ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - afgørelse truffet ved begrundet kendelse - betingelser - åbenbart, at sagen må afvises eller forkastes - anbringender, der allerede er påberåbt for Retten eller som er klart grundløse

(Rettens procesreglement, art. 111)

2 Appel - anbringender - anbringende, der fremsættes første gang under appellen - afvisning

(Statutten for EF-Domstolen, art. 51)

3 Appel - anbringender - Domstolens prøvelsesret med hensyn til vurdering af beviserne - udelukket, medmindre de er gengivet forkert

(Statutten for EF-Domstolen, art. 51)

4 Retspleje - behandling af sager ved Retten - henvisning af en sag til en afdeling med et mindre antal dommere end den oprindelige afdeling - tilladt

(Rettens procesreglement, art. 14)

Sammendrag

1 Ifølge artikel 111 i Rettens procesreglement kan Retten, når det er åbenbart, at den ikke har kompetence til at behandle sagen, eller at sagen må afvises, uden at fortsætte sagens behandling træffe afgørelse ved begrundet kendelse. Når Retten under en sag, hvori der er nedlagt påstand om annullation af en kommissionsbeslutning, konstaterer, at fem af de seks anbringender, som sagsøgeren påberåber sig, allerede i alt væsentligt er blevet behandlet i en tidligere dom afsagt af Domstolen, hvori samme beslutnings gyldighed bekræftes, samt at det sjette anbringende er åbenbart grundløst, kan den med føje fastslå, at sagen skal afvises, jf. artikel 111 i Rettens procesreglement.

2 Et anbringende, der for første gang fremføres under appelsagen for Domstolen, skal afvises. En parts adgang til for Domstolen at fremføre et anbringende, der ikke er blevet fremført for Retten, er faktisk ensbetydende med en adgang til at forelægge Domstolen, der har en begrænset kompetence i appelsager, en mere omfattende tvist end den, der blev forelagt Retten. Under en appel har Domstolen således kun kompetence til at tage stilling til Rettens bedømmelse af de anbringender, der er blevet behandlet for den.

3 Rettens vurdering af de beviser, der er fremført for den, udgør ikke et retsspørgsmål, og er dermed ikke undergivet Domstolens prøvelsesret i forbindelse med en appel, medmindre de er gengivet forkert, eller det fremgår af de fremlagte dokumenter, at Rettens konstateringer er materielt urigtige.

4 Artikel 14 i Rettens procesreglement, hvorefter en sag kan henvises til behandling i Rettens plenum eller i en afdeling bestående af et andet antal dommere, når sagens juridiske problemer, deres betydning eller særlige omstændigheder tilsiger det, har til formål at give Retten mulighed for at behandle sagerne i det forum, som efter de i denne bestemmelse angivne kriterier findes mest egnet. Denne artikel kan imidlertid hverken efter sin ordlyd eller bestemmelsens formål forstås som værende til hinder for, at sagen endnu en gang henvises til et forum inden for Retten bestående af et lavere antal dommere end det, der tidligere var tale om. Denne fortolkning støttes navnlig på anvendelsen af ordet »andet« i bestemmelsen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Ansvar uden for kontraktforhold - sagsgenstand - handlinger foretaget af faellesskabsinstitutionerne eller handlinger foretaget af Faellesskabets ansatte - begreb - retsakter, som er en del af den primaere faellesskabsret - ikke omfattet - skade, der har sit udspring i faellesakten

(EF-traktaten, art. 7 A (efter aendring nu art. 14 EF), art. 178 (nu art. 235 EF) og art. 215, stk. 2 (nu art. 288, stk. 2, EF))

2 Appel - anbringender - anbringende, der fremsaettes foerste gang under appellen - afvisning

(EF-statutten for Domstolen, art. 51)

3 Appel - anbringender - urigtig bedoemmelse af faktiske omstaendigheder - afvisning - Domstolens proevelsesret med hensyn til vurdering af beviserne - udelukket, medmindre de er gengivet forkert

(EF-traktaten, art. 168 A (nu art. 225 EF); EF-statutten for Domstolen, art. 51)

Sammendrag

1 Hvad angaar spoergsmaalet om et objektivt ansvar for Faellesskabet kan aarsagen til den skade, speditoererne har lidt som foelge af fjernelsen af de fiskale graenser og toldkontrollen, og som beror paa faellesaktens ikrafttraeden, ikke tilskrives Raadet og Kommissionen. Det er nemlig faellesaktens artikel 13, hvorved traktaten blev suppleret med en artikel 8 A, som er blevet til EF-traktatens artikel 7 A (efter aendring nu artikel 14 EF), der bestemmer, at »det indre marked indebaerer et omraade uden indre graenser«, der er den direkte og afgoerende aarsag til det paagaeldende tab. Faellesakten er en del af den primaere faellesskabsret, der saaledes hverken udgoer en handling foretaget af Faellesskabets institutioner eller en handling foretaget af Faellesskabets ansatte under udoevelsen af deres hverv som omhandlet i traktatens artikel 215, stk. 2 (nu artikel 288, stk. 2, EF), og kan derfor ikke danne grundlag for et objektivt ansvar uden for kontraktforhold for Faellesskabet.

