ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner - forbud - raekkevidde - foranstaltninger der anvendes uden forskel

(EOEF-Traktaten, art. 59 og 60)

2. Fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner begrundet i almene hensyn - lovlighed - betingelser

(EOEF-Traktaten, art. 59)

3. Fri udveksling af tjenesteydelser - erhvervsvirksomhed bestaaende i opretholdelse af industrielle ejendomsrettigheder - krav om en saerlig erhvervsmaessig status - ulovlighed

(EOEF-Traktaten, art. 59)

Sammendrag

1. Traktatens artikel 59 kraever ikke blot afskaffelse af enhver forskelsbehandling til skade for tjenesteyderen paa grund af dennes nationalitet, men ogsaa ophaevelse af enhver restriktion - ogsaa selv om den anvendes uden forskel paa indenlandske tjenesteydere og tjenesteydere fra andre medlemsstater - der kan vaere til hinder for eller paa anden maade genere den virksomhed, som udoeves af en tjenesteyder med hjemsted i en anden medlemsstat, hvor han lovligt leverer tilsvarende tjenesteydelser. En medlemsstat kan navnlig ikke betinge levering af tjenesteydelser paa det paagaeldende lands omraade af, at samtlige betingelser for etablering i landet er opfyldt, idet de bestemmelser i Traktaten, som netop skal sikre den frie udveksling af tjenesteydelser, herved ville blive virkningsloese. En saadan restriktion er navnlig ulovlig, naar tjenesteydelsen til forskel fra den i Traktatens artikel 60, stk. 3, naevnte situation leveres, uden at tjenesteyderen behoever at bevaege sig ind paa den medlemsstats omraade, hvor tjenesteydelsen leveres.

2. I betragtning af visse tjenesteydelsers saerlige karakter kan det ikke anses for uforeneligt med Traktaten at kraeve, at tjenesteyderen opfylder visse saerlige krav, som foelger af forskrifterne for vedkommende erhverv. Den frie udveksling af tjenesteydelser, som er et grundlaeggende princip i Traktaten, kan dog kun begraenses ved regler, der er begrundet i tvingende almene hensyn, og som gaelder for enhver person eller ethvert selskab, der driver virksomhed paa modtagerstatens omraade, og kun i det omfang disse hensyn ikke tilgodeses i kraft af de bestemmelser, tjenesteyderen er undergivet i den medlemsstat, hvor han er etableret. Det er navnlig en betingelse, at kravene er objektivt noedvendige for at sikre overholdelsen af de regler, der gaelder for det paagaeldende erhverv, og for at beskytte modtageren af ydelserne, og de maa ikke gaa videre end noedvendigt for at naa disse maal.

3. EOEF-Traktatens artikel 59 er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter det ikke er tilladt for en virksomhed med hjemsted i en anden medlemsstat at levere tjenesteydelser til patenthavere i det paagaeldende land bestaaende i forvaltning og opretholdelse af deres patenter via betaling af de relevante afgifter, fordi denne form for virksomhed i henhold til de nationale bestemmelser er forbeholdt personer med en saerlig erhvervsmaessig status, saasom patentagenter.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsaetningsafgift - det faelles mervaerdiafgiftssystem - selvstaendig udoevelse af oekonomisk virksomhed efter betydningen i artikel 4 i sjette direktiv - virksomhed som den, der i Spanien varetages af opkraevere af kommunale skatter

(Raadets direktiv 77/388, art. 4, stk. 1 og 4)

2. Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsaetningsafgift - det faelles mervaerdiafgiftssystem - afgiftspligtige personer - offentligretlige organer - momsfritagelse for virksomhed udoevet i egenskab af offentlig myndighed - betingelse - virksomheden udoevet direkte

(Raadets direktiv 77/388, art. 4, stk. 5)

Sammendrag

1. Artikel 4, stk. 1 og 4, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter skal fortolkes saaledes, at virksomhed som den, der i Spanien udoeves af de lokale afgiftsopkraevere, som er udnaevnt af den kommune, for hvilken de opkraever skatter og afgifter, skal anses for selvstaendig, dels fordi disse afgiftsopkraevere ikke modtager loen og ikke er forpligtede over for kommunen ved en arbejdskontrakt, dels fordi de retsregler, der regulerer deres virksomhed, ikke indebaerer et arbejdstagerforhold til den kommune, som goer brug af deres ydelser.

