ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nøgleord



Nøgleord

Konkurrence – EU-bestemmelser – overtrædelser – ansvar – moder- og datterselskaber – økonomisk enhed – bedømmelseskriterier – formodning for, at moderselskabet har udøvet en afgørende indflydelse på sine helejede datterselskaber – holdingselskab, der ejer 100% af aktierne i et mellemliggende selskab, der ejer 100% af aktierne i et af gruppens datterselskaber – bevismæssige forpligtelser for den virksomhed, der ønsker at afkræfte denne formodning (art. 81, stk. 1, EF) (jf. præmis 22-24 og 26-40)

2. Konkurrence – bøder – vurdering ud fra virksomhedens individuelle adfærd – af betydning, at en anden erhvervsdrivende ikke er pålagt nogen sanktion – foreligger ikke (art. 81, stk. 1, EF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 2) (jf. præmis 35)

3. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – kriterier – overtrædelsens grovhed – formildende omstændigheder – virksomhedens passive rolle eller rolle som medløber – bedømmelseskriterier (art. 81, stk. 1, EF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 2; Kommissionens skrivelse 98/C 9/03, punkt 3, første led) (jf. præmis 57-59 og 63)

4. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – maksimumsbeløb – beregning – relevant omsætning – samlet omsætning for alle de selskaber, som udgør den økonomiske enhed, der handler som virksomhed – grænser (art. 81, stk. 1, EF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 2; Kommissionens skrivelse 98/C 9/03, punkt 5) (jf. præmis78 og 79)

5. Konkurrence – bøder – størrelse – fastsættelse – bødefritagelse eller bødenedsættelse som modydelse for den forfulgte virksomheds samarbejde – betingelser – moder- og datterselskaber – individuel vurdering af disse selskabers samarbejde (art. 81, stk. 1, EF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, stk. 2; Kommissionens skrivelse 96/C 207/04, afsnit D, punkt 2) (jf. præmis 83-86 og 88-96)
1.

Retslig procedure — stævning — formkrav — fastlæggelse af søgsmålets genstand — kort fremstilling af søgsmålsgrundene — manglende præcis angivelse i stævningen af hjemmelen for søgsmålet og af en argumentation, der redegør for de påberåbte søgsmålsgrunde — afvisning — udvikling af replikken — ingen betydning [statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c)] (jf. 19-21, 29, 38, 39, 53, 54 og 59)
9.

Konkurrence — administrativ procedure — kommissionsbeslutning, der fastslår en overtrædelse — ikke overensstemmelse mellem beslutningen og klagepunktsmeddelelsen — tilsidesættelse af retten til forsvar — betingelse — umuligt for virksomheden at forsvare sig over for et endeligt fastholdt klagepunkt (art. 81 EF og 82 EF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 27, stk. 1) (jf. præmis 118-121)
2.

Konkurrence — EU-regler — overtrædelser — ansvar — moder- og datterselskaber — økonomisk enhed — bedømmelseskriterier — formodning for moderselskabets afgørende indflydelse på dets helejede eller næsten helejede datterselskaber — bevismæssige forpligtelser for den virksomhed, der ønsker at afkræfte denne formodning (art. 81 EF og 82 EF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 2) (jf. præmis 41, 65 og 73)
1.

Konkurrence — EU-regler — overtrædelser — ansvar — moder- og datterselskaber — økonomisk enhed — bedømmelseskriterier — formodning for, at moderselskabet har udøvet en afgørende indflydelse på sine helejede datterselskaber — Kommissionens mulighed for at underbygge formodningen med faktiske forhold med henblik på at føre bevis for, at der udøves en afgørende indflydelse — ingen forpligtelse (art. 81 EF og 82 EF) (jf. præmis 29-34)
4.

Konkurrence — bøder — størrelse — fastsættelse — kriterier — overtrædelsens grovhed — Kommissionens skøn — vurdering i forhold til overtrædelsens art — meget alvorlige overtrædelser — horisontalt priskartel og anvendelse af ulige vilkår for ydelser af samme værdi over for handelspartnere — samlet vurdering (art. 81, stk. 1, EF; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 23, § 2; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03, punkt 1) (jf. præmis 58-62)
1.

