ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Retslig procedure–stævning–formkrav–fastlæggelse af søgsmålets genstand–kort fremstilling af søgsmålsgrundene–stævning med påstand om erstatning for skade forårsaget af en af Unionens institutioner–forhold, der gør det muligt at identificere den adfærd, institutionen hævdes at have udvist, årsagsforbindelsen og den forårsagede skades reelle og sikre karakter [Statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 76, litra d)] (jf. præmis 90-92)
5.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – absolut registreringshindring – varemærker uden fornødent særpræg – varemærke, der er sammensat af flere bestanddele – den kompetente myndigheds mulighed for at foretage en undersøgelse af hver af varemærkets bestanddele – hensyntagen til den relevante kundekreds’ helhedsindtryk af sammensætningen nødvendig [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 27)
3.

Landbrug–finansiering over EUGFL, EGFL og ELFUL–principper–medlemsstaternes forpligtelse til at udvise omhu ved tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb–ingen tilbagesøgning som følge af manglende udtømmelse af klagemulighederne for de nationale domstole–undladelse–begrundelse med henvisning til en negativ udtalelse fra en advokat ved Cour de cassation med hensyn til muligheden for at iværksætte kassationsanke, hvor denne mulighed er begrænset til ekstraordinære tilfælde–ikke tilladt [Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1306/2013, art. 54, stk. 5, litra c), og art. 58, stk. 1; Rådets forordning nr. 1290/2005, art. 9, stk. 1, og art. 32, stk. 8, litra a)] (jf. præmis 56-62)
2.

EU-varemærker–afkald, fortabelse og ugyldighed–undersøgelse af ansøgningen–undladelse af at fremlægge oversættelsen af registreringsbeviset for det ældre varemærke–kontorets forpligtelse til at informere indsigeren–foreligger ikke–indsigelsesafdelingens adgang til at afvise indsigelsen som ugrundet [Kommissionens forordning nr. 2868/95, art. 1, regel 37, litra b), regel 38, stk. 1 og 2, samt regel 39, stk. 3] (jf. præmis 38-44)
1)

Afgørelse truffet den 26. november 2015 af Femte Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 2944/2014-5) annulleres, for så vidt som den har fastslået, at der ikke er sket reel brug af det ældre ordmærke INSTINCT.
3.

EU-varemærker–definition og erhvervelse af et EU-varemærke–absolutte registreringshindringer–varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber–begreb–varemærke, der udgøres af et ord eller en neologisme, som består af en sammensætning af bestanddele [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 16)
2.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–relative registreringshindringer–indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art–risiko for forveksling med det ældre varemærke–bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 22, 24, 62 og 63)
5.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–bedømmelse af, om et tegn er egnet til at kunne registreres–udelukkende hensyntagen til de EU-retlige bestemmelser–forudgående registrering af varemærket i visse medlemsstater eller i tredjelande–afgørelser, der ikke binder Unionens retsinstanser (Rådets forordning nr. 207/2009) (jf. præmis 40)
8.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–bedømmelse af, om et tegn er egnet til at kunne registreres–udelukkende hensyntagen til de EU-retlige bestemmelser–forudgående registrering af varemærket i visse medlemsstater eller i tredjelande–afgørelser, der ikke binder Unionens retsinstanser (Rådets forordning nr. 207/2009) (jf. præmis 51)
2.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-relative registreringshindringer-indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art-risiko for forveksling med det ældre varemærke-vurdering af risikoen for forveksling-fastlæggelse af den relevante kundekreds-kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 22)
1)

Fordringen i henhold til debetnota nr. 3241606289 af 26. maj 2016 fra Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd (ERCEA) med et krav om, at Aristotelio Panepistimio Thessalonikis skal tilbagebetale en del – svarende til et beløb på 245525,43 EUR – af det tilskud, som dette universitet modtog for Minatran-projektet, er grundløs, og dette beløb svarer til de støtteberettigede omkostninger.
4.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–relative registreringshindringer–indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art–risiko for forveksling med det ældre varemærke–figurmærket Out Door og ordmærket OUTDOOR PRO [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 34, 38 og 65)
7.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–absolut registreringshindring–varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber–begreb–varemærke, der udgøres af et ord eller en neologisme, som består af en sammensætning af bestanddele [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 62)
1.

