Forslag til afgørelse fra generaladvokat Lenz fremsat den 21. februar 1991. - KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER MOD KONGERIGET BELGIEN. - MANGLENDE GENNEMFOERELSE AF RAADETS DIREKTIVER 75/440/EOEF OG 79/869/EOEF - OVERFLADEVAND SOM ANVENDES TIL FREMSTILLING AF DRIKKEVAND - PLIGT TIL AT GIVE UNDERRETNING. - SAG C-290/89.



Samling af Afgørelser 1991 side I-02851



Generaladvokatens forslag til afgørelse

++++

Hr. praesident,

De herrer dommere,

1. Den sag, som jeg i dag skal fremsaette forslag til afgoerelse i, er en traktatbrudssag mod Kongeriget Belgien, hvori der er nedlagt paastand om, at det fastslaas, at Belgien ikke har opfyldt de forpligtelser, der paahviler det i henhold til direktiverne 75/440/EOEF (1) og 79/869/EOEF (2), og ikke har overholdt forpligtelsen til at samarbejde og at give underretning i forbindelse med gennemfoerelsen af de naevnte direktiver.

2. Direktiv 75/440/EOEF skulle ifoelge artikel 10 gennemfoeres inden to aar efter, at det den 18. juni 1975 blev meddelt medlemsstaterne, dvs. den 18. juni 1977, og direktiv 79/869/EOEF skulle ifoelge artikel 13 ogsaa vaere gennemfoert inden for en frist paa to aar fra dets meddelelse, dvs. den 19. oktober 1981.

3. Kongelig anordning af 25. september 1984 (3) gennemfoerte direktivernes bestemmelser i belgisk ret. I medfoer af en belgisk lov af 8. august 1980 henhoerer gennemfoerelsen af direktiverne under regionernes kompetence. Ved skrivelse af 8. december 1986 til den belgiske regering udbad Kommissionen sig detaljerede oplysninger om de foranstaltninger, som var truffet for at gennemfoere direktivbestemmelserne. Da skrivelsen ikke blev besvaret, indledte Kommissionen traktatbrudsproceduren. Fristen paa to maaneder i den begrundede udtalelse udloeb den 25. juli 1988, uden at Kommissionen havde faaet nogen form for underretning om eventuelt trufne gennemfoerelsesforanstaltninger.

4. Under den skriftlige forhandling og indtil dagen for den mundtlige forhandling har den belgiske regering - delvis som foelge af spoergsmaal fra Domstolen - meddelt hvilke foranstaltninger, regionerne efterhaanden har truffet for at efterkomme de forpligtelser, der paahviler dem i henhold til direktiverne.

5. Paa tidspunktet for den mundtlige forhandling var situationen foelgende:

a) Parterne er enige om, at der ikke kraeves gennemfoerelsesforanstaltninger i regionen Bruxelles, da denne region ikke har overfladevand i direktivets forstand. En gennemfoerelse vil derfor heller ikke fremover vaere noedvendig.

b) Under sagen er der i det vaesentlige truffet alle noedvendige foranstaltninger i regionen Flandern. Kun den i artikel 4, stk. 2, i direktiv 75/440/EOEF kraevede sammenhaengende aktionsplan, der omfatter en tidsplan for forbedring af overfladevandets kvalitet, er ikke udarbejdet.

c) I regionen Wallonien er der paa tidspunktet for den mundtlige forhandling kun truffet en del af de noedvendige foranstaltninger. Ifoelge den belgiske regerings repraesentants forklaringer har de noedvendige foranstaltninger ikke kunnet traeffes tidligere, da de noedvendige oekonomiske midler ikke var til stede. I mellemtiden er de finansielle forudsaetninger skabt ved et dekret, saadan at de noedvendige foranstaltninger til gennemfoerelse af begge direktiver vil blive truffet i regionen Wallonien.

6. I betragtning af denne udvikling er der under den mundtlige forhandling rejst spoergsmaal om, hvorledes sagens genstand nu skal behandles. Kommissionens repraesentant har i det vaesentlige erklaeret, at han ikke ansaa det for fornoedent at forfoelge, herunder ved en dom at sanktionere paa de punkter, hvor forholdene allerede er bragt i orden. Samtidig har han dog understreget, at han ikke havde fuldmagt til at haeve sagen.

