ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - intervention - personer med berettiget interesse - Faellesskabets retsinstansers vurdering af interessen i intervention

(Statutten (EF) for Domstolens, art. 37, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 115)

Sammendrag

Spoergsmaalet om, hvorvidt de, der anmoder om tilladelse til at intervenere, har en berettiget interesse som omhandlet i artikel 37, stk. 2, i statutten for Domstolen, skal afgoeres ud fra selve tvistens genstand. For at tillade en intervention skal Faellesskabets retsinstanser, naar der er tale om et annullationssoegsmaal, efterproeve, om intervenienten er beroert umiddelbart af den anfaegtede beslutning, og om det er sikkert, at han har interesse i tvistens udfald. Ligeledes skal intervenienten godtgoere en direkte og aktuel interesse i, at der gives medhold i selve paastanden, og ikke en interesse i de paaberaabte anbringender. Den interesse, der kraeves i denne forbindelse, skal ikke blot angaa abstrakte retsopfattelser, men skal staa i forbindelse med selve de paastande, der nedlaegges af en part i sagen.

Saerligt skal der sondres mellem parter, der begaerer intervention, og som godtgoer at have en direkte interesse i afgoerelsen vedroerende selve den retsakt, som paastaas annulleret, og dem, som kun godtgoer at have indirekte interesse i tvistens afgoerelse paa grund af ligheder mellem deres egen situation og en af parternes. Den blotte omstaendighed, at en erhvervsdrivende befinder sig i en situation, der svarer til sagsoegerens, bl.a. ved at han mener at have lidt et tab, der er foraarsaget af den samme faellesskabsretsakt, og at praemisserne i den dom, der skal afsiges, kunne have indflydelse paa den maade, hvorpaa den sagsoegte institution ville behandle hans egen situation, er ikke i sig selv tilstraekkelig til at berettige en interesse i at intervenere som omhandlet i den naevnte bestemmelse.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - soegsmaal, der i virkeligheden gaar ud paa opfyldelsen af en aftale - Faellesskabets retsinstanser ikke kompetente - sag anlagt af en tilslagsmodtager under en licitation med henblik paa varetransport i forbindelse med foedevarehjaelp - afvisning

(EF-traktaten, art. 173, 181 og 183)

Sammendrag

Uden en voldgiftsbestemmelse i traktatens artikel 181's forstand er Retten aabenbart inkompetent til, naar der er rejst annullationssoegsmaal for den paa grundlag af traktatens artikel 173, i realiteten at paakende en sag om gennemfoerelse af et retsforhold, som hviler paa et kontraktmaessigt grundlag. Hvis det ikke var tilfaeldet, ville Retten udvide sin doemmende myndighed til andre tvister end dem, som udtoemmende er forbeholdt dens afgoerelse i traktatens artikel 183, der netop tildeler de nationale retter en almindelig kompetence til at paakende soegsmaal, hvori Faellesskabet er part.

Retten er derfor aabenbart afskaaret fra at paakende et annullationssoegsmaal, som er rejst af en tilslagsmodtager under en licitation med henblik paa varetransport i forbindelse med foedevarehjaelp til tredjelande til proevelse af et afslag fra Kommissionen paa at betale transportens fulde pris, naar soegsmaalet, selv om det er rejst paa grundlag af traktatens artikel 173, i virkeligheden gaar ud paa opfyldelsen af en aftale mellem tilslagsmodtageren og Kommissionen om gennemfoerelse af transporten af de varer, som skal leveres.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - erstatnings- og annullationssoegsmaal i anledning af et afslag paa at yde erstatning - Kommissionens manglende opfyldelse af forpligtelser over for tilslagsmodtagerne inden for rammerne af foedevarehjaelp - kontraktmaessigt grundlag - voldgiftsbestemmelse - foreligger ikke - Faellesskabets retsinstanser ikke kompetente

(EF-traktaten, art. 173, 178, 181 og 183)

Sammendrag

Under en tvist mellem Kommissionen og en tilslagsmodtager vedroerende foedevarehjaelp til tredjelande har det erstatningskrav, der rettes mod institutionen med henvisning til, at denne ikke har opfyldt sin forpligtelse til at sikre, at den transportvirksomhed, som den havde udpeget, overtog varerne inden for den frist, der var fastsat i EF-bestemmelserne samt aftalt mellem tilslagsmodtageren og Kommissionen, kontraktmaessigt grundlag. Foedevarehjaelpen gennemfoeres i henhold til kontrakter mellem Kommissionen og tilslagsmodtagerne, saaledes at det ansvar, Faellesskabet kan ifalde som foelge af tilrettelaeggelsen af leveringen, ogsaa er kontraktmaessigt.