Appel–kontraappel–formål–påstand om ophævelse af en dom fra Personaleretten, for så vidt som denne forkastede en indsigelse om afvisning af et søgsmål, der endeligt frifandt sagsøgte–formaliteten (Rettens procesreglement, art. 204, stk. 2; statutten for Domstolen, bilag I, art. 9) (jf. præmis 43)
5.

Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – opsigelse af en tidsubestemt kontrakt – administrationens skønsbeføjelse – administrationens omsorgspligt – rækkevidde – pligt til at undersøge muligheden for at omplacere den pågældende ansatte – foreligger ikke [Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 47, litra c), nr. i)] (jf. præmis 44, 45, 58 og 62)
5.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–bedømmelse af, om et tegn er egnet til at kunne registreres–udelukkende hensyntagen til de EU-retlige bestemmelser–forudgående registrering af varemærket i visse medlemsstater eller i tredjelande–afgørelser, der ikke binder Unionens retsinstanser (Rådets forordning nr. 207/2009) (jf. præmis 43)
2.

Tjenestemænd–administrationens bistandspligt–iværksættelse på området for psykisk chikane–den berørtes pligt til på forhånd at indbringe sagen for det rådgivende udvalg vedrørende chikane inden indgivelse af en ansøgning om bistand eller en klage–foreligger ikke–afslag på en klage som for tidligt indgivet i mangel af indbringelse for det nævnte udvalg–ikke tilladt (Tjenestemandsvedtægten, art. 12a, 24 og 90) (jf. præmis 54 og 55)
3.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-relative registreringshindringer-indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art-risiko for forveksling med det ældre varemærke-bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 44, 45 og 70)
4.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-absolutte registreringshindringer-overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 45)
2.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber – begreb – neologisme, der er sammensat af bestanddele, der er beskrivende for de omhandlede varers eller tjenesteydelsers egenskaber [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 20-23)
2.

Den Europæiske Unions budget–finansforordning–inddrivelse af Unionens fordringer over for tredjemand–frist for fremsendelse af en debetnota–ingen præcisering i loven–overholdelse af princippet om en rimelig frist–bedømmelseskriterier (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 966/2012, art. 78 og 81; Kommissionens forordning nr. 1268/2012, art. 81, 82 og 93) (jf. præmis 31-41)
1)

Afgørelsen af 23. oktober 2013 fra Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) klageudvalg, hvorved denne afslog Nathalie Dessis ansøgning om, at der blev foretaget en fornyet gennemgang af hendes bedømmelsesrapport for 2012, for så vidt som den nævnte rapport ikke anbefalede EIB’s formand at forfremme hende fra ansættelsesgruppe F til ansættelsesgruppe E, annulleres.
3.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–absolutte registreringshindringer–varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber–vurdering af, om et tegn er beskrivende–kriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 21 og 36)
1.

Tjenestemænd–pensioner–efterladtepension–ægteskab indgået efter den afdøde tjenestemands udtræden af tjenesten–nødvendigheden af, at ægteskabet har varet mindst fem år–beregning–muligheden for at tage hensyn til år, der vedrører et tidligere ægteskab mellem samme ægtefæller–udelukket (Tjenestemandsvedtægten, bilag VIII, art. 17-20) (jf. præmis 49-52, 54-57 og 59-64)
3.

Tjenestemænd–ansatte i Den Europæiske Investeringsbank–ansvar uden for kontraktforhold–betingelser–retsstridighed–skade–årsagsforbindelse–kumulative betingelser–pligt for Unionens retsinstanser til at undersøge dem i en bestemt rækkefølge–foreligger ikke (Art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 26, 27 og 30)
8.

