ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – figurmærkerne CM og CAPITAL MARKETS CM

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

For den relevante kundekreds, der er sammensat af meget opmærksomme og velunderrettede spanske forbrugere, er der ikke risiko for forveksling mellem figurtegnet i form af et billede af en rød firkant, som er påført en gul streg, og som indeholder bogstaverne »C« og »M« skrevet med hvidt, der er søgt registreret som EF-varemærke for varer og tjenesteydelser i klasse 1-42 i Nice-arrangementet, og figurmærket sammensat af to bestanddele, for det første udtrykket »capital markets«, der er skrevet med almindelige sorte bogstaver, og for det andet bogstaverne »C« og »M«, der er anbragt oven på hinanden, som tidligere er registreret i Spanien for tjenesteydelserne »bistand ved forretningsledelse; forretningsadministration; bistand ved varetagelse af kontoropgaver«, »forsikringsvirksomhed; finansiel virksomhed; valutarisk virksomhed; bankforretninger; ejendomsmæglervirksomhed«, »telekommunikationsvirksomhed« og »juridisk bistand; videnskabelig og industriel forskning« i henholdsvis klasse 36, 36, 38 og 42, hvilket for det første skyldes, at selv om de tjenesteydelser, der er omfattet af de omhandlede varemærker, er af samme art, har de pågældende varemærker hverken visuelt eller begrebsmæssigt set ligheder, og deres forskelle i disse henseender af en sådan karakter, at de ophæver virkningen af den fonetiske lighed mellem varemærkerne, og for det andet skyldes, at det ældre varemærke ikke har et stærkt særpræg. Denne konklusion bekræftes ved det forhold, at den relevante kundekreds i høj grad er specialiseret på området for de omhandlede tjenesteydelser og følgelig må antages at udvise en høj grad af opmærksomhed ved valget af disse tjenesteydelser.

(jf. præmis 64-67 og 69)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse rejst af indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – figurmærket monBeBé og ordmærket bebe

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

For den tyske gennemsnitsforbruger foreligger der risiko for forveksling mellem figurmærket indeholdende ordbestanddelen »monBeBé«, der er skrevet med skiftevis store og små bogstaver, og som befinder sig inden i en oval sort ramme, og som søges registreret som EF-varemærke for bleer af vandsugende vat henhørende under klasse 5 i Nice-arrangementet, og ordmærkerne bebe, der tidligere er registreret i Tyskland og som internationalt varemærke med retsvirkning i bl.a. Italien, Østrig og Benelux-landene for hud- og kropsplejeprodukter samt kosmetiske præparater henhørende under klasse 3 i Nice-arrangementet, idet de omhandlede varer er af lignende art, idet der er visuel og begrebsmæssig lighed samt en vis fonetisk lighed mellem de omtvistede tegn, og idet det ældre nationale varemærke har en høj grad af særpræg opnået ved brug.

(jf. præmis 69 og 86)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, der udelukkende er sammensat af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber – ordmærkerne DigiFilm og DigiFilmMaker

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)]

Sammendrag

Ordmærkerne DigiFilm og DigiFilmMaker, som er søgt registreret, er i henhold til opfattelsen hos en engelsktalende gennemsnitsforbruger, der er almindeligt oplyst og rimeligt opmærksom, beskrivende for de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af EF-varemærkeansøgningen, i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94, for så vidt angår begge tegn i forhold til »Lagermedier, databærere, særlig optiske databærere, særlig cd-rommer, alle førnævnte varer også med indlæste fotografier; fotografiske apparater og instrumenter og filmapparater og -instrumenter (indeholdt i klasse 9); apparater til optagelse, transmission og gengivelse af lyd og/eller billede; databehandlingsapparater; computere; computersoftware« og »Indlæsning på datamedier, særlig af digitale data, billeddata, produktion af fotografier; trykning af fotografier; drift af en »online-printservice« til fotografier«, der henhører under henholdsvis klasse 9 og 42 i Nice-arrangementet, og for så vidt angår tegnet DigiFilmMaker desuden i forhold til »Apparater og automater til indlæsning på datamedier, særlig apparater til transmission af digitale data (særlig billeddata) til datamedier (særlig cd-rommer)«, der henhører under klasse 9 i Nice-arrangementet, idet der for den relevante kundekreds eksisterer en direkte og konkret forbindelse mellem tegnene og de omtvistede varer og tjenesteydelser.

