Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fælles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlæggelse af eksportprisen - anvendelse af en beregnet eksportpris - betingelser - institutionernes skøn - retlig prøvelse - grænser

(Rådets forordning nr. 384/96, art. 2, stk. 9)

2. Fælles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlæggelse af eksportprisen - anvendelse af en beregnet eksportpris - lovligt i tilfælde, hvor der klart findes en kompensationsaftale mellem producent og eksportør

(Rådets forordning nr. 384/96, art. 2, stk. 9)

3. Fælles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - sammenligning mellem normalværdien og eksportprisen - justeringer - bevisbyrde

(Rådets forordning nr. 384/96, art. 2, stk. 10)

4. Fælles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - undersøgelsens forløb - oplysninger indgivet af en berørt virksomhed - anfægtet af virksomheden selv - retsstridighed

(Rådets forordning nr. 384/96, art. 18, stk. 3)

5. Fællesskabsret - principper - ret til kontradiktion - overholdelsen heraf under administrative procedurer - antidumping - institutionernes pligt til behørig oplysning af de berørte virksomheder - rækkevidde

(Rådets forordning nr. 384/96, art. 20)

Sammendrag

1. Det fremgår af artikel 2, stk. 9, i antidumpinggrundforordning nr. 384/96, at institutionerne i to tilfælde kan anse eksportprisen for at være upålidelig, nemlig hvis der består en forretningsmæssig forbindelse mellem eksportøren og importøren eller en tredjepart, eller hvis der foreligger en kompensationsaftale mellem eksportøren og importøren. I alle andre tilfælde er institutionerne ved afgørelsen af, om der foreligger dumping, forpligtede til at tage udgangspunkt i eksportprisen, hvis en sådan eksisterer.

Spørgsmålet om, hvorvidt de af en eksportør indberettede eksportpriser er pålidelige eller ej, indebærer imidlertid komplicerede økonomiske vurderinger, som institutionerne har vide skønsmæssige beføjelser til at foretage, således at Fællesskabets retsinstanser blot skal foretage en begrænset retlig prøvelse.

( jf. præmis 49 og 50 )

2. En fremgangsmåde, hvorefter der antages at bestå forretningsmæssige forbindelser eller en kompensationsaftale mellem producenten og eksportøren på grundlag af en konstatering af, at den pågældende eksportørs videresalgspris på fællesskabsmarkedet er lavere end den indkøbspris, som producenten fakturerer til eksportøren, er hverken uforenelig med ordlyden af eller ånden i artikel 2, stk. 9, i antidumpinggrundforordning nr. 384/96. Det fremgår således af bestemmelsen, og især udtrykket »viser det sig«, at institutionerne råder over et skøn, når de skal afgøre, om artiklen skal bringes i anvendelse, og at den beregnede eksportpris ikke alene kan anvendes, når institutionerne får bevis for, at der findes en kompenserende ordning, men også, når en sådan ordning synes at eksistere.

( jf. præmis 60 og 61 )

3. Det fremgår både af ordlyden og ordningen i artikel 2, stk. 10, i antidumpinggrundforordning nr. 384/96, at en justering af eksportprisen eller den normale værdi kun kan foretages for at tage hensyn til forskelle i faktorer, der påvirker priserne og dermed prisernes sammenlignelighed. Dette er imidlertid ikke tilfældet for en provision, der faktisk ikke er blevet betalt.

For at foretage en sådan justering skal institutionerne henvise til faktorer, på baggrund af hvilke det kan påvises eller udledes, at der faktisk var blevet betalt provision, og at denne var af en sådan beskaffenhed, at den påvirkede sammenligneligheden mellem eksportprisen og den normale værdi i et nærmere bestemt omfang.

På samme måde som den part, der anmoder om, at der i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, foretages justeringer, for at der kan foretages en passende sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen ved fastsættelsen af dumpingmargenen, må bevise, at anmodningen er berettiget, skal institutionerne - når de finder det nødvendigt at foretage en sådan justering - ved en sådan afgørelse kunne henvise til beviser for eller i det mindste indicier, der peger i retning af, at der foreligger en faktor, som kan give anledning til en justering, og at denne har en indflydelse på prisernes sammenlignelighed.

( jf. præmis 94, 95 og 96 )

4. Selv om en berørt part i henhold til artikel 18, stk. 3, i antidumpinggrundforordning nr. 384/96 kan gøre gældende, at institutionerne med urette har set bort fra oplysninger, som denne part har indgivet, giver bestemmelsen ikke den berørte part krav på, at der ses bort fra de oplysninger, som den pågældende selv har indgivet.

( jf. præmis 110 )

5. I medfør af princippet om beskyttelse af retten til kontradiktion, som fastsat i artikel 20 i antidumpinggrundforordning nr. 384/96, skal virksomheder, der berøres af en undersøgelse forud for vedtagelsen af en antidumpingforordning, have mulighed for under den administrative procedure effektivt at fremsætte deres bemærkninger vedrørende rigtigheden og relevansen af de påberåbte faktiske omstændigheder samt vedrørende de beviser, hvorpå Kommissionen støtter sin påstand om, at der foreligger dumping og en deraf følgende skade.

( jf. præmis 132 )