Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° traktatens artikel 119 ° anvendelsesomraade ° ret til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning ° omfattet

(EOEF-traktaten, art. 119)

2. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° traktatens artikel 119 ° dennes anvendelighed paa retten til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet privat pensionsordning og paa retten til at opnaa alderspension efter en saadan ordning ° konstatering i dommen af 13. maj 1986, sag 170/84 ° tidsmaessig begraensning ° ingen ° muligheden af at kraeve lige loen med tilbagevirkende gyldighed som en foelge af Domstolens anerkendelse af artikel 119' s direkte virkning den 8. april 1976 ° pligt til at betale bidrag for medlemsperioder ° anvendelse af nationale regler om soegsmaalsfrister ° betingelser

(EOEF-traktaten, art. 119)

3. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° loen ° begreb ° ydelser fra en erhvervstilknyttet privat pensionsordning ° omfattet ° ordning forvaltet af uafhaengige personer ° uden betydning ° muligt for arbejdstageren at goere sine rettigheder gaeldende direkte over for dem, der administrerer ordningen

(EOEF-traktaten, art. 119)

4. Socialpolitik ° mandlige og kvindelige arbejdstagere ° lige loen ° ret til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet privat pensionsordning og oppebaere ydelser i henhold hertil ° protokol nr. 2 ad artikel 119 i traktaten om Den Europaeiske Union ° ingen betydning

(EF-traktaten, protokol nr. 2 ad art. 119)

Sammendrag

1. Retten til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning falder ind under anvendelsesomraadet for EF-traktatens artikel 119 og rammes dermed af forbuddet mod forskelsbehandling i denne artikel. Denne fortolkning afhaenger hverken af formaalet med den nationale lovgivning om obligatorisk tilslutning til en saadan erhvervstilknyttet ordning, af det forhold, at arbejdsgiveren har indgivet en klage over beslutningen om at goere tilslutningen obligatorisk, eller af, at han eventuelt har gennemfoert en undersoegelse blandt arbejdstagerne, hvis resultat kan danne grundlag for en ansoegning om dispensation fra den tvungne tilslutning.

2. Begraensningen af de tidsmaessige virkninger af dommen af 17. maj 1990 i Barber-sagen (sag C-262/88) gaelder ikke for retten til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning eller for retten til at oppebaere alderspension, naar der er tale om en arbejdstager, som i strid med traktatens artikel 119 har vaeret udelukket fra medlemskab af en saadan ordning. Saaledes gaelder den tidsmaessige begraensning af virkningen af denne dom kun de former for forskelsbehandling, som arbejdsgiverne og pensionsordningerne med rimelighed kunne betragte som tilladte paa grund af forskellige overgangsbetingede undtagelser for de erhvervstilknyttede pensionsordningers vedkommende.

Der er saaledes ingen tidsbegraensning, hvad angaar forskelsbehandling i forbindelse med retten til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning, idet en saadan forskelsbehandling er i strid med artikel 119, jf. dommen af 13. maj 1986 i Bilka-sagen (sag 170/84), der ingen tidsbegraensning fastsatte, og der er heller ingen tidsmaessig begraensning, hvad angaar forskelsbehandling i forbindelse med udbetaling af ydelser efter en saadan ordning, idet Bilka-dommen har klargjort, at ydelsesretten haenger uloeseligt sammen med retten til at vaere omfattet af ordningen. Eftersom der ikke er blevet fastsat nogen tidsmaessig begraensning af Bilka-dommen, kan den direkte virkning af artikel 119 paaberaabes med henblik paa at kraeve ligebehandling med tilbagevirkende gyldighed i forhold til retten til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning og i forhold til retten til at faa alderspension efter en saadan ordning, hvilket har vaeret gaeldende siden den 8. april 1976, paa hvilken dato Defrenne-dommen (sag 43/75) blev afsagt, idet denne dom for foerste gang fastslog den direkte virkning af artikel 119.

Den omstaendighed, at en arbejdstager kan stille krav om at blive omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning med tilbagevirkende gyldighed, indebaerer ikke, at arbejdstageren kan undgaa at betale bidrag til ordningen for det tidsrum, der er tale om.

Nationale regler om soegsmaalsfrister i nationale retsforhold kan goeres gaeldende over for arbejdstagere, der paaberaaber sig deres ret til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning eller til at opnaa alderspension, paa betingelse af, at reglerne ikke er mindre gunstige for soegsmaal af denne art end for tilsvarende soegsmaal i henhold til national ret, og at de ikke i praksis goer det umuligt at udoeve rettigheder i henhold til faellesskabsretten.

3. Selv om de, der administrerer en pensionsordning, er udenforstaaende i forhold til arbejdsforholdet, udbetaler de ydelser, som har karakter af loen i artikel 119' s forstand, og de har, som arbejdsgiveren, pligt til at overholde bestemmelsen ved at goere alt, hvad der ligger inden for deres befoejelse for at sikre respekten for ligebehandlingsprincippet, som de af pensionsordningen omfattede personer kan goere gaeldende over for dem.

Den effektive virkning af artikel 119 ville i hoej grad blive svaekket, og det ville have saerdeles uheldige foelger for den retsbeskyttelse, der er noedvendig for en virkelig ligebehandling, hvis en arbejdstager kun kunne paaberaabe sig bestemmelsen over for arbejdsgiveren, men ikke over for dem, der administrerer ordningen, og som det udtrykkeligt er paalagt at opfylde arbejdsgiverens forpligtelser.

4. Den til traktaten om Den Europaeiske Union knyttede protokol nr. 2 ad artikel 119 i traktaten har hverken betydning for retten til at vaere omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning eller for retten til at opnaa alderspension, naar en arbejdstager i strid med traktatens artikel 119 har vaeret udelukket fra medlemskab af en erhvervstilknyttet ordning, idet disse rettigheder fortsat reguleres af dommen af 13. maj 1986 i Bilka-sagen (sag 170/84).