2. Artikel 4, stk. 5, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter, hvorefter offentligretlige organer ikke anses for afgiftspligtige, for saa vidt angaar virksomhed eller transaktioner, som de udoever i egenskab af offentlig myndighed, skal fortolkes saaledes, at bestemmelsen ikke finder anvendelse, naar en offentlig myndigheds virksomhed ikke udoeves direkte, men er overdraget en selvstaendig tredjemand.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Institutionernes retsakter - direktiver - umiddelbar anvendelighed - foelger - mulighed for at goere nationale regler om soegsmaalsfrister gaeldende mod en borger foer direktivets korrekte gennemfoerelse - ulovlighed

(EOEF-Traktaten, art. 189, stk. 3)

2. Socialpolitik - ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring - direktiv 79/7 - anvendelse af nationale regler om soegsmaalsfrister foer direktivets korrekte gennemfoerelse - ulovlighed

(EOEF-Traktaten, art. 189; Raadets direktiv 79/7)

Sammendrag

1. Saa laenge et direktiv ikke er korrekt gennemfoert i national ret, er borgerne ikke blevet sat i stand til at skaffe sig fuldt kendskab til deres rettigheder. Denne uvished for borgerne bestaar fortsat, selv efter en dom, hvorved Domstolen har fastslaaet, at den paagaeldende medlemsstat ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til direktivet, og selv hvis Domstolen har anerkendt, at den ene eller den anden bestemmelse i direktivet er tilstraekkelig praecis og ubetinget til, at den kan paaberaabes for en national domstol.

Kun en korrekt gennemfoerelse af direktivet bringer denne uvished til ophoer, og foerst paa tidspunktet for denne gennemfoerelse skabes der den retssikkerhed, der er noedvendig for at kunne kraeve af borgerne, at de goer deres rettigheder gaeldende.

Heraf foelger, at indtil direktivet er korrekt gennemfoert, kan den medlemsstat, som undlader dette, ikke paaberaabe sig, at en sag, som en borger har anlagt imod den med det formaal at beskytte rettigheder, som dette direktiv giver ham, er anlagt for sent, og at en soegsmaalsfrist efter national ret foerst kan begynde at loebe fra dette tidspunkt.

2. Faellesskabsretten er til hinder for, at en medlemsstats myndigheder paaberaaber sig nationale soegsmaalsfrister under en sag, som en borger har anlagt mod dem ved de nationale domstole for at beskytte rettigheder, som direkte foelger af artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring, saa laenge medlemsstaten ikke forskriftsmaessigt har gennemfoert direktivets bestemmelser i sin nationale retsorden.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Faellesskabsret - direkte virkning - den nationale rets kompetence - proevelse af egen drift af nationale bestemmelsers forenelighed med faellesskabsretten

2. Socialpolitik - ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring - det personelle anvendelsesomraade for direktiv 79/7 - fastlaeggelse uafhaengigt af dets materielle anvendelsesomraade

(Raadets direktiv 79/7, art. 2 og 3)

3. Socialpolitik - ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring - direktiv 79/7 - spoergsmaalet om det kan paaberaabes af en person, der ikke er omfattet af dets personelle anvendelsesomraade - betingelse - tab forbundet med anvendelse paa aegtefaellen, som selv har ret til at paaberaabe sig direktivet, af en diskriminerende bestemmelse

(Raadets direktiv 79/7)

4. Socialpolitik - ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring - direktiv 79/7 - opretholdelse af virkningerne af en national lovgivning, som udelukker gifte kvinder fra alderdomsforsikring - ulovlighed

(Raadets direktiv 79/7)

Sammendrag

1. Faellesskabsretten er ikke til hinder for, at en national domstol af egen drift tager stilling til, om nationale bestemmelser er forenelige med praecise og ubetingede bestemmelser i et direktiv, hvis gennemfoerelsesfrist er udloebet, selv om en borger ikke har paaberaabt sig dette direktiv for Domstolen.

