ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rettens kendelse af 7. november 2022 — Ortega Montero mod Parlamentet

(Sag T-161/22) (1)

(Personalesag - repræsentation af personalet - ændring af Parlamentets personaleudvalgs forretningsorden - udpegning af personalerepræsentanter til de vedtægtsmæssige og administrative organer - vedtægtens artikel 90, stk. 2 - undladelse af at træffe en foranstaltning, der er påbudt i vedtægten - forudgående klage til ansættelsesmyndigheden - søgsmålsfrister - for sent indgivet - afvisning)

(2023/C 24/54)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Maria Del Carmen Ortega Montero (Bruxelles, Belgien) (ved advokat N. de Montigny)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved K. Zejdová og M. Windisch, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Sagsøgeren har med sit søgsmål støttet på artikel 270 TEUF nedlagt påstand om annullation af, for det første, afgørelsen truffet af Europa-Parlamentets generalsekretær den 20. maj 2021, hvorved denne afslog hendes klage af 19. januar 2021, for det andet, afgørelsen af 21. december 2021, hvorved Europa-Parlamentets generalsekretær afslog hendes anden klage af 18. august 2021, for det tredje, den ændring af artikel 22 i Parlamentets personaleudvalgs forretningsorden, der blev vedtaget den 10. november 2020 og, for det fjerde, afstemningen i personaleudvalget den 10. november 2020 vedrørende erstatningen af en repræsentant i det nævnte udvalg, der var blevet udnævnt til en udvælgelseskomité, samt af alle akter og afgørelser vedtaget i medfør af artikel 22 som ændret i det nævnte udvalgs forretningsorden, herunder af resultaterne af afstemningen, ligeledes den 10. november 2020, vedrørende udpegningen af udvalgets repræsentanter i forskellige udvalg og delegationer.

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Maria Del Carmen Ortega Montero bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Parlamentet afholdte omkostninger i sagen.

(1) EUT C 198 af 16.5.2022.
C 15/42

Rettens kendelse af 17. oktober 2022 — Swords mod Kommissionen og ECDC

(Sag T-55/22) (1)

(Annullationssøgsmål - folkesundhed - foranstaltninger indført i Unionen i kampen mod udbredelse af covid-19-pandemien - risikovurderingsrapporter udarbejdet af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) - retsakter, der ikke kan gøres til genstand for søgsmål - Europa-Kommissionens meddelelse og koordinerede tiltag, der er offentliggjort på basis af de risikovurderingsrapporter, som er udarbejdet af ECDC - ulovlighedsindsigelse - afvisning)

(2023/C 15/55)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Patrick Swords (Dublin, Irland) (ved advokat G. Byrne)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved A. Szmytkowska og F. van Schaik, som befuldmægtigede) og Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) (ved R. Malacalza, M.-A. Ekström og E. Sinclair, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Med søgsmålet, der er anlagt i henhold til artikel 263 TEUF, har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af de risikovurderingsrapporter, der i forbindelse med covid-19-pandemien blev udarbejdet af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) den 24. og den 26. november samt den 2. og den 15. december 2021, og om, at Europa-Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget af 1. december 2021 med overskriften »Fælles håndtering af nuværende og nye covid-19-udfordringer« (COM/2021/764 final) og det koordinerede tiltag som accepteret af Udvalget for Sundhedssikkerhed (HSC), der blev offentliggjort af Kommissionen den 8. december 2021, og som var baseret på de anfægtede videnskabelige udtalelser, ikke finder anvendelse i medfør af artikel 277 TEUF.

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Patrick Swords betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 119 af 14.3.2022.
C 463/51

Rettens kendelse af 7. oktober 2022 — ON mod Kommissionen

(Sag T-103/22) (1)

(Annullationssøgsmål - delegeret forordning (EU) 2021/2288 - forordning (EU) 2021/953 - EU’s digitale covidcertifikat - fri bevægelighed for personer - restriktioner - ikke umiddelbart berørt - afvisning)

(2022/C 463/75)

Processprog: tjekkisk

Parter

Sagsøger: ON (ved advokat D. Mimrová)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved E. Montaguti og M. Salyková, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Med sit søgsmål, der er anlagt i henhold til artikel 263 TEUF, har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/2288 af 21. december 2021 om ændring af bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/953 for så vidt angår acceptperioden for vaccinationscertifikater, der er udstedt i formatet for EU’s digitale covidcertifikat, og som angiver afslutningen af den primære vaccinationsserie (EUT 2021, L 458, s. 459).

