Forslag til afgørelse fra generaladvokat Mancini fremsat den 8. oktober 1987. - NICOLET INSTRUMENT MOD HAUPTZOLLAMT BERLIN-PACKHOF. - ANMODNING OM PRAEJUDICIEL AFGOERELSE INDGIVET AF FINANZGERICHT BERLIN. - FTT - TOLDFRITAGELSE FOR VIDENSKABELIGE APPARATER - TILSVARENDE VIDENSKABELIG VAERDI. - SAG 232/86.



Samling af Afgørelser 1987 side 05025



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hoeje Domstol .

1 . Domstolen er igen blevet anmodet om at fortolke faellesskabsreglerne vedroerende fritagelse for told efter Den Faelles Toldtarif (" FTT ") ved indfoersel af videnskabelige apparater . Under en sag, der er anlagt af Nicolet Instrument GmbH mod Hauptzollamt Berlin-Packhof, har Finanzgericht Berlin spurgt Domstolen, om der kan naegtes toldfritagelse, naar der findes et apparat fremstillet i Faellesskabet, som, skoent det er egnet til et bestemt forskningsprojekt, i den grad er det importerede apparat overlegent, at det langt overstiger projektets virkelige behov .

De faktiske omstaendigheder er foelgende : Nicolet havde fra USA importeret et "Fourier-Transform-Infraroed-Spektrometersystem model MX-1E med tilbehoer" for at videresaelge det til Robert-Koch-Institut under forbundssundhedsforvaltningen i Vest-Berlin, som skulle anvende det til et forskningsprojekt vedroerende bakterier . I anmodningen om toldfritagelse anfoerte Nicolet, at der hverken i Forbundsrepublikken Tyskland eller i andre af Faellesskabets medlemsstater fremstilledes apparater af tilsvarende videnskabelig vaerdi . Hauptzollamt Berlin-Packhof afslog imidlertid anmodningen med den begrundelse, at der fandtes mindst to tilsvarende apparater, begge fremstillet af selskabet Bruker Analytische Messtechnik GmbH . Herefter paaklagede Nicolet forgaeves Hauptzollamt' s afgoerelse ( af 23 . februar 1982 ) og indbragte endelig sagen for Finanzgericht Berlin .

Nicolet har gjorde gaeldende, at de tyske apparater med betegnelsen IFS 110 og IFS 85 ikke kunne anses for at have tilsvarende videnskabelig vaerdi som det amerikanske apparat, da de kan yde langt mere end noedvendigt for Robert Koch-Instituttets forskningsprojekter, og at det derfor ville vaere urimeligt at anvende dem . En oploesningsevne paa 2 til 4 oploesningselementer var nemlig tilstraekkelig for forskningsprojektet, hvorimod de langt kraftigere apparater IFS 110 og IFS 85 har en oploesningsevne paa 0,2 henholdsvis 0,5 . Hauptzollamt anfoerte heroverfor, at der ifoelge faellesskabsreglerne ikke ved undersoegelsen af apparaters tilsvarende vaerdi maa tages hensyn til, at de yder mere end noedvendigt for det paagaeldende forskningsprojekt .

Ved kendelse af 27 . juni 1986 har Finanzgericht Berlin, Syvende Afdeling, udsat sagen og i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :

"Er et apparat 'af tilsvarende videnskabelig vaerdi' i den i forordning nr . 1798/75 forudsatte betydning, naar det ganske vist kan anvendes til gennemfoerelse af bestemte forskningsprojekter, men samtidig yder langt mere end noedvendigt, saaledes at det ud fra en objektiv betragtning ville vaere urimeligt at anvende det?"

Nicolet, den nederlandske regering og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber har indgivet skriftlige indlaeg til Domstolen . Alene Kommissionen har afgivet indlaeg under den mundtlige forhandling .

