ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
138

Det fremgår af retspraksis vedrørende artikel 108, stk. 2, TEUF, at denne bestemmelse ikke stiller et krav om en individuel opfordring, og at dens ene formål er at forpligte Kommissionen til at handle således, at alle eventuelt interesserede personer bliver informeret om, at der er indledt en procedure, og gives mulighed for at fremsætte deres bemærkninger hertil. Under disse omstændigheder må offentliggørelsen af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende anses for et egnet middel til at gøre alle berørte bekendt med, at der er indledt en formel undersøgelsesprocedure (jf. dom af 9.4.2014, Grækenland mod Kommissionen, T-150/12, ikke trykt i Sml., EU:T:2014:191, præmis 58 og den deri nævnte retspraksis).
112

Det følger imidlertid af denne bestemmelse, at når EU-retten består af direktiver, er det den nationale lovgivning, der gennemfører disse direktiver, der skal anvendes. Bestemmelsen kan ikke læses således, at den indeholder to forskellige kilder til forpligtelser, nemlig hele EU-retten, herunder direktiverne, hvortil skal tilføjes den nationale lovgivning, der gennemfører dem. En sådan fortolkning ville nemlig forudsætte, at de nationale bestemmelser adskiller sig fra direktiverne, og at de to typer af dokumenter i et sådant tilfælde finder anvendelse på ECB, som særskilte normative kilder. En sådan fortolkning kan ikke tiltrædes, da den ville være i strid med artikel 288 TEUF, der bestemmer, at »[e]t direktiv er med hensyn til det tilsigtede mål bindende for enhver medlemsstat, som det rettes til, men overlader det til de nationale myndigheder at bestemme form og midler for gennemførelsen«. Det følger desuden af fast retspraksis, at et direktiv ikke i sig selv kan skabe forpligtelser for private og derfor ikke som sådan kan påberåbes over for sådanne personer (dom af 26.2.1986, Marshall, 152/84, EU:C:1986:84, præmis 48; jf. ligeledes dom af 19.1.2010, Kücükdeveci, C-555/07, EU:C:2010:21, præmis 46 og den deri nævnte retspraksis).
34

For det første skal det, for så vidt som sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen var forpligtet til at vedtage en ændret indledningsafgørelse, bemærkes, at selv om de tekster, der regulerer proceduren på området for statsstøtte, ikke udtrykkeligt giver mulighed for at vedtage en afgørelse om ændring og udvidelse af en igangværende procedure (dom af 13.6.2013, HGA m.fl. mod Kommissionen, C-630/11 P – C-633/11 P, EU:C:2013:387, præmis 50), i det tilfælde, at Kommissionen efter vedtagelsen af en afgørelse om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure konstaterer, at denne afgørelse er baseret på enten ufuldstændige oplysninger eller på en fejlagtig retlig vurdering af disse omstændigheder, bør den have mulighed for, eller pligt til, at tilpasse sin holdning ved at vedtage en afgørelse om ændring eller en ny indledningsafgørelse for at give de interesserede parter mulighed for at fremsætte deres bemærkninger (jf. i denne retning dom af 30.4.2019, UPF mod Kommissionen, T-747/17, EU:T:2019:271, præmis 76 og den deri nævnte retspraksis).
I præmis 188 og 189 i dom af 10. april 2019, Jindal Saw og Jindal Saw Italia mod Kommissionen (T-301/16, EU:T:2019:234), tilføjede Retten følgende:

»188 [E]ftersom Kommissionen med henblik på at fastlægge prisen på samme vare fra EU-erhvervsgrenen tog hensyn til salgspriserne fra de salgsenheder, der var forretningsmæssigt forbundet med den største EU-producent, uden at den tog hensyn til Jindal Saws salgsenheders salgspriser for at fastlægge prisen på den pågældende vare fremstillet af sidstnævnte, kan beregningen af prisunderbuddet ikke anses for at være foretaget som en prissammenligning i samme handelsled.