2 Et anbringende, der for foerste gang fremsaettes under appellen, skal afvises. En parts adgang til foerst for Domstolen at fremfoere et anbringende, der ikke er blevet fremfoert for Retten, er nemlig ensbetydende med en adgang til at forelaegge Domstolen - der har en begraenset kompetence i appelsager - en mere omfattende tvist end den, der blev forelagt Retten. Under en appel har Domstolen saaledes kun kompetence til at tage stilling til den retslige afgoerelse, der er blevet truffet vedroerende de anbringender, der er blevet behandlet i foerste instans.

3 Det er alene Retten, der er kompetent til dels at fastlaegge de faktiske omstaendigheder i sagen, naar bortses fra tilfaelde, hvor den indholdsmaessige urigtighed af dens konstateringer foelger af de akter, den har faaet forelagt i sagen, dels at tage stilling til disse faktiske omstaendigheder. Bedoemmelsen af de faktiske omstaendigheder udgoer saaledes ikke - medmindre de beviser, der er fremfoert for Retten, er gengivet forkert - et retsspoergsmaal og er dermed ikke undergivet Domstolens proevelsesret.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - formaliteten - anmodninger, som ikke indeholder nogen oplysninger om den faktiske eller retlige baggrund og ikke angiver grundene til forelaeggelsen for Domstolen

(EF-traktaten, art. 177, statutten for EF-Domstolen, art. 20)

Sammendrag

For at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, som den nationale ret kan bruge, er det paakraevet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstaendigheder og de regler, som de forelagte spoergsmaal haenger sammen med, eller i hvert fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spoergsmaal.

De i forelaeggelsesbeslutningerne givne oplysninger tjener herved ikke blot til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre interesserede parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen. Det paahviler Domstolen at overvaage, at denne mulighed bevares, naar henses til, at det i henhold til ovennaevnte bestemmelse kun er forelaeggelsesbeslutningerne, der meddeles de paagaeldende parter.

En anmodning fra en national ret, der ikke indeholder nogen oplysning, som svarer til de ovenfor naevnte krav, hverken med hensyn til den faktiske eller retlige baggrund for de for retten verserende sager, eller vedroerende grundene til, at den har forelagt Domstolen spoergsmaalene, maa foelgelig aabenbart afvises.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - formaliteten - spoergsmaal forelagt uden tilstraekkelige oplysninger om den faktiske og retlige baggrund - spoergsmaal forelagt i en sammenhaeng, der udelukker et hensigtsmaessigt svar

(EF-traktaten, art. 177 (nu art. 234 EF); statutten for EF-Domstolen, art. 20)

Sammendrag

For at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, som den nationale ret kan bruge, er det paakraevet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstaendigheder og de regler, som de forelagte spoergsmaal haenger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spoergsmaal.

De i forelaeggelsesbeslutningerne indeholdte oplysninger tjener ikke blot til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre beroerte parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen. Det paahviler Domstolen at overvaage, at denne mulighed bevares, naar henses til, at det i henhold til ovennaevnte bestemmelse kun er forelaeggelsesbeslutningerne, der meddeles de paagaeldende parter.

Det er derfor aabenbart, at en anmodning fra en national ret maa afvises, fordi Domstolen ikke kan give en relevant fortolkning af faellesskabsretten, naar forelaeggelsesdommen hverken indeholder oplysninger om den faktiske og retlige baggrund for den sag, som den har faaet forelagt, eller om aarsagerne til, at den finder det noedvendigt at forelaegge et spoergsmaal for Domstolen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Institutionernes retsakter - almindelig forpligtelse til at oplyse adressaterne for en retsakt om de forhaandenvaerende retsmidler og om fristerne - foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 189, 190, 191 og 192)

Sammendrag

Traktatens artikel 189, 190, 191 og 192, der noeje fastlaegger karakteren af de retsakter, som kan vedtages af Faellesskabets institutioner, og den herfor gaeldende ordning, paalaegger ikke institutionerne nogen almindelig forpligtelse til at oplyse adressaterne for disse retsakter om de forhaandenvaerende retsmidler eller om fristerne for deres anvendelse.

