ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Det fremgår af artikel 263, stk. 1, TEUF og af artikel 275, stk. 2, TEUF, at Unionens retsinstanser ganske vist har kompetence til at prøve lovligheden af EU-institutionernes retsakter, herunder lovligheden af afgørelser om restriktive foranstaltninger over for fysiske eller juridiske personer vedtaget af Rådet, men ikke har kompetence til at efterprøve den internationale aftale, som disse EU-retsakter er baseret på. I denne henseende skal det fremhæves, at genstanden for den legalitetskontrol, som således skal sikres af Unionens retsinstanser, er den EU-retsakt, som har til formål at gennemføre den internationale aftale, og ikke den internationale aftale i sig selv. Hvad nærmere bestemt angår en EU-retsakt, der har til formål at gennemføre en sikkerhedsrådsresolution, påhviler det således ikke Unionens retsinstanser at prøve lovligheden af en sådan resolution, som er vedtaget af dette internationale organ, eller den undersøgelse, der lå til grund for den.

Når sanktionskomitéen forinden har besluttet at opføre en persons navn på sin egen liste inden for rammerne af Sikkerhedsrådets relevante resolutioner, følger det af retten til forsvar og retten til en effektiv domstolsbeskyttelse, at Unionens kompetente myndighed under en procedure til afgørelse af, om denne persons navn skal opføres eller forblive på listen, skal meddele den berørte person de belastende oplysninger, som denne myndighed er i besiddelse af og baserer sin afgørelse på, dvs. i det mindste begrundelsen fra sanktionskomitéen, for at denne person kan forsvare sine rettigheder under de bedst mulige betingelser og kan beslutte på et fuldt oplyst sagsgrundlag, om sagen bør prøves af Unionens retsinstanser. Den efter EU-retten kompetente myndighed skal i forbindelse med nævnte meddelelse give denne person mulighed for at fremsætte sine bemærkninger til den begrundelse, der lægges ham til last. Ved den oprindelige opførelse skal disse to processuelle forpligtelser – i modsætning til hvad der gælder for proceduren for opretholdelse af en persons navn på listen – ikke iagttages, før afgørelsen vedtages.

Endvidere skal Rådet træffe sin afgørelse på grundlag af den af sanktionskomitéen fremsendte begrundelse. Det er således ikke fastsat, at denne komité af sig selv skal stille andet end begrundelsen til rådighed for Unionens kompetente myndighed med henblik på dennes afgørelse. Det følger heraf, at Rådet ikke er forpligtet til at kontrollere rigtigheden af de faktiske forhold og omstændigheder, som foranstaltningen til opførelse på listen var støttet på, i forbindelse med gennemførelsen af Sikkerhedsrådets resolution. Når den berørte person fremsætter bemærkninger til begrundelsen, har Unionens kompetente myndighed pligt til omhyggeligt og upartisk at undersøge, om de fremførte grunde er velbegrundede, i lyset af disse bemærkninger og eventuelle formildende omstændigheder, der fremgår heraf.

(jf. præmis 79-81 og 86-88)
1.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–relative registreringshindringer–indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art–risiko for forveksling med det ældre varemærke–vurdering af risikoen for forveksling–kriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 16 og 84)
Rettens dom (Syvende Afdeling) af 13. juli 2017 –

Talanton mod Kommissionen

(Sag T-65/15)

»Voldgiftsbestemmelse – Pocemon-kontrakt – det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) – støtteberettigede omkostninger – tilbagebetaling af udbetalte beløb – misbrug af rettighederne i henhold til kontrakten – princippet om god tro – berettiget forventning – bevisbyrde – modkrav«

1. Retslig procedure–bevisoptagelse–sagkyndig erklæring–Rettens skønsbeføjelser [Rettens procesreglement, art. 88 og art. 91, litra e)] (jf. præmis 36)

2. Den Europæiske Unions budget–finansiel støtte fra Unionen–modtageren forpligtet til at overholde betingelserne for tildeling af tilskud–begrundelse for afholdte udgifter–procedure indledt af Kommissionen med henblik på inddrivelse af tidligere udbetalte forskud–fordeling af bevisbyrden (Art. 272 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1982/2006) (jf. præmis 54, 85 og 97)

3. Den Europæiske Unions budget–finansiel støtte fra Unionen–modtageren forpligtet til at overholde betingelserne for tildeling af tilskud–finansiering, der alene vedrører udgifter, som faktisk er afholdt–begrundelse for, at de angivne omkostninger er reelle–foreligger ikke–ikke-støtteberettigede omkostninger–den korrekte tekniske udførelse af projekter, der er genstand for finansiel bistand fra Unionen–ingen betydning (Art. 317 TEUF) (jf. præmis 73)

