig gaeldende , at det fremgaar af artikel 3 i forordning nr . 2253/77 _ som bestemmer , at planen for omstilling og omstrukturering skal indebaere en reduktion paa mindst 40 % af de samlede arealer , »som omfattes af denne plan« _ at planen ikke noedvendigvis omfatter de samlede tilplantede arealer tilhoerende de producenter , som er medlemmer af sammenslutningen . De producenter , hvis arealer ikke er omfattet af planen , og som derfor ikke modtager stoette i medfoer af artikel 6 , stk . 2 , i forordning nr . 2253/77 , var ifoelge regeringen ikke bundet af de forpligtelser , der er knyttet til gennemfoerelsen af planen , jfr . forordningens artikel 4 .

12 Da overensstemmelserne vedroerende fortolkningen ikke blev fjernet under brevvekslingen og forhandlingerne mellem Kommissionens og Forbundsrepublikkens kompetente tjenestegrene , har Kommissionen anlagt den foreliggende sag .

13 Uoverensstemmelsen mellem parterne angaar foerst og fremmest ordlyden af den omtvistede bestemmelse . Ifoelge Kommissionen skal ordlyden af artikel 4 _ der bestemmer , at i en periode paa tre aar efter gennemfoerelse af planen »maa en anerkendt producentsammenslutning ikke tilplante et stoerre areal med humle , end det i planen fastsatte« _ klart forstaas saaledes , at arealudvidelsesforbudet gaelder for sammenslutningen som saadan og ikke for den producent , som individuelt har truffet de omhandlede strukturforanstaltninger .

14 Forbundsregeringen har heroverfor anfoert , at arealudvidelsesforbudet efter artikel 4 maa have samme raekkevidde som reduktionen af de tilplantede arealer som anfoert i artikel 3 , som angaar en del »af de samlede arealer . . ., som omfattes af denne plan« og altsaa kun beroerer de producenter , hvis arealer er omfattet af planen .

15 Kommissionen har dernaest paaberaabt sig formaalet med stoetteordningen for omlaegning og omstrukturering . Ordningen blev indfoert for at overvinde de afsaetningsvanskeligheder , som var opstaaet paa humlemarkedet , idet ordningen havde til formaal at supplere en kvalitetsforbedring af produktionen med en betydelig reduktion af de omlagte arealer for paa den maade at skabe balance mellem udbud og efterspoergsel . En reduktion paa mindst 40 % , jfr . artikel 9 i forordning nr . 1696/71 , ville vaere meningsloes , hvis virkningen heraf kunne neutraliseres ved , at de medlemmer af producentsammenslutningerne , som ikke direkte deltog i omstruktureringsforanstaltningerne , kunne udvide deres arealer .

16 Forbundsregeringen har anfoert , at formaalet med stoetteordningen er paa frivillig basis at fremme samarbejdet mellem producenterne med henblik paa at gennemfoere strukturforanstaltningerne . Saadanne ordninger , herunder ligeledes slagtepraemier for malkekvaeg og stoette til ophugning af fartoejer i kanal- og flodtrafik , begraenser ikke den oekonomiske frihed hos de producenter , som ikke modtager faellesskabsstoette .

17 For at fastslaa raekkevidden af ordlyden i artikel 4 i forordning nr . 2253/77 , hvis fortolkning er omstridt , er det noedvendigt at undersoege formaalet med stoetteordningen for omlaegning og omstrukturering set i relation til den faelles markedsordning for humlesektoren som aendret ved forordning nr . 1170/77 .

18 I betragtningerne til forordning nr . 1170/77 fastslaas det , at siden gennemfoerelsen af den faelles markedsordning inden for denne sektor i 1971 , har markedssituationen undergaaet en gennemgribende aendring , idet der er opstaaet uligevaegt mellem udbud og efterspoergsel , hvilket har medfoert et voldsomt prisfald . Denne uligevaegt skyldes dels en omfattende udvidelse af dyrkningsarealerne , isaer for visse sorter , dels at der anvendes mindre maengder humle ved oelfremstillingen .