Hvad for det første angår de bestanddele, som de ansøgte varemærker er sammensat af, er »digi« således en forkortelse for ordet »digital« (digital), der er almindeligt anvendt bl.a. på engelsk til at betegne den digitale teknik, »film« er et engelsk ord, der på dette og adskillige andre sprog betegner såvel filmstrimlen som det færdige værk eller dets indspilning, og endelig betegner det engelske ord »maker« (fabrikant), når det som i det konkrete tilfælde er forbundet med »film«, filminstruktøren, men også i givet fald det apparat, der gør det muligt at indspille film. Hvad for det andet angår de ansøgte varemærker set som helhed går sammenstillingen af nævnte bestanddele på ingen måde ud over summen af disse bestanddele. De udgør heller ikke neologismer, som har en betydning i sig selv, og som derfor er uafhængige af varemærkernes bestanddele.

(jf. præmis 28-30, 33 og 38)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse rejst af indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Biker Miles«, og ordmærket MILES

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

For gennemsnitsforbrugeren i Den Europæiske Union er der risiko for forveksling mellem figurmærket, der er sammensat af to ord med fed skrift, »biker« og »MILES«, og figurbestanddele, der navnlig består af et billede af en vej, der er omkranset af en cirkel, der er søgt registreret som EF-varemærke for »udstyr og beklædningsgenstande til førere af tohjulede køretøjer, nemlig støvler, sko, handsker, tørklæder, regntøj, vindtæt beklædning, pullovere, stormhuer, nyrebælter, beklædningsgenstande af læder, beklædningsgenstande af læderimitationer«, der henhører under klasse 25 i Nice-arrangementet, og ordmærket MILES, der tidligere er registreret som EF-varemærke for »beklædningsgenstande, inklusive sportsbeklædning« henhørende under samme klasse, dels fordi de omhandlede varer er af samme art, da de ansøgte varer er indbefattet i den varekategori, som omfattes af det ældre varemærke, dels fordi de omtvistede tegn ligner hinanden, da de figurative bestanddele visuelt ikke er lige så fremtrædende som ordbestanddelene, og da – hvad angår disse sidstnævnte – ordbestanddelen »miles«, der er identisk med det ældre varemærke, skal betragtes som det ansøgte varemærkes dominerende bestanddel, og idet ordbestanddelen »biker«, selv om den tilføjer en vis nuance, ikke har nogen væsentlig værdi i begrebsmæssig henseende.

(jf. præmis 26, 37, 42, 45, 48 og 53)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker – klagesag – søgsmål for Fællesskabets retsinstanser – personer, der kan anlægge sag og være parter i sagen – erhververen af det ældre varemærke er indtrådt i indsigerens rettigheder

(Rådets forordning nr. 40/94, art. 63, stk. 4)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – figurmærke, der indeholder ordene »canal«, »jean«, »co.« og »New York«, og ordmærket CANALI

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

1. Artikel 63, stk. 4, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker bestemmer med hensyn til klager over afgørelser truffet af et appelkammer, at »[e]nhver part i sagen ved appelkammeret har adgang til at indbringe en klage, for så vidt den pågældende ikke har fået medhold«.

Når der er tale om en indsigelsessag, kan nye indehavere af et ældre varemærke i den forbindelse anlægge sag ved Retten og bør anerkendes som parter i sagen, så snart de har bevist, at de er indehavere af den rettighed, der er blevet påberåbt for Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).

Når den nye indehaver af det ældre varemærke har fremlagt bevis for overdragelsen, og Harmoniseringskontoret har registreret denne overdragelse efter sagen for appelkammeret, bliver den nye indehaver følgelig part i sagen for Harmoniseringskontoret.