4. Retslig procedure–stævning–formkrav–kort fremstilling af søgsmålsgrundene–anbringende ikke underbygget af præcise argumenter–afvisning [Statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. l; Rettens procesreglement (1991), art. 44, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 99 og 104)

Angående

Dels et søgsmål i henhold til artikel 272 TEUF med påstand om, at det fastslås, at de udgifter, som sagsøgeren har opgivet i forbindelse med tilskudsaftale nr. 216088 om gennemførelse af projektet »Point-of-care monitoring and diagnostics for autoimmune diseases«, der er indgået som led i det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013), var støtteberettigede, og at Kommissionen ved at anmode om tilbagebetaling af 273289,63 EUR i henhold til tilskudsaftalen tilsidesatte sine kontraktlige forpligtelser, dels et modkrav om, at sagsøgeren tilpligtes at tilbagebetale 253289,63 EUR samt renter og fratrukket efterfølgende betalinger.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon tilbagebetaler Kommissionen 253289,63 EUR, som er udbetalt i henhold til tilskudsaftale nr. 216088 om gennemførelse af projektet »Point-of-care monitoring and diagnostics for autoimmune diseases«, samt morarenter på 3,55% regnet fra den 27. januar 2015 og fratrukket 5000 EUR, der er udbetalt til Kommissionen den 4. maj 2015, som først modregnes i morarenterne og derefter i hovedstolen.
3.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-relative registreringshindringer-indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art-risiko for forveksling med det ældre varemærke-vurdering af risikoen for forveksling-fastlæggelse af den relevante kundekreds-kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 20)
1.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art – risiko for forveksling med det ældre varemærke – bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 16 og 35)
4.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker for vin eller spiritus, som indeholder eller består af en geografisk betegnelse til identifikation af vin eller spiritus, som ikke har den pågældende oprindelse – vildledende karakter – risiko for forveksling – ingen betydning [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra j)] (jf. præmis 43)
2)

Rådets gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2015/383 af 6. marts 2015 om gennemførelse af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien, Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/375 af 6. marts 2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien, Rådets afgørelse (FUSP) 2015/837 af 28. maj 2015 om ændring af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/828 af 28. maj 2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien annulleres, for så vidt som disse retsakter vedrører George Haswani.
Rettens dom (Første Afdeling) af 29. marts 2017 –

Nederlandene mod Kommissionen

(Sag T-501/15)

»EGFL og ELFUL – udgifter, der er udelukket fra finansiering – det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem – nedsættelse af eller udelukkelse fra betalinger ved misligholdelse af krydsoverensstemmelsesreglerne – mindre misligholdelse – artikel 24, stk. 2, i forordning (EF) nr. 73/2009 – artikel 71, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1122/2009 – bevisbyrde – fortolkning af bilag II til forordning (EF) nr. 73/2009«

1. Landbrug–EGFL’s og ELFUL’s finansiering–afslutning af regnskaber–afslag på at afholde udgifter, der følger af uregelmæssigheder i forbindelse med anvendelsen af Unionens retsforskrifter–den berørte medlemsstats anfægtelse–bevisbyrde–fordeling mellem Kommissionen og medlemsstaten (Rådets forordning nr. 73/2009; Kommissionens forordning nr. 1122/2009) (jf. præmis 43-47)

2. Landbrug–EGFL’s og ELFUL’s finansiering–integreret system for forvaltning og kontrol af visse støtteordninger–nedsættelse af eller udelukkelse fra betalinger ved misligholdelse af krydsoverensstemmelsesreglerne–finder ikke anvendelse i tilfælde af mindre misligholdelser–bedømmelseskriterier–national sanktionsordning, hvorefter tilfælde, hvor dokumenter, der kræves i medfør af lovbestemte forvaltningskrav, ikke foreligger, systematisk anses for mindre misligholdelser–ulovlighed (Rådets forordning nr. 73/2009, art. 24, stk. 2; Kommissionens forordning nr. 1122/2009, art. 71, stk. 3) (jf. præmis 48-51, 59 og 60)

3. EU-ret–fortolkning–metoder–fortolkning på grundlag af ordlyd, sammenhæng og formål (jf. præmis 67)

4. Landbrug–fælles landbrugspolitik–ordninger for direkte støtte–fælles regler–krav med hensyn til identifikation og registrering af dyr–manglende overholdelse–ingen betydning for den pågældende landbrugers direkte modtagelse af betalinger (Rådets forordning nr. 21/2004, art. 3 og 6-8, og nr. 73/2009, art. 4, stk. 1, samt bilag II) (jf. præmis 68)