Konkurrence — EU-regler — overtrædelser — ansvar — moder- og datterselskaber — økonomisk enhed — bedømmelseskriterier — formodning for, at moderselskabet har udøvet en afgørende indflydelse på sine helejede datterselskaber — Kommissionens mulighed for at underbygge formodningen med faktiske forhold med henblik på at føre bevis for, at der udøves en afgørende indflydelse — ingen forpligtelse (art. 81 EF og 82 EF) (jf. præmis 25-30)
5.

Karteller — konkurrencebegrænsning — bedømmelseskriterier — konkurrencebegrænsende formål — tilstrækkelig konstatering — konstateringen heraf ikke underlagt en forpligtelse til at føre bevis for, at der er ulemper for slutbrugerne — vurdering på grundlag af aftalens indhold og den økonomiske sammenhæng (art. 81, stk. 1, EF) (jf. præmis 74 og 75)
3.

Konkurrence — EU-regler — overtrædelser — ansvar — moder- og datterselskaber — økonomisk enhed — bedømmelseskriterier — formodning for, at moderselskabet har udøvet en afgørende indflydelse på sine helejede datterselskaber — datterselskab, der ejes af et mellemliggende selskab i en koncern, der udøver meget forskellige former for virksomhed — forhold, der ikke er tilstrækkelige til at afkræfte formodningen (art. 81 EF og 82 EF) (jf. præmis 45)
6.

Landbrug — fælles landbrugspolitik — finansiering over EUGFL — principper — medlemsstaternes forpligtelse til at udvise omhu ved tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb — undladelse — begrundet med varigheden af de sager, der er anlagt af de økonomiske aktører ved de nationale domstole — ikke tilladt — medlemsstats effektive anvendelse af nationale bestemmelser om tilbagesøgning — omstændighed, som ikke godtgør, at der er udvist den fornødne omhu (art. 10 EF; Rådets forordning nr. 729/70, art. 8, og forordning nr. 1258/99, art. 8) (jf. præmis 85, 91 og 92)
2.

Konkurrence — EU-regler — overtrædelser — ansvar — moder- og datterselskaber — økonomisk enhed — bedømmelseskriterier — formodning for, at moderselskabet har udøvet en afgørende indflydelse på sine helejede datterselskaber — Kommissionens mulighed for at underbygge formodningen med faktiske forhold med henblik på at føre bevis for, at der udøves en afgørende indflydelse — ingen forpligtelse (art. 81 EF og 82 EF) (jf. præmis 37-42)
1.

Retslig procedure — stævning — formkrav — kort fremstilling af søgsmålsgrundene — tilsvarende krav i forbindelse med klagepunkter, der fremføres til støtte for et anbringende — klagepunkter, der ikke fremgår af stævningen — generel henvisning til andre skriftlige indlæg, der er vedlagt som bilag til stævningen — afvisning — henvisning til den stævning, som en anden sagsøger har indgivet — formaliteten [Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c), og artikel 48, stk. 2] (jf. præmis 21-26 og 29)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse rejst af indehaveren af et ikke-registreret varemærke eller et andet erhvervsmæssigt anvendt tegn – betingelser – erhvervsmæssig brug af tegnet – tegnets lokale betydning – bedømmelseskriterier

(Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 4)

2. EF-varemærker – Harmoniseringskontorets afgørelser – ligebehandlingsprincippet – princippet om god forvaltningsskik – Harmoniseringskontorets tidligere afgørelsespraksis

3. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse rejst af indehaveren af et ikke-registreret varemærke eller et andet erhvervsmæssigt anvendt tegn – EF-ord- og figurmærket BUD – betegnelserne »bud«

(Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 4)