(jf. præmis 18-20)

2. For gennemsnitsforbrugeren i Italien er der ikke risiko for forveksling mellem et figurmærke, som udover et skakbrætmønster indeholder ordbestanddelene »canal«, »jean«, »co.« og »New York«, der er ansøgt registreret som EF-varemærke for »Beklædningsgenstande, fodtøj og hovedbeklædning« i klasse 25 i Nice-arrangementet, og ordmærket CANALI, der tidligere er registreret i Italien for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 6, 9, 14, 16, 18, 20, 25, 34 og 42, da den manglende lighed på det visuelle, fonetiske og begrebsmæssige plan – selv om de varer, der er omfattet af det ansøgte varemærke, er af samme art som de varer, der er omfattet af det ældre varemærke – er tilstrækkelig til at fjerne den nævnte risiko i bevidstheden hos den offentlighed, der skal tages i betragtning, således at artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 ikke finder anvendelse.

(jf. præmis 45, 51, 56, 60 og 63-65)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål – anbringender – utilstrækkelig begrundelse – undersøgelse af egen drift af Fællesskabets retsinstanser

(Art. 230 EF)

2. Økonomisk og social samhørighed – Den Europæiske Fond for Regionaludvikling – beslutning om ophævelse af en finansiel støtte – begrundelsespligt – rækkevidde – beslutning uden hensyntagen til omstændigheder, der kunne begrunde tilbagebetalingen af de udgifter, der er afholdt af det nationale organ – utilstrækkelig begrundelse

(Art. 253 EF; Rådets forordning nr. 4253/88, art. 24)

Sammendrag

1. En utilstrækkelig eller manglende begrundelse falder ind under begrebet væsentlige formelle mangler i artikel 230 EF og udgør et anbringende, der angår grundlæggende retsprincipper, som Fællesskabets retsinstanser skal tage under påkendelse af egen drift.

(jf. præmis 46)

2. Begrundelsen i en bebyrdende beslutning skal klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den institution, der har udstedt den anfægtede retsakt, har lagt til grund, således at de berørte parter kan få kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, og således at den kompetente ret kan udøve sin prøvelsesret.

En kommissionsbeslutning vedrørende spørgsmålet om ophævelse af en finansiel støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling er således ikke tilstrækkeligt begrundet, i det omfang beslutningen ikke nævner de forskellige omstændigheder og argumenter, der kan indgå i beslutningstagningen, navnlig for så vidt angår spørgsmålet, om sådanne forhold kunne begrunde tilbagebetalingen af de af mellemleddet afholdte udgifter inden ophævelsen af støtten, skønt besvarelsen af disse spørgsmål er afgørende for Rettens vurdering af den anfægtede beslutnings materielle lovlighed.

(jf. præmis 47, 48 og 60)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse af fællesskabsretten

(Art. 288, stk. 2, EF)

Sammendrag

Fællesskabets pådragelse af ansvar uden for kontraktforhold i henhold til artikel 288, stk. 2, EF forudsætter, at en række betingelser er opfyldt, nemlig at den adfærd, der lægges de berørte institutioner til last, har været retsstridig, at der foreligger et virkeligt tab, og at der er årsagssammenhæng mellem denne adfærd og det påståede tab.

Den omstændighed, at en institutions ulovlige adfærd er blevet fastslået ved en dom fra Fællesskabets retsinstanser, er dog ikke tilstrækkelig til at kunne anse den første betingelse for opfyldt. Det skal nemlig godtgøres, at der foreligger en tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som har til formål at tillægge borgerne rettigheder.

For så vidt angår en tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse af fællesskabsretten er det afgørende kriterium for, at den kan anses for at foreligge, om en fællesskabsinstitution åbenbart og alvorligt har overskredet grænserne for sine skønsbeføjelser. Såfremt denne institution har et stærkt begrænset eller intet skøn, kan selve den omstændighed, at der er sket en overtrædelse af fællesskabsretten, være tilstrækkelig til at bevise, at der foreligger en tilstrækkelig kvalificeret krænkelse. Dog skal der ligeledes tages hensyn til kompleksiteten af de forhold, der skal reguleres, vanskeligheden ved at anvende eller fortolke bestemmelserne, hvor klar og præcis den tilsidesatte bestemmelse er, og om overtrædelsen er begået forsætligt eller uagtsomt.