Det foelger heraf, at naar der ikke foreligger en voldgiftsbestemmelse i traktatens artikel 181's forstand, er Retten, naar der er anlagt sag om erstatning uden for kontraktforhold paa grundlag af traktatens artikel 178, aabenbart inkompetent til at traeffe afgoerelse i realiteten i en sag om erstatning inden for kontraktforhold. I modsat fald ville Retten udvide sin doemmende myndighed til andre tvister end dem, som udtoemmende er forbeholdt dens afgoerelse i traktatens artikel 183, der netop tildeler de nationale retter en almindelig kompetence til at paakende soegsmaal, hvori Faellesskabet er part.

For saa vidt som der med soegsmaalet tilsigtes annullation af Kommissionens afslag paa at yde tilslagsmodtageren erstatning for det tab, som han paastaar at have lidt ved Kommissionens manglende opfyldelse af den samme forpligtelse som den, der blev gjort gaeldende som grundlag for erstatningspaastanden, er det aabenbart, at dette annullationssoegsmaal heller ikke kan admitteres. Kommissionens medkontrahent kan ikke ensidigt fravige kompetencefordelingen mellem Retten og de nationale retter ved foerst at provokere Kommissionen til at afvise erstatningskravet for dernaest at kvalificere afvisningen som en beslutning i traktatens artikel 173's forstand.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Passivitetssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - undladelser, der kan vaere genstand for soegsmaal - undladelse af at indlede en traktatbrudsprocedure - afvisning

(EF-traktaten, art. 169, art. 173, stk. 4, og art. 175)

2 Ansvar uden for kontraktforhold - betingelser - retsstridighed - det forhold, at Kommissionen ikke indleder en traktatbrudsprocedure - ikke et retsstridigt forhold - erstatningspaastand - afvisning

(EF-traktaten, art. 169 og art. 215, stk. 2)

Sammendrag

3 Et passivitetssoegsmaal anlagt af en fysisk eller en juridisk person med paastand om, at det fastslaas, at Kommissionen - ved ikke at indlede en traktatbrudsprocedure mod en medlemsstat - i strid med traktaten har undladt at tage stilling, kan ikke antages til realitetsbehandling, og dette gaelder uanset arten af den kraenkelse af faellesskabsretten, der goeres gaeldende over for den paagaeldende medlemsstat.

Det fremgaar saaledes for det foerste af opbygningen af traktatens artikel 169, at Kommissionen ikke er retligt forpligtet til at indlede en procedure i henhold til denne bestemmelse, men derimod i denne henseende raader over en skoensbefoejelse, der udelukker private fra at kraeve, at denne institution skal tage stilling til et bestemt forhold. For det andet soeger den fysiske eller juridiske person, som kraever, at Kommissionen skal indlede en procedure i henhold til artikel 169, i virkeligheden at opnaa udstedelse af retsakter, som ikke beroerer ham umiddelbart og individuelt i artikel 173, stk. 4's forstand, og som han derfor under ingen omstaendigheder kunne anfaegte ved et annullationssoegsmaal.