Sammendrag

1. Formålet med betingelsen om erhvervsmæssig anvendelse af et tegn, som ikke kun har lokal betydning i artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, er at begrænse konflikter mellem tegnene ved at hindre, at en ældre rettighed, der ikke er tilstrækkeligt kvalificeret, dvs. væsentlig og betydende i erhvervslivet, kan hindre registrering af et nyt EF-varemærke. En sådan mulighed for at rejse indsigelse må forbeholdes tegn, der faktisk og reelt er aktive på det relevante marked. For at kunne hindre registrering af et nyt tegn må det tegn, der påberåbes til støtte for indsigelsen, faktisk anvendes erhvervsmæssigt på en tilstrækkeligt betydelig måde og have en geografisk udstrækning, der ikke kun er lokal, hvilket, såfremt beskyttelsesområdet for tegnet kan anses for ikke kun at være lokalt, forudsætter, at denne brug finder sted på en væsentlig del af området. Med henblik på at fastslå, om dette er tilfældet, skal der tages hensyn til varigheden og intensiteten af brugen af tegnet som særpræget element for adressaterne, som udgøres af såvel indkøbere som forbrugere, leverandører og konkurrenter. I den forbindelse er den anvendelse, der er gjort af tegnet i reklamer og i erhvervsmæssig korrespondance, særligt relevant. Bedømmelsen af betingelsen om den erhvervsmæssige anvendelse skal i øvrigt ske særskilt for hvert enkelt af de områder, hvor den rettighed, der påberåbes til støtte for indsigelsen, er beskyttet. Endelig skal det være godtgjort, at der er sket erhvervsmæssig anvendelse af det omhandlede tegn før tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen om registrering som EF-varemærke.

(jf. præmis 47)

2. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 53)

3. Jf. afgørelsens tekst.

(jf. præmis 55-57, 64 og 66)
77

Ud over, at Kommissionens argument om, at egenvægten ikke afhænger af sorten, ikke er relevant, er det ikke overbevisende. Det bemærkes for det første, at Kommissionen blot har fremført en påstand, der ikke er understøttet, og at argumentet derfor ikke imødegår de elementer og undersøgelser, som Republikken Ungarn har forelagt. Således er Kommissionens påstand om, at den af Ungarn fremlagte tabel (bilag A 12 til stævningen), hvoraf fremgår gennemsnitsegenvægten for majs høstet i Ungarn mellem 2001 og 2006, er et udtryk for, at egenvægten af en høst i det væsentlige afhænger af de klimatiske forhold, eftersom disse varierer år for år, uden at der foretages væsentlige ændringer i sorterne af den såede majs, ugrundet. Ifølge denne tabel varierer gennemsnitsegenvægten nemlig fra 70,90 til 73,22 kg/hl, og det følger af den af Ungarn fremlagte dokumentation (bilag A 6 til stævningen), at den sort, der kaldes »hestetand«, og som primært dyrkes i Ungarn, producerer majs med en egenvægt på mellem 68 og 74 kg/hl, mens de andre sorter har en højere egenvægt (74 til 82 kg for sorten Keményszemű, og 72 til 79 kg for sorten Puhaszemű). Dernæst har Kommissionen, både i det skriftlige indlæg og under retsmødet erkendt, at sorten i et vist omfang kan påvirke den endelige egenvægt af høsten. Endelig har Kommissionen anført, at egenvægten af majs er et åbent parameter, der afhænger af et stort antal faktorer, hvoraf det primære er årets klimaforhold, og de andre faktorer er jordkvaliteten, og navnlig dyrkningsmetoden (tidspunktet for såningen, kvaliteten af plantningen, det hensyn, der er taget til kunstvanding, tidspunktet for høsten mv.). Bortset fra klimaet kunne alle de andre nævnte forhold være taget i betragtning af de berørte producenter til produktionen af majs med en højere egenvægt, hvis producenterne var blevet underrettet rettidigt om de påtænkte foranstaltninger.
Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 14. november 2007 – Castell del Remei mod KHIM – Bodegas Roda (Castell del Remei ODA)

(Sag T-101/06)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om Castell del Remei ODA som EF-figurmærke – det ældre internationale ordmærke RODA og de ældre nationale ordmærker RODA, RODA I, RODA II og BODEGAS RODA – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94«

EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 71, 72 og 82)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 17. januar 2006 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 263/2005-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Bodegas Roda, SA og Castell del Remei, SL.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: Castell del Remei, SL Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket Castell del Remei ODA for varer i klasse 29, 30 og 33 – ansøgning nr. 2325256 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Bodegas Roda, SA Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det internationale ordmærke RODA, det spanske ordmærke RODA (nr. 1757553), RODA I (nr. 2006616), RODA II (nr. 2006615) og BODEGAS RODA (nr. 137050), for varer i klasse 33 og forretningskendetegnet BODEGAS RODA, SA for fremstilling og dyrkning af vine Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Rettens dom (Femte Afdeling) af 7. november 2007 – Marly mod KHIM – Erdal (Top iX)

