Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 17. oktober 2013 – Sky Italia

(Sag C-376/12)

»Elektroniske kommunikationsnet og -tjenester — direktiv 2002/20/EF — artikel 12 — administrationsgebyrer, som afkræves virksomheder i den berørte sektor — national bestemmelse, der undergiver operatører inden for elektronisk kommunikation betaling af et gebyr til dækning af de nationale tilsynsmyndigheders driftsomkostninger«

Tilnærmelse af lovgivningerne — telekommunikation — elektroniske kommunikationsnet og -tjenester — direktiv 2002/20 — gebyrer og afgifter, der finder anvendelse på virksomheder, der udbyder en elektronisk kommunikationstjeneste eller et elektronisk kommunikationsnet — gebyr, der er bestemt til dækning af alle de af den nationale tilsynsmyndighed afholdte omkostninger, som ikke finansieres af staten — beregning i forhold til de indtægter, som virksomhederne oppebærer — lovlig — betingelser — efterprøvelse ved den nationale ret (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20, art. 12) (jf. præmis 5 og konkl.)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»tilladelsesdirektivet«) (EFT L 108, s. 21) – administrationsgebyrer, som afkræves virksomheder – lovgivning, hvorefter alle omkostninger for de nationale tilsynsmyndigheder, som ikke er finansieret af staten, fordeles mellem virksomhederne i den berørte sektor på grundlag af deres indtægter i henhold til de relevante salg af varer eller leveringer af tjenesteydelser.

Konklusion

Artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, i medfør af hvilken virksomheder, der udbyder en elektronisk kommunikationstjeneste eller et elektronisk kommunikationsnet, afkræves et gebyr, der er bestemt til dækning af alle de af den nationale tilsynsmyndighed afholdte omkostninger, som ikke finansieres af staten, hvorved disse gebyrers størrelse fastsættes på grundlag af de indtægter, som disse virksomheder oppebærer, under forudsætning af at dette gebyr udelukkende er bestemt til at dække omkostninger til de aktiviteter, der er nævnt i artikel 12, stk. 1, litra a), at de samlede indtægter i form af det pågældende gebyr ikke overstiger de samlede omkostninger i forbindelse med disse aktiviteter, og at disse gebyrer pålægges virksomhederne på en objektiv, transparent og forholdsmæssigt afpasset vis, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 17. oktober 2013 – Sky Italia

(Sag C-376/12)

»Elektroniske kommunikationsnet og -tjenester — direktiv 2002/20/EF — artikel 12 — administrationsgebyrer, som afkræves virksomheder i den berørte sektor — national bestemmelse, der undergiver operatører inden for elektronisk kommunikation betaling af et gebyr til dækning af de nationale tilsynsmyndigheders driftsomkostninger«

Tilnærmelse af lovgivningerne — telekommunikation — elektroniske kommunikationsnet og -tjenester — direktiv 2002/20 — gebyrer og afgifter, der finder anvendelse på virksomheder, der udbyder en elektronisk kommunikationstjeneste eller et elektronisk kommunikationsnet — gebyr, der er bestemt til dækning af alle de af den nationale tilsynsmyndighed afholdte omkostninger, som ikke finansieres af staten — beregning i forhold til de indtægter, som virksomhederne oppebærer — lovlig — betingelser — efterprøvelse ved den nationale ret (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20, art. 12) (jf. præmis 5 og konkl.)

Angående

Anmodning om præjudiciel afgørelse – Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»tilladelsesdirektivet«) (EFT L 108, s. 21) – administrationsgebyrer, som afkræves virksomheder – lovgivning, hvorefter alle omkostninger for de nationale tilsynsmyndigheder, som ikke er finansieret af staten, fordeles mellem virksomhederne i den berørte sektor på grundlag af deres indtægter i henhold til de relevante salg af varer eller leveringer af tjenesteydelser.

Konklusion

Artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, i medfør af hvilken virksomheder, der udbyder en elektronisk kommunikationstjeneste eller et elektronisk kommunikationsnet, afkræves et gebyr, der er bestemt til dækning af alle de af den nationale tilsynsmyndighed afholdte omkostninger, som ikke finansieres af staten, hvorved disse gebyrers størrelse fastsættes på grundlag af de indtægter, som disse virksomheder oppebærer, under forudsætning af at dette gebyr udelukkende er bestemt til at dække omkostninger til de aktiviteter, der er nævnt i artikel 12, stk. 1, litra a), at de samlede indtægter i form af det pågældende gebyr ikke overstiger de samlede omkostninger i forbindelse med disse aktiviteter, og at disse gebyrer pålægges virksomhederne på en objektiv, transparent og forholdsmæssigt afpasset vis, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.