4 Da Kommissionen ikke er retligt forpligtet til at indlede en traktatbrudsprocedure i henhold til traktatens artikel 169, er dens beslutning om ikke at indlede en saadan procedure ikke et retsstridigt forhold, hvorfor beslutningen ikke kan paadrage Faellesskabet ansvar uden for kontraktforhold, og den eneste adfaerd, der eventuelt kan paaberaabes som aarsag til en skade, er den paagaeldende medlemsstats adfaerd. En erstatningspaastand, hvormed sagsoegeren i virkeligheden anfaegter Kommissionens undladelse af at indlede en traktatbrudsprocedure mod en medlemsstat, maa foelgelig afvises fra realitetsbehandling.
61996B0019

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 22. oktober 1996. - John Carvel og Guardian Newspapers Ltd mod Rådet for Den Europæiske Union. - Slettelse. - Sag T-19/96.



Samling af Afgørelser 1996 side II-01519
Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 14. oktober 1996. - Valio Oy mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Særlige rettergangsformer - Formaliteten - Fælles landbrugspolitik - Handelsnormer for smørbare fedtstoffer - Forbud mod anvendelse af forbeholdte varebetegnelser - Anvendelse - Kompetencefordelingen mellem Kommissionen og de nationale myndigheder. - Sag T-137/96 R.



Samling af Afgørelser 1996 side II-01327



Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - formaliteten - hovedsagens antagelse til realitetsbehandling - uden betydning - graenser - hovedsag med paastand om annullation af en beslutning, der paastaas at vaere indeholdt i en kommissionsskrivelse om fortolkning af en bestemmelse i en forordning - ingen befoejelse for Kommissionen paa grund af medlemsstaternes enekompetence til at gennemfoere vedkommende bestemmelse - afvisning

(EF-traktaten, art. 185; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1; Raadets forordning nr. 2991/94)

Sammendrag

Spoergsmaalet, om hovedsagen kan antages til realitetsbehandling, boer som hovedregel ikke behandles under en sag om foreloebige forholdsregler. Spoergsmaalet boer foerst behandles i forbindelse med hovedsagen, medmindre det umiddelbart forekommer aabenbart, at denne boer afvises, idet Rettens afgoerelse i hovedsagen ellers foregribes.

Dette er tilfaeldet med et annullationssoegsmaal indbragt til proevelse af en »beslutning«, der indeholdes i en til en medlemsstat stilet kommissionsskrivelse, der vedroerer fortolkningen af en bestemmelse i forordning nr. 2991/94 om handelsnormer for smoerbare fedtstoffer, hvilken bestemmelse alene medlemsstaterne har kompetence til at gennemfoere. For saa vidt som en saadan skrivelse hverken efter sit indhold eller efter sin form eller den sammenhaeng, den indgaar i, fremtraeder som en beslutning, Kommissionen har truffet i henhold til sin kompetence til at fastlaegge reglerne for naevnte forordnings anvendelse, udgoer den alene en tilkendegivelse af en opfattelse, som ikke er bindende for de nationale myndigheder og saaledes ikke kan anses for en beslutning, der kan beroere sagsoegerens retsstilling. Sagsoegeren maa, saafremt de nationale myndigheder tiltraeder den uforbindende, af Kommissionen foreslaaede fortolkning, naar det findes belejligt, benytte de retsmidler, som staar til raadighed i national ret, og for de nationale domstole anfaegte de foranstaltninger, der er blevet truffet over for ham, idet den nationale ret, naar det sker, eventuelt kan forelaegge Domstolen spoergsmaalet vedroerende forordningens fortolkning eller dens gyldighed.

Da en begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen af »beslutningen« ifoelge naevnte skrivelse har sammenhaeng med en hovedsag, der umiddelbart maa antages at skulle afvises, kan en saadan begaering ikke tages til foelge.
Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 21. oktober 1996. - Pantochim SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Statstøtte - Verserende administrativ procedure - Begæring om at Kommissionen som en foreløbig forholdsregel tilpligtes at pålægge en medlemsstat at ændre betingelserne for tildeling af støtte - Påbud om en foranstaltning, der ikke er omfattet af Kommissionens kompetence - Begæringen ikke taget til følge. - Sag T-107/96 R.