EU-ret–principper–ret til forsvar–overholdelse under administrative procedurer–pligt til at tillade den person, der er omfattet af proceduren, at være bistået af sin advokat ved konsultationen af den sag, der vedrører denne–foreligger ikke (jf. præmis 74)
Sag T-235/16

(offentliggørelse i uddrag)

GP Joule PV GmbH & Co. KG

mod

Den Europæiske Unions Kontor for intellektuel ejendomsret

»EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om registrering af EU-figurmærket GPTech – de ældre EU-ordmærker GP JOULE – manglende fremlæggelse for indsigelsesafdelingen af beviser for beføjelsen til at rejse indsigelse – fremlæggelse af beviser for første gang for appelkammeret – manglende hensyntagen – appelkammerets skønsbeføjelse – omstændigheder, der er til hinder for hensyntagen til yderligere eller supplerende beviser – artikel 76, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 – regel 17, stk. 4, regel 19, stk. 2, regel 20, stk. 1, og regel 50, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2868/95«

Sammendrag – Rettens dom (Syvende Afdeling) af 21. juni 2017

EU-varemærker – klagesag – klage over en afgørelse fra indsigelsesafdelingen ved EUIPO – appelkammerets prøvelse – rækkevidde – faktiske omstændigheder og beviser til støtte for indsigelsen, som ikke er fremlagt inden for den fastsatte frist – hensyntagen – appelkammerets skønsbeføjelse – omstændigheder, der er til hinder for hensyntagen til yderligere eller supplerende beviser

(Rådets forordning nr. 207/2009, art. 76, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 2868/95, art. 1 og regel 50, stk. 1, tredje afsnit)

Appelkammeret ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret har under behandlingen af en klage, der er rettet mod en afgørelse fra en indsigelsesafdeling, en skønsbeføjelse, som følger af regel 50, stk. 1, tredje afsnit, i forordning nr. 2868/95 af 13. december 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EU-varemærker og af artikel 76, stk. 2, i forordning nr. 207/2009 om EU-varemærker, med hensyn til at afgøre, om der skal tages hensyn til yderligere eller supplerende kendsgerninger og beviser, der ikke er blevet fremlagt inden for de frister, der er fastsat i eller fastsættes af indsigelsesafdelingen. For så vidt angår beviset for brug af et varemærke skal EUIPO, når der ikke inden for den af EUIPO fastsatte frist er fremlagt et sådant bevis, afvise indsigelsen ex officio. Når beviserne er blevet fremlagt inden for den frist, som EUIPO har fastsat, er det derimod stadig muligt at fremlægge supplerende beviser.

Når der i denne forbindelse ikke inden for den af EUIPO fastsatte frist er fremlagt noget bevis for sagsøgers beføjelse til at rejse indsigelse, kan et sådant bevis, der fremlægges for første gang for appelkammeret, ikke betegnes som et »komplementerende« eller »supplerende« bevis som omhandlet i regel 50, stk. 1, tredje afsnit, i forordning nr. 2868/95 og artikel 76, stk. 2, i forordning nr. 207/2009.

(jf. præmis 41, 43, 46 og 49)
Rettens dom (Sjette Afdeling) af 29. juni 2017 –

Det Forenede Kongerige mod Kommissionen

(Sag T-27/16)

»EGFL og ELFUL – udgifter, der er udelukket fra finansiering – frugt og grøntsager – retlig fejl – artikel 3, stk. 1 og 3, i forordning (EF) nr. 1433/2003 – artikel 52, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1580/2007 – legalitetsprincippet – retssikkerhed – ligebehandling – princippet om forbud mod forskelsbehandling – begrundelsespligt«

1. Institutionernes retsakter–begrundelse–forpligtelse–rækkevidde–beslutning om regnskabsafslutning hvad angår de udgifter, som EGFL og ELFUL har finansieret–finansielle korrektioner–medlemsstat, som afgørelsen er rettet til, og som har været snævert inddraget i beslutningens tilblivelse–tilsidesættelse af begrundelsespligten–foreligger ikke (Art. 296 TEUF; Kommissionens forordning nr. 885/2006, stk. 11) (jf. præmis 27-29, 32 og 33)

2. EU-ret–fortolkning–metoder–fortolkning på grundlag af ordlyd, sammenhæng og formål (jf. præmis 37-39)

3. EU-ret–fortolkning–metoder–fortolkning af en gennemførelsesforordning under hensyntagen til grundforordningen (jf. præmis 40)

