Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Traktatbrudssoegsmaal - administrativ procedure - genstand - spoergsmaal omtalt i besvarelsen af den begrundede udtalelse - ikke taget i betragtning i staevningen - tilsidesaettelse af retten til kontradiktion - foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 169)

2 Miljoe - beskyttelse af vilde fugle - direktiv 79/409 - udlaegning som saerligt beskyttede omraader - medlemsstaternes forpligtelser - raekkevidde - tilsidesaettelse - kriterier

(Raadets direktiv 79/409, art. 2 og art. 4, stk. 1)

Sammendrag

1 Formaalet med den administrative procedure, der er fastlagt i traktatens artikel 169, er at give medlemsstaten lejlighed til at begrunde sin stillingtagen og i givet fald bringe sine regler i overensstemmelse med traktatens krav paa frivilligt grundlag. I tilfaelde, hvor bestraebelserne paa at slutte sagen i mindelighed ikke krones med held, anmodes medlemsstaten om at efterkomme sine forpligtelser, som er angivet i den begrundede udtalelse, inden for den i udtalelsen fastsatte frist. En forskriftsmaessig administrativ procedure udgoer en med traktaten tilsigtet vaesentlig garanti, ikke blot med henblik paa at beskytte den paagaeldende medlemsstats rettigheder, men ogsaa med henblik paa at sikre, at en eventuel efterfoelgende retssag har en klart afgraenset tvist som genstand, og denne afgraensning sker i Kommissionens begrundede udtalelse.

Naar der er utvivlsomt, at den begrundede udtalelse og proceduren forud for dennes afgivelse er forskriftsmaessig, er den beroerte medlemsstats ret til kontradiktion ikke blevet tilsidesat, fordi retssagen er blevet anlagt ved en staevning, hvori der ikke er taget hensyn til eventuelle nye faktiske eller retlige omstaendigheder, som den beroerte medlemsstat har naevnt i sit svar paa den begrundede udtalelse. Den paagaeldende stat kan nemlig under retssagen i fuldt omfang paaberaabe sig disse omstaendigheder allerede i sit foerste skriftlige indlaeg.

2 Artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/409 om beskyttelse af vilde fugle paalaegger medlemsstaterne en forpligtelse til, naar de i bilag I naevnte fuglearter er til stede paa deres omraade, som SBO at udlaegge omraader, som med hensyn til antal og udstraekning er de bedst egnede til beskyttelse af disse arter, og denne forpligtelse kan ikke opfyldes ved vedtagelse af andre saerlige beskyttelsesforanstaltninger. Endvidere kan ved valget af fastlaeggelse af et SBO de oekonomiske hensyn, der er omtalt i direktivets artikel 2, ikke tages i betragtning.

Det skoen, som medlemsstaterne har ved valget af de omraader, der er de bedst egnede til at blive udlagt som SBO, vedroerer ikke hensigtsmaessigheden af som SBO at udlaegge de omraader, der efter ornitologiske kriterier findes bedst egnede, men alene anvendelsen af disse kriterier i forbindelse med afgoerelsen af, hvilke omraader der er de bedst egnede, naar det gaelder beskyttelsen af de omhandlede arter.

Naar det kan antages, at en medlemsstat som saerligt beskyttet omraade har udlagt lokaliteter, der i antal og samlet udstraekning er klart mindre end det antal lokaliteter og det samlede areal, der findes bedst egnet, kan det saaledes fastslaas, at denne medlemsstat har tilsidesat sin forpligtelse i henhold til direktivets artikel 4, stk. 1, og Domstolen kan herved som grundlag for vurderingen af, i hvilket omfang medlemsstaten har opfyldt denne forpligtelse, anvende »Inventory of Important Bird Areas in the European Community« fra 1989, der indeholder en liste over lokaliteter af stor betydning for beskyttelsen af vilde fugle i Faellesskabet.