189 [E]n sammenligning af priserne i samme handelsled [er] en betingelse for, at beregningen af prisunderbuddet for den pågældende vare er lovlig. Kommissionens beregning af underbuddet i den anfægtede forordning skal dermed anses for at være i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 2.«
59

Endelig fremgår det af indholdet af dokumentet af 18. september 2018, at NRM’erne i KBR Core forventede, at ACER under udøvelsen af sin kompetence kontrollerede og sikrede, at day-ahead- og intraday-KBM’erne for KBR Core indeholdt de regler, som var nødvendige for at forhindre enhver unødig diskrimination mellem intern og budområdeoverskridende udveksling, således som det kræves i henhold til artikel 21, stk. 1, litra b), nr. ii), i forordning 2015/1222 – et reguleringsspørgsmål, som de ikke havde kunnet nå til enighed om. For at nå et sådant mål kunne det imidlertid være nødvendigt at gennemgå og om nødvendigt ændre reglerne for kapacitetsberegning for at sikre deres overensstemmelse med de regler, der specifikt tager sigte på at undgå enhver form for diskrimination mellem intern og budområdeoverskridende udveksling. Desuden fremgår det af sagsakterne, at dette var tilfældet i den foreliggende sag, idet de bestemmelser i bilag I og II til den oprindelige afgørelse, som sagsøgeren har anfægtet, blev vedtaget for at sikre overholdelsen af princippet om ikke-diskrimination mellem intern og budområdeoverskridende udveksling. Dette viser endnu en gang, at de punkter, hvorom der var enighed eller uenighed blandt NRM’erne i Core-regionen vedrørende day-ahead- og intraday-KBM’erne for denne KBR, ikke nødvendigvis svarede til klart afgrænsede reguleringsmæssige spørgsmål eller aspekter af de nævnte KBM’er.
4.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – ansøgning om registrering af et tegn for samtlige varer eller tjenesteydelser inden for samme kategori – vurdering af, om tegnet er beskrivende med hensyn til alle varerne eller tjenesteydelserne [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. punkt 45)
1.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 19, 20 og 53)
2.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 27)
3.

EU-varemærker – bestemmelser om sagsbehandlingen – prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder – indsigelsessag – prøvelsen begrænset til de påberåbte anbringender – pligt for parterne til at anføre kendsgerninger og beviser til støtte herfor – nationale retsregler – omfattet (Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 95) (jf. præmis 33)
3.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber – vurdering af, om et tegn er beskrivende – kriterier [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 16)
2.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 29-31, 33, 35 og 36)
3.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – Relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – figurmærke, der gengiver af et stiliseret horn – figurmærke, der gengiver et posthorn på gul baggrund [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 37, 47 og 57)
7.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – lighed mellem de pågældende varemærker – bedømmelseskriterier – sammensat varemærke – en for de to mærker fælles bestanddels fornødne særpræg og beskrivende karakter – relevans [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 66-68 og 72)
5.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – risikoen for, at der antages at være en forbindelse – ældre varemærker, der har nogle egenskaber, der gør det muligt at betragte dem som hørende til samme serie eller familie – betingelser [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 77 og 78)
Rettens dom (Første Afdeling) af 2. september 2020 –

IR mod Kommissionen

(Sag T-131/20)

»Personalesag – tjenestemænd – tjenestemandens rettigheder og pligter – midlertidig tjeneste i en anden stilling i tjenestens interesse – vedtægtens artikel 37, stk. 1, litra a), første led – vedtægtens artikel 38 – afslag på forlængelse af en midlertidig tjeneste i en anden stilling – omsorgspligt – ret til forsvar«

1. Tjenestemandssager – søgsmål rettet mod afgørelsen om afvisning af klage – retsvirkning – sagsanlæg til prøvelse af den anfægtede akt – undtagelse – afgørelse, der ikke har bekræftende karakter – hensyntagen til begrundelsen heri (Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91) (jf. præmis 29 og 30)

2. Tjenestemandssager – søgsmålsgrunde – manglende eller utilstrækkelig begrundelse – anbringende forskelligt fra anbringendet vedrørende retsaktens materielle lovlighed (Tjenestemandsvedtægten, art. 25, stk. 2) (jf. præmis 40, 41 og 48)

