ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Medlemsstater - forpligtelser - traktatbrud - opretholdelse af en med fællesskabsretten uforenelig national bestemmelse - begrundelse med henvisning til gældende forvaltningspraksis til sikring af traktatens anvendelse - ikke tilladt

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

2 Fri udveksling af tjenesteydelser - restriktioner - national lovgivning, hvorefter rengøringsselskaber etableret i andre medlemsstater er forpligtet til at lade sig optage i et register - ikke tilladt

(EF-traktaten, art. 59 (efter ændring nu art. 49 EF))

Sammendrag

1 En national lovgivnings uoverensstemmelse med de fællesskabsretlige bestemmelser, også hvor disse er umiddelbart anvendelige, kan kun fjernes helt ved bindende interne regler med samme retlige karakter som de regler, de ændrer. En administrativ praksis, der efter sin art kan ændres efter forvaltningens forgodtbefindende, og som ikke er bragt til offentlighedens kundskab på passende måde, kan ikke anses for at udgøre en gyldig gennemførelse af traktatens bestemmelser.

(jf. præmis 17)

2 En medlemsstat overholder ikke sine forpligtelser i henhold til traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF), når den i medfør af en national lov gør det til en betingelse for, at virksomheder, der er etableret i andre medlemsstater, kan udføre tjenesteydelser, der består i rengøring, desinfektion, skadedyrsbekæmpelse, rottebekæmpelse og virksomhedshygiejne, at de er optaget i et register, og ikke udelukker en tjenesteyder, som er etableret i en anden medlemsstat, og som allerede efter lovgivningen i etableringsmedlemsstaten opfylder tilsvarende formaliteter, fra den nationale lovs anvendelsesområde.

(jf. præmis 13, 14, 18 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende - ligebehandling - en medlemsstat opkræver et »generelt socialsikringsbidrag« for personer, der er bosat i den pågældende stat, men som arbejder i en anden medlemsstat - ulovligt

(EF-traktaten, art. 48 og 52 (efter ændring nu art. 39 EF og 43 EF); Rådets forordning nr. 1408/71, art. 13)

Sammendrag

$$En medlemsstat, som opkræver et »generelt socialsikringsbidrag«, hvis provenu tilfalder organer, der administrerer ydelser ved alderdom, til efterladte, ydelser i anledning af sygdom samt familieydelser, af erhvervsindtægter og indkomstsurrogater for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der er bosat i den pågældende stat, men som arbejder i en anden medlemsstat, og som i medfør af forordning nr. 1408/71 ikke er omfattet af bopælsstatens socialsikringslovgivning, undlader at opfylde sine forpligtelser i henhold til forordningens artikel 13 samt traktatens artikel 48 og 52 (efter ændring nu artikel 39 EF og 43 EF).

Når et sådant bidrag anvendes specifikt og direkte til finansiering af socialsikringsordningen i den pågældende stat, er det omfattet af anvendelsesområdet for forordning nr. 1408/71 og udgør et bidrag, der er omfattet af det i forordningens artikel 13 fastsatte forbud mod dobbelt bidrag samt af ovennævnte traktatbestemmelser, som denne artikel tilsigter at gennemføre.

Denne konstatering afkræftes hverken af den omstændighed, at betalingen af bidraget ikke giver ret til nogen direkte modydelse i form af konkrete, identificerbare ydelser, af, at det kun har virkning for et begrænset antal arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, eller af, at satsen for bidraget er ringe.