4. Landbrug–fælles markedsordning–frugt og grøntsager–producentorganisationer–finansiering gennem EGFL–beregning på grundlag af værdien af den afsatte produktionsmængde i referenceperioden–hensyntagen til produktionen hos nye medlemmer af en producentorganisation–betingelser–nødvendigt, at disse medlemmer har været en del af en anden producentorganisation–tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet–foreligger ikke [Rådets forordning nr. 2200/96, art. 11, stk. 1, litra c), og art. 3; Kommissionens forordning nr. 1433/2003, art. 3, stk. 5, og art. 4, stk. 1 og 5, samt nr. 1580/2007, art. 52, stk. 5, og art. 53, stk. 1 og 5] (jf. præmis 45-48, 53, 54, 72, 75 og 77-79)

Angående

Påstand støttet på artikel 263 TEUF om delvis annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2098 af 13. november 2015, om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT 2015, L 303, s. 35), hvorved Kommissionen bl.a. på regnskabsårene 2008-2012 anvendte en finansiel korrektion på 1849194,86 EUR efter udelukkelsen af visse udgifter vedrørende driftsprogrammerne for organisationerne for producenterne af frugt og grøntsager i Det Forenede Kongerige for 2008 og 2009 som følge af svagheder ved disse programmers nøglekontroller.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.
2.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-absolutte registreringshindringer-varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber-vurdering af, om et tegn er beskrivende-kriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 23, 24 og 30)
Rettens dom (Syvende Afdeling) af 29. juni 2017 –

E-Control mod ACER

(Sag T-63/16)

»Energi – betingelser for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling – afgørelser fra de nationale reguleringsmyndigheder om at godkende fremgangsmåder for tildeling af grænseoverskridende transmissionskapacitet – forenelighed med forordning (EF) nr. 714/2009 – udtalelse fra ACER – begrebet afgørelse, der kan gøres til genstand for klage for ACER – artikel 19 i forordning (EF) nr. 713/2009 – afgørelse fra ACER’s klagenævn om afvisning af klagen – retlig fejl – begrundelsespligt«

1. EU’s agenturer–Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER)–klagesag–klage til ACER’s klagenævn–betingelser for antagelse til realitetsbehandling–afgørelse, der kan anfægtes–begreb–udtalelse fra ACER, hvorved de nationale reguleringsmyndigheders afgørelser om at godkende fremgangsmåder for tildeling af grænseoverskridende transmissionskapacitet for elektricitet erklæres uforenelige–ikke omfattet–tilsidesættelse af princippet om effektiv domstolsbeskyttelse og retten til at blive hørt–foreligger ikke (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41 og 47; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 713/2009, art. 7, stk. 4 og 5, art. 16, stk. 1, og art. 19; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72, art. 39, stk. 3 og 6) (jf. præmis 45-49, 53, 54, 59, 62 og 63)

2. EU’s agenturer–Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER)–klagesag–klage til ACER’s klagenævn–pligten til at begrunde afgørelser–rækkevidde (Art. 296, stk. 2, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 713/2009, art. 19) (jf. præmis 68-70)

Angående

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af afgørelse A-001-2015 fra ACER’s klagenævn af 16. december 2015 om afvisning af klage indgivet over ACER’s udtalelse nr. 09/2015 af 23. september 2015 vedrørende foreneligheden af nationale reguleringsmyndigheders afgørelser om at godkende fremgangsmåder for tildeling af grænseoverskridende transmissionskapacitet for elektricitet i Central- og Østeuropa med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1228/2003 (EUT 2009, L 211, s. 15), herunder med retningslinjerne for administration og fordeling af ledig overførselskapacitet på samkøringslinjerne mellem nationale systemer, der er anført i bilag 1 til denne forordning.

Konklusion

1) Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) frifindes.

2) Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) afholdte omkostninger.
Rettens dom (Sjette Afdeling) af 8. juni 2017 –

Kommissionen mod IEM

(Sag T-141/16)

»Voldgiftsbestemmelse – kontrakt FAIR-CT98-9544, indgået inden for rammerne af det fjerde rammeprogram for indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1994-1998) – opsigelse af kontrakten – tilbagebetaling af de forudbetalte beløb – morarenter – udeblivelsesprocedure«

Retslig procedure–søgsmål for Retten–anvendelse af proceduren for afsigelse af udeblivelsesdom–Rettens forpligtelse til at afsige dom efter sagsøgerens påstande–grænser

(Rettens procesreglement, art. 123, stk. 3)

(jf. præmis 25 og 26)

Angående

Et søgsmål i henhold til artikel 272 TEUF med påstand om, at IEM – Erga – Erevnes – Meletes perivallontos kai chorotaxias tilpligtes at tilbagebetale de forskud, som Kommissionen har udbetalt inden for rammerne af kontrakt FAIR-CT98-9544, med tillæg af morarenter.