I mangel af en udtrykkelig bestemmelse herom kan det ikke anerkendes, at der paahviler Faellesskabets administrative myndigheder og retsinstanser en almindelig forpligtelse hertil.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - formaliteten - spoergsmaal forelagt uden tilstraekkelige oplysninger om den faktiske og retlige baggrund - spoergsmaal forelagt i en sammenhaeng, der udelukker et hensigtsmaessigt svar

(EF-traktaten, art. 177; statutten for EF-Domstolen, art. 20)

Sammendrag

For at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, som den nationale domstol kan bruge, er det paakraevet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstaendigheder og de regler, som de forelagte spoergsmaal haenger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spoergsmaal. De i forelaeggelsesbeslutningerne givne oplysninger tjener ikke blot til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre interesserede parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen. Da det i oevrigt kun er forelaeggelsesbeslutninger, der i medfoer af denne bestemmelse meddeles de interesserede parter, er den omstaendighed, at den nationale domstol henviser til indlaeggene fra parterne i hovedsagen, som i oevrigt kan indeholde forskellige fremstillinger af sagen, som verserer for den nationale domstol, ikke tilstraekkeligt til at sikre parterne denne mulighed.

Det er derfor aabenbart, at en anmodning fra en national domstol maa afvises, fordi Domstolen ikke kan give en relevant fortolkning af faellesskabsretten, naar den nationale domstol ikke beskriver sagens faktiske omstaendigheder eller de faktiske forhold, der er baggrunden for spoergsmaalene, eller de relevante nationale regler, og ikke angiver de praecise grunde til, at den er i tvivl om fortolkningen af faellesskabsretten og derfor finder det noedvendigt at forelaegge Domstolen praejudicielle spoergsmaal.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - Domstolens kompetence - graenser - aftale om vejafgifter indgaaet af visse medlemsstater - Domstolen ikke kompetent - faellesskabsdirektiv, som tillader indgaaelsen af aftalen - ingen betydning - aftalens henvisning til definitioner i direktivet - ingen betydning, naar en anmodning vedroerer fortolkningen af et begreb, som ikke er indeholdt i disse definitioner

(EF-traktaten, art. 177; Raadets direktiv 93/89)

Sammendrag

Domstolen har klart ikke kompetence til at besvare et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af aftalen af 9. februar 1994, der er indgaaet af visse medlemsstaters regeringer, og som vedroerer opkraevningen af afgifter for tunge erhvervskoeretoejers benyttelse af visse veje, naar det forelagte spoergsmaal hverken vedroerer fortolkningen af traktaten eller gyldigheden eller fortolkningen af retsakter udstedt af Faellesskabets institutioner.

Det er i saa henseende uden betydning, at aftalens praeambel henviser til direktiv 93/89 om afgifter paa visse koeretoejer, der anvendes til vejgodstransport, samt om vejafgifter for benyttelse af visse infrastrukturer, som giver to eller flere medlemsstater mulighed for at samarbejde om at indfoere en faelles brugsafgiftsordning, saafremt visse yderligere betingelser er opfyldt ud over dem, som gaelder for medlemsstaternes individuelle opkraevning af saadanne afgifter, da den omstaendighed alene, at medlemsstaterne efter direktivet har mulighed for at samarbejde paa det naevnte omraade, ikke er tilstraekkelig til, at en aftale, der er indgaaet med henblik herpaa, kan anses for at udgoere en del af faellesskabsretten, som Domstolen har kompetence til at fortolke.

En saadan kompetence for Domstolen kan heller ikke udledes af aftalens henvisning til visse definitioner i direktivet, saafremt det begreb, som anmodningen om fortolkningen vedroerer, ikke er indeholdt i disse definitioner.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - intervention - personer med berettiget interesse - tvist om Kommissionens spillerum i forbindelse med fastsaettelsen af maksimalgraensevaerdier for restkoncentrationer af veterinaermedicinske praeparater i animalske levnedsmidler - interventionsbegaering fremsat af en sammenslutning, der repraesenterer dyresundhedsindustrien - formaliteten

(Statutten for EF-Domstolen, art. 37, stk. 2; Raadets forordning nr. 2377/90)

Sammendrag

Ifoelge artikel 37, stk. 2, i statutten for Domstolen har alle personer, der godtgoer at have en berettiget interesse i afgoerelsen af en for Domstolen indbragt retstvist, ret til at indtraede i tvisten. Navnlig antages der en ret til at intervenere for sammenslutninger, hvis formaal er at varetage deres medlemmers interesser i sager om principielle spoergsmaal, der kan have betydning for medlemmerne.

