Sag T-94/02

Hugo Boss AG

mod

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

»EF-varemærker – retssag – substitution af en part i sagen – overdragelse af rettighederne fra ansøgeren om et EF-varemærke«

Rettens kendelse (Anden Afdeling) af 5. marts 2004

Sammendrag af kendelse

EF-varemærker – klagesag – søgsmål for Fællesskabets retsinstanser – overdragelse af den pågældende intellektuelle ejendomsret – sagsøgers substitution af den tidligere indehaver af ejendomsretten – kendelse fra Retten nødvendig

(Statutten for Domstolen, art. 40; Rettens procesreglement, art. 115, 116 og 134; Rådets forordning nr. 40/94, art. 63)

Da hverken Domstolens statut eller Rettens procesreglement indeholder bestemmelser, der udtrykkeligt regulerer den situation, hvor en part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), der efter anlæggelse af sag ved Retten er blevet part heri, overdrager den i sagen omhandlede intellektuelle ejendomsret, efter at appelkammeret har truffet afgørelse, og da den nye rettighedsindehavers mulighed for at intervenere i henhold til statuttens artikel 40 og procesreglementets artikel 115 og 116 ikke i alle henseender er tilstrækkelig for at tage hensyn til den særlige situation, der gælder for parterne i en sag, der vedrører intellektuelle ejendomsrettigheder, må der gives parten i sagen for appelkammeret mulighed for at træde i stedet for overdrageren i forbindelse med sagen for Retten som intervenient i henhold til procesreglementets artikel 134.

Denne substitution kan imidlertid alene tillades ved en kendelse fra Retten, idet der tages hensyn til den tidligere rettighedsindehavers og de andre parter i sagens stillingtagen. I betragtning af, at der i det væsentlige er tale om en afgørelse, der giver tilladelse til, at en ny part deltager i sagen, skal de processuelle bestemmelser i procesreglementets artikel 115 og 116 anvendes analogt.

(jf. præmis 15, 16, 20, 24, 25, 27 og 32)

RETTENS KENDELSE (Anden Afdeling)

5. marts 2004 ( )

»EF-varemærker – retssag – substitution af en part i sagen – overdragelse af rettighederne fra ansøgeren om et EF-varemærke«

I sag T-94/02,

Hugo Boss AG, Metzingen (Tyskland), ved advokat E. Baud,

sagsøger,

mod

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) ved O. Waelbroeck, som befuldmægtiget,

sagsøgt,

intervenient for Retten:

Delta Etairia Symmetochon AE, tidligere Delta Protypos Viomichania Galaktos AE, Athen (Grækenland), ved advokat P. Kanellopoulos,

angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. december 2001 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 53/2001-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Hugo Boss AG og Delta Protypos Viomichania Galaktos AE,

har

DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS

RET I FØRSTE INSTANS (Anden Afdeling),

sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne A.W.H. Meij og N.J. Forwood,

justitssekretær: H. Jung,

afsagt følgende

Kendelse

Faktiske omstændigheder, sagen for Retten og parternes argumenter

1 Den 12. august 1996 indgav Delta Etairia Symmetochon AE, tidligere Delta Protypos Viomichania Galaktos AE (herefter »Delta Holding«), en EF-varemærkeansøgning til Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (herefter »Harmoniseringskontoret«) i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1), som ændret.

2 Den 29. maj 1998 rejste sagsøgeren i medfør af artikel 42 i forordning nr. 40/94 indsigelse mod registreringen af det ansøgte varemærke. Da indsigelsen blev forkastet, klagede sagsøgeren i medfør af artikel 59 i forordning nr. 40/94 til Harmoniseringskontoret over Indsigelsesafdelingens afgørelse.

3 Ved afgørelse af 12. december 2001 afslog Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret klagen.

4 Ved stævning registreret på Rettens Justitskontor den 27. marts 2002 har sagsøgeren anlagt sag til prøvelse af appelkammerets afgørelse.

5 Den 26. august 2002 har Delta Holding indleveret sit svarskrift.

6 Den 12. august 2002 har Delta Viomichania Pagotou AE, også benævnt Delta Ice Cream AE (herefter »Delta Ice Cream«), i medfør af artikel 115 i Rettens procesreglement fremsat begæring om intervention i den foreliggende sag til støtte for Delta Holdings påstande.

7 Selskabet Delta Ice Cream har forklaret, at det er et datterselskab til Delta Holding, og at selskabet i forbindelse med en omstrukturering i 2002 har fået overdraget EF-varemærkeansøgningen af Delta Holding. Dette er blevet bekræftet ved en aftale af 29. april 2002, der er meddelt Harmoniseringskontoret den 5. juni 2002. Overdragelsen er i overensstemmelse med artikel 17 og 24 i forordning nr. 40/94 blevet registreret i Harmoniseringskontoret den 25. juli 2002.

8 I sine bemærkninger til interventionsbegæringen har Harmoniseringskontoret anmodet Retten om at fastslå, at Delta Ice Cream kan deltage i sagen for Retten som intervenient i henhold til procesreglementets artikel 134. Harmoniseringskontoret har fremhævet de ulemper, der ville være forbundet med at tillade en ny indehaver af de rettigheder, der er forbundet med varemærkeansøgningen, at intervenere i medfør af artikel 40 i Domstolens statut og procesreglementets artikel 115 og 116.

