ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Forenede sager T-492/13 og T-493/13

(offentliggjort i uddrag)

Schmidt Spiele GmbH

mod

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

»EF-varemærker — ansøgning om EF-figurmærker, der gengiver spilleplader — absolutte registreringshindringer — manglende fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 207/2009«

Sammendrag – Rettens dom (Første Afdeling) af 3. marts 2015

Retspleje – mundtlig forhandling – indgivelse af en anmodning om et retsmøde – tidspunkt og frist

(Rettens procesreglement, art. 135, stk. 1-3, og art. 135a)

I henhold til artikel 135a i Rettens procesreglement kan Retten efter indgivelsen af de i artikel 135, stk. 1, og eventuelt artikel 135, stk. 2 og 3, omhandlede processkrifter på grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten og sagens parter beslutte at træffe afgørelse i sagen, uden at retsforhandlingerne omfatter et mundtligt stadium, medmindre en part fremsætter en anmodning, hvori det begrundes, hvorfor denne part ønsker at få lejlighed til at udtale sig. Anmodningen skal fremsættes inden for en frist af en måned, efter at det er forkyndt for parten, at den skriftlige forhandling er afsluttet.

En anmodning fremsat i stævningen er imidlertid fremsat for tidligt, henset til bestemmelserne i procesreglementets artikel 135a, og kan derfor ikke tages i betragtning. Det følger således af den nævnte artikels ordlyd og opbygning, at anmodninger om retsmøde og Rettens undersøgelse af, om et sådant retsmøde kan være nyttigt, kun kan fremsættes efter afslutningen af den skriftlige forhandling, når parterne og Retten råder over alt materiale i sagen og alle parters argumenter med henblik på at kunne udtale sig om denne nytte. Indgivelsen af en anmodning om et retsmøde før forkyndelsen af, at den skriftlige forhandling er afsluttet, kan i øvrigt ikke begrundes med procesøkonomiske årsager, da Retten i overensstemmelse med procesreglementets artikel 135a efter afslutningen af den skriftlige forhandling under alle omstændigheder kun kan beslutte at træffe afgørelse, uden at retsforhandlingerne omfatter et mundtligt stadium, efter at have ladet parterne drage fordel af denne bestemmelse.

(jf. præmis 8-10)
9.

Institutionernes retsakter — begrundelse — forpligtelse — rækkevidde — beslutning om at anvende de tilgængelige oplysninger i tilfælde af, at den virksomhed, der er omfattet af en antidumpingundersøgelse, afviser at samarbejde — institutionerne forpligtede til at godtgøre, at de bedst mulige oplysninger er blevet anvendt — foreligger ikke (art. 296 TEUF; Rådets forordning nr. 1225/2009, art. 18, stk. 1) (jf. præmis 125 og 132)
1.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 22-24)
Rettens dom (Syvende Afdeling) af 18. marts 2015 – Naazneen Investments mod KHIM – Energy Brands (SMART WATER)

(Sag T-250/13)

»EF-varemærker — fortabelsessag — EF-ordmærket SMART WATER — reel brug — artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 — begrundelsespligt — artikel 75 i forordning nr. 207/2009«

1. EF-varemærker — bestemmelser om sagsbehandlingen — begrundelse for afgørelser — artikel 75, første punktum, i forordning nr. 207/2009 — samme rækkevidde som artikel 296 TEUF (art. 296 TEUF; Rådets forordning nr. 207/2009, art. 75, første punktum) (jf. præmis 14-17)

2. EF-varemærker — afkald, fortabelse og ugyldighed — fortabelsesgrunde — manglende reel brug af varemærket — bevis for brug af det ældre varemærke — reel brug — begreb — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 51, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 25-28)

3. EF-varemærker — afkald, fortabelse og ugyldighed — fortabelsesgrunde — manglende reel brug af varemærket — bevis for brug af det ældre varemærke — reel brug — begreb — fastsættelse af en kvantitativ minimumsgrænse for brug [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 51, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 49)

4. EF-varemærker — afkald, fortabelse og ugyldighed — fortabelsesgrunde — manglende reel brug af varemærket — begrebet »rimelig grund« til, at brug ikke har fundet sted — selvstændig og ensartet fortolkning — hindringer, som har en direkte forbindelse med varemærket, der gør brugen heraf umulig eller ufornuftig, og som gør sig gældende uafhængigt af varemærkeindehaverens hensigter [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 15, stk. 1, litra a), og art. 51, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 63, 66 og 71-73)

Angående

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 18. februar 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1101/2011-2) vedrørende en fortabelsessag mellem Energy Brands, Inc. og Naazneen Investments Ltd

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
2.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber — begreb — varemærke, der udgøres af et ord eller en neologisme, som består af en sammensætning af bestanddele [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 29-31)
1.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 20-22, 24 og 63)
2.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — vurdering af risikoen for forveksling — definition af den relevante kundekreds [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 24 og 25)
1.

