Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål frister begyndelsestidspunkt datoen for kendskab til retsakten underordnet betydning datoen for offentliggørelse

(EF-traktaten, art. 93, stk. 2 (nu art. 88, stk. 2, EF), og art. 173, stk. 5 (efter ændring nu art. 230, stk. 5, EF))

2. Statsstøtte begreb kriteriet vedrørende den private investor støtte med offentlige midler ydet til en virksomhed sideløbende med et betydeligt indskud af kapital fra en privat investor på tilsvarende vilkår de ansattes erhvervelse af andele i virksomhedens kapital

(EF-traktaten, art. 92, stk. 1 (efter ændring nu art. 87, stk. 1, EF))

3. Annullationssøgsmål anfægtet retsakt bedømmelse af lovligheden på grundlag af de oplysninger, der var til rådighed på det tidspunkt, da retsakten blev udstedt

(EF-traktaten, art. 173 (efter ændring nu art. 230 EF))

4. Statsstøtte begreb kriteriet vedrørende den private investor Kommissionens skøn domstolsprøvelse grænser

(EF-traktaten, art. 92, stk. 1 (efter ændring nu art. 87, stk. 1, EF))

5. Statsstøtte Kommissionens beslutning om at erklære støtte uforenelig med fællesmarkedet begrundelsespligt omfang besvarelse af de vigtigste elementer i støttemodtagerens argumentation argumentation for en sondring mellem støttemodtagerens situation og den situation, som det eneste fortilfælde i Kommissionens beslutningspraksis angik

(EF-traktaten, art. 92 (efter ændring nu art. 87 EF), art. 93, stk. 2, og art. 190 (nu art. 88, stk. 2, EF og art. 253 EF))

Sammendrag

1. Det følger af selve ordlyden af traktatens artikel 173, stk. 5 (efter ændring nu artikel 230, stk. 5, EF), at det tidspunkt, hvor sagsøgeren har fået kendskab til den anfægtede retsakt, som afgørende faktor for, hvornår søgsmålsfristen begynder at løbe, er af underordnet betydning i forhold til det tidspunkt, hvor retsakten er blevet offentliggjort eller meddelt.

Når den anfægtede beslutning ikke er blevet meddelt sagsøgeren, men er blevet offentliggjort, er det fra datoen for offentliggørelsen, at søgsmålsfristen begynder at løbe.

( jf. præmis 61 og 63 )

2. Et kapitalindskud med offentlige midler må anses for at opfylde kriteriet vedrørende den private investor, der driver virksomhed på normale markedsøkonomiske vilkår, og for ikke at indebære ydelse af statsstøtte, bl.a. hvis dette indskud sker sideløbende med et betydeligt indskud af kapital fra en privat investor på tilsvarende vilkår.

Når de ansatte erhverver andele i en virksomheds kapital ved at give samtykke til en lønnedgang mod at få aktier i virksomheden for et samlet beløb svarende til den årlige besparelse på lønomkostningerne, er det ikke i sig selv bevis for, at det kapitalindskud, der foretages med offentlige midler, opfylder kriteriet vedrørende den private investor. En privat investors adfærd under markedsøkonomiske vilkår er ledet af rentabilitetsudsigter, mens det, når de ansatte erhverver kapitalandele, skyldes hensynet til bevarelse af arbejdspladser og dermed overvejende hensynet til den pågældende virksomheds levedygtighed og overlevelse snarere end rentabilitetsudsigter.

( jf. præmis 81-84 )

3. Under et annullationssøgsmål i medfør af traktatens artikel 173 (efter ændring nu artikel 230 EF) skal lovligheden af en fællesskabsretsakt bedømmes efter de faktiske og retlige omstændigheder på det tidspunkt, da retsakten blev udstedt. Særligt skal komplicerede vurderinger, der er foretaget af myndigheden, der har udstedt retsakten, bedømmes på baggrund af de oplysninger, som denne sad inde med på det tidspunkt, den anlagde vurderingerne.

( jf. præmis 86 )

4. Kommissionens vurdering af, om en investering opfylder kriteriet vedrørende den private investor, indebærer en kompliceret økonomisk bedømmelse. Når Kommissionen vedtager en retsakt, der indebærer en så kompliceret økonomisk bedømmelse, råder den over et vidt skøn, og domstolsprøvelsen af retsakten må derfor, selv om der som udgangspunkt skal ske en fuldstændig prøvelse af, om en foranstaltning er omfattet af anvendelsesområdet for traktatens artikel 92, stk. 1 (nu artikel 187, stk. 1, EF), begrænses til en kontrol af, om procedure- og begrundelsesforskrifterne er overholdt, om de faktiske omstændigheder, på grundlag af hvilke det anfægtede valg er foretaget, er materielt rigtige, samt til, om der foreligger en åbenbar fejl ved vurderingen af de nævnte faktiske omstændigheder, eller om der er begået magtfordrejning. Navnlig kan Retten ikke sætte sit skøn med hensyn til økonomiske forhold i stedet for det, der er anlagt af den institution, der har vedtaget beslutningen.

( jf. præmis 105 )

5. Selv om Kommissionen ikke har pligt til at tage stilling til samtlige argumenter, der under den administrative procedure i forbindelse med undersøgelse af en statsstøtte er blevet påberåbt af et selskab, der som modtager af den omtvistede støtte er en interesseret part i traktatens artikel 93, stk. 2's forstand (nu artikel 88, stk. 2, EF), er den dog forpligtet til på tilstrækkeligt uddybende måde i sin beslutning at angive grundene til, at den ikke har fulgt de vigtigste elementer i en sådan parts argumentation.

Under hensyn til, at en tidligere beslutning var det eneste fortilfælde i Kommissionens beslutningspraksis for beregning af den årlige minimumsforrentning af offentlige myndigheders investering i et luftfartsselskab, må sagsøgerens argumentation for, at der skal sondres mellem dens situation og situationen for det selskab, den tidligere beslutning vedrørte, anses for at være væsentlig for sagsøgerens godtgørelse af, at investeringen med offentlige midler opfyldte kriteriet vedrørende den private investor. Under disse omstændigheder var Kommissionen for at opfylde sin begrundelsespligt forpligtet til at tage stilling hertil i den anfægtede beslutning.

( jf. præmis 132 )