ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/10

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 26. september 2013 — TEXDATA Software GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Innsbruck — Østrig)

(Sag C-418/11) (1)

(Selskabsret - etableringsfrihed - ellevte direktiv 89/666/EØF - offentliggørelse af regnskabsdokumenter - et kapitalselskabs filial oprettet i en anden medlemsstat - økonomisk sanktion i tilfælde af undladt offentliggørelse inden for den fastsatte frist - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - princippet om retten til forsvar - sanktionens passende, effektive, forholdsmæssige og afskrækkende karakter)

2013/C 344/14

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Innsbruck

Parter i hovedsagen

TEXDATA Software GmbH

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberlandesgericht Innsbruck — fortolkning af artikel 49 og 54 TEUF, artikel 47, stk. 2, og artikel 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, princippet om retten til effektive retsmidler, artikel 6 i Rådets første direktiv 68/151/EØF af 9. marts 1968 om samordning af de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 58, stk. 2, nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde (EFT L 65, s. 8), artikel 60a i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer som ændret (EFT L 222, s. 11), samt artikel 38, stk. 6, i Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber (EFT L 193, s. 1) — offentliggørelse af konsoliderede regnskaber for visse selskabsformer — en medlemsstats lovgivning, hvorefter der er fastsat en økonomisk sanktion i det tilfælde, at det konsoliderede årsregnskab ikke fremlægges for den kompetente ret indenfor en frist på ni måneder, uden at selskabets organer har mulighed for at blive hørt

Konklusion

Med forbehold af den prøvelse, som det tilkommer den forelæggende ret at foretage, skal artikel 49 TEUF og 54 TEUF, principperne om effektiv retsbeskyttelse og om retten til forsvar samt artikel 12 i Rådets ellevte direktiv 89/666/EØF af 21. december 1989 om offentlighed vedrørende filialer oprettet i en medlemsstat af visse former for selskaber henhørende under en anden stats retsregler fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som ved overskridelse af en frist på ni måneder for offentliggørelse af regnskabsdokumenter foreskriver, at et kapitalselskab, hvis filial er beliggende i den pågældende medlemsstat, straks pålægges en bøde på mindst 700 EUR uden forudgående udtrykkelig begæring, og uden at selskabet gives mulighed for stillingtagen til den tilsidesættelse, det foreholdes.

(1) EUT C 331 af 12.11.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/16

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 26. september 2013 — Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) og SNF SAS mod Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), Kongeriget Nederlandene og Europa-Kommissionen

(Sag C-625/11 P) (1)

(Appel - Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) - registrering, vurdering og godkendelse af kemikalier - forordning (EF) nr. 1907/2006 (REACH-forordningen) - artikel 57 og 59 - stoffer, der kræver godkendelse - identifikation af acrylamid som et særligt problematisk stof - optagelse på kandidatlisten over stoffer - offentliggørelse - søgsmålsfrist - artikel 102, stk. 1, i Rettens procesreglement - dato, hvorfra denne frist skal beregnes ved et søgsmål til prøvelse af en afgørelse, der kun er offentliggjort på internettet - retssikkerhed - effektiv domstolsbeskyttelse)

2013/C 344/26

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) og SNF SAS (ved avocats R. Cana og K. Van Maldegem)

De andre parter i appelsagen: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) (ved M. Heikkilä og W. Broere, som befuldmægtigede, bistået af advocaat J. Stuyck), Kongeriget Nederlandene (ved C. Wissels og B. Koopman, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen (ved P. Oliver og E. Manhaeve, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 21. september 2011 i sag T-268/10, PPG og SNF mod ECHA, som afviste et annullationssøgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 30. marts 2010 af Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) i henhold til artikel 59 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EFT L 396, s. 1), hvorved acrylamid (EF-nummer 201-173-7) (CAS-nummer 79 06 1) blev identificeret som et stof, der opfylder kriterierne i forordningens artikel 57, og hvorved acrylamid blev optaget på listen over stoffer, der senere skal optages i bilag XIV til nævnte forordning (fortegnelse over stoffer, der kræver godkendelse) — søgsmålsfrist — begyndelsestidspunkt — retsakt, der kun er offentliggjort på internettet

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Rets kendelse af 21. september 2011, PPG og SNF mod ECHA (sag T-268/10), ophæves.

2) Den foreliggende sag hjemvises til Den Europæiske Unions Ret.