5. Annullationssøgsmål–formål–afgørelse, der støttes på flere begrundelser, som hver især udgør et tilstrækkeligt grundlag for konklusionen–annullation af en sådan afgørelse–betingelser (Art. 263 TEUF og 296 TEUF) (jf. præmis 70)

Angående

Et søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1119 af 22. juni 2015 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT 2015, L 182, s. 39), for så vidt som den vedrører de udgifter, der er afholdt af Kongeriget Nederlandene.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Kongeriget Nederlandene bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
1)

Rådets gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2015/383 af 6. marts 2015 om gennemførelse af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/375 af 6. marts 2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien annulleres, for så vidt som de vedrører Mouhamad Wael Abdulkarim.
3.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–absolutte registreringshindringer–varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan betegne en vares eller en tjenesteydelses egenskaber–begreb–varemærke, der udgøres af et ord eller en neologisme, som består af en sammensætning af bestanddele [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c), og art. 52, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 21 og 22)
2.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–tegn, der kan udgøre et varemærke–tegn sammensat af et bogstav eller en kombination af bogstaver–relative registreringshindringer–indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art–risiko for forveksling med det ældre varemærke–bedømmelseskriterier [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 4, stk. 7, og art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 21, 61 og 62)
Rettens dom (Niende Afdeling) af 11. maj 2017 – KK mod EASME

(Sag T-376/15)

»Horisont 2020 rammeprogrammet for forskning – indkaldelse af forslag under arbejdsprogrammet for 2014-2015 – støtteprogram til innovation i SMV’er – afgørelse fra EASME, som erklærer et forslag for ikke at være støtteberettiget – regel om »en enkelt indgivelse« – evaluerings- og gennemgangsproceduren – den elektroniske portal for indgivelse af forslag midlertidigt utilgængelig – fejlskøn – tilsidesættelse af procedureregler – ansvar uden for kontraktforhold«

1. Industri–aktioner, der er nødvendige for at sikre industriens konkurrencedygtighed–forskning og teknisk udvikling–»Horisont 2020« rammeprogrammet for forskning–vurdering af projekter indgivet efter indkaldelse af forslag–kontinuerligt åben indkaldelse–regel om en enkelt indgivelse (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1291/2013) (jf. præmis 58 og 59)

2. Ansvar uden for kontraktforhold–betingelser–ulovlighed–skade–årsagsforbindelse–den ene betingelse ikke opfyldt–erstatningssøgsmålet forkastet i det hele (Art. 340, stk. 2, TEUF) (jf. præmis 71-77)

Angående

For det første en påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af EASME’s afgørelse af 15. juni 2015 vedrørende afslag på det af sagsøgeren fremsatte forslag som svar på indkaldelsen af forslag og relaterede aktiviteter under arbejdsprogrammet for 2014-2015 under Horisont 2020 rammeprogrammet for forskning og innovation og forsknings- og uddannelsesprogrammet for Det Europæiske Atomenergifællesskab (2014-2018), som komplementerer Horisont 2020 (EUT 2013, C 361, s. 9), og for det andet en påstand baseret på artikel 268 TEUF om erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af dette afslag.

Konklusion

1) Forvaltningsorganet for Små og Mellemstore Virksomheder (EASME) frifindes.
1.

Annullationssøgsmål – akter, der kan være genstand for søgsmål – begreb – akter, der fremkalder bindende retsvirkninger – Kommissionens afgørelse, hvorved den enhed, der er valgt til at iværksætte et forvaltningsbudget, erstattes, i tilfælde af, at der senere indgås en delegationsaftale – omfattet (Art. 263 TEUF) (jf. præmis 35-53 og 56-65)
7.

EU-varemærker – definition og erhvervelse af et EU-varemærke – bedømmelse af, om et tegn er egnet til at kunne registreres – udelukkende hensyntagen til de EU-retlige bestemmelser – afgørelser truffet af de nationale myndigheder, som ikke binder Unionens retsinstanser [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 44, 48 og 49)
1.