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) ON bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger i sagen.

(1) EUT C 191 af 10.5.2022.
Rettens kendelse af 7. oktober 2022 — OG m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-101/22) (1)

(Annullationssøgsmål - delegeret forordning (EU) 2022/503 - delegeret forordning (EU) 2021/2288 - forordning (EU) 2021/953 - EU’s digitale covidcertifikat - fri bevægelighed for personer - restriktioner - ikke umiddelbart berørt - afvisning)

(2022/C 463/74)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøgere: OG m.fl. (ved advokat D. Gómez Fernández)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved E. Montaguti og J. Baquero Cruz, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Ved deres søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har sagsøgerne i det væsentlige nedlagt påstand om annullation af for det første Kommissionens delegerede forordning (EU) 2021/2288 af 21. december 2021 om ændring af bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/953 for så vidt angår acceptperioden for vaccinationscertifikater, der er udstedt i formatet for EU’s digitale covidcertifikat, og som angiver afslutningen af den primære vaccinationsserie (EUT 2021, L 458, s. 459), og for det andet Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/503 af 29. marts 2022 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/953 for så vidt angår undtagelse af mindreårige fra acceptperioden for vaccinationscertifikater udstedt i formatet for EU’s digitale covidcertifikat (EUT 2022, L 102, s. 8).

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) OG m.fl. bærer deres egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler for Retten.

(1) EUT C 165 af 19.4.2022.
Rettens kendelse af 30. september 2022 — Rivière mod ID

(Sag T-54/22) (1)

(Regler for institutionerne - medlem af Europa-Parlamentet - suspendering og udelukkelse af et parlamentsmedlem fra dennes politiske gruppe - sagsøger, som er ophørt med at besvare henvendelser fra Retten - ufornødent at træffe afgørelse)

(2022/C 463/73)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Jérôme Rivière (Paris, Frankrig) (ved advokat B. Kuchukian)

Sagsøgt: Den politiske gruppe Identitet og Demokrati (ID) (ved advokat J. Bosquet)

Sagens genstand

Med sit søgsmål støttet på artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af afgørelserne truffet af præsidiet for den politiske gruppe »Identitet og Demokrati« (ID) i Europa-Parlamentet, den 21. og 25. januar 2022, hvorved han blev suspenderet, og efterfølgende udelukket, fra denne gruppe.

Konklusion

1) Det er ufornødent at træffe afgørelse, for så vidt som søgsmålet er anlagt mod den politiske gruppe »Identitet og Demokrati«.

2) Sagsøgeren betaler sagsomkostningerne, med undtagelse af de sagsomkostninger, som Retten allerede har truffet afgørelse om i kendelsen af 14. juli 2022, Rivière mod Parlamentet og ID (T 54/22, ikke trykt i Sml., EU:T:2022:472).

(1) EUT C 158 af 11.4.2022.
Rettens kendelse af 30. september 2022 — Collard mod ID

(Sag T-53/22) (1)

(Regler for institutionerne - medlem af Parlamentet - suspension og eksklusion af et medlem fra dennes politiske gruppe - sagsøger, der er ophørt med at besvare Rettens henvendelser - ufornødent at træffe afgørelse)

(2022/C 463/72)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Gilbert Collard (Vauvert, Frankrig) (ved advokat B. Kuchukian)

Sagsøgt: Den politiske gruppe Identitet og Demokrati (ID) (ved advokat J. Bosquet)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 i TEUF, hvorved sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af afgørelserne truffet af præsidiet for Europa-Parlamentets politiske gruppe »Identitet og Demokrati« (ID) den 22. og 25. januar 2022, hvorved han blev suspenderet og efterfølgende ekskluderet fra denne gruppe.

