Forslag til afgørelse fra generaladvokat Fennelly fremsat den 28. oktober 1999. - Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik. - Traktatbrud - Manglende gennemførelse af direktiv 96/43/EF. - Sag C-137/99.



Samling af Afgørelser 1999 side I-09009



Generaladvokatens forslag til afgørelse

Sagens retlige og faktiske baggrund

1 Kommissionen har i medfør af EF-traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) anlagt denne sag med påstand om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik ikke har gennemført Rådets direktiv 96/43/EF af 26. juni 1996 om ændring og kodifikation af direktiv 85/73/EØF med henblik på finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol af levende dyr og visse animalske produkter og om ændring af direktiv 90/675/EØF og 91/496/EØF (1) (herefter »direktivet«).

2 Direktivets bestemmelser kræver, at medlemsstaterne, i overensstemmelse med nærmere bestemmelser, der fastsætter principperne for de enkelte sektorer og aktiviteter, drager omsorg for at opkræve en EF-afgift til dækning af udgifterne til veterinærundersøgelse og -kontrol af de omhandlede produkter. De tilladte afgiftsbeløb er nærmere angivet, men medlemsstaterne kan ved anvendelse af bestemte metoder variere afgifterne, forudsat at den samlede afgift ikke overstiger de faktiske undersøgelsesudgifter. Direktivet fastsætter endvidere bestemmelser vedrørende udveksling af information mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Hvad angår fristen for direktivets gennemførelse, har direktivets artikel 4, stk.1, følgende ordlyd:

»Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme

i) bestemmelserne i artikel 7 og i bilag A, kapitel I, punkt 1, litra e), den 1. juli 1996

ii) bestemmelserne i bilag A, kapitel II, og kapitel III, sektion II, og i bilag C, kapitel II, den 1. januar 1997

iii) de øvrige ændringer den 1. juli 1997.

Medlemsstaterne har en yderligere frist indtil senest den 1. juli 1999 til at efterkomme bestemmelserne i bilag A, kapitel III ...«

3 Da Kommissionen ikke havde modtaget meddelelse om, at der var vedtaget bestemmelser til gennemførelse af direktivet i græsk ret, opfordrede Kommissionen ved åbningsskrivelse af 5. november 1997 Den Hellenske Republik til at fremsætte sine bemærkninger inden for en frist på to måneder. Denne skrivelse skal tydeligvis fortolkes således, at den henviser til de forpligtelser, der er fastsat i direktivets artikel 4, stk. 1, nr. i), ii) og iii), og ikke til de forpligtelser, hvor fristen for at efterkomme direktivet var blevet forlænget til den 1. juli 1999. Kommissionen var utilfreds med svaret af 8. januar 1998, hvorefter de nødvendige foranstaltninger var under udarbejdelse, og fremsatte den 29. juli 1998 en begrundet udtalelse, hvoraf det fremgik, at Den Hellenske Republik ikke havde opfyldt sine forpligtelser i henhold til direktivet. Kommissionen har den 19. april 1999 anlagt denne sag, da den ikke havde modtaget noget svar. Sagen hviler på direktivets artikel 4, EF-traktatens artikel 5 (nu artikel 10 EF) og EF-traktatens artikel 189, stk. 3 (nu artikel 249, stk. 3, EF). Kommissionen har derfor nedlagt påstand om, at Domstolen fastslår, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten og direktivet, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, og at Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

4 Det fremgår tydeligt af den sammenfatning af direktivets artikel 4, stk. 1, som Kommissionen har anført i indledningen af stævningen, at Kommissionen ikke har nedlagt påstand om - hvilket den heller ikke kan - at Domstolen udtaler sig om forpligtelserne i medfør af direktivets bilag A, kapitel III, sektion I, som giver medlemsstaterne en yderligere frist for gennemførelsen indtil den 1. juli 1999. Selv om påstanden er udtrykt i generelle vendinger, er det tydeligt, at sidstnævnte ikke er en del af sagsgenstanden i denne sag (2).

5 Den græske regering har i sit svarskrift nedlagt påstand om frifindelse. Den har anført, at en bestemmelse er blevet indføjet i et lovudkast, der allerede er underskrevet, og som bemyndiger finansministeren og landbrugsministeren til i fællesskab at udstede bekendtgørelser - hvad enten det er med hjemmel i retsakter udstedt af Fællesskabets institutioner eller ej - der fastsætter afgifter for veterinærundersøgelser og -kontrol, størrelsen af disse afgifter, hvem, der skal betale sådanne afgifter, hvilke myndigheder, der skal opkræve dem, hvorledes disse afgifter skal anvendes og andre dertil knyttede spørgsmål.

6 Dette forekommer mig ikke at være et tilstrækkeligt forsvar mod Kommissionens søgsmål. Den græske regering har ikke oplyst, at nævnte foranstaltning er trådt i kraft, eller var trådt i kraft ved udløbet af en af de gennemførelsesfrister, der er angivet forskellige steder i direktivet, eller inden for den tidsfrist, der er fastsat i den begrundede udtalelse. Den omstændighed, at den betegnes som en bestemmelse i et lovudkast, tyder klart på det modsatte.

7 Da Kommissionen efter min mening har bevist, at Den Hellenske Republik ikke har opfyldt sine forpligtelser til at gennemføre direktivet, med undtagelse af direktivets bilag A, kapitel III, sektion I, bør Den Hellenske Republik i henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges at betale sagens omkostninger.

Forslag til afgørelse

8 På baggrund af ovenstående foreslår jeg, at Domstolen:

1) fastslår, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, nr. i), ii) og iii), i Rådets direktiv 96/43/EF af 26. juni 1996 om ændring og kodifikation af direktiv 85/73/EØF med henblik på finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol af levende dyr og visse animalske produkter og om ændring af direktiv 90/675/EØF og 91/496/EØF

2) pålægger Den Hellenske Republik at betale sagens omkostninger.

(1) - EFT L 162, s. 1, berigtigelse i EFT 1997 L 8, s. 32.

(2) - Jf. dom af 17.2.1970, sag 31/69, Kommissionen mod Italien, Sml. 1970, s. 3, org. ref.: Rec. s. 25, præmis 11-14.