2 . De kriterier, der skal anvendes ved vurderingen af videnskabelige apparaters tilsvarende vaerdi, er som bekendt fastsat i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1798/75 af 10 . juli 1975 om fritagelse for told efter Den Faelles Toldtarif ved indfoersel af uddannelsesmaessigt, videnskabeligt eller kulturelt materiale ( EFT L*184, s.*1 ). Forordningen blev senere aendret ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1027/79 af 8 . maj 1979 ( EFT L*134, s.*1 ) og suppleret med Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 2784/79 af 12 . december 1979, der traadte i kraft den 1 . januar 1980 ( EFT L*318, s.*32 ).

I henhold til artikel 3, stk . 3, tredje led, i forordning nr . 1798/75 ( som aendret ) vurderes det, om der foreligger tilsvarende videnskabelig vaerdi, "ved at de vigtigste tekniske kendetegn for det *... apparat, for hvilket der anmodes om *... toldfritagelse, sammenlignes med kendetegnene for det tilsvarende i Faellesskabet fremstillede *... apparat med henblik paa at afgoere, hvorvidt sidstnaevnte kan anvendes til samme videnskabelige formaal som det *... apparat, for hvilket der anmodes om toldfritagelse, og hvorvidt det kan give tilsvarende resultater ". Det praeciseres yderligere i artikel 5, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 2784/79, at ved denne sammenligning "anses alene de tekniske kendetegn, som 'vigtigste' , som vil kunne have afgoerende indflydelse paa resultatet af det saerlige arbejde, der skal udfoeres", mens der ikke maa tages hensyn til, at "apparatet kan yde mere, end der kraeves, for at det saerlige arbejde kan udfoeres tilfredsstillende"

3 . Netop sidstnaevnte bestemmelse er kernen i sagen . Den nationale ret har nemlig klart givet udtryk for den opfattelse, at bedoemmelsen af den tilsvarende vaerdi ikke kan ske, uden at proportionalitetsprincippet tages i betragtning . Nicolet har tilsluttet sig dette standpunkt og tilfoejet, at det er i strid med oekonomiske hensyn og videnskabelig tankegang at udfoere forskning med uegnede midler, selv om det maatte skyldes, at de er overdimensionerede . Heroverfor har den nederlandske regering og Kommissionen gjort gaeldende, at rigtigheden af denne opfattelse afhaenger af jus condendum . Indtil videre udelukker den relevante bestemmelse, at der tages hensyn til, at et apparat - uanset om det er fremstillet inden for Faellesskabet eller importeret - "kan yde mere end der kraeves", hvilket er tilstraekkeligt til at besvare det praejudicielle spoergsmaal bekraeftende .

Det skal straks siges, at jeg foretraekker det foerste synspunkt . Med andre ord er det muligt her og nu at anvende reglerne uden at tilsidesaette deres aand og bogstav, og uden at det gaar ud over forskningsbehovet og forskningsinstitutternes budgetter .

Jeg skal foerst fremsaette en indlysende bemaerkning . Alene det forhold, at et apparat yder mere end noedvendigt, er naturligvis ikke tilstraekkeligt til ikke at anse det for at have tilsvarende videnskabelig vaerdi, heller ikke naar det er det i Faellesskabet fremstillede apparat, der er overdimensioneret (( dom af 25 . oktober 1984, 185/83, Rijksuniversiteit, Groningen, mod Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen ( Sml . s.*3623, praemis 33 ), vedroerer det modsatte tilfaelde )). Til stoette for denne konklusion skal jeg ikke blot henvise til ordlyden af artikel 5, stk . 2, men ogsaa fremfoere et uigendriveligt modargument . Hvis det i Faellesskabet fremstillede apparat ikke var omfattet af bestemmelsen, ville dets kendetegn, som ikke "vil kunne have afgoerende indflydelse paa resultatet", blive de "vigtigste" med henblik paa sammenligningen, hvilket ville medfoere en meget betydelig stigning i antallet af tilfaelde, hvor apparaterne ikke kan anses for at have tilsvarende vaerdi .

Den nationale rets spoergsmaal vedroerer altsaa ikke dette punkt . Det oenskes snarere afgjort, om den regel, hvorefter en stoerre kapacitet ikke anses for et relevant kriterium, er begraenset af, at det er umuligt at sammenligne apparater, hvis kapacitet er saa forskellig, at det ikke med rimelighed kan overvejes at foretraekke et af disse apparater frem for et andet . Jeg mener, at der foreligger en saadan begraensning, og at i det mindste to momenter i bestemmelsen stoetter denne opfattelse .