2. Det personelle anvendelsesomraade for direktiv 79/7 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring er fastsat i artikel 2 og kan ikke udvides til en person, som er udelukket herfra, fordi denne er omfattet af en national ordning, som ifoelge direktivets artikel 3 hoerer til dets materielle anvendelsesomraade.

3. En borger kan for en national domstol paaberaabe sig bestemmelserne i direktiv 79/7, naar vedkommende rammes af virkningerne af en national, diskriminerende bestemmelse vedroerende sin aegtefaelle, som ikke er part i sagen, dog paa betingelse af, at aegtefaellen selv er omfattet af direktivets anvendelsesomraade.

4. Direktiv 79/7 skal fortolkes saaledes, at det ikke tillader medlemsstaterne efter udloebet af den fastsatte gennemfoerelsesfrist at opretholde virkningerne af en national, tidligere lovgivning, som under visse omstaendigheder udelukkede gifte kvinder fra alderdomsforsikring.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Socialpolitik - ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring - det personelle anvendelsesomraade for direktiv 79/7 - den erhvervsaktive befolkning i direktivets artikel 2' s forstand - person, som paa grund af sygdom er afskaaret fra at begynde at arbejde igen efter at vaere holdt op med at arbejde for at tage sig af opdragelsen af sine boern - omfattet - betingelse

(Raadets direktiv 79/7, art. 2)

2. Socialpolitik - ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring - direktiv 79/7 - artikel 4, stk. 1 - direkte virkning - raekkevidde

(Raadets direktiv 79/7, art. 4)

Sammendrag

1. Artikel 2 i direktiv 79/7 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring skal fortolkes saaledes, at direktivet ikke finder anvendelse paa en person, som er holdt op med at arbejde for at tage sig af sine boerns opdragelse, og som paa grund af sygdom er afskaaret fra at tage arbejde igen, medmindre den paagaeldende var arbejdssoegende, men maatte holde op med at soege arbejde som foelge af indtraedelsen af en af de risici, der er naevnt i direktivets artikel 3, stk. 1, litra a), hvorved det er unoedvendigt at foretage en sondring efter, af hvilken grund den paagaeldende har opgivet sit tidligere arbejde. Det tilkommer den nationale ret at fastslaa, at den, der vil stoette ret paa direktiv 79/7 faktisk var arbejdssoegende paa det tidspunkt, da en af de i direktivets artikel 3, stk. 1, litra a), omhandlede risici indtraf.

2. Artikel 4 i direktiv 79/7 har, efter at fristen for gennemfoerelse af direktivet er udloebet, kunnet paaberaabes med henblik paa at faa tilsidesat en national lovgivning, hvorefter retten til en ydelse er betinget af, at der tidligere er indgivet ansoegning om en anden ydelse, der nu er afskaffet, hvortil der var knyttet en betingelse, der var diskriminerende over for erhvervsaktive kvinder. I mangel af passende foranstaltninger til gennemfoerelse af artikel 4 i direktiv 79/7 har kvinder, der stilles ugunstigt som foelge af, at forskelsbehandlingen opretholdes, krav paa at blive behandlet paa samme maade og efter samme regler som maend i samme situation, og saa laenge direktivet ikke er blevet gennemfoert, er disse regler de eneste, man gyldigt kan henholde sig til.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Afgiftsbestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsaetningsafgifter - faelles mervaerdiafgiftssystem - fradrag af indgaaende afgift - investeringsgoder - berigtigelse af det oprindeligt foretagne fradrag - betingelser for anvendelse af det sjette direktivs artikel 20, stk. 2 - den afgiftspligtiges erhvervelse af goder til brug for hans oekonomiske virksomhed - kriterier for bedoemmelse - afgiftspligtig der opfylder disse betingelser - ret til fradrag - restriktiv national foranstaltning - omfattet af reglerne om fravigelser