Samling af Afgørelser 1996 side II-01361



Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - foreloebige forholdsregler - begaering om, at Kommissionen tilpligtes at paabyde en medlemsstat at aendre vilkaarene for en stoette - afvisning

(EF-traktaten, art. 92, art. 93, stk. 2 og 3, og art. 186)

Sammendrag

En begaering om, at det som en foreloebig forholdsregel bestemmes, at Kommissionen skal give en medlemsstat paabud om at lade den sagsoegende virksomhed vaere omfattet af en afgiftsfritagelsesordning, der er genstand for en procedure i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2, selv om den paagaeldende medlemsstat ikke forudgaaende havde givet underretning om ordningen, kan ikke tages til foelge, allerede fordi den foranstaltning, der begaeres, aabenbart falder uden for den kompetence, der tilkommer Kommissionen under en administrativ procedure i henhold til artikel 93, stk. 2, hvorfor den ville vaere i strid med faellesskabsreglerne om statsstoette. Naar Kommissionen under en saadan procedure fastslaar, at der er blevet indfoert en stoette, som den ikke forinden har faaet underretning om i overensstemmelse med traktatens artikel 93, stk. 3, kan den som foreloebig foranstaltning kun give en medlemsstat paabud om omgaaende at suspendere udbetalingen af stoetten og om inden for en vis frist at give den adgang til al den dokumentation og alle de oplysninger, der er noedvendige for at afgoere, om stoetten er forenelig med faellesmarkedet.

En begaering om foreloebige forholdsregler, der har samme indhold og samme virkninger som den foranstaltning, Kommissionen ifoelge sagsoegeren har undladt at traeffe, skal afvises. Det ville stride mod de ved traktaten tilsigtede principper om kompetencefordelingen mellem Faellesskabets forskellige institutioner, hvis dets retsinstanser paalaegger Kommissionen at imoedekomme den fremsatte begaering om foreloebige forholdsregler.

Da den begaerede forholdsregel indebaerer, at Retten saetter sit skoen i stedet for Kommissionens baade for saa vidt angaar den paastaaede stoetteforanstaltning og med hensyn til spoergsmaalet om, hvorvidt den eventuelt skal finde anvendelse i forhold til sagsoegeren, indtil institutionens beslutning foreligger, ville Rettens afgoerelse ikke vaere rettet til Kommissionen, men til den beroerte medlemsstat.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 4. oktober 1996. - Sveriges Betodlares Centralförening og Sven Åke Henrikson mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Fælles landbrugspolitik - Sukkerroer - Forordning (EF) nr. 1734/95 - Specifik landbrugsomregningskurs - Ingen omregningskurs for Sverige - Annullationssøgsmål - Afvisning. - Sag T-5/96.



Samling af Afgørelser 1996 side II-01299



Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - akter, der kan vaere genstand for soegsmaal - begreb - retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger - skrivelse fra Kommissionen, hvori det afvises at aendre en forordning ved at fastsaette en specifik landbrugsomregningskurs for en medlemsstats vedkommende - ikke omfattet

(EF-traktaten, art. 173; Kommissionens forordning nr. 1734/95)

Sammendrag

Et annullationssoegsmaal anlagt af en forening af sukkerroeavlere i en medlemsstat til proevelse af en skrivelse fra Kommissionen, hvori det afvises af imoedekomme en anmodning fra foreningen, som i det vaesentlige er en anmodning om en aendring af forordning nr. 1734/95 om fastsaettelse for produktionsaaret 1994/95 af den specifikke landbrugsomregningskurs for minimumspriserne for sukkerroer, produktionsafgifterne og tillaegsafgiften i sukkerroesektoren, hvori der ikke blev fastsat en omregningskurs for den paagaeldende medlemsstats vedkommende, maa afvises.