Retslig procedure — parternes repræsentation — mulighed for at rette op på det forhold, at der mangler en fuldmagt til indlevering af en appelstævning, ved efterfølgende at fremlægge et dokument, der bekræfter, at der foreligger en sådan fuldmagt [Rettens procesreglement, art. 44, stk. 5, litra b), og art. 44, stk. 6] (jf. præmis 10, 12 og 13)
3.

Landbrug — fælles landbrugspolitik — finansiering over EUGFL — tildeling af støtte og præmier — medlemsstaternes forpligtelse til at indføre et effektivt system med administrativ kontrol og kontrol på stedet — rækkevidde — kontrol med kvalifikationerne for de personer, der overtager en landbrugsbedrift, som overdrages af en landbruger, der er omfattet af en førtidspensionering — tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og af princippet om procesautonomi — foreligger ikke (art. 5, stk. 2, TEU; Rådets forordning nr. 1257/1999, art. 11, stk. 2, nr. 1258/1999, femte betragtning og art. 7, stk. 4, og nr. 1290/2005, art. 31, stk. 1) (jf. præmis 77-79, 89, 175 og 177-179)
DA
SamlingafAfgørelser
ECLI:EU:T:2015 :118 1OPLYSNINGEROM D E IKKEOFFENTLIGGJORTEAFGØRELSER
Rettens dom (Ottende A fdeling) af 2 6. februar 2 0 1 5 – C osta Crociere mod KHIM – G uerlain 
(SAMSARA)
(Sag T -3 8 8 / 1 3 )
»EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket SA MSARA — tidligere 
EF-ordmærke SA MSARA — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, i 
forordning (EF) nr. 207/2009 «
1. EF-varemærker — definition p å o g e rhvervelse a f e t E F-varemærke — 
relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende æ ldre 
varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende a rt — risiko for 
forveksling med de t ældre varemærke — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009 , 
art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 15 o g 16)
2. EF-varemærker — definition p å o g e rhvervelse a f e t E F-varemærke — 
relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende æ ldre 
varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende a rt — risiko for 
forveksling med de t ældre varemærke — ordmærkerne SAMSARA [Rådets forordning nr. 207/2009 , 
art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 18, 19, 34 o g 39)
3. EF-varemærker — definition p å o g e rhvervelse a f e t E F-varemærke — 
relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende æ ldre 
varemærke, de r er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende a rt — 
lighed m ellem de b erørte varer eller tjenesteydelser — bedømmelseskriterier [Rådets forordning 
nr. 207/2009 , art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 21 o g 24)
4. EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — bedømmelse af, om e t tegn er 
egnet til at kunne registreres — udelukkende h ensyntagen til de u nionsretlige bestemmelser (Rådets 
forordning nr. 207/2009 ) (jf. præmis 35)
Angående
Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 13. maj 2013 a f Fjerde Appelkamme r ved Kontoret 
for Harmonisering i d et Indre M arked (Varemærker og Design) (sag R 2049 /2011 -4) vedrørende en 
indsigelsessag me llem G uerlain SA o g Costa Crociere SpA.
2 ECLI:EU:T:2015 :118OPLYSNINGEROM D E IKKEOFFENTLIGGJORTEAFGØRELSER
Konklusion
1) Kontoret for Harmonisering i d et Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
2) Costa Crociere SpA betaler sagens omkostninger.
1.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 14-17, 50 og 55)
5.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — vurdering af risikoen for forveksling — kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 38-46)
3.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — ældre varemærkers sameksistens — anerkendelse af en vis grad af fornødent særpræg hos et nationalt varemærke [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b), og art. 8, stk. 2, litra a), nr. ii); Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95, art. 3, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 56-59)
4.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — bedømmelse af, om et tegn er egnet til at kunne registreres — udelukkende hensyntagen til de EU-retlige bestemmelser — forudgående registrering af varemærket i visse medlemsstater eller i tredjelande — afgørelser, der ikke binder Unionens retsinstanser (Rådets forordning nr. 207/2009) (jf. præmis 40)
8.

