En beslutning truffet af Europa-Parlamentet vedrørende annullation af en udbudsprocedure berører umiddelbart en bydende virksomheds retsstilling, når denne beslutning, for så vidt angår en annullation af hele udbudsproceduren, indebærer annullation af en beslutning om afvisning af virksomhedens bud, men også af beslutningen om annullation af beslutningen om tildeling af kontrakten til denne virksomhed samt af beslutningen om tildeling af kontrakten til virksomheden. Denne virksomhed er derfor umiddelbart berørt af afgørelsen om annullation af udbudsproceduren. Af samme årsag er beslutningen bebyrdende for virksomheden, som følgelig har en interesse i, at den annulleres. Virksomheden er også individuelt berørt af beslutningen, da den var den eneste bydende, som fik tildelt kontrakten i forbindelse med den annullerede udbudsprocedure. Dette forhold individualiserer sagsøgeren i forhold til alle de andre afviste bydende.

Artikel 101, stk. 1, i forordning nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget har i tilfælde af afslag på et bud eller den ordregivende myndigheds annullation af udbudsproceduren til formål at regulere konflikten mellem de bydendes og tilslagsmodtagerens private interesser på den ene side og de almene interesser, som den ordregivende myndighed skal varetage, på den anden side. Der skal sondres mellem to faser i forbindelse med anvendelsen af denne bestemmelse.

For det første er den ordregivende myndighed inden undertegnelsen af kontrakten med den udvalgte bydende ikke bundet og kan således, i forbindelse med opgaven i den almene interesse, frit beslutte ikke at indgå aftalen eller at annullere udbudsproceduren. Denne forordnings artikel 101 udelukker i et sådant tilfælde, at ansøgere eller bydende tilkendes erstatning på grund af en sådan beslutning om ikke at indgå aftalen eller om annullation.

For det andet er den ordregivende myndighed efter undertegnelsen af kontrakten aftaleretligt bundet i forhold til den udvalgte bydende. Myndigheden kan således i princippet ikke længere ensidigt hæve aftalen eller annullere udbudsproceduren. Dette gælder med undtagelse af ekstraordinære omstændigheder, f.eks. hvor de kontraherende parter efter fælles aftale har besluttet at hæve kontrakten.

En fortolkning af denne forordnings artikel 101, stk. 1, hvorefter den ordregivende myndighed, når kontrakten med tilslagsmodtagere er undertegnet, ikke længere har kompetence til at annullere udbudsproceduren, selv om tilslagsmodtageren er trådt tilbage fra aftalen, risikerer, i en sag, hvor den ordregivende myndighed efter undertegnelsen af kontrakten har konstateret uregelmæssigheder i tildelingsproceduren, at bringe parterne i proceduren i en blindgyde. Dels ville en gennemførelse af kontrakten i en sådan situation indebære en risiko for en udsættelse af gennemførelsen eller for en annullation af beslutningen om tildeling som følge af et søgsmål for Retten anlagt af en afvist bydende, dels ville den ordregivende myndighed ikke kunne annullere proceduren eller træde tilbage fra aftalen, selv om tilslagsmodtageren var rede til at træde tilbage fra aftalen. Forordningens artikel 101 kan imidlertid ikke fortolkes således, at den er til hinder for kontraktparternes fælles vilje om at annullere kontrakten, inden gennemførelsen heraf er påbegyndt. I en sådan situation skal den ordregivende myndighed således have ret til at annullere udbudsproceduren.

(jf. præmis 58-61)