Konklusion

1) IEM – Erga – Erevnes – Meletes perivallontos kai chorotaxias AE betaler Europa-Kommissionen et beløb på 75728,33 EUR, med tillæg af morarenter på 3% at regne fra den 4. september 2010, indtil fuldstændig betaling sker.
2.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–absolutte registreringshindringer–varemærker uden fornødent særpræg–konstateringen af varemærkets særpræg afhænger ikke af, at der kan fastslås et bestemt sprogligt eller kunstnerisk kreativitets- eller fantasiniveau–varemærke med dekorations- eller ornamenteringsfunktion–ingen betydning [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 23-25)
4.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-absolutte registreringshindringer-varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber-andre tegn eller angivelser findes, der er mere almindeligt benyttede for at betegne de samme egenskaber-antallet af konkurrenter, som kan have interesse i muligheden for at anvende de samme tegn eller angivelser-ingen betydning [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 31)
8.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-absolutte registreringshindringer-overlapning mellem anvendelsesområderne for de hindringer, der er anført i artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra b) og c)] (jf. præmis 44)
1.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-relative registreringshindringer-indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art-risiko for forveksling med det ældre varemærke-vurdering af risikoen for forveksling-kriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 18-21, 47 og 51)
1)

Afgørelsen truffet den 12. maj 2016 af Femte Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 1206/2015-5) annulleres, for så vidt som den nægter registrering af ordtegnet Windfinder for de anfægtede varer og tjenesteydelser, bortset fra vindmålere i klasse 9 i Nice-arrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret, og vejrtjeneste, vejrprognoser, meteorologiske informationer og meteorologisk information i klasse 42 i Nice-arrangementet.
2.

EU-varemærker–afkald, fortabelse og ugyldighed–fortabelsesgrunde–manglende reel brug af varemærket–EU-ordmærker AN IDEAL WIFE, AN IDEAL LOVER et AN IDEAL HUSBAND [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 15, stk. 1, og art. 51, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 36, 41, 45 og 53)
1)

Europa-Kommissionens afgørelse af 9. april 2015 annulleres, for så vidt som der heri tilsigtes tilbagesøgning af et restbeløb på 3959,38 EUR i henhold til artikel 85 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og artikel 116 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union.
Forholdet mellem sagsøgerne og EIB er, uanset det aftalemæssige udgangspunkt, i det væsentlige af lovgivningsmæssig karakter. I medfør af artikel 31 i EIB’s forretningsorden og artikel 20, stk. 1, i personalevedtægten har EIB en skønsbeføjelse til ensidigt at fastsætte og ændre elementer i personalets aflønning og følgelig til at vedtage og opdatere grundlønskalaen for personalet.

Inden for denne skønsbeføjelse kan EIB imidlertid forud beslutte for en vis periode først at fastsatte de kriterier, som dernæst er bestemmende for den regelmæssige opdatering af grundlønskalaen for personalet, og således forpligte sig til at overholde disse kriterier ved de årlige tilpasninger af lønskalaen i denne periode.

Når EIB vedtager en selvstændig afgørelse om en metode til årlig tilpasning af grundlønskalaen, hvis formål det er at sætte rammerne for og dermed begrænse EIB’s skønsbeføjelse, har EIB i denne henseende forpligtet sig til, så længe denne afgørelse er gældende, at overholde den vedtagne metode under udøvelsen af sin skønsbeføjelse i personalevedtægten. Følgelig kan EIB ikke i forbindelse med den årlige tilpasning af grundlønskalaen for personalet påberåbe sig en skønsmargen, der går videre end de kriterier, der er fastsat i denne metode.

(jf. præmis 46-49, 53 og 60)