3. Tjenestemænd – midlertidig tjeneste i en anden stilling i tjenestens interesse – forlængelse af en midlertidig tjeneste i en anden stilling – administrationens skønsbeføjelse – administrationens omsorgspligt – hensyntagen til den berørte ansattes interesser – domstolsprøvelse – grænser (Tjenestemandsvedtægten, art. 37, stk. 1, og art. 38, litra b) (jf. præmis 62-66 og 77)

4. Tjenestemænd – midlertidig tjeneste i en anden stilling i tjenestens interesse – forlængelse af en midlertidig tjeneste i en anden stilling – overholdelse af retten til forsvar – pligt til at høre den pågældende før vedtagelsen af en bebyrdende retsakt – rækkevidde – tilsidesættelse – følger [Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2; tjenestemandsvedtægten, art. 37, stk. 1, litra a), og art. 38, litra b)] (jf. præmis 98-106 og 111-113)

Angående

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om annullation for det første af Kommissionens afgørelse af 2. juli 2019 om afslag på ansøgningen fra Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop) om, at sagsøgerens midlertidige tjeneste i en anden stilling i Cedefop forlænges i yderligere et år, og for det andet af afgørelsen af 23. januar 2020 om afslag på sagsøgerens klage over afgørelsen af 2. juli 2019.

Konklusion

1) Europa-Kommissionens afgørelse af 2. juli 2019 om afslag på ansøgningen fra Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop) om, at sagsøgerens midlertidige tjeneste i en anden stilling i Cedefop forlænges med yderligere et år, annulleres.
3.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, der savner fornødent særpræg – begreb – bedømmelseskriterier – konstateringen af tegnets særpræg afhænger ikke af, at der kan fastslås et bestemt sprogligt eller kunstnerisk kreativitets- eller fantasiniveau [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 27)
6.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et omdømme – beskyttelse af det ældre varemærke med omdømme udvidet til at omfatte varer eller tjenesteydelser, der ikke er af lignende art – beviser, der skal fremlægges af indehaveren – fremtidig, ikke hypotetisk risiko for utilbørlig udnyttelse eller skade (Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 5) (jf. præmis 63)
Rettens dom (Tiende Afdeling) af 17. marts 2021 – Chatwal mod EUIPO – Timehouse Capital (THE TIME)

(Sag T-186/20)

»EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket THE TIME – det ældre EU-ordmærke TIMEHOUSE – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001«

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – ordmærkerne THE TIME og TIMEHOUSE

[Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 8, stk. 1, litra b)]

(jf. præmis 31, 37, 40 og 43-45)

Angående

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 28. januar 2020 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 2264/2018-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Timehouse Capital og Chatwal Hotels & Resorts.

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
8.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der har et omdømme – beskyttelse af det ældre varemærke med omdømme udvidet til at omfatte varer eller tjenesteydelser, der ikke er af lignende art – beviser, der skal fremlægges af indehaveren – fremtidig, ikke hypotetisk risiko for utilbørlig udnyttelse eller skade (Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 5) (jf. præmis 68)
1.

Retslig procedure – stævning – formkrav – kort fremstilling af anbringenderne – tilsvarende krav for argumenter, der fremføres til støtte for et anbringende – generel henvisning til andre skriftlige indlæg, der er vedlagt som bilag til stævningen – afvisning [Statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement art. 177, stk. 1, litra d)] (jf. præmis 15)
6.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning 2017/1001 [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 50 og 51)
Rettens dom (Sjette Afdeling) af 20. januar 2021 – Crevier mod EUIPO (Luftfrisker)

(Sag T-276/20)

»EF-design – ansøgning om et EF-design, der gengiver en luftfrisker – manglende iagttagelse af en frist i forhold til EUIPO – begæring om restitutio in integrum – artikel 67, stk. 1, i forordning (EF) nr. 6/2002 – pligt til at udvise omhu«