3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

(1) EUT C 25 af 28.1.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/17

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 26. september 2013 — Polyelectrolyte Producers Group og SNF SAS mod Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), Europa-Kommissionen og Kongeriget Nederlandene

(Sag C-626/11 P) (1)

(Appel - Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) - registrering, vurdering og godkendelse af kemikalier - forordning (EF) nr. 1907/2006 (REACH-forordningen) - artikel 57 og 59 - stoffer, der kræver godkendelse - identifikation af acrylamid som et særligt problematisk stof - optagelse på kandidatlisten over stoffer - offentliggørelse af listen på ECHA’s hjemmeside - annullationssøgsmål indgivet før offentliggørelsen - formaliteten)

2013/C 344/27

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Polyelectrolyte Producers Group og SNF SAS (ved advokaterne R. Cana og K. Van Maldegem)

De andre parter i appelsagen: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) (ved M. Heikkilä og W. Broere, som befuldmægtigede, bistået af advocaat J. Stuyck), Kongeriget Nederlandene (ved C. Wissels og B. Koopman, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen (ved P. Oliver og E. Manhaeve, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Retten (Syvende Udvidede Afdeling) den 21. september 2011 i sag T-1/10, Polyelectrolyte Producers Group og SNF mod ECHA, hvorved et søgsmål med påstand om annullation af Det Europæiske Kemikalieagenturs (ECHA) afgørelse af 7. december 2009 om at identificere acrylamid (EF-nummer 201-173-7) som et stof, der opfylder kriterierne i forordningens artikel 57, truffet i henhold til artikel 59 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF, afvises fra realitetsbehandling — retsakt, der kan gøres til genstand for søgsmål

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Rets kendelse af 21. september 2011, PPG og SNF mod ECHA (sag T-1/10), ophæves.

2) Den foreliggende sag hjemvises til Den Europæiske Unions Ret.

3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

(1) EUT C 39 af 11.2.2012.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/13

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 26. september 2013 — Ottica New Line di Accardi Vincenzo mod Comune di Campobello di Mazara (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione Siciliana — Italien)

(Sag C-539/11) (1)

(Artikel 49 TEUF og 56 TEUF - etableringsfrihed - den offentlige sundhed - optikere - regional lovgivning, der gør etablering af nye optikerforretninger betinget af en tilladelse - befolkningsmæssige og geografiske begrænsninger - begrundelse - egnethed til opnåelse af det forfulgte mål - sammenhæng - proportionalitet)

2013/C 344/20

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione Siciliana

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ottica New Line di Accardi Vincenzo

Sagsøgt: Comune di Campobello di Mazara

Procesdeltager: Fotottica Media Visione di Luppino Natale Fabrizio e C. s.n.c.

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — fortolkning af artikel 49 TEUF og 56 TEUF samt artikel 2, stk. 2, litra f), artikel 4, stk. 8, og artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT L 376, s. 36) — regional lovgivning, hvorefter tilladelse til at åbne nye forretninger med henblik på udøvelse af optikervirksomhed er betinget af, dels at der kun etableres en forretning for hver 8 000 indbyggere, dels at der mindst er en afstand på 300 m i forhold til eksisterende optikerforretninger — restriktion for den frie udveksling af tjenesteydelser — tvingende hensyn af almen interesse — beskyttelse af sundheden — proportionalitet

Konklusion

Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en regional lovgivning, der ligesom den i hovedsagen omhandlede opstiller begrænsninger for udstedelsen af tilladelser til etablering af nye optikerforretninger ved at fastsætte,

— at der i hvert geografisk område i princippet kun må etableres én optikerforretning for hver 8 000 indbyggere, og

— at enhver ny optikerforretning i princippet skal overholde en minimumsafstand på 300 meter i forhold til allerede eksisterende optikerforretninger,

for så vidt som de kompetente myndigheder gør brug af de beføjelser, som den omhandlede lovgivning tillægger dem, på en hensigtsmæssig måde, der opfylder gennemsigtige og objektive kriterier, for på sammenhængende og systematisk vis at forfølge hensynet til beskyttelse af den offentlige sundhed på hele det omhandlede område, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.

(1) EUT C 370 af 17.12.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 344/16

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. oktober 2013 — Staatssecretaris van Financiën mod Pactor Vastgoed BV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-622/11) (1)

(Sjette momsdirektiv - artikel 13, punkt C, og artikel 20 - levering af fast ejendom - ret til at vælge at erlægge afgift - ret til fradrag - berigtigelse af fradrag - inddrivelse af beløb, der skyldes som følge af et momsfradrags berigtigelse - betalingspligtig person - afgiftspligtig person, som ikke er den, der oprindeligt har fradraget momsen, og som ikke har været inddraget i den afgiftspligtige transaktion, der gav anledning til dette fradrag)

2013/C 344/25

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Staatssecretaris van Financiën

Sagsøgt: Pactor Vastgoed BV

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 20 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fradrag for indgående afgift — berigtigelse af det oprindelige fradrag — en leverandørs levering af en fast ejendom til et ejendomsselskab — levering, der i strid med gældende ret af parterne behandles som en afgiftspligtig transaktion

Konklusion

Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 95/7/EF af 10. april 1995, skal fortolkes således, at det er til hinder for, at beløb, der skyldes som følge af en berigtigelse af et momsfradrag, inddrives hos en anden afgiftspligtig person end den, der foretog fradraget.