Konklusion

1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i søgsmålet, for så vidt som det er anlagt mod Den politiske gruppe »Identitet og Demokrati« (ID).

2) Sagsøgeren betaler sagsomkostningerne, med undtagelse af de sagsomkostninger, som Retten allerede har truffet afgørelse om i kendelsen af 14. juli 2022, Collard mod Parlamentet og ID (T-53/22, ikke trykt i Sml., EU:T:2022:463).

(1) EUT C 158 af 11.4.2022.
C 463/49

Rettens kendelse af 11. oktober 2022 — Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris mod Parlamentet

(Sag T-41/22) (1)

(Annullationssøgsmål - Parlamentets beslutning om etårsdagen for de facto-abortforbuddet i Polen - retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål - afvisning)

(2022/C 463/71)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris (Warszawa, Polen) (ved advokaterne K. Koźmiński og T. Siemiński)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved J. Rodrigues og W. Kuzmienko, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Med søgsmålet støttet på artikel 263 TEUF har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Europa-Parlamentets beslutning om etårsdagen for de facto-abortforbuddet i Polen (2021/2925(RSP)).

Konklusion

1) Sagen afvises.

2) Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris betaler sagsomkostningerne.

(1) EUT C 148 af 4.4.2022.
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 21. september 2022 — Xpand Consortium m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-281/22 R)

(Særlige rettergangsformer - offentlige tjenesteydelseskontrakter - tjenester vedrørende udvikling, implementering, vedligeholdelse/drift og rådgivningsbistand inden for it-, regnskabs- og finansieringssystemer - anmodning om foreløbige forholdsregler - ingen uopsættelighed)

(2022/C 463/78)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Xpand Consortium (Bruxelles, Belgien), NTT Data Belgique (Bruxelles), Sopra Steria Benelux (Bruxelles) og Fujitsu Technology Solutions (Bruxelles) (ved advokaterne M. Troncoso Ferrer, L. Lence de Frutos og A. Rebollar Corrales)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. André og M. Ilkova, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Sagsøgerne har med deres søgsmål, der er støttet på artikel 278 TEUF og 279 TEUF, nedlagt påstand om, at Europa-Kommissionen pålægges at afholde sig fra at iværksætte en ny udbudsprocedure med den samme genstand som i udbudsproceduren med referencen BUDG 19/PO/04, med overskriften »Tjenester vedrørende udvikling, implementering, vedligeholdelse/drift og rådgivningsbistand inden for it-, regnskabs- og finansieringssystemer«, indtil Retten har truffet endelig afgørelse i deres annullationssøgsmål, der blev anlagt den 13. maj 2022 til prøvelse af Kommissionens afgørelse af 3. marts 2002 om at annullere den pågældende udbudsprocedure.

Konklusion

1) Anmodningen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Resumé af personalesag



Resumé af personalesag

Sammendrag

Tjenestemænd – søgsmål – forudgående administrativ klage – frister

(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)

En tjenestemand kan kun ved at forelægge en ansøgning for ansættelsesmyndigheden som omhandlet i vedtægtens artikel 90, stk. 1, opnå, at muligheden for at indbringe en klage og for, ved et søgsmål at anfægte en afgørelse, der er blevet endelig ved de nævnte fristers udløb i henhold til vedtægten, genoplives, såfremt en ny faktisk og væsentlig omstændighed er opstået forud for forelæggelsen af ansøgningen.

I den forbindelse er det ikke en ny faktisk og væsentlig omstændighed, der giver tjenestemanden mulighed for at anfægte en afgørelse om afslag på forfremmelse, som er blevet endelig, at vedkommendes bedømmelsesrapport er blevet udarbejdet efter det omtvistede forfremmelsesår, såfremt han havde kendskab til, at rapporten ikke var udarbejdet, og at han følgelig ikke kunne tages i betragtning i det pågældende forfremmelsesår. En afgørelse om ikke at forfremme, hvilken afgørelse også kan anfægtes, når der ikke foreligger en bedømmelsesrapport, hindrer nemlig ikke den berørte i at indbringe en klage over denne afgørelse under henvisning til, at han er blevet behandlet ufordelagtigt på grund af den manglende udarbejdelse af bedømmelsesrapporten.