1. EF-design – bestemmelser om sagsbehandlingen – genindsættelse i tidligere rettigheder – betingelser – den efter omstændighederne fornødne omhu – delegation af administrative opgaver vedrørende fornyelse af et design (Rådets forordning nr. 6/2002, art. 67, stk. 1) (jf. præmis 17 og 19)

2. EF-design – bestemmelser om sagsbehandlingen – genindsættelse i tidligere rettigheder – betingelser – den efter omstændighederne fornødne omhu – usædvanlige, og som følge deraf efter erfaringen uforudsigelige, begivenheder (Rådets forordning nr. 6/2002, art. 67, stk. 1) (jf. præmis 20 og 21)

3. EF-design – bestemmelser om sagsbehandlingen – anmeldelse – meddelelse ved almindelig postforsendelse (Rådets forordning nr. 6/2002, art. 43) (jf. præmis 29 og 32)

4. EF-design – bestemmelser om sagsbehandlingen – registreringsprocedure – forpligtelse til at iagttage de af EUIPO fastsatte frister – manglende iagttagelse sanktioneret med tab af en rettighed – tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet – foreligger ikke (Rådets forordning nr. 6/2002) (jf. præmis 39)

5. EF-design – kontorets afgørelser – ligebehandlingsprincippet – princippet om god forvaltningsskik – kontorets tidligere afgørelsespraksis – legalitetsprincippet – krav om en streng og fuldstændig undersøgelse i hvert enkelt konkret tilfælde (Rådets forordning nr. 6/2002) (jf. præmis 44)

Angående

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 2. marts 2020 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 2396/2019-3) vedrørende en begæring om restitutio in integrum.

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
3.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber – vurdering af, om et tegn er beskrivende – kriterier [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 19 og 20)
6.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – bedømmelse af, om et tegn er egnet til at kunne registreres – udelukkende hensyntagen til de EU-retlige bestemmelser – forudgående registrering af varemærket i visse medlemsstater eller i tredjelande – afgørelser, der ikke binder Unionens retsinstanser (Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001) (jf. præmis 52)
Rettens dom (Anden Afdeling) af 20. januar 2021 –

Oatly mod EUIPO (IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS)

(Sag T-253/20)

»EU-varemærker – ansøgning om EU-ordmærket IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS – absolut registreringshindring – fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/100«

1. EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – begreb – bedømmelseskriterier [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 20-22)

2. EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – varemærker, der udgøres af reklameslogans – fornødent særpræg – anvendelse af særlige bedømmelseskriterier – ikke tilladt [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 23 og 24)

3. EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – varemærker, der udgøres af reklameslogans – fornødent særpræg – bedømmelseskriterier [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 25-28)

4. EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – ordmærket IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 33-35 og 44-49)

Angående

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 7. februar 2020 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2446/2019-5) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS som EU-varemærke.

Konklusion

1) Afgørelsen truffet den 7. februar 2020 af Femte Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 2446/2019 5) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS som EU-varemærke annulleres.
2.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 17)
4.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – ansøgning om registrering af et tegn for samtlige varer inden for samme kategori – vurdering af, om et tegn er beskrivende for alle varerne [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 44)
6.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 49 og 51)
3.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – varemærke, der er sammensat af flere bestanddele – den kompetente myndigheds mulighed for at foretage en undersøgelse af hver af varemærkets bestanddele – hensyntagen til den relevante kundekreds’ helhedsindtryk af sammensætningen nødvendig [Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2017/1001, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 42)
7.

EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – absolutte ugyldighedsgrunde – overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 40/94 [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b) og c), og art. 51, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 99)
5.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vægtning af tegnenes ligheds- eller forskelsbestanddele – hensyntagen til tegnenes væsentligste kendetegn eller til markedsføringsbetingelserne for varerne eller tjenesteydelserne [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 60 og 61)
5.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – vurdering af risikoen for forveksling – fastlæggelse af den relevante kundekreds – kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 42 og 43)
6.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – EU-figurmærkerne MUSEUM OF ILLUSIONS [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 48-56, 59, 60, 67, 70, 72, 80, 81 og 93-97)
1.

EU-varemærke – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 24-26)