Der foreligger nemlig kun retsakter eller beslutninger, der kan goeres til genstand for et annullationssoegsmaal i medfoer af traktatens artikel 173, naar disse retsakter eller beslutninger har retligt bindende virkninger, som kan beroere sagsoegerens interesser gennem en vaesentlig aendring af hans retsstilling. Dette er ikke tilfaeldet, naar der blot er tale om en orienterende skrivelse, hvori der alene gives adressaten en kort redegoerelse for grundene til en tidligere lovgivningsforanstaltning i den naevnte forordning. Desuden maa et soegsmaal, der er anlagt af en fysisk eller juridisk person til proevelse af Kommissionens afslag paa med tilbagevirkende kraft at korrigere en retsakt, afvises, saafremt den kraevede korrektion skulle have vaeret foretaget via en almengyldig forordning, idet det indbyrdes rangforhold mellem Faellesskabets retsakter indebaerer, at en generel retsakt ikke stiltiende kan aendres ved en individuel beslutning.
Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 8. oktober 1996. - Cipeke - Comércio e Indústria de Papel Ldª mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Socialpolitik - Den Europæiske Socialfond - Beslutning om pålæg om delvis tilbagebetaling af tilskud til erhvervsuddannelsesforanstaltning - Foreløbige forholdsregler - Begæring om udsættelse af gennemførelsen - Uopsættelighed - Foreligger ikke. - Sag T-84/96 R.



Samling af Afgørelser 1996 side II-01313



Sammendrag



Nøgleord

Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - udsaettelse af gennemfoerelsen af en beslutning, hvorved en virksomhed paalaegges at tilbagebetale en uretmaessigt oppebaaren faellesskabsstoette - betingelser - »periculum in mora« - begreb - bevisbyrde

(EF-traktaten, art. 185, Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

Der kan kun foreligge en saadan »periculum in mora« hos en virksomhed, at det kan vaere berettiget at udsaette gennemfoerelsen af en beslutning, hvorved denne paalaegges at tilbagebetale uretmaessigt oppebaaren faellesskabsstoette, naar opfyldelsen af en saadan forpligtelse selv ved at stille bankgaranti ville bringe virksomhedens levedygtighed i fare. Det paahviler virksomheden at bevise, at dette er tilfaeldet.

Der kan ikke foeres bevis herfor ved at fremlaegge selvangivelser og driftsregnskaber, hvoraf det fremgaar, at virksomheden har haft tab i flere paa hinanden foelgende regnskabsaar. Selvangivelserne og driftsregnskaberne er regnskabsdokumenter, der viser en statisk situation i virksomheden, og som, saerligt naar der ikke foreligger oplysninger om virksomhedens stilling paa markedet, ikke er tilstraekkelige til udtoemmende at beskrive dens reelle oekonomiske situation og i saerdeleshed ikke til at paavise, at virksomheden ikke kan opnaa kredit i kreditinstitutter.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 13. juni 1997. - TEAM Srl og Centralne Biuro Projektowo-Badawcze Budownictwa Kolejowego (Kolprojekt) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - PHARE-program - Beslutning om at annullere et udbud og offentliggøre et nyt udbud - Annullationssøgsmål og erstatningssøgsmål - Påstand om, at det fastslås, at det er ufornødent at træffe afgørelse - Påstand om afvisning. - Sag T-13/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00983



Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - soegsmaal til proevelse af en afgoerelse om at annullere et udbud offentliggjort inden for rammerne af PHARE-programmet og af offentliggoerelsen af et nyt udbud - tilbagetraekning af det projekt, de to udbud vedroerte - sagen uden genstand - stillingtagen til sagen ufornoeden

(EF-traktaten, art. 173 og 176)

Sammendrag

Genstanden for et soegsmaal til proevelse af Kommissionens afgoerelse om at annullere et udbud, der er offentliggjort inden for rammerne af PHARE-programmet vedroerende oekonomisk bistand til landene i Central- og OEsteuropa, og af offentliggoerelsen af et nyt udbud, bortfalder, saaledes at det er ufornoedent, at Retten traeffer afgoerelse, saafremt det land, der skal modtage bistanden, under sagen anmoder om, at det projekt, de to udbud drejer sig om, bliver taget ud af PHARE-programmet, og Kommissionen imoedekommer anmodningen. I et saadant tilfaelde, hvor der ikke laengere er nogen kontrakt at tildele, og hvor en dom afsagt af Retten, hvorved den anfaegtede afgoerelse og det omtvistede udbud annulleres, derfor ikke ville kunne give anledning til foranstaltninger med henblik paa opfyldelse af dommen i henhold til traktatens artikel 176, har sagsoegeren ingen interesse i at opnaa annullation.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 2. maj 1997. - Automobiles Peugeot SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Konkurrence - Annullationssøgsmål - Afvisningspåstand. - Sag T-90/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00663



Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssoegsmaal - akter, der kan vaere genstand for soegsmaal - begreb - retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger - skrivelse henhoerende under den foerste fase af proceduren i henhold til artikel 5 i Kommissionens afgoerelse 94/810 - forberedende retsakt

(EF-traktaten, art. 173; Kommissionens afgoerelse 94/810, art. 5)

2 Retspleje - sag om annullation af en forberedende retsakt - senere udstedelse af en retsakt - nyt forhold, der medfoerer, at paastande kan aendres - intet nyt forhold

[Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)]

Sammendrag

3 Der foreligger retsakter eller beslutninger, der kan goeres til genstand for annullationssoegsmaal i henhold til traktatens artikel 173, naar foranstaltningerne har retligt bindende virkninger, som kan beroere sagsoegerens interesser gennem en vaesentlig aendring af hans retsstilling. Retsakter eller beslutninger, hvis tilblivelse omfatter flere stadier, kan principielt kun anfaegtes, hvis det drejer sig om foranstaltninger, som definitivt fastlaegger institutionens standpunkt som afslutning paa denne procedure, modsat foreloebige foranstaltninger, der har til formaal at forberede den endelige beslutning.

Som retsakter, der kan vaere genstand for soegsmaal, kan ikke betragtes skrivelser, der er et led i den procedure, der omhandles i artikel 5 i Kommissionens afgoerelse 94/810 om hoeringskonsulentens kompetenceomraade under Kommissionens behandling af konkurrencesager, og hvorved sagsoegeren underrettes om, at Kommissionen ikke deler sagsoegerens synspunkt med hensyn til, hvilke oplysninger der efter dennes opfattelse er beskyttet som forretningshemmeligheder, og at Kommissionen paataenker at meddele klagerne flere oplysninger, end sagsoegeren oensker, og samtidig indroemmer sagsoegeren en frist til at fremkomme med sine bemaerkninger over for hoeringskonsulenten.

4 I medfoer af Rettens procesreglements artikel 44, stk. 1, litra c), skal sagsoegeren angive soegsmaalets genstand i staevningen og maa ikke under sagen nedlaegge nye paastande, hvorved soegsmaalets genstand aendres. Naar det oprindelige soegsmaal er anlagt til proevelse af en foreloebig retsakt, maa nye paastande, der tilsigter annullation af en efterfoelgende, endelig beslutning, der er udstedt efter sagens anlaeg, afvises.
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 15. maj 1997. - Georges Berthu mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Økonomisk og monetær politik - Forslag fra Kommissionen - Annullationssøgsmål - Ændring af betegnelsen "ecu"i EF-traktatens artikel 109 G til betegnelsen "euro" - Åbenbart, at sagen må afvises. - Sag T-175/96.



Samling af Afgørelser 1997 side II-00811



Sammendrag



Nøgleord

Annullationssoegsmaal - akter, der kan vaere genstand for soegsmaal - begreb - retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger - forslag til forordninger - forberedende retsakter

(EF-traktaten, art. 173, stk. 4, og art. 235)

Sammendrag

Der foreligger retsakter eller beslutninger, der kan goeres til genstand for et annullationssoegsmaal, naar de paagaeldende foranstaltninger har retligt bindende virkninger, som kan beroere sagsoegerens interesser gennem en vaesentlig aendring af hans retsstilling. Hvad naermere angaar retsakter eller beslutninger, hvis tilblivelse omfatter flere stadier, opfylder saadanne principielt kun denne betingelse, saafremt der er tale om foranstaltninger, som definitivt fastlaegger den paagaeldende institutions standpunkt som afslutning paa den paagaeldende procedure.

Foelgelig kan foreloebige foranstaltninger eller foranstaltninger, der er af rent forberedende art, som f.eks. forslag til forordninger, som Kommissionen forelaegger Raadet som led i proceduren i henhold til traktatens artikel 235, ikke vaere genstand for et annullationssoegsmaal.