(jf. præmis 31, 34, 35, 37, 38, 45, 46, 48 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende - ligebehandling - en medlemsstat opkræver et »bidrag til dækning af underskuddet på de sociale sikringsordninger« af personer, der er bosat i den pågældende stat, men som arbejder i en anden medlemsstat - ulovligt

(EF-traktaten, art. 48 og 52 (efter ændring nu art. 39 EF og 43 EF); Rådets forordning nr. 1408/71, art. 13)

Sammendrag

$$En medlemsstat, som opkræver et bidrag til dækning af underskuddet på de sociale sikringsordninger, som har til formål at afvikle underskuddene på den almindelige socialsikringsordning, af erhvervsindtægter og indkomstsurrogater for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der er bosat i den pågældende stat, men som arbejder i en anden medlemsstat, og som i medfør af forordning nr. 1408/71 ikke er omfattet af bopælsstatens socialsikringslovgivning, undlader at opfylde de forpligtelser, der påhviler den i henhold til nævnte forordnings artikel 13 og traktatens artikel 48 og 52 (efter ændring nu artikel 39 EF og 43 EF).

Når et sådant bidrag anvendes specifikt og direkte til finansiering af socialsikringsordningen i den pågældende stat, er det omfattet af anvendelsesområdet for forordning nr. 1408/71 og udgør et bidrag, der er omfattet af det i forordningens artikel 13 fastsatte forbud mod dobbelt bidrag, samt af ovennævnte traktatbestemmelser, som den pågældende artikel tilsigter at gennemføre.

Denne konstatering afkræftes ikke, uanset hvilken ordning der konkret vælges for anvendelsen af de opkrævede beløb, eller af den omstændighed, at betalingen af bidraget ikke giver ret til nogen direkte modydelse i form af konkrete, identificerbare ydelser, af, at det kun har virkning for et begrænset antal arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende og heller ikke af, at satsen for bidraget er ringe.

(jf. præmis 36, 38, 39, 48, 49, 51 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - omsætningsafgift - det fælles merværdiafgiftssystem - afgiftsfritagelser fastsat i sjette direktiv - afgiftsfritagelse af udlejning af fast ejendom - omfang - hovedregel om, at der skal svares afgift ved alle former for udlejning af fast ejendom, og en undtagelse, hvorefter alene udlejning af fast ejendom, der er bestemt til beboelsesformål, er fritaget - lovligt

[Rådets direktiv 77/388, art. 13, punkt B, litra b)]

Sammendrag

$$Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 13, punkt B, litra b), i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter fastsætte en hovedregel om, at der skal svares merværdiafgift ved udlejning af fast ejendom, og som en undtagelse alene fritage udlejning af fast ejendom, der er bestemt til beboelsesformål.

(jf. præmis 15 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - adgang til beskæftigelse samt arbejdsvilkår - ligebehandling - gravid kvinde nægtet ansættelse som følge af et lovbestemt forbud mod at beskæftige hende i den stilling, der skulle besættes - ulovligt

Sammendrag

$$Artikel 2, stk. 1 og 3, i direktiv 76/207 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår er til hinder for, at en gravid kvinde nægtes ansættelse i en stilling uden tidsbegrænsning med den begrundelse, at et lovbestemt forbud mod at beskæftige gravide kvinder er til hinder for, at hun beklæder denne stilling fra ansættelsesforholdets begyndelse og under hele svangerskabet. Anvendelsen af bestemmelserne om beskyttelse af gravide kvinder må således ikke have til følge, at en gravid kvinde stilles ringere med hensyn til hendes adgang til beskæftigelse.

(jf. præmis 27, 30 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Tilnærmelse af lovgivningerne - ophavsret og beslægtede rettigheder - direktiv 93/83 - radio- og tv-udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel - en hotelvirksomheds modtagelse af tv-signaler og videresendelse heraf pr. kabel til dets værelser - kvalificering - tilgængeliggørelse for almenheden eller modtagelse af almenheden - spørgsmålet henhører under national ret

[Rådets direktiv 93/83, art. 1, stk. 2, litra a), og art. 1, stk. 3]

Sammendrag

$$Spørgsmålet om, hvorvidt en hotelvirksomheds modtagelse af tv-signaler via satellit eller jordbaseret transmission og videresendelse heraf pr. kabel til de enkelte værelser på hotellet er en »tilgængeliggørelse for almenheden« eller en »modtagelse af almenheden«, er ikke reguleret i direktiv 93/83 om samordning af visse bestemmelser vedrørende ophavsrettigheder og ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med radio- og tv-udsendelse via satellit og viderespredning pr. kabel, hvorfor spørgsmålet må afgøres på grundlag af national ret.

