Sag T-345/05

Ashley Neil Mote

mod

Europa-Parlamentet

»Privilegier og immuniteter — medlem af Europa-Parlamentet — ophævelse af immunitet«

Rettens dom (Syvende Afdeling) af 15. oktober 2008 II ‐ 2853

Sammendrag af dom

Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – retsakter fra Parlamentet, som tilsigter at have retsvirkninger i forhold til tredjemand

En afgørelse, hvorved Parlamentet ophæver et af sine medlemmers immunitet, kan underkastes en legalitetsprøvelse af Fællesskabets retsinstanser i henhold til artikel 230, stk. 1, EF, da en sådan afgørelse udgør en retsakt, der har eller er bestemt til at have retsvirkninger over for tredjemand. En sådan afgørelse har nemlig retsvirkninger, der går ud over den interne tilrettelæggelse af Parlamentets arbejde, da den giver mulighed for at retsforfølge det parlamentsmedlem, som er berørt af begæringen om ophævelse af hans immunitet. Selv om de privilegier og immuniteter, som er fastsat i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter, udelukkende er indrømmet i Fællesskabernes interesse, er de dog udtrykkeligt tillagt tjenestemændene og de øvrige ansatte ved Fællesskabets institutioner samt Parlamentets medlemmer. Den omstændighed, at privilegierne og immuniteterne er fastsat i Fællesskabets offentlige interesse, begrunder, at der er givet institutionerne beføjelse til i givet fald at ophæve immuniteten, men betyder ikke, at disse privilegier og immuniteter er tillagt Fællesskabet og ikke direkte tillagt dettes tjenestemænd, øvrige ansatte og medlemmer af Parlamentet. Protokollen skaber derfor en subjektiv ret til fordel for disse personer, hvis overholdelse er sikret i kraft af søgsmålsadgangen i henhold til artikel 230 EF. (jf. præmis 28, 29 og 31)

Det er en betingelse for, at den pågældende er umiddelbart berørt, at den anfægtede fællesskabsforanstaltning umiddelbart har indvirkning på den pågældendes retsstilling, og at foranstaltningen ikke overlader et skøn til dem, der skal gennemføre den, men gennemførelsen skal ske helt automatisk, udelukkende i medfør af fællesskabsretsreglerne og uden anvendelse af andre mellemkommende regler. Da immuniteten i henhold til artikel 9 og 10 i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers immuniteter og privilegier beskytter Parlamentets medlemmer mod visse foranstaltninger, som kan hindre udøvelsen af deres funktioner, vil en afgørelse, hvorved Parlamentet ophæver et af sine medlemmers immunitet, ændre hans retsstilling alene ved at ophæve denne beskyttelse, da han derved på ny får samme retsstilling, som gælder for personer, der er omfattet af medlemsstaternes almindelige retsregler. Herved kan der, uden at det er nødvendigt at anvende nogen mellemkommende regler, iværksættes de foranstaltninger over for ham, som er fastsat i de almindelige retsregler, navnlig tilbageholdelse og retsforfølgning. Det skøn, som tilkommer de nationale myndigheder, efter at immuniteten er ophævet, til at genoptage eller frafalde retsforfølgningen af parlamentsmedlemmet, ændrer ikke ved, at hans retsstilling er direkte berørt, da virkningen af afgørelsen om at ophæve hans immunitet alene er at fratage ham den beskyttelse, som han var berettiget til på grund af sin status som parlamentsmedlem, og ikke kræver yderligere gennemførelsesforanstaltninger. (jf. præmis 33-35)

Det fremgår af artikel 10, sidste stykke, i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers immuniteter og privilegier, hvorefter immuniteten ikke kan hindre Europa-Parlamentets ret til at ophæve et af dets medlemmers immunitet, at Parlamentet er kompetent til at træffe afgørelse vedrørende en begæring om ophævelse af et parlamentsmedlems immunitet. Hverken protokollen eller Parlamentets forretningsorden indeholder derimod regler, hvori bestemmes, at Parlamentet er den kompetente myndighed til at fastslå, om der består et privilegium i henhold til protokollens artikel 8. Protokollens artikel 8 og 10 har i øvrigt ikke samme anvendelsesområde. Formålet med artikel 10 er at sikre parlamentsmedlemmernes uafhængighed ved at forhindre, at der under Parlamentets mødeperioder kan udøves pression over for dem i form af trusler om arrestation eller strafforfølgning. Formålet med artikel 8 er at beskytte Parlamentets medlemmer mod andre begrænsninger i deres bevægelsesfrihed end judicielle begrænsninger. Da Parlamentet ikke har kompetence til at ophæve privilegiet i henhold til artikel 8, har det ikke begået nogen retlig fejl ved at træffe afgørelse om at ophæve et medlems immunitet uden at udtale sig om hans privilegium som medlem af Parlamentet. (jf. præmis 45-47, 50, 51 og 69)