(1) EUT C 73 af 10.3.2012.
2)

Artikel 17 i forordning nr. 1371/2007 skal fortolkes således, at en jernbanevirksomhed ikke har ret til i sine almindelige befordringsbetingelser at indføje en klausul, hvorefter den er fritaget for sin forpligtelse til at yde erstatning for billetprisen i tilfælde af forsinkelse, når forsinkelsen skyldes et tilfælde af force majeure eller en af de grunde, der er opregnet i artikel 32, stk. 2, i de fælles regler for kontrakten om international befordring af passagerer og bagage med jernbane til konventionen om internationale jernbanebefordringer af 9. maj 1980, som ændret ved Vilniusprotokollen af 3. juni 1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/5

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 5. december 2013 — SNIA Spa, sat under særlig administration, mod Europa-Kommissionen

(Sag C-448/11 P) (1)

(Appel - karteller - det europæiske marked for hydrogenperoxid og natriumperborat - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - tilregnelse af ansvar i konkurrencesager - kriterium om økonomisk succession - tilsidesættelse af retten til forsvar - begrundelsespligt)

2014/C 45/08

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: SNIA Spa, sat under særlig administration (ved avvocati A. Santa Maria, C. Biscaretti di Ruffia og E. Gambaro)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, L Malferrari og B. Gencarelli, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Sjette Udvidede Afdeling) den 16. juni 2011 i sag T-194/06, SNIA mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen i et søgsmål, hvorunder der var nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 1766 endelig af 3. maj 2006 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/38.620 — Hydrogenperoxid og perborat), for så vidt som Caffaro Srl og SNIA SpA in solidum herved pålægges en bøde — regler om tilregnelse af konkurrencebegrænsende adfærd ved en fusion — tilsidesættelse af retten til forsvar og begrundelsespligten

Konklusion

1) Appellen forkastes

2) SNIA Spa, sat under særlig administration, betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 311 af 22.10.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/4

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 5. december 2013 — Caffaro Srl, sat under særlig administration mod Europa-Kommissionen

(Sag C-447/11 P) (1)

(Appel - karteller - det europæiske marked for hydrogenperoxid og natriumperborat - beslutning, hvori der fastslås en overtrædelse af artikel 81 EF - bødeberegningen - overtrædelsens varighed - forældelse - formildende omstændigheder)

2014/C 45/07

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Caffaro Srl, sat under særlig administration (ved avvocati C. Biscaretti di Ruffia og E. Gambaro)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, L Malferrari, R. Striani og B. Gencarelli, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Sjette Udvidede Afdeling) den 16. juni 2011 i sag T-192/06, Caffaro mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for påstanden om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 1766 endelig af 3. maj 2006 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (meddelt under COMP/38.620 — hydrogenperoxid og perborat), for så vidt som Kommissionen heri pålagde sagsøgeren og SNIA SpA en bøde in solidum, eller om nedsættelse af den nævnte bøde — bøder — ligebehandling — forældelse — begrundelsespligt

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Caffaro Srl, sat under særlig administration, tilpligtes at betale sagens omkostninger.

(1) EUT C 311 af 22.10.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/6

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 5. december 2013 — Solvay SA mod Europa-Kommissionen

(Sag C-455/11 P) (1)

(Appel - karteller - det europæiske marked for hydrogenperoxid og natriumperborat - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - overtrædelsens varighed - begreberne »aftale« og »samordnet praksis« - samarbejdsmeddelelse - begrundelsespligt - nedsættelse af bøden)

2014/C 45/10

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Solvay SA (ved advocaat O.W. Brouwer og solicitor M. O’Regan)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved V. Bottka, A. Biolan og J. Bourke, som befuldmægtigede, bistået af M. Gray, BL)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Sjette Udvidede Afdeling) den 16. juni 2011 i sag T-186/06, Solvay mod Kommissionen, hvorved Retten gav sagsøgeren delvist medhold i et søgsmål vedrørende dels delvis annullation af Kommissionens beslutning 2006/903/EF af 3. maj 2006 vedrørende en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/F/38.620 — Hydrogenperoxid og perborat) (EUT L 353, s. 54) angående en række aftaler og former for samordnet praksis, bestående i udveksling af oplysninger om priser og salgsmængder, i prisaftaler og aftaler om nedsættelse af produktionskapaciteten i EØS, samt i overvågning af opfyldelsen af disse aftaler på det europæiske marked for hydrogenperoxid og natriumperborat, dels annullation eller nedsættelse af den bøde, der er blevet pålagt sagsøgeren — begreberne »aftale« og »samordnet praksis«

Konklusion

1) Appellen og kontraappellen forkastes.