19 I betragtningerne understreges det , at humleproducenterne for at opnaa balance mellem udbud og efterspoergsel boer slutte sig sammen i producentsammenslutninger , som i hoejere grad vil have mulighed for at styre produktionen og forvaltningen af udbudet . Det fastslaas yderligere i betragtningerne , at den kvalitative tilpasning af produktionen til udviklingen paa markedet fortsat boer finde sted ved at forlaenge ydelsen af stoette til omlaegning til andre sorter og omstrukturering af beplantninger , idet ydelsen af stoette dog boer vaere betinget af en betydelig indskraenkning af de omlagte arealer .

20 Forbundsregeringens opfattelse er uforenelig med maalsaetningen for ordningen , saaledes som den fremgaar af aendringerne fra 1977 .

21 For det foerste stoettes denne opfattelse paa den antagelse , at stoetten ydes til de enkelte producenter , og at alene de enkelte producenter , som modtager stoette , omfattes af forbudet mod at udvide de tilplantede arealer , idet producentsammenslutningen udelukkende har til opgave at formidle udbetalingen af stoette . Det bemaerkes i denne forbindelse , at reglerne fra 1977 netop har til formaal at goere det muligt for de producentsammenslutninger , som den omhandlede stoette udbetales til i medfoer af artikel 9 , stk . 3 , i forordning nr . 1696/71 , at bidrage til at opnaa balance mellem udbud og efterspoergsel ved bl.a . at paavirke produktionen og udbudet .

22 For det andet ville forbundsregeringens opfattelse indebaere , at de producenter , som er tilsluttet en producentsammenslutning , har mulighed for at gennemfoere en rydning paa enkelte producenters arealer og modtage den tilsvarende faellesskabsstoette , samtidig med at de udvider humlebeplantningerne paa arealer , som tilhoerer andre af sammenslutningens medlemmer . En saadan situation er klart i strid med et af hovedformaalene med ordningen fra 1977 , nemlig at reducere udbudet af humle ved at indskraenke de samlede tilplantede arealer .

23 Foelgelig skal artikel 4 i forordning nr . 2253/77 fortolkes saaledes , at arealudvidelsesforbudet for humlebeplantning efter denne bestemmelse gaelder for samtlige medlemmer af den anerkendte producentsammenslutning , som modtager stoette , uanset om den enkelte producent direkte er beroert af de paagaeldende strukturforanstaltninger .

24 Forbundsregeringen har yderligere gjort gaeldende , at Kommissionen ved sin fortolkning af artikel 4 i forordning nr . 2253/77 tilsidesaetter en grundlaeggende ret , nemlig ejendomsretten , idet de producenter , som hverken medvirkede ved gennemfoerelsen af strukturforanstaltningerne eller modtog den tilsvarende stoette , alligevel var forpligtet til ikke at udvide de tilplantede arealer .

25 Denne indsigelse hviler imidlertid paa en fejlagtig opfattelse af producentsammenslutningernes retsstilling inden for faellesskabsordningen for humlesektoren . Det er producentsammenslutningens kompetente organer , som afgoer , om de foranstaltninger til omlaegning og omstrukturering , hvortil der ydes stoette , skal foretages , og som saaledes forpligter sammenslutningen saavel som de enkelte medlemmer til at paatage sig de modsvarende forpligtelser . Den enkelte producent er bundet heraf saavel som af en hvilken som helst anden beslutning , der gyldigt traeffes af sammenslutningens organer i medfoer af de almindelige regler , der gaelder for foreninger .

26 Det kan herefter fastslaas , at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktaten , idet den ikke har draget omsorg for , at de anerkendte producentsammenslutninger i Tyskland har overholdt det arealudvidelsesforbud for humlebeplantning , som i tilfaelde af stoette til omstilling til andre sorter og omstrukturering af beplantningen gaelder ifoelge artikel 4 i forordning nr . 2253/77 .

Afgørelse om sagsomkostninger

Sagens omkostninger

27 I henhold til procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at afholde sagens omkostninger . Sagsoegte , der har tabt sagen , tilpligtes derfor at betale omkostningerne .

Afgørelse

Paa grundlag af disse praemisser

udtaler og bestemmer

DOMSTOLEN

1 . Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktaten , idet den ikke har draget omsorg for , at de anerkendte producentsammenslutninger i Tyskland har overholdt det arealudvidelsesforbud for humlebeplantning , som i tilfaelde af stoette til omstilling til andre sorter og omstrukturering af beplantningen gaelder ifoelge artikel 4 i Raadets forordning nr . 2253/77 af 11 . oktober 1977 .

2.Sagsoegte betaler sagens omkostninger .