(jf. præmis 59, 61, 62, 79-81 og 87)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

1. Den vægt, der i forbindelse med helhedsvurderingen af risikoen for forveksling i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, henholdsvis tillægges de omtvistede tegns visuelle, fonetiske eller begrebsmæssige aspekter, kan variere i forhold til de objektive betingelser, hvorunder varemærkerne kan præsenteres på markedet. I denne forbindelse skal de markedsføringsvilkår, der normalt må forventes for den kategori af varer, der er omfattet af de pågældende varemærker, og ikke de specifikke markedsføringsvilkår for de varer, der er omfattet af det ældre varemærke, anvendes som referencegrundlag. Den undersøgelse af risikoen for forveksling, som skal foretages af instanserne ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), er nemlig en fremadrettet undersøgelse. Da de særlige markedsføringsvilkår for de varer, der er omfattet af varemærkerne, imidlertid vil kunne variere over tid og i henhold til varemærkeindehavernes ønsker, kan den fremadrettede analyse af risikoen for forveksling mellem to varemærker ikke afhænge af varemærkeindehavernes – gennemførte eller ugennemførte og i sagens natur subjektive – markedsføringsmæssige hensigter.

(jf. præmis 103-107)

2. For den franske gennemsnitsforbruger er der risiko for forveksling i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, mellem figurmærket, der indeholder ordbestanddelen »quantum«, som er søgt registreret som EF-varemærke for »armbåndsure, ure, urværker og dele heraf, urglas, urkasser, urremme, urkæder/armbånd, æsker til armbåndsure og ure« i klasse 14 i Nice-arrangementet, og figurmærket Quantième, der tidligere er registreret i Frankrig for »ure og tilbehør til ure; smykker« og »lædervarer« i henholdsvis klasse 14 og 18 i Nice-arrangementet, i betragtning af identiteten og ligheden mellem de varer, der er omfattet af de omtvistede varemærker, i sammenhæng med de visuelle og fonetiske ligheder mellem de i varemærkerne indeholdte tegn, uden at disse ligheder i vidt omfang kan opvejes af den begrebsmæssige forskel mellem nævnte tegn. Da risikoen for forveksling udgør den specifikke betingelse for, at beskyttelsen af det ældre varemærke kan gøres gældende, ydes denne beskyttelse uafhængigt af spørgsmålet om, hvorvidt det ældre varemærke alene har en svag grad af særpræg.

(jf. præmis 110)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse rejst af indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – ordmærkerne ALREX og ARTEX

[Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)]

Sammendrag

For fagfolk i medicinalbranchen (speciallæger, alment praktiserende læger og apotekere) og patienter er der risiko for forveksling mellem ordmærket ALREX, der er søgt registreret som EF-varemærke for »præparater mod allergi, steroidpræparater og oftalmologiske præparater, nemlig øjendråber, opløsninger, geleer og salver til behandling af øjeninfektioner og øjenbetændelser« i klasse 5 i Nice-arrangementet, og ordmærkerne ARTEX, der tidligere er registreret i Frankrig, Benelux-landene og Portugal for »farmaceutisk specialitet bestemt til behandling af hjerte-kar-sygdomme; farmaceutiske, veterinærmedicinske og sanitære præparater; materiale til tandplombering og til tandaftryk« i samme klasse, idet forskellene mellem dem, når der tages hensyn til dels den høje grad af lighed mellem de omhandlede tegn, dels graden af lighed mellem de omhandlede varer, ikke er tilstrækkelige til, at det kan udelukkes, at der er en risiko for forveksling i opfattelsen hos den relevante kundekreds.

(jf. præmis 46, 58 og 61)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

EF-varemærker – klagesag – klage over en afgørelse fra Harmoniseringskontorets Indsigelsesafdeling – appelkammerets prøvelse – rækkevidde

(Rådets forordning nr. 40/94, art. 74)

Sammendrag

Det følger af den funktionelle kontinuitet mellem instanserne ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), at appelkammeret inden for anvendelsesområdet for artikel 74, stk.1, in fine, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker i sager vedrørende relative registreringshindringer er forpligtet til at støtte sin afgørelse på alle de faktiske og retlige elementer, som den berørte part har fremlagt, dels i sagen for den afdeling, der har truffet afgørelse i første instans, dels – med den ene undtagelse, der nævnes i samme bestemmelses stk. 2 vedrørende oplysninger, der er blevet påberåbt for sent – i klagesagen.