(Raadets direktiv 77/388, art. 4, 17, og art. 20, stk. 2, samt art. 27, stk. 1 og 5)

Sammendrag

Sjette direktiv 77/388, artikel 20, stk. 2, om berigtigelse af oprindeligt foretagne fradrag af mervaerdiafgift for investeringsgoder fastsaetter blot den mekanisme, som goer det muligt at beregne berigtigelserne af det oprindelige fradrag. Bestemmelsen kan derfor ikke medfoere, at der opstaar en fradragsret, og heller ikke omforme den afgift, der er erlagt af en afgiftspligtig i forbindelse med dennes ikke-afgiftspligtige transaktioner, til en fradragsberettiget afgift som omhandlet i artikel 17. For at bestemmelsen skal kunne finde anvendelse, kraeves det, at en privatperson erhverver investeringsgoder som afgiftspligtig person og anvender dem til sin oekonomiske virksomhed i den i det sjette direktivs artikel 4 forudsatte betydning. Men i saa fald er det ikke i sig selv en betingelse for bestemmelsens anvendelse, at goderne straks anvendes til afgiftspligtige eller fritagne leveringer.

Spoergsmaalet, om en afgiftspligtig person i et bestemt tilfaelde har erhvervet goder til brug for sin oekonomiske virksomhed i den i det sjette direktivs artikel 4 forudsatte betydning, er et faktisk spoergsmaal, som skal vurderes under hensyntagen til samtlige de foreliggende omstaendigheder, heriblandt de paagaeldende goders art og den periode, der er forloebet mellem erhvervelsen af goderne og deres brug til den afgiftspligtige persons oekonomiske virksomhed.

En afgiftspligtig person, som anvender goder til oekonomisk virksomhed, har paa tidspunktet for erhvervelsen af disse goder ret til at fradrage den indgaaende afgift efter reglerne i artikel 17, uanset i hvor ringe omfang goderne anvendes til erhvervsformaal. En regel eller en administrativ praksis, som paalaegger en generel begraensning af fradragsretten i tilfaelde af en begraenset, men dog faktisk erhvervsmaessig anvendelse, er en fravigelse af det sjette direktivs artikel 17 og er kun gyldig, hvis den opfylder betingelserne i direktivets artikel 27, stk. 1, eller artikel 27, stk. 5.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Faellesskabsret - fortolkning - metoder

2. Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift paa maelk - valg af formel B - individuel referencemaengde for en producent som skifter opkoeber - delvis overfoersel til national reserve - ulovlig tilsidesaettelse af princippet om fri erhvervsudoevelse

(Raadets forordning nr. 857/84, art. 7, stk. 2 og 3, som aendret ved forordning nr. 590/85)

Sammendrag

1. En bestemmelse i den afledte faellesskabsret skal i videst muligt omfang fortolkes i overensstemmelse med Traktatens bestemmelser og EF-rettens almindelige grundsaetninger.

2. Bestemmelserne i artikel 7, stk. 2 og 3, i forordning nr. 857/84 om anvendelse af tillaegsafgiften paa maelk, som aendret ved forordning nr. 590/85, skal fortolkes saaledes, at medlemsstaterne ved anvendelsen af formel B-ordningen ikke maa overfoere en del af en producents individuelle referencemaengde til den nationale reserve, naar producenten paa eget initiativ skifter mejeri. Saafremt medlemsstaterne havde befoejelse hertil, ville risikoen for nedsaettelse af referencemaengderne afholde producenterne fra at skifte opkoeber og tilslutte sig det mejeri, som tilbyder dem de mest fordelagtige vilkaar. Dette ville vaere uforeneligt med princippet om den frie erhvervsudoevelse, som bl.a. bygger paa princippet om frit valg af kontrahent.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Fri bevaegelighed for personer - arbejdstagere - ligebehandling - udoevelse af en fagforeningsrettigheder - national lovgivning om udelukkelse af udenlandske arbejdstagere fra at deltage i valget af ledelsen af en faglig interesseorganisation, som de er tvunget til at vaere medlem af - ulovlig - begrundet i en eventuel deltagelse i udoevelsen af offentlig myndighed - ingen begrundelse

