Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende ° faellesskabsbestemmelser ° sagligt anvendelsesomraade ° ydelse til aeldre, med bopael i en medlemsstat, af et beloeb, der varierer med vedkommendes midler ° ydelsen omfattet af faellesskabsbestemmelserne om ydelse ved alderdom i tilfaelde af udbetaling til en person med tidligere status som arbejdstager under en medlemsstats lovgivning, hvorefter den paagaeldende allerede oppebar pension

(EOEF-traktaten, art. 51; Raadets forordning nr. 1408/71, art. 4)

2. Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstaendige erhvervsdrivende ° forsikring ved alderdom og doedsfald ° ydelser ° ydelse, som sikrer modtagerne supplerende midler med et beloeb svarende til forskellen mellem den lovbestemte mindsteindkomst og deres midler af enhver art ° tilpasning i tilfaelde af regulering af en udenlandsk pension ° fornyet beregning

(Raadets forordning nr. 1408/71, art. 46 og 51)

Sammendrag

1. De lovbestemmelser i en medlemsstat, der sikrer samtlige aeldre borgere en ved loven beskyttet ret til mindstepension, skal, hvad angaar arbejdstagere eller dermed ligestillede personer, som i medlemsstaten har tilbagelagt beskaeftigelsesperioder samt er bosat dér og tillige modtager pension, anses for at henhoere under omraadet for den i traktatens artikel 51 omhandlede sociale sikring, ganske uanset om disse bestemmelser muligvis ikke er omfattet af denne kvalifikation med hensyn til andre grupper af berettigede.

Der maa foelgelig antages at foreligge en "ydelse ved alderdom" i forordning nr. 1408/71' s forstand i forbindelse med en ydelse til aeldre fastboende, hvis midler ikke naar op paa det lovbestemte mindstebeloeb, naar den naevnte ydelse sikrer modtagerne supplerende midler med et beloeb svarende til forskellen mellem det naevnte mindstebeloeb og en del af de midler af enhver art, som de kan raade over.

2. Bestemmelserne i artikel 51, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 ° hvorefter der ikke behoever foretages fornyet beregning i henhold til forordningens artikel 46, saafremt den aendring, som beroerer en af de gaeldende ydelser, skyldes begivenheder, der er arbejdstagerens individuelle situation uvedkommende og er foelgen af udviklingen i de oekonomiske og sociale forhold ° kan ikke anvendes, naar der er tale om en ydelse ved alderdom, som med det formaal at sikre den berettigede en mindsteindkomst har karakter af et forskelsbeloeb, hvis stoerrelse ifoelge sin natur vil variere efter udviklingen i den regelmaessigt regulerede garanterede mindsteindkomst og udviklingen i den paagaeldendes midler.

Anvendelsen af denne bestemmelse ville indebaere manglende hensyntagen til den ressourceforoegelse, som for den paagaeldende ville blive resultatet af reguleringen af den pension, der udbetales ham paa grundlag af en i en anden medlemsstat erhvervede rettigheder, og bevirke, at den paagaeldende systematisk ville modtage et beloeb, der er stoerre end den ved lov garanterede mindsteindkomst, ligesom en anvendelse af den ovennaevnte bestemmelse ikke alene ville give vandrende arbejdstagere en fordel, men ogsaa udvande ydelsens formaal og forstyrre systemet i den nationale lovgivning.

Det er saaledes bestemmelserne i artikel 51, stk. 2, som skal anvendes ved beregning og regulering af stoerrelsen af en ydelse, hvis formaal det er at sikre en garanteret mindsteindkomst, og som udbetales til en arbejdstager, der har haft loennet beskaeftigelse i en medlemsstat, hvor han bor, og fra hvilken han modtager en alderspension samtidig med, at han modtager en alderspension fra en anden medlemsstat. Denne anvendelse medfoerer fornyet beregning af ydelsen i tilfaelde af en aendring enten af stoerrelsen af den garanterede indkomst eller af den berettigedes midler.