Sag C-465/01

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

mod

Republikken Østrig

»Traktatbrud – arbejdskraftens frie bevægelighed – Unionens eller EØS’ statsborgere – statsborgere i tredjelande, der har indgået en aftale med Fællesskabet – valgbarhed til faglige interesseorganisationer og samarbejdsudvalg – forbud mod forskelsbehandling for så vidt angår arbejdsvilkår«

Sammendrag af dom

1. Fri bevægelighed for personer – arbejdstagere – ligebehandling – udøvelse af fagforeningsrettigheder – national lovgivning om udelukkelse af arbejdstagere, der er statsborgere i en anden af Den Europæiske Unions eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes medlemsstater fra valgbarhed til faglige interesseorganisationer – ulovlig – begrundet i en eventuel deltagelse i udøvelsen af offentlig myndighed – foreligger ikke

(Art. 39 EF; EØS-aftalen, art. 28; Rådets forordning nr. 1612/68, art. 8)

2. Internationale aftaler – Fællesskabets associerings- eller samarbejdsaftaler – fri bevægelighed for personer – arbejdstagere – ligebehandling – udøvelse af fagforeningsrettigheder – national lovgivning om udelukkelse af arbejdstagere, der er statsborgere i et tredjeland, som har indgået en aftale med Fællesskabet, fra valgbarhed til faglige interesseorganisationer eller til samarbejdsudvalg – ulovlig

1. En medlemsstat, som afskærer arbejdstagere, der er statsborgere i andre af Den Europæiske Unions eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes medlemsstater, fra at være valgbare til organer, der repræsenterer og varetager arbejdstagernes interesser, såsom faglige interesseorganisationer, tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til artikel 39 EF og artikel 8 i forordning nr. 1612/68 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, som ændret ved forordning nr. 2434/92, samt artikel 28 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

En sådan lovgivning er i strid med det grundlæggende princip om forbud mod enhver forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, hvorpå de nævnte bestemmelser hviler.

Denne lovgivning kan hverken begrundes i de pågældende organers retlige form, som defineret i national ret, eller i, at visse af deres organers funktioner kan indebære deltagelse i udøvelse af offentlig myndighed.

(jf. præmis 30, 33, 40 og 56 samt domskonkl.)

2. En medlemsstat, som afskærer arbejdstagere, der stammer fra tredjelande, som har indgået aftaler med Fællesskabet, hvori der til fordel for arbejdstagere, der stammer fra disse lande og lovligt udøver et erhverv i en medlemsstat, er fastsat forbud mod forskelsbehandling, for så vidt angår arbejdsvilkår, fra at være valgbare til organer, der repræsenterer og varetager arbejdstagernes interesser, såsom faglige interesseorganisationer og samarbejdsudvalg, tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til bestemmelserne i disse aftaler.

Det i de pågældende aftaler udtrykte princip om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet indebærer, at alle arbejdstagere, uanset om de er indenlandske statsborgere eller statsborgere i et af de pågældende tredjelande, har ret til identiske arbejdsvilkår og kan bl.a. generelt deltage i valgene til disse organer. En forskelsbehandling på grundlag af nationalitet er i strid med dette grundlæggende princip.

(jf. præmis 48, 49 og 56 samt domskonkl.)