(Sag T-57/06)

»EF-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om Top iX som EF-figurmærke – det ældre internationale ordmærke TOFIX – relativ registreringshindring – ingen risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 – begæring om bevis for reel brug af det ældre varemærke indgivet for første gang for Retten – afvisning«

1. EF-varemærker – fremgangsmåde ved appel – sagsanlæg ved Fællesskabets retsinstanser (Rettens procesreglement, art. 135, stk. 4; Rådets forordning nr. 40/94, art. 63, stk. 2, og art. 74, stk. 1) (jf. præmis 15-18)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – relative registreringshindringer – indsigelse fra indehaveren af et identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art [Rådets forordning nr. 40/94, art. 8, stk. 1, litra b)] (jf. præmis 88 og 90)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. december 2005 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1147/2004-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Erdal GmbH og Marly SA.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: NV Marly SA EF-varemærket, der søges registreret: Figurmærket TOP iX for varer i klasse 3 – ansøgning nr. 2326072) Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Erdal GmbH Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det internationale ordmærke TOFIX for varer i klasse 3 og 4 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen tages til følge i forhold til alle de anfægtede varer Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
16

Hvad endelig angår det begrebsmæssige plan har Harmoniseringskontoret anført, at spørgsmålet om, hvorvidt de egenskaber ved varerne, som kan blive beskrevet, ud fra et økonomisk synspunkt er væsentlige eller accessoriske, ikke spiller nogen rolle. Kvaliteten af grundingredienserne bliver i det foreliggende tilfælde beskrevet som værende fuldkommen. Der er derfor ingen grund til at fastslå, om denne kvalitet vil være et væsentligt kriterium for forbrugeren ved valget af varer, eller om henvisningen til kvaliteten ikke beskriver visse væsentlige kendetegn ved varerne. For at anvende bestemmelsen i artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94 er det tilstrækkeligt, at sloganet som helhed umiddelbart er almindeligt tilgængeligt for den berørte forbruger, i hvis bevidsthed det vil blive opfattet som en kvalitetsangivelse, nemlig som en angivelse af fuldkommen kvalitet fra begyndelsen.
Rettens dom (Tredje Afdeling) af 17. oktober 2007 – InterVideo mod KHIM (WinDVD Creator)

(sag T-105/06)

»EF-varemærker – ansøgning om WinDVD Creator som EF-figurmærke – absolutte registreringshindringer – artikel 4 og artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94«

1. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares egenskaber [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 46 og 52)

2. EF-varemærker – procedurebestemmelser (Rådets forordning nr. 40/94, art. 74, stk. 1) (jf. præmis 41 og 42)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 31. januar 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 987/2005-2) vedrørende registreringen af figurmærket WinDVD Creator som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen

Ansøger om EF-varemærket: InterVideo Inc. EF-varemærket, der søges registreret: Figurmærket WindDVD Creator for varer i klasse 9 – ansøgning nr. 4106936 Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering Appelkammerets afgørelse: Klagen afslås





Konklusion

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 12. september 2007 – ColArt/Americas mod KHIM (BASICS)

(sag T-164/06)

»EF-varemærker – ansøgning om BASICS som EF-ordmærke – absolutte registreringshindringer – mangel på fornødent særpræg – beskrivende varemærke – artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94 – fornødent særpræg opnået ved brug – artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 40/94«

1. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker, der udelukkende er sammensat af tegn eller angivelser, der kan tjene til at betegne en vares kendetegn [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra c)] (jf. præmis 24 og 25)

2. EF-varemærker – definition på og erhvervelse af et EF-varemærke – absolutte registreringshindringer – varemærker uden fornødent særpræg – undtagelse – fornødent særpræg opnået ved brug (Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 3) (jf. præmis 45-47 og 53)

Angående

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 7. april 2006 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 788/2005-4) vedrørende afslag på at registrere ordmærket BASICS som EF-varemærke.

