Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Miljø – vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet – direktiv 85/337 – søgsmålskompetence for ikke-statslige miljøbeskyttelsesorganisationer – rækkevidde

(Rådets direktiv 85/337, som ændret ved direktiv 2003/35, art. 1, stk. 1 og 2, og art. 10a)

2. Miljø – vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet – direktiv 85/337 – søgsmålskompetence for ikke-statslige miljøbeskyttelsesorganisationer – direkte virkning af bestemmelserne i dette direktiv, der fastsætter denne ret

(Rådets direktiv 85/337, som ændret ved direktiv 2003/35, art. 1, stk. 1 og 2, og art. 10a, og Rådets direktiv 92/43, som ændret ved direktiv 2006/105, art. 6)

Sammendrag

1. Artikel 10a i direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved direktiv 2003/35, er til hinder for en lovgivning, som ikke indrømmer en ikke-statslig organisation, der arbejder for at fremme miljøbeskyttelse, jf. dette direktivs artikel 1, stk. 2, mulighed for i forbindelse med et søgsmål til prøvelse af en afgørelse om godkendelse af projekter, der er af en sådan beskaffenhed, at de vil kunne påvirke miljøet væsentligt som omhandlet i samme direktivs artikel 1, stk. 1, at påberåbe sig en tilsidesættelse af en bestemmelse, som følger af EU-retten, og som har til formål at beskytte miljøet, med den begrundelse, at denne bestemmelse alene beskytter almene interesser og ikke borgernes interesser.

Selv om det er tilladt den nationale lovgiver at begrænse de rettigheder, hvis tilsidesættelse kan påberåbes af en borger i forbindelse med et søgsmål til prøvelse af en afgørelse, en handling eller en undladelse, der er omfattet af nævnte artikel 10a, til kun at omfatte offentlige subjektive rettigheder, kan en sådan begrænsning ikke finde anvendelse som sådan for miljøbeskyttelsesforeninger, idet formålene med nævnte artikels stk. 3, sidste punktum, ellers ville blive tilsidesat. Hvis disse foreninger, således som det fremgår af denne bestemmelse, skal kunne påberåbe sig samme rettigheder som borgerne, vil det nemlig stride dels mod formålet om at sikre den berørte offentlighed vidtgående adgang til klage og domstolsprøvelse, dels mod effektivitetsprincippet, at nævnte foreninger ikke ligeledes kan påberåbe sig en krænkelse af de EU-retlige miljøbestemmelser alene med den begrundelse, at disse beskytter almene interesser. Dette ville nemlig i vidt omfang fratage dem muligheden for at kontrollere overholdelsen af bestemmelserne i denne ret, som oftest er rettet mod den almene interesse og ikke alene mod beskyttelsen af de individuelle borgeres interesser.

(jf. præmis 45, 46 og 50 samt domskonkl. 1)

2. En ikke-statslig organisation, der arbejder for at fremme miljøbeskyttelse, jf. artikel 1, stk. 2, i direktiv 85/337 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved direktiv 2003/35, kan af direktivets artikel 10a, stk. 3, sidste punktum, udlede ret til i forbindelse med et søgsmål til prøvelse af en afgørelse om godkendelse af projekter, der er af en sådan beskaffenhed, at de vil kunne påvirke miljøet væsentligt som omhandlet i samme direktivs artikel 1, stk. 1, at påberåbe sig en tilsidesættelse af nationale retsregler, der følger af artikel 6 i direktiv 92/43 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, som ændret ved direktiv 2006/105, selv om dette ikke er tilladt i henhold til nationale procesregler med den begrundelse, at de påberåbte regler kun beskytter almene interesser og ikke borgernes interesser.

Bestemmelserne i næstsidste og sidste punktum i stk. 3 i nævnte artikel 10a fastsætter nemlig ved at bestemme, dels at den interesse, som enhver ikke-statslig organisation, der opfylder kravene i artikel 1, stk. 2, i direktiv 85/337 måtte have, anses for tilstrækkelig, dels at sådanne organisationer også anses for at have rettigheder, der kan krænkes, præcise regler, som ikke er underlagt andre betingelser. Blandt disse rettigheder skal nødvendigvis findes nationale retsregler, som gennemfører Unionens miljølovgivning, samt EU-retlige miljøbestemmelser med direkte virkning.

(jf. præmis 48, 56, 57 og 59 samt domskonkl. 2)