For det foerste skal jeg henvise til den foerste betragtning til forordning ( EOEF ) nr . 1798/75, hvorefter det er hensigten at "lette *... videnskabelig forskning inden for Faellesskabet ". Reglen om, at produkter fremstillet i Faellesskabet skal foretraekkes, begraenses saaledes af forskningens interesser . Det er klart, at disse interesser ikke tilgodeses paa passende maade, naar afslaget paa en anmodning om toldfritagelse begrundes i, at der findes apparater, som ingen forsker ville overveje at anvende til et bestemt projekt . For det andet skal jeg henvise til ovennaevnte forordnings artiel 3, stk . 3, tredje led, der som naevnt allerede bestemmer, at det importerede apparat sammenlignes med "det tilsvarende i Faellesskabet fremstillede *... apparat" med henblik paa at afgoere, om dette kan "give tilsvarende resultater ". Anvendelsen af adjektivet "tilsvarende" indebaerer efter min mening klart, at de to apparater skal henfoeres under samme kategori eller under ensartede kategorier, saaledes at der dog er et mindstemaal af fornuft i at sammenligne deres respektive kendetegn .

Princippet i artikel 5, stk . 2, skal herefter fortolkes i lyset af disse bestemmelser . Med andre ord er det ene apparats eventuelle hoejere effekt i forhold til det andet ganske vist irrelevant, men kun i det omfang, at man staar over for apparater, hvoraf det ene blot er mere avanceret eller har en stoerre kapacitet end det andet . Man kan derimod ikke tale om manglende relevans, naar den mere avancerede teknik eller den stoerre kapacitet giver sig udtryk i, at apparaterne er usammenlignelige, eller at de ikke kan erstatte hinanden . I saa fald mangler selve betingelserne for at undersoege, om der foreligger tilsvarende vaerdi; hvis galt skal vaere, er de to apparater ikke blot ikke af tilsvarende vaerdi, men de kan end ikke sammenlignes .

Jeg skal tilfoeje, at den saaledes foreslaaede fortolkning er i overensstemmelse med den opmaerksomhed, som Domstolen i sin praksis altid har viet proportionalitetsprincippet . Denne fortolkning er yderligere den eneste, som goer det muligt at undgaa selvmodsigende loesninger, hvis meningsloeshed, man foerst fatter fuldt ud, hvis man frigoer sig fra juridiske begrebers undertiden uklare indflydelse og i stedet anvender erfaringer fra dagliglivet analogt . Hvorledes skal man f.eks . betegne en persons paastand, hvorefter en BMW 735 og en hest har "tilsvarende vaerdi", alene fordi de to transportmidler goer det muligt at tilbagelaegge afstanden fra den ene ende af Kurfuerstendamm til den anden?

4 . Herefter skal jeg sammenfattende foreslaa, at Domstolen besvarer det spoergsmaal, som Finanzgericht Berlin, Syvende Afdeling, har forlagt ved kendelse af 27 . juni 1986 under den for denne ret verserende sag Nicolet Instrument GmbH mod Hauptzollamt Berlin-Packhof, saaledes :

"Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1798/75 og Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 2784/79 skal fortolkes saaledes, at det forhold, at et apparat, ogsaa hvis det er fremstillet i Faellesskabet, yder mere end noedvendigt for det saerlige arbejde, der skal udfoeres, i sig selv er uden betydning, for saa vidt angaar vurderingen i henhold til foerstnaevnte forordnings artikel 3, stk . 3, tredje led; det kan derimod ikke anerkendes, at et apparat er af tilsvarende videnskabelig vaerdi, saafremt det, objektivt betragtet, er i den grad overdimensioneret i forhold til det konkrete forskningsprojekt, at det ud fra en rimelighedsbetragtning maa udelukkes paa nogen maade at anvende det til det paagaeldende projekt ."

(*) Oversat fra italiensk .