Den Europæiske Union–domstolskontrol af lovligheden af institutionernes retsakter–restriktive foranstaltninger over for Syrien–kontrollens rækkevidde–bevis for grundlaget for foranstaltningen–den kompetente EU-myndigheds forpligtelse til i tilfælde af anfægtelse at godtgøre, at den begrundelse, der foreholdes de berørte personer eller enheder, er velbegrundet (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Rådets forordning nr. 36/2012 og nr. 1105/2014; Rådets afgørelse 2013/255/FUSP og 2014/730/FUSP) (jf. præmis 36-39)
Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 17. januar 2017 –

Cofely Solelec m.fl. mod Parlamentet

(Sag T-419/15)

»Offentlige bygge- og anlægskontrakter – udbudsprocedure – udvidelse og modernisering af Konrad Adenauer-bygningen i Luxembourg – annullation af udbudsproceduren – begrundelsespligt – markedsværdi – åbenbart urigtigt skøn«

1. Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – beslutning vedtaget i en sammenhæng, som er velkendt for adressaten – kortfattet begrundelse tilladt (Art. 296 TEUF) (jf. præmis 59-61)

2. Den Europæiske Unions offentlige kontrakter – udbudsprocedure – beregning af markedsværdien – den ordregivende myndigheds skønsbeføjelse – Domstolens prøvelsesret – grænser – åbenbart urigtigt skøn – bevisbyrde (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 966/2012, art. 118) (jf. præmis 95, 96 og 98)

Angående

Påstand i henhold til artikel 263 TEUF om annullation af de afgørelser, der er indeholdt i skrivelserne med referencenumrene D(2015) 24297 og D(2015) 28116 af henholdsvis den 29. maj 2015 og 11. juni 2015, truffet af Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Infrastruktur og Logistik, hvorved sagsøgerne fik meddelelse om, at udbudsproceduren med referencen INLO-D-UPIL-T-14-A 04 for parti 75 med overskriften »Elektricitet – strøm« vedrørende projektet om udvidelse og modernisering af Konrad Adenauer-bygningen i Luxembourg (Luxembourg) blev annulleret.

Konklusion

1) Europa-Parlamentet frifindes.
3.

Konkurrence–dominerende stilling–misbrug–en virksomhed i dominerende stillings nægtelse af at give en anden virksomhed adgang til et produkt eller en tjenesteydelse, der er nødvendig for denne virksomheds aktiviteter–vurdering af nødvendigheden af det pågældende produkt–kriterier (Art. 102 TEUF) (jf. præmis 156, 160 og 161)
2.

EU-institutionerne–offentlighedens ret til aktindsigt–forordning nr. 1049/2001–undtagelser til retten til aktindsigt–beskyttelse af formålet med inspektioner, undersøgelser og revision–rækkevidde–anvendelse på sagsakter vedrørende procedurer for kontrol med statsstøtte–generel formodning for anvendelse af undtagelsen til retten til aktindsigt på samtlige dokumenter i sagen–anvendelsesområde–kvantitativt kriterium–ikke omfattet–kvalitativt kriterium–dokument, der vedrører proceduren for kontrol af en statsstøtte–omfattet (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4) (jf. præmis 22, 23, 25, 27 og 28)
Det fremgår af artikel 101 og 102 i forordning nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og artikel 134, stk. 1, i forordning nr. 1268/2012 om gennemførelsesbestemmelser til finansforordningen, at den pågældende ordregivende myndighed inden for rammerne af en procedure med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse råder over et meget vidt skøn med hensyn til, om den skal indgå den omhandlede ejendomskontrakt eller ej, samt følgelig med hensyn til valget af den eller de tilbudsgivere, der skal fastholdes, idet indgåelsen af en sådan kontrakt nemlig ikke nødvendigvis skal foretages på grundlag af så bred en kreds som muligt blandt de interesserede personer. Det samme gælder a fortiori for undersøgelsen af det lokale marked, som går forud for den egentlige forhandling af kontrakten, under overholdelse af principperne om gennemsigtighed, om proportionalitet, om ligebehandling og om forbud mod forskelsbehandling. Dette meget vide skøn er i øvrigt indrømmet den ordregivende myndighed, herunder i valget og vurderingen af udvælgelseskriterierne, når denne myndighed på forhånd har fastsat disse i udbudsdokumenterne vedrørende den pågældende procedure med forhandling.

På denne baggrund er Unionens retsinstansers prøvelsesret hvad angår såvel et udbud med forhandling for tildeling af selve ejendomskontrakten som fasen med undersøgelse af det lokale marked, der går forud for udbuddet, begrænset til at efterprøve, om den ordregivende myndighed har overholdt de processuelle regler, som den har tilsigtet at gennemføre, samt til at efterprøve overholdelsen af begrundelsesreglerne, de faktiske forholds materielle rigtighed, fraværet af en åbenbart urigtig vurdering og magtfordrejning. Som led i sin prøvelse skal Retten endvidere efterprøve, om den pågældende ordregivende myndighed har overholdt gennemsigtighedsprincippet, proportionalitetsprincippet, ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling som anført i artikel 102 i forordning nr. 966/2012.

