Sag C-274/15

Europa-Kommissionen

mod

Storhertugdømmet Luxembourg

»Traktatbrud – skatter og afgifter – merværdiafgift – direktiv 2006/112/EF – artikel 132, stk. 1, litra f) – momsfritagelse for selvstændige grupper af personers ydelser til deres medlemmer – artikel 168, litra a), og artikel 178, litra a) – ret til fradrag for gruppens medlemmer – artikel 14, stk. 2, litra c), og artikel 28 – et medlems handlinger i eget navn for gruppens regning«

Sammendrag – Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 4. maj 2017

Harmonisering af afgiftslovgivningerne–det fælles merværdiafgiftssystem–fritagelser–fritagelse i forbindelse med visse former for virksomhed af almen interesse–tjenesteydelser udført af selvstændige grupper af personer, der udøver en virksomhed, som er fritaget fra afgift, med henblik på at yde deres medlemmer tjenesteydelser–national lovgivning, som fastsætter, at en transaktion, der består i viderefakturering til en selvstændig gruppe af personer af et af gruppens medlemmer af udgifter afholdt i medlemmets eget navn, men for gruppens regning, falder uden for momsens anvendelsesområde–ulovlighed

Harmonisering af afgiftslovgivningerne–det fælles merværdiafgiftssystem–fritagelser–fritagelse i forbindelse med visse former for virksomhed af almen interesse–tjenesteydelser udført af selvstændige grupper af personer, der udøver en virksomhed, som er fritaget fra afgift, med henblik på at yde deres medlemmer tjenesteydelser–national lovgivning, som giver medlemmerne af en selvstændig gruppe af personer mulighed for at fradrage den moms, der er faktureret til denne gruppe–ulovlighed

Harmonisering af afgiftslovgivningerne–det fælles merværdiafgiftssystem–fritagelser–fritagelse i forbindelse med visse former for virksomhed af almen interesse–tjenesteydelser udført af selvstændige grupper af personer, der udøver en virksomhed, som er fritaget fra afgift, med henblik på at yde deres medlemmer tjenesteydelser–national lovgivning, som ikke begrænser momsfritagelsen til alene at gælde de tjenesteydelser, som er direkte nødvendige for den ikke-momspligtige eller fritagne virksomhed, udøvet af medlemmerne af en selvstændig gruppe af personer–ulovlighed

Traktatbrudssøgsmål–Kommissionens søgsmålsret–frist for udøvelse–foreligger ikke–skøn på tidspunktet for sagens anlæggelse–undtagelse–den administrative procedures usædvanligt lange varighed skader retten til forsvar–bevisbyrde–ændring af den nationale lovgivning efter udløbet af den frist, der var fastsat i den begrundede udtalelse–ingen betydning

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 39-42)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 50)

En medlemsstat tilsidesætter de forpligtelser, der påhviler den i medfør af artikel 2, stk. 1, litra c), og artikel 132, stk. 1, litra f), i direktiv 2006/112 om det fælles merværdiafgiftssystem, som ændret ved direktiv 2010/45, ved at fastlægge en ordning for merværdiafgift (moms) vedrørende selvstændige grupper af personer, hvorefter de tjenesteydelser, som en selvstændig gruppe af personer leverer til sine medlemmer, er fritaget for moms på betingelse af, at gruppens medlemmer, der ligeledes udøver afgiftspligtig virksomhed, maksimalt har en årlig omsætning uden moms fra denne virksomhed på 30% – eller endog op til 45% i visse tilfælde – af deres samlede årlige omsætning uden moms. Artikel 132, stk. 1, litra f), i direktiv 2006/112 fastsætter ikke en fritagelse for de tjenesteydelser, som ikke er direkte nødvendige for medlemmerne af en selvstændig gruppe af personers udøvelse af virksomhed, som er fritaget for afgift, eller for hvilken de ikke er afgiftspligtige. Da sådanne tjenesteydelser ikke falder inden for anvendelsesområdet for fritagelsen i artikel 132, stk. 1, litra f), i direktiv 2006/112, stiller direktivets artikel 2, stk. 1, litra c), krav om, at sådanne ydelser, som mod vederlag foretages på en medlemsstats område af en afgiftspligtig person, der handler i denne egenskab, pålægges moms. Denne fortolkning af artikel 132, stk. 1, litra f), i direktiv 2006/112 medfører ikke, at den i bestemmelsen fastsatte fritagelse fratages sin effektive virkning. Særligt er anvendelsen af denne fritagelse ikke begrænset til grupper, hvis medlemmer udelukkende udøver en virksomhed, der er fritaget, eller for hvilken de ikke er afgiftspligtige. De tjenesteydelser, der leveres af en selvstændig gruppe af personer, hvis medlemmer ligeledes udøver afgiftspligtig virksomhed, kan således drage fordel af fritagelsen, men alene i den udstrækning, hvor disse tjenester er direkte nødvendige for medlemmernes fritagne virksomhed eller virksomhed, for hvilken de ikke er afgiftspligtige. (jf. præmis 43, 51-53, 55 og 92 samt domskonkl. 1)

En medlemsstat tilsidesætter de forpligtelser, der påhviler den i medfør af artikel 168, litra a), og artikel 178, litra a), i direktiv 2006/112 om det fælles merværdiafgiftssystem, som ændret ved direktiv 2010/45, ved at fastlægge en ordning for merværdiafgift (moms) vedrørende selvstændige grupper af personer, som tillader medlemmerne af en selvstændig gruppe af personer, som gennemfører momspligtige transaktioner, i den moms, der skyldes for disse momspligtige transaktioner, at fradrage den moms, der er faktureret til den selvstændige gruppe af personer, eller som skyldes af gruppen for varer eller tjenesteydelser, som den selvstændige gruppe af personer har modtaget til brug for sine egne aktiviteter. For det første følger det af artikel 168, litra a), i direktiv 2006/112, at en afgiftspligtig person har ret til at trække den moms, som skal betales eller er betalt for de varer og tjenesteydelser, der er leveret til ham af en anden afgiftspligtig person, fra i det afgiftsbeløb, som han skal betale. Det fremgår imidlertid af fritagelsen i artikel 132, stk. 1, litra f), i direktiv 2006/112, at de selvstændige grupper af personer er en selvstændig afgiftspligtig person, som er adskilt fra sine medlemmer. Det er således i strid med artikel 168, litra a), i direktiv 2006/112 at give medlemmerne af en selvstændig gruppe af personer ret til at fradrage den moms, der skal betales eller er betalt for varer og tjenesteydelser leveret til den selvstændige gruppe af personer, i den moms, som medlemmerne skal betale. Det fremgår for det andet af artikel 178, litra a), i direktiv 2006/112, sammenholdt med direktivets artikel 226, nr. 5), og artikel 168, litra a), at den afgiftspligtige person for at kunne udøve sin fradragsret skal være i besiddelse af en faktura, hvorpå den pågældendes navn fremgår som køber eller modtager. Ved at give medlemmerne af en selvstændig gruppe af personer mulighed for at fradrage den moms, som er faktureret til gruppen, i den moms, som de selv skal betale, på grundlag af fakturaer udstedt i gruppens navn tilsidesætter den omhandlede nationale lovgivning således ligeledes artikel 178, litra a), i direktiv 2006/112. (jf. præmis 61, 63, 67, 70 og 92 samt domskonkl. 1)

Jf. afgørelsens tekst. (jf. præmis 73)