EF-varemærker — klagesag — søgsmål ved Unionens retsinstanser — lovligheden af en afgørelse truffet af et appelkammer i en indsigelsessag — påberåbelse af en tilsidesættelse af retten til forsvar — procedurefejl — mulighed for at opnå, at nævnte beslutning annulleres, ved godtgørelse af den blotte mulighed for, at beslutningen ville have fået et andet indhold, hvis denne formelle fejl ikke havde foreligget (Rådets forordning nr. 207/2009, art. 75, andet punktum) (jf. præmis 81)
2.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 29, 30, 40 og 55)
6.

Tilnærmelse af lovgivningerne — registrering, vurdering og godkendelse af kemikalier — REACH-forordningen — særligt problematiske stoffer — identifikationsprocedure — mulighed for at få de negative virkninger af et stof under kontrol ved anvendelse af håndteringsforanstaltninger — omstændighed, der ikke er til hinder for identifikation af stoffet som særligt problematisk — pligt for Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) til at tage hensyn til en vurdering af risikoen ved et stof, der henhører under kategori 1 i direktiv 67/548 — foreligger ikke [Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1907/2006, art. 57, litra a)-f), art. 58, stk. 2, art. 59, stk. 4, art. 60, stk. 2, og bilag XIV; Rådets direktiv 67/548] (jf. præmis 61, 68-71 og 81)
7.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — lighed mellem de pågældende varemærker — mulighed for lighed mellem et figurmærke og et ordmærke [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 60)
Rettens dom (Sjette Afdeling) af 16. april 2015 – Matratzen Concord mod KHIM – KBT (ARKTIS)

(Sag T-258/13)

»EF-varemærker — fortabelsessag — EF-ordmærket ARKTIS — reel brug af varemærket — artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 — den form, hvori varemærket er brugt — bevis for brug for de registrerede varer — samtykke fra indehaveren af et varemærke«

1. EF-varemærker — afkald, fortabelse og ugyldighed — fortabelsesgrunde — manglende reel brug af varemærket — bevis for brug af det ældre varemærke — reel brug — begreb — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 51, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 13-15 og 33)

2. EF-varemærker — klagesag — klage over en afgørelse fra Harmoniseringskontorets indsigelsesafdeling — appelkammerets prøvelse — rækkevidde [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 15, stk. 2, og 51, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 37)

3. EF-varemærker — afkald, fortabelse og ugyldighed — undersøgelse af ansøgningen — bevis for brug af det ældre varemærke — tredjemands brug med varemærkeindehaverens samtykke — udtrykkeligt eller stiltiende samtykke (Rådets forordning nr. 207/2009, art. 15, stk. 1 og 2) (jf. præmis 39 og 40)

4. EF-varemærker — klagesag — søgsmål ved Unionens retsinstanser — ændring af rammen for tvisten, som den forelå for appelkammeret — ikke tilladt (Rettens procesreglement, art. 135, stk. 4; Rådets forordning nr. 207/2009, art. 65) (jf. præmis 46)

Angående

Påstand om annullation truffet den 4. marts 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2133/2011-4) vedrørende en fortabelsesssag mellem Matratzen Concord GmbH og KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita.

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
3.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — ældre varemærkers eksistens side om side — anerkendelse af en vis grad af fornødent særpræg hos et internationalt varemærke, hvor Fællesskabet er designeret [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c), samt art. 52, 53, 57, 63, 64, 154 og 158, stk. 1 og 2] (jf. præmis 34-39)
Rådet har vide skønsbeføjelser med hensyn til den generelle og abstrakte fastsættelse af retlige kriterier og af fremgangsmåden for vedtagelse af restriktive foranstaltninger. I denne henseende tildeler kriteriet om støtte til Irans regering med sin meget brede formulering Rådet en skønsbeføjelse. Denne beføjelse er imidlertid hverken uforholdsmæssig eller vilkårlig. For det første finder retssikkerhedsprincippet, som udgør et almindeligt princip i EU-retten, og som bl.a. kræver, at retsreglerne skal være klare, præcise og forudsigelige i deres retsvirkninger, især når de kan være bebyrdende for personer og virksomheder, således ganske vist anvendelse på restriktive foranstaltninger som de i hovedsagen omhandlede, som påvirker de omhandlede personer og enheders rettigheder og friheder hårdt. For det andet indgår det omtvistede kriterium i en retlig ramme, som er klart afgrænset af de mål, der forfølges med lovgivningen vedrørende de restriktive foranstaltninger over for Iran, bl.a. 13. betragtning til afgørelse 2012/35, hvorved dette kriterium er indsat i artikel 20, stk. 1, i afgørelse 2010/413 om restriktive foranstaltninger over for Iran. Som det fremgår af denne 13. betragtning til afgørelse 2012/35, omfatter dette kriterium på en målrettet og selektiv måde de aktiviteter, som den omhandlede person og enhed selv har udøvet, og at der, selv om de hverken har en direkte eller indirekte tilknytning til nuklear spredning, imidlertid kan fremme udviklingen heraf ved at forsyne Irans regering med materielle, økonomiske eller logistiske ressourcer eller faciliteter, der gør det muligt for den at forfølge den nukleare spredning.