(Raadets forordning nr. 1612/68, art. 8, stk. 1)

Sammendrag

Bestemmelsen i artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1612/68 er et saerlig klart udtryk for princippet om forbud mod forskelsbehandling paa det konkrete omraade, der vedroerer arbejdstageres deltagelse i fagforeningernes organisation og arbejde, og dens raekkevidde kan ikke begraenses ud fra hensyn, der vedroerer det paagaeldende organs retlige form. Udoevelse af de i bestemmelsen omhandlede fagforeningsrettigheder gaar tvaertimod ud over rammerne for egentligt fagforeningsarbejde og omfatter bl.a. arbejdstagernes deltagelse i organer, som vel ikke retligt har karakter af fagforeninger, men som udoever lignende funktioner med hensyn til beskyttelse og varetagelse af arbejdstagernes interesser.

Bestemmelsen skal derfor fortolkes saaledes, at den er til hinder for, at det i national lovgivning er fastsat, at udenlandske arbejdstagere ikke har stemmeret ved valget af ledelsen af en faglig interesseorganisation, som de er tvunget til at vaere medlem af og skal betale bidrag til, og som varetager medlemmernes interesser og udoever en raadgivende funktion i forbindelse med lovgivningsarbejde. Hverken den paagaeldende organisations retlige form efter national ret eller den omstaendighed, at visse af dens funktioner kan indebaere deltagelse i udoevelse af offentlig myndighed, kan begrunde, at arbejdstagere fra andre medlemsstater ikke kan deltage i valget af dens ledelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Annullationssoegsmaal - akter der kan vaere genstand for soegsmaal - akter der tilsigter at fremkalde retsvirkninger - adfaerdskodeks med henblik paa finansiel kontrol af strukturelle interventioner

(EOEF-Traktaten, art. 173)

2. OEkonomisk og social samhoerighed - strukturelle interventioner - finansiel kontrol - indfoerelse af pligter for medlemsstaterne - Kommissionen inkompetent

(EOEF-Traktaten, art. 130 A ff. og art. 155; Raadets forordninger nr. 2052/88, art. 4, og nr. 4253/88, art. 23)

Sammendrag

1. Annullationssoegsmaalet kan anvendes mod enhver af institutionerne vedtagen bestemmelse, som er bestemt til at affoede retsvirkninger, uanset dens karakter eller form.

Dette gaelder ogsaa adfaerdskodeksen med henblik paa anvendelse af artikel 23, stk. 1, i forordning nr. 4253/88, der omhandler koordineringen af de forskellige strukturelle interventioner. Kodeksen klargoer nemlig ikke blot den oplysningspligt, som medlemsstaterne har efter naevnte artikel 23, men indfoerer konkrete pligter vedroerende oplysningernes indhold samt bestemmer, hvor tit og hvorledes oplysningerne skal gives til Kommissionen, hvorved de gaar ud over, hvad der er fastsat i den naevnte bestemmelse.

2. Hverken Traktatens artikel 155 eller artikel 4 i forordning nr. 2052/88, som omhandler strukturfondenes opgaver, giver Kommissionen befoejelse til at vedtage en retsakt, som paalaegger medlemsstaterne pligter, der gaar ud over, hvad der er fastsat ved artikel 23 i forordning nr. 4253/88, som vedroerer koordineringen af de forskellige strukturelle interventioner.