(jf. præmis 29 og domskonkl.)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssøgsmål - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der berører dem umiddelbart og individuelt - kommissionsbeslutning, hvorved en støtte erklæres uforenelig med fællesmarkedet - sag anlagt af organer, der repræsenterer arbejdstagerne i den virksomhed, der har modtaget støtten - afvisning

(EF-traktaten, art. 93, stk. 2 (nu art. 88, stk. 2, EF), og art. 173, stk. 4 (efter ændring nu art. 230, stk. 4, EF))

Sammendrag

$$Andre personer end en beslutnings adressater vil kun kunne påstå, at de berøres individuelt som omhandlet i traktatens artikel 173, stk. 4 (efter ændring nu artikel 230, stk. 4, EF), hvis den anfægtede beslutning rammer dem på grund af visse egenskaber, som er særlige for dem, eller på grund af en faktisk situation, der adskiller dem fra alle andre og derfor individualiserer dem på lignende måde som adressaten.

For så vidt angår en beslutning, hvorved en støtte erklæres uforenelig med fællesmarkedet, er deres egenskab af forhandlingsledere vedrørende sociale aspekter ikke i sig selv tilstrækkelig til at individualisere organer, der repræsenterer arbejdstagerne i den virksomhed, som har modtaget støtten, på lignende måde som adressaten for den pågældende beslutning, når det af begrundelsen for den omtvistede beslutning fremgår, at denne egenskab kun har en svag forbindelse med selve genstanden for beslutningen, og når sagsøgerne ikke har deltaget i proceduren i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2 (nu artikel 88, stk. 2, EF).

Den omstændighed, at betragtningerne til den omtvistede kommissionsbeslutning henviser til sociale hensyn, er uden betydning, når institutionen ikke har baseret sin bedømmelse af støttens forenelighed med fællesmarkedet på denne bemærkning, men det derimod fremgår af beslutningen set i sin helhed, at den hviler på andre grunde.

( jf. præmis 39, 47, 48, 49, 51, 53 og 54 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Landbrug - tilnærmelse af lovgivningerne om veterinærpolitimæssig kontrol - direktiv 88/407 og 93/60 - handel inden for Fællesskabet med frosset tyresæd - sæd fra en tyr, der inden indsættelsen på en godkendt tyrestation tilhørte en besætning, der ikke var officielt fri for brucellose - udelukket

[Rådets direktiv 88/407, art. 3, litra b), og bilag B, og direktiv 93/60]

Sammendrag

$$Artikel 3, litra b), i direktiv 88/407 om fastsættelse af de veterinærpolitimæssige krav i forbindelse med handelen inden for Fællesskabet med frosset tyresæd og indførsel heraf, sammenholdt med direktivets bilag B, kapitel I, punkt 1, litra b), i den oprindelige affattelse og i den affattelse, der følger af direktiv 93/60 om ændring af direktiv 88/407 og om udvidelse af direktivet til at omfatte frisk tyresæd, skal fortolkes således, at sæd fra en tyr, der inden indsættelsen på en godkendt tyrestation tilhørte en besætning, der ikke var officielt fri for brucellose, er udelukket fra handel inden for Fællesskabet allerede af den grund, at besætningen har ændret sundhedsstatus, mens dyret har været holdt i denne besætning.