Oplysninger vedrørende sagen:

Ansøger om EF-varemærket: ColArt/Americas, Inc. Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket BASICS for varer i klasse 2 – ansøgning nr. 2 433 613 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgning om registrering Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen





Konklusion

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
Sag anlagt i medfør af voldgiftsklausul med påstand om, at de sagsøgte dømmes til at tilbagebetale et af Fællesskabet udbetalt forskud med morarenter som følge af manglende opfyldelse af kontrakt nr. 2000-25366, indgået inden for rammerne af et særprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration af informationssamfundsteknologier (IST 1998-2002), og vedrørende gennemførelse af Crossmarc-projektet (Cross-lingual Multi Agent Retail Comparison-projektet).
Det omhandlede EF-varemærke:

Et figurmærke, der består af et motiv anbragt på varernes overflade, for varer i klasse 19 og 21 – ansøgning nr. 3183068
180

For det andet bemærkes, for så vidt som sagsøgerne støtter sig på disse dokumenter med henblik på at godtgøre, at det på tidspunktet for vedtagelsen af den anfægtede beslutning som hævdet var velkendt, at der var mangel på harpiksråolie og kolofoniumgummi, at meddelelsen fra Resinall hverken præciserer, hvilke råvarer der er berørt af den hævdede mangel, eller årsagen hertil, og at intervenienterne har bemærket, at Resinall ikke solgte kolofoniumharpiks i Europa på tidspunktet for vedtagelsen af den anfægtede beslutning og meddelelsen, uden at dette er blevet bestridt af sagsøgerne. Endvidere henviser erklæringen fra DRT til terpenderivater, og intervenienterne har, uden at dette er blevet bestridt af sagsøgerne, gjort gældende, at det, der gælder for terpenderivater, ikke nødvendigvis gælder for kolofoniumharpiks. For så vidt som disse oplysninger vedrører kolofoniumgummi, skal det endvidere bemærkes, at det ikke fremgår klart af denne erklæring, om den vedrører en stigning i produktionen eller priserne, og at selv et tegn på prisstigninger ikke nødvendigvis kan antages at godtgøre, at der foreligger mangel. Endelig fremgår det af rapporten vedrørende harpiks, at den ikke specifikt omfatter harpiksråolie og kolofoniumgummi, men alle råvarer og navnlig kulbrinte, at den indeholder generelle oplysninger om vanskeligheder i året 2005, men at forsyningsadgangen stabiliseredes i 2006, og at vanskelighederne i år 2005 snarere var forbundet med prisstigninger og -udsving end manglende adgang til de to omhandlede råvarer. Den eneste henvisning til mangel på disse to råvarer vedrører netop år 2005 og forklarer denne mangel og de forøgede omkostninger med navnlig højere energiomkostninger. Det bør således lægges til grund, at disse dokumenter ikke viser, at mangel på harpiksråolie og kolofoniumharpiks var velkendt ved vedtagelsen af den anfægtede beslutning, og at Kommissionen derfor var forpligtet til at undersøge dette spørgsmål.
143

Hvad angår de af sagsøgeren afgivne tilsagn i september 2003, som Kommissionen har lagt vægt på for at begrunde foranstaltningens proportionalitet, forudså de ganske vist et totalt ophør af ubegrænset varighed af forretningsforbindelserne med De Beers. Retten finder imidlertid, at disse tilsagn fastsatte et sådant ophør af forretningsforbindelserne fra 2013 og ikke 2009, hvilket gav Alrosa yderligere fire år til at oprette en distributionsordning uden for SNG for at kunne afsætte den mængde rådiamanter, der tidligere blev solgt til De Beers. Iværksættelsen af en sådan ordning var åbenlyst nødvendig for at give tredjemænd adgang til Alrosas produktion, og for at Alrosa kunne konkurrere fuldt ud med De Beers. Endvidere tilbagekaldte Alrosa disse tilsagn, eftersom de ikke var økonomisk bæredygtige. Endelig kan man af den omstændighed, at en virksomhed på et givent tidspunkt af egne årsager har afgivet tilsagn, ikke formode, at tilsagnene er forholdsmæssige, og Kommissionen fritages ikke fra forpligtelsen til at efterprøve, om de er egnede og nødvendige i forhold til det forfulgte formål. Dermed er den omstændighed, at Alrosa i september 2003 afgav visse tilsagn, uden betydning for beslutningens lovlighed.