(jf. præmis 52, 57, 58 og 60)

Henvisning til:

Domstolen, 26. september 1985, sag 231/84, Valentini mod Kommissionen, Sml. s. 3027, præmis 14.

Retten, 22. september 1994, sag T-495/93, Carrer m.fl. mod Domstolen, Sml. Pers. I-A, s. 201, og II, s. 651, præmis 20; 26. oktober 2000, sag T-138/99, Verheyden mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 219, og II, s. 1001, præmis 43; 29. april 2002, sag T-70/98, Hilden mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 57, og II, s. 265, præmis 39.
Resumé af personalesag



Resumé af personalesag

Sammendrag

1. Tjenestemænd – ansættelse – fysisk egnethed – overholdelse af retten til kontradiktion

(Tjenestemandsvedtægten, art. 33, andet afsnit; ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 13)

2. Retspleje – stævning – formkrav

[Art. 44, stk. 1, litra c), i procesreglementet for Retten i Første Instans]

1. Under en ansættelsesprocedure udgør en procedure om afgivelse af en lægeudtalelse, som ikke i forbindelse med den endelige lægeudtalelse sikrer, at der henses til udtalelsen fra en læge efter den berørte ansøgers eget valg, en tilsidesættelse af bestemmelserne i vedtægtens artikel 33, andet afsnit, som på grund af dens formål om sikring af overholdelsen af kontradiktionsretten, og når der ikke foreligger bestemmelser om indførelsen af en selvstændig procedure eller andre relevante begrundelser, finder anvendelse på midlertidigt ansatte i et tredjeland.

(jf. præmis 70 og 76)

2. I henhold til artikel 44, stk. 1, litra c), i procesreglementet for Retten i Første Instans skal stævningen bl.a. angive søgsmålets genstand og indeholde en kort fremstilling af søgsmålsgrundene. For at opfylde disse krav skal en stævning, hvori der nedlægges påstand om betaling af erstatning for skade forvoldt af en fællesskabsinstitution, indeholde de elementer, der gør det muligt at identificere den adfærd, som sagsøgeren foreholder institutionen, grundene til, at hun antager, at der består en årsagsforbindelse mellem adfærden og det tab, hun hævder at have lidt, samt karakteren og størrelsen af dette tab. Derimod indeholder en påstand om erstatning i ubestemt omfang ikke den fornødne præcision og må derfor afvises.

Dette er tilfældet, såfremt sagsøgeren blot fremsætter krav om, at Retten fastslår, at hun principielt har et erstatningskrav, hvis størrelse opgøres efterfølgende, som følge af den skade, hun angiveligt har lidt, uden en angivelse af de elementer, der gør det muligt at bedømme skadens omfang, og uden at føre bevis for, endsige henvise til, at der foreligger særlige omstændigheder, der kunne fritage sagsøgeren fra at afgive disse oplysninger.

Hvad angår ikke-økonomisk skade påhviler det sagsøgeren, uanset om erstatningspåstanden fremsættes rent symbolsk eller med henblik på at opnå betaling af en egentlig erstatning, at præcisere arten af den ikke-økonomiske skade, der hævdes at være lidt, i relation til den adfærd, der foreholdes institutionen, og dernæst i det mindste tilnærmelsesvis præcisere skadens samlede omfang.

(jf. præmis 86-88, 90 og 91)

Henvisning til:

Domstolen, 2. december 1971, sag 5/71, Zuckerfabrik Schöppenstedt mod Rådet, Sml. 1971, s. 275, org.ref.: Rec. s. 975, præmis 9; 23. september 2004, sag C-150/03 P, Hectors mod Parlamentet, Sml. I, s. 8691, præmis 62.

