Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – forordning om registrering af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser – søgsmål anlagt af virksomheder, der fremstiller »fetaost« i en anden medlemsstat end den, hvori osten har oprindelse – afvisning

(Art. 230, stk. 4, EF; Rådets forordning nr. 2081/92; Kommissionens forordning nr. 1829/2002)

2. Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, som berører dem umiddelbart og individuelt – fortolkning contra legem af betingelsen om, at den pågældende skal være individuelt berørt – ulovlig

(Art. 230, stk. 4, EF)

Sammendrag

1. Forordning nr. 1829/2002 om ændring af bilaget til forordning nr. 1107/96 om registrering af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proceduren i artikel 17 i forordning nr. 2081/92 udgør, for så vidt som den medfører registrering af betegnelsen »feta« som beskyttet oprindelsesbetegnelse, en almengyldig foranstaltning som omhandlet i artikel 249, stk. 2, EF, eftersom den, ved at give alle virksomheder, hvis produkter opfylder de foreskrevne geografiske og kvalitative krav, ret til at markedsføre disse under ovennævnte betegnelse, og ved at afvise at indrømme en sådan ret til virksomheder, hvis produkter ikke opfylder disse betingelser, som er ens for alle virksomheder, finder anvendelse på objektivt bestemte situationer og har retsvirkninger for abstrakt fastlagte persongrupper.

Forordningen kan således kun berøre en fysisk eller juridisk person individuelt, når den rammer denne person på grund af visse egenskaber, som er særlige for den pågældende, eller på grund af en faktisk situation, der adskiller ham fra alle andre og derved individualiserer ham på lignende måde som en beslutnings adressat. Dette er ikke tilfældet for en række virksomheder, der fremstiller fetaost uden for Grækenland, som er den medlemsstat, hvori denne ost har oprindelse.

Den omstændighed, at disse virksomheder figurerer blandt de største producenter af feta i Det Europæiske Fællesskab, hvis antal er begrænset, at de producerer mere end 90% af den feta, der fremstilles i den medlemsstat, hvor de er beliggende, og at de markedsfører deres produkter under en beskyttet betegnelse, er ikke i sig tilstrækkelig til at adskille dem fra enhver anden erhvervsdrivende, som er berørt af forordning nr. 1829/2002, eftersom en retsakt ikke mister sin almengyldighed og dermed heller ikke sin generelle karakter, fordi det er muligt mere eller mindre præcist at fastlægge antallet af eller endog identiteten på de retssubjekter, som retsakten på et givet tidspunkt finder anvendelse på.

Endvidere kan anvendelsen af den forenklede procedure i forbindelse med registreringen af den beskyttede betegnelse »feta« ikke udgøre en tilsidesættelse af disse virksomheders processuelle rettigheder, eftersom forordning nr. 2081/92 ikke fastsætter specifikke processuelle garantier på fællesskabsplan til fordel for borgerne.

(jf. præmis 54-56, 58, 59 og 67)

2. Selv om det er korrekt, at betingelsen om den i artikel 230, stk. 4, EF krævede individuelle interesse skal fortolkes i lyset af princippet om en effektiv domstolsbeskyttelse under hensyntagen til de forskellige omstændigheder, som kan individualisere en sagsøger, kan en sådan fortolkning ikke føre til, at der ses bort fra den omhandlede betingelse, som er udtrykkeligt fastsat i traktaten, uden at man derved ville overskride de beføjelser, Fællesskabets retsinstanser er tillagt ved traktaten. Det følger heraf, at ingen fysiske eller juridiske personer under nogen omstændigheder er berettigede til at anlægge et annullationssøgsmål til prøvelse af en forordning, såfremt denne betingelse ikke er opfyldt.

(jf. præmis 72)