( jf. præmis 30 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fælles handelspolitik - handel med tredjelande - ordning for indførsel til Fællesskabet af varer med oprindelse i republikkerne Kroatien og Slovenien og i de jugoslaviske republikker Bosnien-Hercegovina, Makedonien og Montenegro - indførsel til Fællesskabet af oksekød af typen »baby-beef« med oprindelse i og hidrørende fra den tidligere jugoslaviske republik Makedonien - oprindelsescertifikater udstedt af organet, der tidligere var udstedelsesberettiget, idet det nye kompetente organ endnu ikke var udpeget - ikke omfattet af ordningen med nedsatte afgifter ved indførsel

(Rådets forordning nr. 545/92, art. 7; Kommissionens forordning nr. 859/92)

Sammendrag

$$Artikel 7 i Rådets forordning nr. 545/92 om ordningen for indførsel til Fællesskabet af varer med oprindelse i republikkerne Kroatien og Slovenien og i de jugoslaviske republikker Bosnien-Hercegovina, Makedonien og Montenegro og Kommissionens forordning nr. 859/92 om gennemførelsesbestemmelser for indførslen af visse oksekødsprodukter med oprindelse i republikkerne Kroatien og Slovenien og i de jugoslaviske republikker Bosnien-Hercegovina, Makedonien og Montenegro skal fortolkes således, at indførsel til Fællesskabet, der fandt sted i september og oktober 1992, af partier af oksekød af typen »baby-beef« med oprindelse i og hidrørende fra den tidligere jugoslaviske republik Makedonien, for hvilke oprindelsescertifikater var blevet udstedt af det jugoslaviske organ, der var kompetent hertil før Fællesskabets opsigelse af samarbejdsaftalen EØF-Jugoslavien, ikke kan være omfattet af den ordning med nedsatte afgifter ved indførsel, der er fastlagt i artikel 7 i forordning 545/92, selv om det nye kompetente organ for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien endnu ikke var udpeget på det tidspunkt, hvor indførslerne fandt sted.

( jf. præmis 56 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fri bevægelighed for personer - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring - direktiv 92/49 - anvendelsesområde - forsikringer, der omfattes af en lovbestemt social sikringsordning og tegnes af forsikringsselskaber for deres egen risiko - omfattet - national bestemmelse, der indebærer, at alle forsikringskasser eller forsikringsselskaber, som dækker risici for arbejdsskader, udelukkes fra anvendelsesområdet for den nationale gennemførelseslov - traktatbrud

(Rådets direktiv 92/49, art. 2, stk. 2, og art. 55)

Sammendrag

$$Artikel 2, stk. 2, i direktiv 92/49 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring af direktiv 73/239 og 88/357 (tredje skadesforsikringsdirektiv) skal fortolkes under hensyntagen til direktivets artikel 55, der vedrører forsikringsselskaber, som for egen risiko tegner lovpligtige arbejdsskadeforsikringer på medlemsstaternes område, og hvoraf fremgår, idet der er tale om en undtagelsesbestemmelse fra direktivets generelle ordning, at de pågældende forsikringer er omfattet af direktivets anvendelsesområde. Heraf følger, at direktiv 92/49 finder anvendelse på forsikringer, der omfattes af en lovbestemt social sikringsordning, og som tegnes af forsikringsselskaber for disses egen risiko.

En medlemsstat har derfor tilsidesat sine forpligtelser efter direktivet, når den har vedtaget og opretholdt en bestemmelse, der indebærer, at alle forsikringskasser eller forsikringsselskaber, som dækker risici for arbejdsskader, udelukkes fra anvendelsesområdet for den nationale lov til gennemførelse af direktiv 92/49, selv om disse kasser eller selskaber arbejder for egen risiko med økonomisk vinding for øje.

( jf. præmis 35, 36 og 44 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fri udveksling af tjenesteydelser - direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring samt direkte livsforsikringsvirksomhed - direktiv 92/49 og 92/96 - forbud mod krav om løbende anmeldelse af de almindelige og specielle betingelser i forsikringspolicer - national lovgivning, hvorefter der skal gives underretning til det kompetente ministerium om betingelserne i en standardforsikringskontrakt, når den første gang tages i brug på medlemsstatens område - ikke tilladt

(Rådets direktiv 92/49, art. 6, 29 og 39, samt Rådets direktiv 92/96, art. 5, 29 og 39)