Da sagen rejser principspoergsmaal vedroerende Kommissionens spillerum under den ved forordning nr. 2377/90 fastsatte faellesskabsprocedure for fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for restkoncentrationer af veterinaermedicinske praeparater i animalske levnedsmidler, foreligger der en saadan interesse for en sammenslutning, hvis medlemmer er de nationale sammenslutninger inden for dyresundhedsindustrien i Europa samt en raekke producenter af varer i dyresundhedssektoren, for saa vidt som svaret paa de naevnte spoergsmaal har direkte interesse for sammenslutningens medlemmer.
Domstolens Kendelse af 5. marts 1999. - Guérin automobiles EURL mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Appel - Søgsmålsfrist - Ingen angivelse af søgsmålsfrist og retsmidler. - Sag C-154/98 P.



Samling af Afgørelser 1999 side I-01451



Sammendrag



Nøgleord

Institutionernes retsakter - almindelig forpligtelse til at oplyse adressaterne for en retsakt om de forhaandenvaerende retsmidler og om fristerne - foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 189, 190, 191 og 192)

Sammendrag

Traktatens artikel 189, 190, 191 og 192, der noeje fastlaegger karakteren af de retsakter, som kan vedtages af Faellesskabets institutioner, og den herfor gaeldende ordning, paalaegger ikke institutionerne nogen almindelig forpligtelse til at oplyse adressaterne for disse retsakter om de forhaandenvaerende retsmidler eller om fristerne for deres anvendelse.

I mangel af en udtrykkelig bestemmelse herom kan det ikke anerkendes, at der paahviler Faellesskabets administrative myndigheder og retsinstanser en almindelig forpligtelse hertil.
Domstolens Kendelse af 2. marts 1999. - Colonia Versicherung AG Zweigniederlassung München m.fl. mod den belgiske stat. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Tribunal de première instance de Bruxelles - Belgien. - Præjudiciel forelæggelse - Afvisning. - Sag C-422/98.



Samling af Afgørelser 1999 side I-01279



Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - formaliteten - spoergsmaal forelagt uden tilstraekkelige oplysninger om den faktiske og retlige baggrund - spoergsmaal forelagt i en sammenhaeng, der udelukker et hensigtsmaessigt svar

(EF-traktaten, art. 177; statutten for EF-Domstolen, art. 20)

Sammendrag

For at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, som den nationale domstol kan bruge, er det paakraevet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstaendigheder og de regler, som de forelagte spoergsmaal haenger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spoergsmaal. De i forelaeggelsesbeslutningerne givne oplysninger tjener ikke blot til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre interesserede parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen. Da det i oevrigt kun er forelaeggelsesbeslutninger, der i medfoer af denne bestemmelse meddeles de interesserede parter, er den omstaendighed, at den nationale domstol henviser til indlaeggene fra parterne i hovedsagen, som i oevrigt kan indeholde forskellige fremstillinger af sagen, som verserer for den nationale domstol, ikke tilstraekkeligt til at sikre parterne denne mulighed.

Det er derfor aabenbart, at en anmodning fra en national domstol maa afvises, fordi Domstolen ikke kan give en relevant fortolkning af faellesskabsretten, naar den nationale domstol ikke beskriver sagens faktiske omstaendigheder eller de faktiske forhold, der er baggrunden for spoergsmaalene, eller de relevante nationale regler, og ikke angiver de praecise grunde til, at den er i tvivl om fortolkningen af faellesskabsretten og derfor finder det noedvendigt at forelaegge Domstolen praejudicielle spoergsmaal.
Domstolens Kendelse af 5. marts 1999. - Guérin automobiles EURL mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Appel - Søgsmålsfrist - Ingen angivelse af søgsmålsfrist og retsmidler. - Sag C-153/98 P.



Samling af Afgørelser 1999 side I-01441



Sammendrag



Nøgleord

Institutionernes retsakter - almindelig forpligtelse til at oplyse adressaterne for en retsakt om de forhaandenvaerende retsmidler og om fristerne - foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 189, 190, 191 og 192)

Sammendrag

Traktatens artikel 189, 190, 191 og 192, der noeje fastlaegger karakteren af de retsakter, som kan vedtages af Faellesskabets institutioner, og den herfor gaeldende ordning, paalaegger ikke institutionerne nogen almindelig forpligtelse til at oplyse adressaterne for disse retsakter om de forhaandenvaerende retsmidler eller om fristerne for deres anvendelse.

