Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - kompetence i sager om forbrugerkontrakter - begrebet »koeb af loesoeregenstande, hvor koebesummen skal betales i rater« - kontrakt om fremstilling af en loesoeregenstand, for hvilken prisen skal betales i flere rater forud for overdragelsen af genstanden til koeberen - ikke omfattet - kontrakt om levering af tjenesteydelser eller loesoeregenstande

(Konventionen af 27.9.1968, art. 13, stk. 1, nr. 1 og 3, som aendret ved tiltraedelseskonventionen af 1978)

2 Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - fuldbyrdelse - »foreloebigt retsmiddel« i form af paalaeg om foreloebig betaling - ikke omfattet - betingelser

(Konventionen af 27.9.1968, art. 24, afsnit III)

3 Konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser - aftaler om kompetence - sag om foreloebige forholdsregler med henblik paa at opnaa foreloebige, herunder sikrende retsmidler - retsvirkningerne af, at rekvisitus giver moede

(Konventionen af 27.9.1968, art. 18 og 24)

Sammendrag

4 Med hensyn til sager om forbrugerkontrakter skal artikel 13, stk. 1, nr. 1, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, fortolkes saaledes, at bestemmelsen ikke finder anvendelse paa en kontrakt, som er indgaaet mellem to parter, og som har foelgende kendetegn, nemlig en kontrakt,

- der vedroerer den ene parts fremstilling af en loesoeregenstand af en naermere fastlagt type med visse aendringer

- hvorved denne part har forpligtet sig til at overfoere ejendomsretten til den naevnte loesoeregenstand til den anden part, der som modydelse har forpligtet sig til at betale prisen i flere rater, og

- hvori det er bestemt, at den sidste rate skal betales, foer besiddelsen af genstanden endeligt overgaar til den anden part.

Bestemmelsen tager udelukkende sigte paa at beskytte koeberen, naar saelgeren har indroemmet denne en kredit, dvs. naar saelgeren har overladt besiddelsen af genstanden til koeberen, foer denne har betalt hele koebesummen. En kontrakt med de ovenfor naevnte kendetegn skal derimod kvalificeres som en kontrakt, hvis formaal er levering af tjenesteydelser eller af en loesoeregenstand i den forstand, hvori udtrykkene er benyttet i konventionens artikel 13, stk. 1, nr. 3.

5 En retsafgoerelse kan ikke forsynes med fuldbyrdelsespaategning i henhold til afsnit III i konventionen af 27. september 1968

- naar den er afsagt efter en procedure, som efter sin karakter ikke er et realitetssoegsmaal, men en procedure med henblik paa anvendelse af foreloebige retsmidler i uopsaettelige tilfaelde

- naar rekvisitus ikke havde bopael i den kontraherende stat, hvori retten i domsstaten er beliggende, og det ikke fremgaar af retsafgoerelsen, at retten paa andet grundlag havde kompetence i henhold til konventionen til at paakende sagens realitet

- naar retsafgoerelsen ikke indeholder nogen begrundelse for, at retten i domsstaten skulle have kompetence til at paakende sagens realitet, og

- naar der i retsafgoerelsen kun traeffes afgoerelse om betaling af en modydelse i henhold til en kontrakt, uden at der er sikkerhed for tilbagebetaling af beloebet til rekvisitus for det tilfaelde, at rekvirenten ikke faar medhold i sagens realitet, og uden at det er angivet, at retsmidlet kun rettes mod bestemte formuegoder, som tilhoerer rekvisitus, og som befinder sig eller vil komme til at befinde sig inden for det omraade, hvor den ret, sagen er indbragt for, har den stedlige kompetence.

I et tilfaelde af denne karakter maa den ret, begaeringen rettes til, naa frem til, at den trufne foranstaltning ikke er et foreloebigt retsmiddel i artikel 24's forstand.

6 Det forhold, at rekvisitus giver moede for den ret, som behandler en sag om foreloebige forholdsregler, som er fremsat med henblik paa i uopsaettelige tilfaelde at opnaa foreloebige, herunder sikrende retsmidler, og som ikke foregriber paakendelsen af sagens realitet kan ikke i sig selv vaere tilstraekkeligt til, i medfoer af artikel 18 i konventionen af 27. september 1968, at give den paagaeldende ret en ubegraenset kompetence til at traeffe afgoerelse om ethvert foreloebigt, herunder sikrende retsmiddel, som den ville finde anledning til at benytte, hvis den i henhold til konventionen havde kompetence til at paakende sagens realitet.