Traktatens artikel 155 hjemler kun Kommissionen mulighed for at rette henstillinger eller afgive udtalelser, som ifoelge Traktatens artikel 189 ikke er bindende for adressaten, mens artikel 4 blot udtaler, at Kommissionen kan tage initiativer og traeffe gennemfoerelsesforanstaltninger til hjaelp for strukturelle interventioner, idet faellesskabsaktionen kun udformes saaledes, at der er komplementaritet mellem den og de tilsvarende nationale aktioner, eller at den yder et bidrag til disse; den fastlaegges ved et samraad mellem Kommissionen, den paagaeldende medlemsstat og de myndigheder, som medlemsstaten udpeger paa et passende niveau. Samraadet tager kun sigte paa forberedelsen, finansieringen, opfoelgningen og evalueringen af aktionerne. Desuden fastlaegges kontrollen af aktionerne, jf. artikel 3 i forordning nr. 2052/88, i de gennemfoerelsesbestemmelser, som Raadet traeffer i medfoer af Traktatens artikel 130 E.

Heraf foelger, at adfaerdskodeksen med henblik paa anvendelse af artikel 23 i forordning nr. 4253/88 er en retsakt, udstedt af en inkompetent myndighed, hvorfor den boer annulleres.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Landbrug - faelles markedsordning - maelk og mejeriprodukter - tillaegsafgift paa maelk - producenter der raader over to referencemaengder for henholdsvis direkte salg og leverancer til mejerier - mulighed for at overfoere referencemaengder fra én form for virksomhed til en anden under hensyn til afsaetningsmoensteret - berettigede - producenter der midlertidigt standser den ene form for virksomhed i et mejeriaar - omfattet (Raadets forordning nr. 857/84, art. 6a)

Sammendrag

Anvendelsesomraadet for artikel 6a i forordning nr. 857/84, som giver maelkeproducenter, der raader over to referencemaengder for henholdsvis direkte salg og leverancer til mejerier, mulighed for at overfoere disse fra én form for virksomhed til en anden inden for en periode paa tolv maaneder, kan ikke begraenses til tilfaelde, hvor den omhandlede producent rent faktisk udoever de to former for virksomhed i samme periode paa tolv maaneder. Bestemmelsens formaal, som er at goere det muligt for producenterne at tage hensyn til aendringer i deres afsaetningsmoenster, der kan have virkninger i mere end et mejeriaar, ville nemlig ikke blive realiseret fuldt ud, hvis bestemmelsen som foelge af en saadan begraensning ikke gjaldt for producenter, der af hensyn til saadanne aendringer midlertidigt har standset deres direkte salg i et givet mejeriaar.
Nøgleord

Afgørelse



Nøgleord

++++

Medlemsstater - forpligtelser - gennemfoerelse af direktiver - traktatbrud ubestridt

(EOEF-Traktaten, art. 169)

Afgørelse

udtalt og bestemt:

1) Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktaten, idet den ikke inden for de fastsatte frister har vedtaget eller meddelt Kommissionen de love eller administrative bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme saavel Raadets direktiv 85/384/EOEF af 10. juni 1985 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturomraadet, herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, og direktiv 85/614/EOEF af 20. december 1985 om aendring, som foelge af Spaniens og Portugals tiltraedelse, af direktiv 85/384/EOEF som Raadets direktiv 86/17/EOEF af 27. januar 1986 om aendring, som foelge af Portugals tiltraedelse, af Raadets direktiv 85/384/EOEF.

2) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

Transport - landevejstransport - fri udveksling af tjenesteydelser - cabotage - gennemfoerelsen betinget af en handling fra Raadets side

(EOEF-Traktaten, art. 59, 60 og 61 samt 75)

Sammendrag

Paa faellesskabsrettens nuvaerende udviklingstrin, dvs. forud for ikrafttraedelsen af Raadets forordning om cabotagekoersel, er EOEF-Traktatens artikel 59 og 60 ikke til hinder for, at en medlemsstat forbyder en virksomhed, som har hjemsted dér, at indgaa aftale med en transportvirksomhed fra en anden medlemsstat, hvorefter denne skal levere tjenesteydelser i form af intern fjerngodstransport til de i den foerste stat generelt gaeldende takster under benyttelse af koeretoejer, der er godkendt til godstransport i den anden stat.