Sammendrag

$$En medlemsstat har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, 29 og 39 i direktiv 92/49 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring af direktiv 73/239 og 88/357 (tredje skadesforsikringsdirektiv) samt artikel 5, 29 og 39 i direktiv 92/96 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte livsforsikringsvirksomhed og om ændring af direktiv 79/267 og 90/619 (tredje livsforsikringsdirektiv) - der forbyder, at en medlemsstat stiller krav om løbende anmeldelse af de almindelige og specielle betingelser i de forsikringspolicer, som et selskab agter at anvende på sit område over for forsikringstagerne - når medlemsstaten har opretholdt love og administrative bestemmelser, hvorefter forsikrings- eller pensionsforsikringsselskaber, som på dens område første gang tager en standardforsikringskontrakt i brug, løbende skal tilstille økonomi- og finansministeriet et oplysningsskema med oplysninger om de almindelige betingelser i deres forsikringspolicer.

( jf. præmis 27 og 35 samt domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Statsstøtte - begreb - retlig karakter - fortolkning på grundlag af objektive elementer - retslig prøvelse - rækkevidde

(EF-traktaten, art. 92, stk. 1 (efter ændring nu art. 87, stk. 1, EF))

2. Statsstøtte - begreb - støtte med statsmidler

(EF-traktaten, art. 92, stk. 1 (efter ændring nu art. 87, stk. 1, EF))

Sammendrag

1. Begrebet statsstøtte efter definitionen i traktaten har en retlig karakter og skal fortolkes på grundlag af objektive elementer. Af denne grund skal Fællesskabets retsinstanser principielt under hensyntagen såvel til de konkrete omstændigheder i den sag, der verserer for dem, som til Kommissionens vurderingers tekniske eller indviklede karakter gennemføre en fuldstændig efterprøvelse af, om en foranstaltning henhører under traktatens artikel 92, stk. 1 (efter ændring nu artikel 87, stk. 1, EF).

( jf. præmis 25 )

2. Traktatens artikel 92, stk. 1 (efter ændring nu artikel 87, stk. 1, EF), omfatter alle økonomiske midler, som den offentlige sektor faktisk kan anvende til at støtte virksomheder, uden at det har nogen betydning, om disse midler permanent er en del af den pågældende sektors formue.

( jf. præmis 50 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Medlemsstater - forpligtelser - gennemførelse af direktiver - manglende gennemførelse - begrundelse - ulovlig

(EF-traktaten, art. 169 (nu art. 226 EF))

Sammendrag

$$En medlemsstat kan hverken påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for, at forpligtelser og frister, der følger af et direktiv, ikke overholdes, eller sin forsinkede gennemførelse af dette direktiv som retfærdiggørelse for ikke at opfylde andre forpligtelser efter samme direktiv eller for at opfylde disse for sent.

( jf. præmis 19 og 22 )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fri bevægelighed for personer - etableringsfrihed - traktatbestemmelser - anvendelsesområde - en statsborger i en medlemsstat, der er indehaver af en kapitalandel, som giver ham en bestemmende indflydelse på driften af et selskab, der er hjemmehørende i en anden medlemsstat - omfattet

(EF-traktaten, art. 52 (efter ændring nu art. 43 EF))

2. Fri bevægelighed for personer - etableringsfrihed - skattelovgivning - fritagelse for formueskat af formue, der er investeret i kapitalandele, forbeholdt for kapitalandele i selskaber, der er hjemmehørende i beskatningsmedlemsstaten - ikke tilladt - retfærdiggørelse - ikke mulig

(EF-traktaten, art. 52 (efter ændring nu art. 43 EF))

Sammendrag

1. Det følger af traktatens artikel 52, stk. 2, at etableringsfriheden indebærer adgang til at oprette og lede virksomheder, herunder navnlig selskaber, i en medlemsstat for en statsborger i en anden medlemsstat. En statsborger i en medlemsstat udøver således sin etableringsret, når han er indehaver af en kapitalandel i et selskab i en anden medlemsstat, der giver ham en sådan indflydelse på beslutningerne i selskabet, at han kan træffe afgørelse om dets drift.