2) Solvay SA betaler omkostningerne i forbindelse med hovedappellen.

3) Europa-Kommissionen betaler omkostningerne i forbindelse med kontraappellen.

(1) EUT C 347 af 26.11.2011.
3)

I tilfælde af at det i punkt 1 fastslåede traktatbrud fortsat består på datoen for afsigelsen af denne dom, skal Storhertugdømmet Luxembourg på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter« til Europa-Kommissionen betale en tvangsbøde på 2 800 EUR pr. dags forsinkelse med gennemførelsen af de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkomme dommen i sagen Kommissionen mod Luxembourg, fra datoen for afsigelsen af dommen i den foreliggende sag og indtil den fuldstændige opfyldelse af dommen i sagen Kommissionen mod Luxembourg.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 45/4

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 5. december 2013 — Europa-Kommissionen mod Edison SpA

(Sag C-446/11 P) (1)

(Appel - konkurrence - det europæiske marked for brintoverilte og natriumperborat - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - fastlæggelse af ansvaret for den ulovlige adfærd - begrundelsespligt)

2014/C 45/06

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci og V. Bottka, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Edison SpA (ved avvocati M. Siragusa, R. Casati, M. Beretta, P. Merlino, F. Cannizzaro og E. Bruti)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 16. juni 2011 i sag T-196/06, Edison mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning K(2006) 1766 endelig af 3. maj 2006 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/38.620 — hydrogenperoxid og perborat), for så vidt som den vedrører Edison SpA — reglerne om at tilregne et moderselskab en konkurrencebegrænsende adfærd, som er udvist af dets datterselskab — retten til forsvar og begrundelsespligt

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 311 af 22.10.2011.
1)

Artikel 2, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet), skal fortolkes således, at en tjeneste, der består i forsyning med en basispakke af radio og tv-programmer via kabel, og hvor betalingen herfor omfatter transmissionsomkostninger og betaling til radio- og tv-stationer og kollektive rettighedsorganisationer i forbindelse med offentliggørelsen af deres beskyttede værker, henhører under begrebet »elektronisk kommunikationstjeneste« og dermed både under det materielle anvendelsesområde for dette direktiv og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/66/EF af 15. december 1997 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred inden for telesektoren, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet), som udgør de nye lovgivningsmæssige rammer, der finder anvendelse på elektroniske kommunikationstjenester, for så vidt som denne tjeneste principielt omfatter transmission af tv-udsendelser via kabel-tv-net til slutbrugerens modtagelsesindretning.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 9/3

Domstolens dom (Første Afdeling) af 7. november 2013 — sag anlagt af K (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland)

(Sag C-322/11) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - artikel 63 TEUF og 65 TEUF - frie kapitalbevægelser - lovgivning i en medlemsstat, der giver afslag på fradrag for tab, der er opstået ved salg af en fast ejendom, der er beliggende i en anden medlemsstat, i avancen fra salget af værdipapirer i beskatningsstaten)

2014/C 9/03

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein hallinto-oikeus

Part i hovedsagen

K

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Korkein hallinto-oikeus — fortolkning af artikel 63 og 65 i TEUF — frie kapitalbevægelser — national skattelovgivning, der ikke indrømmer en fuldt skattepligtig person ret til fradrag for det tab, han har lidt ved afhændelse af en fast ejendom, der er beliggende i en anden medlemsstat, i realisationsfortjeneste fra værdipapirer i den medlemsstat, der foretager beskatning

Konklusion

Artikel 63 TEUF og 65 TEUF er ikke til hinder for en medlemsstats skattelovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der ikke tillader en skatteyder, som bor i denne medlemsstat, og som er fuldt indkomstskattepligtig i denne, at fradrage tabene fra afståelsen af en ejendom, der er beliggende i en anden medlemsstat, i værdipapirsindtægter, der beskattes i den første medlemsstat, mens det under visse omstændigheder ville have været muligt, hvis ejendommen havde været beliggende i den første medlemsstat.

(1) EUT C 252 af 27.8.2011.