(jf. præmis 18 og 19)
2.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-relativ registreringshindring-indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art-risiko for forveksling med det ældre varemærke-vurdering af risikoen for forveksling-fastlæggelse af den relevante kundekreds-kundekredsens opmærksomhedsniveau [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 26)
OPLYSNINGER OM DE IKKE OFFENTLIGGJORTE AFGØRELSER 
Samling af Afgørelser 
Rettens dom (Første Afdeling) af 1 1. juli 2 0 1 7 –  
Lidl Stiftung mod EUIPO (JEDE FLASCHE ZÄHLT!)  
(Sag T-6 2 3 / 1 5 )  
»EU-varemærker – ansøgning om EU-figurmærket JEDE FLASCHE ZÄHLT! – varemærke bestående 
af et reklameslogan – absolut registreringshindring – mangel på fornødent særpræg – artikel 7, stk. 1, 
litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009« 
1. EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – 
absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – begreb – 
bedømmelseskriterier 
[Rådets forordning nr. 207/2009 , art. 7, stk. 1, litra b)] 
(jf. præmis 15, 17, 38, 66, 75 og 83) 
2. EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – 
absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – varemærker, der 
udgøres af reklameslogans – fornødent særpræg – anvendelse af særlige bedømmelseskriterier – 
ikke tilladt 
[Rådets forordning nr. 207/2009 , art. 7, stk. 1, litra b)] 
(jf. præmis 16) 
3. EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – 
absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – figurmærket JEDE 
FLASCHE ZÄHLT! 
[Rådets forordning nr. 207/2009 , art. 7, stk. 1, litra b)] 
(jf. præmis 19, 31, 39, 40, 53, 59, 69, 74, 86, 92 og 105) 
4. EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – 
absolutte registreringshindringer – tegnet mangler fornødent særpræg – varemærke, der er 
sammensat af flere bestanddele – den kompetente myndigheds mulighed for at foretage en 
undersøgelse af hver af varemærkets bestanddele – hensyntagen til den relevante kundekreds’ 
helhedsindtryk af sammensætningen nødvendig 
[Rådets forordning nr. 207/2009 , art. 7, stk. 1, litra b)] 
DA 
ECLI:EU:T:2017 :480 1 
OPLYSNINGER OM DE IKKE OFFENTLIGGJORTE AFGØRELSER 
(jf. præmis 56) 
5. EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – bedømmelse af, om et tegn 
er egnet til at kunne registreres – udelukkende hensyntagen til de EU-retlige bestemmelser – 
forudgående registrering af varemærket i visse medlemsstater eller i tredjelande – afgørelser, der 
ikke binder Unionens retsinstanser 
(Rådets forordning nr. 207/2009 ) 
(jf. præmis 98) 
6. EU-varemærker – kontorets afgørelser – lovlighed – kontorets tidligere afgørelsespraksis 
(Rådets forordning nr. 207/2009 ) 
(jf. præmis 103) 
Angående 
Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 7. september 2015 af Fjerde Appelkamme r ved 
EUIPO (sag R 479/2015 -4) vedrørende en ansøgning om registrering af figurtegnet JEDE FLASCHE 
ZÄHLT! som EU-varemærke. 
Konklusion 
1) Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. 
2) Lidl Stiftung & Co. KG betaler sagsomkostningerne. 
ECLI:EU:T:2017 :480 2
4.

EU-varemærker–definition på og erhvervelse af et EU-varemærke–relative registreringshindringer–indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art–risiko for forveksling med det ældre varemærke–vurdering af risikoen for forveksling–fastlæggelse af den relevante kundekreds–kundekredsens opmærksomhedsniveau–farmaceutiske præparater [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 36-38)
2.

EU-varemærker-definition på og erhvervelse af et EU-varemærke-absolutte registreringshindringer-tegn, som udelukkende består af en udformning af varen, som er nødvendig for at opnå et teknisk resultat-begreb-andre udformninger, der giver mulighed for at opnå det samme tekniske resultat-uden betydning for registreringshindringen [Rådets forordning nr. 207/2009, art. 7, stk. 1, litra e), nr. ii), og art. 52, stk. 1, litra a)] (jf. præmis 24 og 59)