Retten, 1. juli 1994, sag T-505/93, Osório mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 179, og II, s. 581, præmis 33 og 35; 15. februar 1995, sag T-112/94, Moat mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 37. og II, s. 135, præmis 32, 35, 37 og 38; 7. februar 2007, sag T-175/04, Gordon mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A-2, s. 0000, og II-A-2, s. 0000, præmis 42 og 45.
Resumé af personalesag



Resumé af personalesag

Sammendrag

1. Retspleje – svarskrift i tvister mellem Fællesskabet og dets tjenestemænd

2. Tjenestemænd – personlig aktmappe

(Tjenestemandsvedtægten, art. 26)

3. Tjenestemænd – vederlag – udlandstillæg – tildelingskriterier

[Tjenestemandsvedtægten, bilag VII, art. 4, stk. 1 litra b)]

1. Reglen om overensstemmelse mellem den administrative klage og påstanden under en sag gælder ikke kun for sagsøgeren. Der foreligger hverken regler eller principper der forbyder de sagsøgte institutioner i svarskriftet at fremsætte yderligere argumenter end dem, der ligger til grund for deres stillingtagen i den administrative procedure, og følgelig vedlægge svarskriftet de akter, som udgør dokumentation til støtte for disse argumenter.

(jf. præmis 38)

2. Det administrative formål med et dokument, der indsættes i en tjenestemands personlige aktmappe på dennes initiativ, er ikke begrænset til den anvendelse, tjenestemanden finder egnet.

(jf. præmis 39)

3. Artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten skal fortolkes således, at den referenceperiode, der er henvist til i denne bestemmelse, såfremt tjenestemanden omplaceres, udløber på tidspunkt for tjenestemandens oprindelige tiltrædelse i Fællesskaberne.

(jf. præmis 71)

Henvisning til:

Retten, 28. september 1993, sag T-90/92, Magdalena Fernández mod Kommissionen, Sml. II, s. 971, præmis 32.
PERSONALERETTENS DOM

(Anden Afdeling)

30. september 2010

Sag F-41/05

Kurt J acobs

mod

Europa-Kommissionen

»Personalesag — tjenestemænd — udnævnelse — ansøgere opført på en reserveliste forud for ikrafttrædelsen af den nye vedtægt — indplacering i lønklasse i medfør af de nye mindre gunstige regler — artikel 12, stk. 3, i bilag XIII til vedtægten«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved Kurt Jacobs har nedlagt påstand om annullation af afgørelse af 11. februar 2005, hvorved hans klage over afgørelserne af 16. august, 24. august og 31. august 2004 blev afslået, og om nødvendigt annullation af disse afgørelser, for så vidt som han derved blev indplaceret i en lavere lønklasse end den lønklasse, der er anført i meddelelsen om udvælgelsesprøven COM/B/1/02. Kurt Jacobs har endvidere nedlagt påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale ham erstatning på 250 000 EUR.

Udfald: Kommissionen frifindes. Hver part bærer sine egne omkostninger.

Sammendrag

Tjenestemænd — tjenestemandsstatus — betingelser for at erhverve tjenestemandsstatus ikke opfyldt i mangel af behørig udnævnelse

(Tjenestemandsvedtægten, art. 3)

I medfør af grundsætningerne i Den Europæiske Unions tjenestemandsret kan udnævnelsen af en tjenestemand kun finde sted under iagttagelse af de i vedtægten foreskrevne former og betingelser.

Da retsforholdet mellem tjenestemanden og administrationen er af vedtægtsmæssig og ikke af aftaleretlig karakter, indebærer vedtægtens artikel 3, som ikke er ændret ved forordning nr. 723/2004 om ændring af vedtægten for tjenestemænd og af ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, at udnævnelsen af en tjenestemand nødvendigvis må ske ved en ensidig retsakt fra ansættelsesmyndighedens side, der anfører det tidspunkt, fra hvilket udnævnelsen får virkning, samt den stilling, som den pågældende skal beklæde. En sådan udnævnelse kan derfor ikke ske på grundlag af en aftale, der angiveligt er indgået ved accept af et ansættelsestilbud, navnlig ikke når ansættelsestilbuddet er afgivet af ansatte ved institutionen, der ikke kan handle som ansættelsesmyndighed.

En udvalgt ansøger fra en almindelig udvælgelsesprøve kan derfor først, efter at ansættelsesmyndigheden har truffet en afgørelse om at udnævne ham til tjenestemand, gøre krav på at være omfattet af vedtægtens bestemmelser.