I mangel af en udtrykkelig bestemmelse herom kan det ikke anerkendes, at der paahviler Faellesskabets administrative myndigheder og retsinstanser en almindelig forpligtelse hertil.
61998O0149

Kendelse afsagt af Domstolens Første Afdeling den 19. november 1998. - Anne-Marie Toller mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Åbenbart, at appellen skal afvises og forkastes. - Sag C-149/98 P.



Samling af Afgørelser 1998 side I-07623
Kendelse afsagt af Domstolens Fjerde Afdeling den 12. november 1998. - Sag hvorunder Hans-Jürgen Hartmann i hovedsagen har anfægtet et bødeforlæg. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Oberlandesgericht Köln - Tyskland. - Anmodning om fortolkning af en aftale, som er indgået mellem visse medlemsstater i henhold til artikel 8 i direktiv 93/89/EØF - Domstolens inkompetence. - Sag C-162/98.



Samling af Afgørelser 1998 side I-07083



Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - Domstolens kompetence - graenser - aftale om vejafgifter indgaaet af visse medlemsstater - Domstolen ikke kompetent - faellesskabsdirektiv, som tillader indgaaelsen af aftalen - ingen betydning - aftalens henvisning til definitioner i direktivet - ingen betydning, naar en anmodning vedroerer fortolkningen af et begreb, som ikke er indeholdt i disse definitioner

(EF-traktaten, art. 177; Raadets direktiv 93/89)

Sammendrag

Domstolen har klart ikke kompetence til at besvare et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af aftalen af 9. februar 1994, der er indgaaet af visse medlemsstaters regeringer, og som vedroerer opkraevningen af afgifter for tunge erhvervskoeretoejers benyttelse af visse veje, naar det forelagte spoergsmaal hverken vedroerer fortolkningen af traktaten eller gyldigheden eller fortolkningen af retsakter udstedt af Faellesskabets institutioner.

Det er i saa henseende uden betydning, at aftalens praeambel henviser til direktiv 93/89 om afgifter paa visse koeretoejer, der anvendes til vejgodstransport, samt om vejafgifter for benyttelse af visse infrastrukturer, som giver to eller flere medlemsstater mulighed for at samarbejde om at indfoere en faelles brugsafgiftsordning, saafremt visse yderligere betingelser er opfyldt ud over dem, som gaelder for medlemsstaternes individuelle opkraevning af saadanne afgifter, da den omstaendighed alene, at medlemsstaterne efter direktivet har mulighed for at samarbejde paa det naevnte omraade, ikke er tilstraekkelig til, at en aftale, der er indgaaet med henblik herpaa, kan anses for at udgoere en del af faellesskabsretten, som Domstolen har kompetence til at fortolke.

En saadan kompetence for Domstolen kan heller ikke udledes af aftalens henvisning til visse definitioner i direktivet, saafremt det begreb, som anmodningen om fortolkningen vedroerer, ikke er indeholdt i disse definitioner.
Kendelse afsagt af Domstolens Præsident den 28. september 1998. - Pharos SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Intervention. - Sag C-151/98 P-I.



Samling af Afgørelser 1998 side I-05441



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - intervention - personer med berettiget interesse - tvist om Kommissionens spillerum i forbindelse med fastsaettelsen af maksimalgraensevaerdier for restkoncentrationer af veterinaermedicinske praeparater i animalske levnedsmidler - interventionsbegaering fremsat af en sammenslutning, der repraesenterer dyresundhedsindustrien - formaliteten

(Statutten for EF-Domstolen, art. 37, stk. 2; Raadets forordning nr. 2377/90)

Sammendrag

Ifoelge artikel 37, stk. 2, i statutten for Domstolen har alle personer, der godtgoer at have en berettiget interesse i afgoerelsen af en for Domstolen indbragt retstvist, ret til at indtraede i tvisten. Navnlig antages der en ret til at intervenere for sammenslutninger, hvis formaal er at varetage deres medlemmers interesser i sager om principielle spoergsmaal, der kan have betydning for medlemmerne.

Da sagen rejser principspoergsmaal vedroerende Kommissionens spillerum under den ved forordning nr. 2377/90 fastsatte faellesskabsprocedure for fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for restkoncentrationer af veterinaermedicinske praeparater i animalske levnedsmidler, foreligger der en saadan interesse for en sammenslutning, hvis medlemmer er de nationale sammenslutninger inden for dyresundhedsindustrien i Europa samt en raekke producenter af varer i dyresundhedssektoren, for saa vidt som svaret paa de naevnte spoergsmaal har direkte interesse for sammenslutningens medlemmer.