Den funktionelle kontinuitet mellem Harmoniseringskontorets forskellige instanser medfører således ikke, at en part, som i sagen for den afdeling, der har truffet afgørelse i første instans, ikke har fremlagt bestemte faktiske eller retlige oplysninger inden for den tidsfrist, der er fastlagt for denne afdeling, ikke i henhold til artikel 74, stk. 2, i forordning nr. 40/94 kan gøre disse gældende for appelkammeret. Den funktionelle kontinuitet medfører tværtimod, at en sådan part kan påberåbe sig disse oplysninger for appelkammeret under forbehold af, at forordningens artikel 74, stk. 2, bliver iagttaget for denne instans.

(jf. præmis 37)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskeri – bevarelse af havets ressourcer – kvoteordning for fiskeri – fordeling mellem medlemsstaterne af de disponible fangstmængder – princippet om relativ stabilitet – hensyntagen til særlige behov i områder og hos den befolkning, der er særlig afhængig af fiskeriet – borgerne ikke tillagt subjektive rettigheder

[Art. 288, stk. 2, EF; tiltrædelsesakten af 1985, art. 161, stk. 1, litra f); Rådets forordning nr. 3760/92, art. 8, stk. 4, nr. i) og ii)]

Sammendrag

Princippet om relativ stabilitet, der fremgår af artikel 8, stk. 4, nr. i) og ii), i forordning nr. 3760/92 om en fællesskabsordning for fiskeri og akvakultur, og hvorefter Rådet fordeler fiskerimulighederne mellem medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres relativ stabilitet i fiskeriaktiviteterne for hver af de pågældende bestande, afspejler et kriterium for fordeling mellem medlemsstaterne af fællesskabsfiskerimuligheder i form af kvoter, der tildeles medlemsstaterne, og det giver ikke fiskerne en fangstgaranti med hensyn til en fast mængde fisk, idet kravet om relativ stabilitet alene skal forstås som bevarelse af en ret til en fast procentdel for hver medlemsstat ved denne fordeling.

Ligeledes har artikel 161, stk. 1, litra f), i akten vedrørende vilkårene for Spaniens og Portugals tiltrædelse udelukkende til formål at fastsætte fordelingen af ansjoskvoten i et bestemt område, og den indeholder hverken nogen henvisning til situationen for de ansjosfiskere i de to lande, der kan fiske i området, eller, a fortiori, nogen forpligtelse for Rådet til at tage hensyn til disse fiskeres særlige situation, når det tillader, at en ansjoskvote overføres fra et tilstødende område til dette område.

Følgelig angiver princippet om relativ stabilitet og tiltrædelsesaktens artikel 161, stk. 1, litra f), med tilstrækkelig nøjagtighed medlemsstaterne som indehavere af fiskerettighederne og fastsætter indholdet af disse rettigheder, således at disse retsregler ikke har til formål at tillægge borgerne rettigheder.

Det er herved uden betydning, at det anføres i 13. betragtning til forordning nr. 3760/92, at princippet om relativ stabilitet, der er foreskrevet i den nævnte forordning, skal tage hensyn til de særlige behov i områder, hvis befolkning er særlig afhængig af fiskeriet og den hertil knyttede virksomhed, og at Rådet, når det fordeler fiskerimulighederne mellem medlemsstaterne, for hver af de pågældende bestande skal tage hensyn til de interesser, som foreligger for den enkelte medlemsstat hvad særligt angår dens traditionelle fiskeri samt i givet fald for dens befolkningsgrupper og dens lokale industri, der er afhængige af fiskeriet. De traditionelle fiskerettigheder tilkommer nemlig stater og ikke individuelle redere, således at disse ikke kan gøre gældende, at de har en subjektiv ret, hvis tilsidesættelse giver dem ret til erstatning på grundlag af artikel 288, stk. 2, EF.

(jf. præmis 87, 89, 91 og 93-96)