(jf. præmis 43, 44 og 52)

Henvisning til:

Domstolen: 13. maj 1970, sag 18/69, Fournier mod Kommissionen, Sml. s. 249

Retten: 10. april 1992, sag T-40/91, Ventura mod Parlamentet, Sml. II, s. 1697, præmis 40 og 41; 19. juli 1999, sag T-74/98, Mammarella mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 151, og II, s. 797, præmis 25-27; 11. juli 2007, sag T-58/05, Centeno Mediavilla m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 2523, præmis 54 og 55
Resumé af personalesag



Resumé af personalesag

Sammendrag

Tjenestemænd – ansatte ved Den Europæiske Centralbank – søgsmål – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – bekræftende akt – ikke omfattet

(Protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, artikel 36.2; tjenestemandsvedtægten, artikel 90 og 91; almindelige ansættelsesbetingelser for Den Europæiske Centralbanks personale, artikel 42)

Retspraksis, ifølge hvilken en akt, der indeholder et klagepunkt, er den akt, som direkte og umiddelbart berører den berørtes retsstilling, hvorimod en afgørelse ikke kan anses for bebyrdende, hvis den er rent bekræftende, hvilket er tilfældet for en afgørelse, der intet ændrer i forhold til en tidligere afgørelse, som indeholder et klagepunkt, finder analog anvendelse på søgsmål i henhold til artikel 36.2 i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank og artikel 42 i de almindelige ansættelsesbetingelser for Den Europæiske Centralbanks personale.

(jf. præmis 41-43)

Henvisning til:

Domstolen, 21. januar 1987, sag 204/85, Stroghili mod Revisionsretten, Sml. s. 389, præmis 6.

Retten, 7. juni 1991, sag T-14/91, Weyrich mod Kommissionen, Sml. II, s. 235, præmis 35; 9. juni 1998, sag T-173/95, Biedermann m.fl. mod Revisionsretten, Sml. Pers. I-A, s. 273, og II, s. 831, præmis 39.
PERSONALERETTENS DOM (Første Afdeling)

25. september 2007

Sag F-108/05

Alessandro Cavallaro

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Personalesag – tjenestemænd – vederlag – udlandstillæg – betingelse i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b), bilag VII til vedtægten«

Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved Alessandro Cavallaro bl.a. har nedlagt påstand om annullation af afgørelse truffet af Kommissionens ansættelsesmyndighed den 10. august 2005 om afslag på sagsøgerens klage, indbragt den 25. maj 2005, over samme myndigheds afgørelse af 3. marts 2005 om afslag på at tildele sagsøgeren udlandstillæg.

Udfald: Sagens afvises. Hver part bærer sine egne omkostninger.

Sammendrag

1. Retspleje – svarskrift i tvister mellem Fællesskabet og dets tjenestemænd

2. Tjenestemænd – personlig aktmappe

(Tjenestemandsvedtægten, art. 26)

3. Tjenestemænd – vederlag – udlandstillæg – tildelingskriterier

[Tjenestemandsvedtægten, bilag VII, art. 4, stk. 1 litra b)]

1. Reglen om overensstemmelse mellem den administrative klage og påstanden under en sag gælder ikke kun for sagsøgeren. Der foreligger hverken regler eller principper der forbyder de sagsøgte institutioner i svarskriftet at fremsætte yderligere argumenter end dem, der ligger til grund for deres stillingtagen i den administrative procedure, og følgelig vedlægge svarskriftet de akter, som udgør dokumentation til støtte for disse argumenter.

(jf. præmis 38)

2. Det administrative formål med et dokument, der indsættes i en tjenestemands personlige aktmappe på dennes initiativ, er ikke begrænset til den anvendelse, tjenestemanden finder egnet.

(jf. præmis 39)

3. Artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten skal fortolkes således, at den referenceperiode, der er henvist til i denne bestemmelse, såfremt tjenestemanden omplaceres, udløber på tidspunkt for tjenestemandens oprindelige tiltrædelse i Fællesskaberne.

(jf. præmis 71)

Henvisning til:

Retten, 28. september 1993, sag T-90/92, Magdalena Fernández mod Kommissionen, Sml. II, s. 971, præmis 32.