7. Kommissionen har i staevningen nedlagt foelgende paastande:

- Det fastslaas, at Kongeriget Belgien ikke har opfyldt de forpligtelser, der paahviler det i henhold til EOEF-Traktaten ved ikke at give underretning om de foranstaltninger, hvormed det har efterkommet forpligtelserne i henhold til Raadets direktiver 75/440/EOEF af 16. juni 1975 om kvalitetskrav til overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne, og 79/869/EOEF af 9. oktober 1979 om maalemetoder og hyppighed for proeveudtagning og analyse af overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne, eller ved ikke at traeffe foranstaltninger til gennemfoerelse af direktivernes bestemmelser.

- Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

8. Paa baggrund af de faktiske og retlige omstaendigheder i regionen Bruxelles har Kommissionen i replikken begraenset sin paastand til kun at vedroere anvendelsen og gennemfoerelsen af direktiverne i regionerne Flandern og Wallonien.

9. Kongeriget Belgien har ikke nedlagt paastande.

10. Vedroerende de faktiske omstaendigheder og parternes argumenter tillader jeg mig i oevrigt at henvise til retsmoederapporten.

B - Diskussion

11. Det skal foerst undersoeges, hvilke konsekvenser det har for sagens genstand, at en del af paastandene faktisk blev uden genstand under sagen.

12. Det foelger af Domstolens faste praksis, at soegsmaalsinteressen ikke falder bort, blot fordi den medlemsstat, som sagen er anlagt mod, efterfoelgende opfoerer sig, som det var kraevet af medlemsstatens kompetente myndigheder. Det, som er afgoerende for soegsmaalsinteressen, er, at den paagaeldende medlemsstat ikke inden for den i den begrundede udtalelse fastsatte frist har opfyldt de forpligtelser, der paahviler den i henhold til Traktaten (4).

13. At den traktatstridige tilstand ikke er bragt til ophoer inden for den fastsatte frist, er ikke alene af betydning for den retlige interesse, men ogsaa hér for, om der faktisk foreligger et traktatbrud (5). Ligesaa lidt som en traktatbrudssags paakendelse drages i tvivl ved den sagsoegte medlemsstats senere adfaerd, kan en saadan adfaerd fratage sagen dens materielle grundlag.

14. Det er en taenkelig og helt adaekvat reaktion paa, at den anfaegtede tilstand ophaeves, at haeve sagen eller at begraense paastandene til de soegsmaalsgrunde, sagsoegeren anser for at bestaa.

15. I denne sag er der imidlertid hverken tale om en formel begraensning af paastanden eller en delvis haevelse af sagen. Kommissionens repraesentant har ganske vist fremfoert det synspunkt, at det ikke er hensigtsmaessigt fortsat at forfoelge de klagepunkter, som i mellemtiden er blevet afhjulpet. Han har dog paa et spoergsmaal herom udtrykkelig erklaeret, at han ikke havde fuldmagt til at haeve sagen.

16. De af Kommissionens repraesentant afgivne erklaeringer under sagen maa fuldt ud tages til efterretning, da han havde en forskriftsmaessig og ubegraenset fuldmagt til at repraesentere Kommissionen. Den procesbefuldmaegtigedes erklaeringer kan derfor kun forstaas saaledes, at han hverken ville haeve sagen eller formelt indskraenke paastandene.

17. Den sagsgenstand, som der skal traeffes afgoerelse om, er derfor som foer den sagsgenstand, som blev fastlagt i staevningen og aendret i replikken.

18. Det er et spoergsmaal, hvilke processuelle konsekvenser der er ved den belgiske regerings adfaerd, der ikke paa noget tidspunkt under sagen har nedlagt paastand. I henhold til procesreglementets artikel 40, stk. 1, skal svarskriftet bl.a. indeholde "sagsoegtes paastande". Er der ikke forskriftsmaessigt indgivet svarskrift, kan sagsoegeren i henhold til procesreglementets artikel 94, stk. 1, fremsaette begaering om, at Domstolen afsiger dom efter hans paastand. Er en saadan paastand ikke fremsat, foelges den saedvanlige procedure (6).

19. Ved skrivelse af 8. december 1986 havde Kommissionen anmodet den belgiske regering om at besvare en raekke spoergsmaal, som ville have sat denne i stand til at vurdere, om direktiverne 75/440/EOEF og 79/869/EOEF var forskriftsmaessigt gennemfoert.

20. Foruden den generelle gennemfoerelsesforpligtelse i artikel 10 i direktiv 75/440/EOEF skal medlemsstaterne underrette Kommissionen om de foranstaltninger, de har truffet. Kommissionen har desuden videregaaende undersoegelsesbefoejelser med direkte hjemmel i direktivet. I henhold til artikel 4, stk. 2, tredje afsnit, foretager den f.eks. "en grundig gennemgang af aktionsplanerne, herunder tidsplanerne". Undtagelserne fra forpligtelsen til at typebehandle overfladevand i artikel 4, stk. 3' s forstand skal meddeles Kommissionen hurtigst muligt, og, for saa vidt angaar nye anlaeg, paa forhaand.