( jf. præmis 22 )

2. Traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF) er til hinder for en skattelovgivning i en medlemsstat, hvorefter der i tilfælde af, at indehavelse af en kapitalandel i et selskab giver indehaveren en sådan indflydelse på beslutningerne i selskabet, at han kan træffe afgørelse om dets drift,

- indrømmes personer, der er statsborgere i medlemsstaterne og har bopæl på den pågældende medlemsstats område, hel eller delvis fritagelse for formueskat af den formue, der er investeret i kapitalandele i selskabet

- men som en betingelse for denne fritagelse stiller krav om, at kapitalandelen indehaves i et selskab, der er hjemmehørende i den pågældende medlemsstat, således at indehavere af kapitalandele i selskaber i andre medlemsstater ikke kan opnå fritagelse.

En sådan lovgivning medfører en forskelsbehandling af de skattepligtige alt efter, hvor de selskaber, i hvilke de skattepligtige er indehavere af kapitalandele, har deres hjemsted, og kan ikke retfærdiggøres af nødvendigheden af at sikre sammenhængen i beskatningsordningen.

( jf. præmis 30, 37, 38, 41 og domskonkl. )
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne - gensidig bistand mellem medlemsstaternes myndigheder inden for området direkte og indirekte skatter - direktiv 77/799 - uopfordret udveksling af oplysninger - krav om en udtrykkelig forvaltningsakt om skattenedsættelsen eller skattefritagelsen - ikke nødvendigt

[Rådets direktiv 77/799, art. 4, stk. 1, litra a)]

2. Fællesskabsret - tekster på flere sprog - ensartet fortolkning - uoverensstemmelse mellem de forskellige sproglige versioner - ordningens almindelige opbygning og formål afgørende for vurderingen

3. Tilnærmelse af lovgivningerne - gensidig bistand mellem medlemsstaternes myndigheder inden for området direkte og indirekte skatter - direktiv 77/799 - uopfordret udveksling af oplysninger - »unormal skattenedsættelse eller skattefritagelse« i direktivets artikel 4, stk. 1, litra a)'s forstand - begreb

[Rådets direktiv 77/799, art. 4, stk. 1, litra a)]

Sammendrag

1. Artikel 4, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 77/799 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte og indirekte skatter, som forpligter hver enkelt medlemsstats kompetente myndighed til uden forudgående anmodning at meddele den kompetente myndighed i enhver anden medlemsstat oplysninger, der gør det muligt at foretage en korrekt ansættelse af bl.a. indkomst- og formueskat, når den har grund til at formode, at der er tale om en unormal skattenedsættelse eller skattefritagelse i den anden medlemsstat, skal fortolkes således, at det ikke er nødvendigt, at den i bestemmelsen omhandlede skattenedsættelse eller skattefritagelse skal være indeholdt i en udtrykkelig forvaltningsakt fra den sidstnævnte medlemsstats kompetente myndighed.

( jf. præmis 13, 19 og domskonkl. )

2. De forskellige sproglige versioner af en fællesskabsretlig bestemmelse skal fortolkes ensartet, og den pågældende bestemmelse skal, når der er uoverensstemmelse mellem versionerne, fortolkes på baggrund af den almindelige opbygning af og formålet med det regelsæt, som den indgår i.

( jf. præmis 21 )

3. Udtrykket »unormal skattenedsættelse eller skattefritagelse«, der er benyttet i bestemmelsen i artikel 4, stk. 1, litra a), i direktiv 77/799 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte og indirekte skatter - som forpligter hver enkelt medlemsstats kompetente myndighed til uden forudgående anmodning at meddele den kompetente myndighed i enhver anden medlemsstat oplysninger, der gør det muligt at foretage en korrekt ansættelse af bl.a. indkomst- og formueskat, når den har grund til at formode, at der er tale om en unormal skattenedsættelse eller skattefritagelse i den anden medlemsstat - henviser til en uberettiget lavere skat i en anden medlemsstat.

( jf. præmis 24 og domskonkl. )