Nævnte kriterium omfatter således ikke alle former for støtte til Irans regering, men støtteformer, som på grund af deres kvantitative eller kvalitative betydning bidrager til Irans nukleare aktiviteter. Det opstiller således på en objektiv måde en afgrænset kategori af personer og enheder, der kan gøres til genstand for foranstaltninger om indefrysning af midler. Det kan således finde anvendelse på enhver enhed, der yder støtte, bl.a. i form af finansiel støtte, til Irans regering. Det omfatter derimod ikke samtlige enheder, der ejes af Irans regering, eller som har tilknytning til sidstnævnte, eller alle Irans skatteydere.

(jf. præmis 75-80, 83, 84 og 88)
Rettens dom (Femte Afdeling) af 30. april 2015 – Steinbeck mod KHIM – Alfred Sternjakob (BE HAPPY)

(Forenede sager T-707/13 og T-709/13)

»EF-varemærker — ugyldighedssag — EF-ordmærkerne BE HAPPY — absolut registreringshindring — mangel på fornødent særpræg — artikel 52, stk. 1, litra a), og artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009«

1. EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — begreb — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 19-21, 25, 38, 44 og 52)

2. EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — varemærker, der udgøres af reklameslogans — fornødent særpræg — anvendelse af særlige bedømmelseskriterier — ikke tilladt [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 22, 23, 42 og 56)

3. EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg — varemærker, der udgøres af reklameslogans — slogan, der udtrykker et objektivt udsagn [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 24 og 57)

4. EF-varemærker — afkald, fortabelse og ugyldighed — absolutte ugyldighedsgrunde — registrering i strid med artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 — ordmærket BE HAPPY [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b), og art. 52, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 27-30, 34, 35, 47 og 48)

5. EF-varemærker — Harmoniseringskontorets afgørelser — ligebehandlingsprincippet — princippet om god forvaltningsskik — Harmoniseringskontorets tidligere afgørelsespraksis (jf. præmis 64 og 65)

Angående

To søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelser truffet den 17. oktober 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sagerne R 31/2013-1 og R 32/2013-1) vedrørende to ugyldighedssager mellem Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG og Steinbeck GmbH

Konklusion

1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
1.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — vurdering af risikoen for forveksling — kriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 18-20 og 58)
1)

Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/123/EU af 26. februar 2013 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), annulleres, for så vidt som den pålægger Den Franske Republik en finansiel korrektion inden for rammerne af støtteforanstaltningerne til udvikling af landdistrikterne for de får, for hvilke der ikke er ansøgt om fårepræmier for regnskabsårene 2008 og 2009.
5.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — figurmærkerne Royal County of Berkshire POLO CLUB og BEVERLY HILLS POLO CLUB [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 72, 73, 78, 79 og 82-85)
2.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 19-21 og 53)
7.

Den Europæiske Unions institutioner — offentlighedens ret til aktindsigt — forordning nr. 1049/2001 — undtagelser til retten til aktindsigt — beskyttelse af formålet med inspektioner, undersøgelser og revision — rækkevidde — anvendelse på sagsakter vedrørende procedurer for kontrol med statsstøtte — generel formodning for anvendelse af undtagelsen til retten til aktindsigt på samtlige dokumenter i sagen — begæring om aktindsigt afgivet under den retslige procedure angående realiteten — afslagets lovlighed (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 2, tredje led) (jf. præmis 70 og 71)
3.

EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — relative registreringshindringer — indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling med det ældre varemærke — vurdering af risikoen for forveksling — kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 27)