21. Kommissionen har ogsaa vidtgaaende kontrolbefoejelser i henhold til direktiv 79/869/EOEF. Foruden den generelle gennemfoerelsesforpligtelse og forpligtelse til at give meddelelse i artikel 13 "skal medlemsstaterne paa anmodning af Kommissionen meddele denne alle relevante oplysninger vedroerende: de anvendte analysemetoder" og "analysernes hyppighed" (artikel 8).

22. At de oplysninger, som der blev anmodet om, ikke blev meddelt foer udloebet af fristen i den begrundede udtalelse af 27. juli 1988, er derfor en klar overtraedelse af de forpligtelser, som paahviler medlemsstaterne i henhold til de to direktiver samt EOEF-Traktatens artikel 5.

23. Med hensyn til spoergsmaalet, om de i direktiverne kraevede foranstaltninger faktisk var truffet, er det ubestridt, at for regionerne Flanderns og Walloniens vedkommende var de noedvendige skridt ikke taget paa tidspunktet for udloebet af fristen i den begrundede udtalelse, som var fremsat i forbindelse med den administrative procedure, og at den belgiske stat paa tidspunktet for den mundtlige forhandling endnu ikke havde opfyldt alle de forpligtelser, som paahviler den.

24. Navnlig kan den i forhold til regionen Wallonien fremfoerte indvending om, at denne ikke havde de noedvendige oekonomiske midler til at traeffe de omhandlede foranstaltninger, ikke fremfoeres over for anbringendet om en traktatstridig adfaerd, da en medlemsstat ifoelge Domstolens faste praksis ikke kan paaberaabe sig bestemmelser, praksis eller forhold i sin nationale retsorden og oekonomi som begrundelse for at undlade at opfylde sine forpligtelser ifoelge faellesskabsretten (7).

25. For at fastslaa et traktatbrud er det i oevrigt uden betydning, om den sagsoegte medlemsstat under sagen for Domstolen helt eller delvis har bragt den traktatstridige adfaerd til ophoer, naar traktatbruddet var en fuldbyrdet kendsgerning (8). Dette er ubestridt i den foreliggende sag. Den sagsoegte medlemsstat boer derfor ogsaa doemmes for ikke at have foretaget en tilstraekkelig gennemfoerelse af direktiverne 75/440/EOEF og 79/869/EOEF.

Sagens omkostninger

26. Afgoerelsen af spoergsmaalet om sagens omkostninger fremgaar af procesreglementets artikel 69. Ifoelge artiklens stk. 2 paalaegges den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom.

C - Sammenfatning

27. Under henvisning til det tidligere anfoerte skal jeg foreslaa Domstolen foelgende:

"Det fastslaas, at Kongeriget Belgien ikke har opfyldt de forpligtelser, der paahviler det i henhold til direktiverne 75/440/EOEF og 79/869/EOEF ved ikke at meddele Kommissionen de oplysninger, den har anmodet om, og ved ikke at traeffe de noedvendige foranstaltninger til gennemfoerelse af direktiverne inden for de fastsatte frister.

Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger."

(*) Originalsprog: tysk.

(1) Raadets direktiv af 16.6.1975 om kvalitetskrav til overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne (EFT L 194, s. 34 ff.).

(2) Raadets direktiv af 9.10.1979 om maalemetoder og hyppighed for proeveudtagning og analyse af overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne (EFT L 271, s. 44 ff.).

(3) Moniteur belge af 27.2.1985, s. 2168.

(4) Jf. dom af 7.2.1973 (sag 39/72, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 101, praemis 9 og 11), dom af 5.6.1986 (sag 103/84, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 1759, praemis 8 og 9), dom af 17.6.1987 (sag 54/84, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 2717, praemis 6), jf. ogsaa mit forslag til afgoerelse i sag 240/86, afsnit 12 (Sml. 1988, s. 1835 paa s. 1843).

(5) Jf. dom af 27.11.1990 (sag C-200/88, Kommissionen mod Graekenland, Sml. I, s. 4299, praemis 13 og 14).

(6) Jf. dom af 15.4.1970 (sag 28/69, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 39).

(7) Jf. dom af 20.2.1986 (sag 309/84, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 599, praemis 17).

(8) Jf. naevnte dom i sag C-200/88.