Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Tilnærmelse af lovgivningerne - levnedsmidler bestemt til særlig ernæring - direktiv 89/398 - anvendelsesområde - kosttilskud, der indeholder L-carnitin - omfattet - betingelser

(Rådets direktiv 89/398, art. 1, stk. 2)

2. Tilnærmelse af lovgivningerne - levnedsmidler bestemt til særlig ernæring - direktiv 89/398 - opretholdelse efter direktivets gennemførelse af nationale bestemmelser om tilsætningsstoffer, som er tilladt ved fremstillingen af sådanne levnedsmidler - lovligt - betingelser - mulighed for at påberåbe sig direktivet for nationale retter, når Fællesskabets myndigheder ikke har fastsat gennemførelsesforanstaltninger til direktivet - ikke omfattet

(Rådets direktiv 89/398)

3. Tilnærmelse af lovgivningerne - levnedsmidler bestemt til særlig ernæring - direktiv 89/398 - medlemsstaternes overholdelse af fællesskabsrettens almindelige principper ved gennemførelsen af direktivet - Fællesskabets myndigheders manglende fastsættelse af gennemførelsesforanstaltninger til direktivet - princippet om beskyttelse af den berettigede forventning - tilsidesættelse - foreligger ikke

(Rådets direktiv 89/398)

Sammendrag

1. Artikel 1, stk. 2, i direktiv 89/398 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler bestemt til særlig ernæring skal fortolkes således, at kosttilskud, der indeholder L-carnitin i betydelige mængder, og som forhandles med oplysning om, at de opfylder særlige ernæringsmæssige formål, er omfattet af direktivets anvendelsesområde, når det ikke er fastslået af de nationale retter, at kosttilskuddene ikke opfylder de af producenten oplyste ernæringsmæssige formål eller ikke opfylder de særlige ernæringsbehov hos en af de kategorier af personer, som er nævnt i direktivets artikel 1, stk. 2, litra b), nr. i) og ii).

( jf. præmis 43 og domskonkl. 1 )

2. På fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin er direktiv 89/398 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler bestemt til særlig ernæring, der ikke selv indeholder regler om, hvilke tilsætningsstoffer der generelt er tilladt ved fremstillingen af sådanne næringsmidler, eller hvilke stoffer der kan tilsættes med ernæringsmæssigt formål, og som ikke fastsætter bestemte krav til sammensætningen heraf, og de specifikke direktiver, der er vedtaget i medfør heraf, ikke til hinder for, at en medlemsstat efter gennemførelsen af direktiv 89/398 opretholder ældre nationale bestemmelser om tilsætningsstoffer, som er tilladt ved fremstillingen af sådanne levnedsmidler, og bl.a. fastsætter de maksimalt tilladte mængder, selv når disse bestemmelser bygger på en anden opdeling end den, der anvendes i direktivet.

Når der endvidere ikke er fastsat nogen bestemmelser i direktiv 89/398 eller i direktiver udstedt i medfør af artikel 4 i direktiv 89/398 vedrørende sammensætningen af levnedsmidler bestemt til særlig ernæring eller vedrørende anvendelse af tilsætningsstoffer eller stoffer med et særligt ernæringsmæssigt formål ved fremstillingen af denne type levnedsmidler, er der på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin ingen relevante fællesskabsretlige regler, som en borger kan påberåbe sig til støtte for en anfægtelse af sådanne nationale bestemmelser om tilsætningsstoffer og stoffer med et ernæringsmæssigt formål, som er tilladt ved fremstillingen af sådanne næringsmidler.

( jf. præmis 47, 60 og 62 samt domskonkl. 2 og 3 )

3. De krav, der må stilles til beskyttelse af de i fællesskabsretten anerkendte almindelige principper, heriblandt princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, er også bindende for medlemsstaterne, når disse gennemfører fællesskabsbestemmelserne, og medlemsstaterne er derfor for så vidt angår direktiv 89/398 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler bestemt til særlig ernæring undergivet de krav, der følger af disse principper, og navnlig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, i forbindelse med kontrollen med sammensætningen af sådanne levnedsmidler og særligt med tilsætningsstoffer og stoffer med et ernæringsmæssigt formål, der anvendes ved fremstillingen heraf.

Da princippet om beskyttelse af den berettigede forventning kun kan påberåbes i forhold til fællesskabsbestemmelser, såfremt Fællesskabet selv tidligere har skabt en situation, som giver grundlag for en berettiget forventning, har fællesskabsbestemmelserne på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin, når der ikke er fastsat nogen bestemmelser i direktiv 89/398 eller i specifikke direktiver udstedt i medfør af direktivet, imidlertid ikke kunnet give en erhvervsdrivende, der har forhandlet levnedsmidler, som ikke er i overensstemmelse med nationale bestemmelser om tilsætningsstoffer, der er tilladt ved fremstillingen af levnedsmidler bestemt til særlig ernæring, og navnlig de maksimalt tilladte mængder, en berettiget forventning, som denne med føje kan gøre gældende.

( jf. præmis 65, 67 og 73 samt domskonkl. 4 )