9 Efter at være blevet anmodet om at præcisere formålet med sin interventionsbegæring har selskabet Delta Ice Cream forklaret, at det ønsker at deltage i sagen for Retten som intervenient i medfør af procesreglementets artikel 134 i Delta Holdings sted. Subsidiært har selskabet anmodet om tilladelse til at intervenere i sagen til støtte for Delta Holdings påstande i henhold til procesreglementets artikel 115 og 116. Såfremt det i den foreliggende sag tillades Delta Ice Cream at træde i Delta Holdings sted, har selskabet endvidere anmodet om, at alle de bemærkninger og beviser, der er indgivet af Delta Holding, betragtes som indgivet af Delta Ice Cream.

10 De andre parter i sagen er blevet anmodet om at fremsætte deres bemærkninger til den således præciserede begæring.

11 Selskabet Delta Holding har anført, at det ikke har nogen indvendinger imod, at Delta Ice Cream træder i stedet for selskabet i sagen. Harmoniseringskontoret har accepteret Delta Ice Creams anmodning om at træde i stedet for Delta Holding. Sagsøgeren har ikke fremsat bemærkninger.

Retlige bemærkninger

12 I henhold til artikel 63, stk. 4, i forordning nr. 40/94 har enhver part i sagen ved appelkammeret adgang til at indbringe en klage i medfør af artikel 63, for så vidt den pågældende ikke har fået medhold.

13 Ifølge procesreglementets artikel 134, stk. 1 og 2, kan parterne under sagen for appelkamrene bortset fra sagsøgeren deltage i sagen for Retten som intervenienter og har i denne egenskab de samme rettigheder under sagen som de oprindelige parter.

14 Endvidere kan personer, der godtgør at have en berettiget interesse i afgørelsen af tvisten, ved kendelse tillades at intervenere i sagen i henhold artikel 40 i Domstolens statut og procesreglementets artikel 115 og 116.

15 Hverken Domstolens statut eller Rettens procesreglement indeholder bestemmelser, der udtrykkeligt regulerer den situation, hvor en part i sagen for appelkammeret overdrager den i sagen omhandlede intellektuelle ejendomsret, efter at appelkammeret har truffet afgørelse. Der er navnlig ingen bestemmelse, der giver mulighed for, at den nye rettighedsindehaver kan træde i stedet for overdrageren i forbindelse med sagen for Retten.

16 Den nye rettighedsindehaver kan ganske vist altid intervenere i henhold til statuttens artikel 40 og procesreglementets artikel 115 og 116. Denne mulighed er imidlertid ikke i alle henseender tilstrækkelig for at tage hensyn til den særlige situation, der gælder for parterne i en sag, der vedrører intellektuelle ejendomsrettigheder.

17 Som det nemlig følger af statuttens artikel 53, stk. 2, er der i sager om intellektuel ejendomsret særlige forhold, der kræver fravigelser fra visse bestemmelser, som finder anvendelse på rettergangsmåden ved Retten. Som Harmoniseringskontoret med rette har fremført, er de særlige bestemmelser i procesreglementets fjerde afsnit vedrørende sager om intellektuel ejendomsret blevet vedtaget for at tage hensyn til disse særlige forhold. Et af disse særlige forhold ligger i, at disse sager, for så vidt der er tale om indsigelsessager, vedrører tvister mellem privatpersoner. Til dette formål er der bl.a. blevet vedtaget særlige bestemmelser om intervenienters processuelle rettigheder. Således giver procesreglementets artikel 134, stk. 2, parterne i sagen for appelkammeret bortset fra sagsøgeren en processuel stilling, der svarer til de oprindelige parters. Denne bestemmelse udgør således en fravigelse fra statuttens artikel 40, stk. 4, hvorefter påstande, der fremsættes i en begæring om intervention, kun kan gå ud på at understøtte en af de oprindelige parters påstande. Intervenienter i henhold til procesreglementets artikel 134 kan således ikke alene støtte de oprindelige parters påstande, men ligeledes fremsætte selvstændige påstande og anbringender i forhold til de oprindelige parters påstande og anbringender.

18 Hvis successoren for en part ved appelkammeret kun kunne deltage i sagen som intervenient i henhold til statuttens artikel 40 og procesreglementets artikel 115 og 116, ville varetagelsen af hans rettigheder kunne blive bragt i fare, da hans stilling i sagen for Retten ikke er den samme som de oprindelige parters, og den tidligere indehaver af retten har efter overdragelsen måske ikke længere interesse i effektivt at sikre disse rettigheder.

19 Når der, som i det foreliggende tilfælde, er tale om overdragelse af rettigheder, der er knyttet til en varemærkeansøgning, ville en anvendelse af statuttens artikel 40 og procesreglementets artikel 115 og 116 på successoren for en part for appelkammeret desuden have til følge, at der opstår en forskel mellem hans stilling ved Harmoniseringskontoret – hvor han anses for at være den nye indehaver af EF-varemærkeansøgningen, og i den egenskab fuldgyldig part i indsigelsessagen – og hans stilling for Retten. Endelig ville anvendelsen af disse bestemmelser have til følge, at den stilling, som den nye indehaver af den intellektuelle ejendomsrettighed har, i materiel henseende ikke ville være overensstemmende med hans stilling i sagen for Fællesskabets retsinstanser.

20 Det følger heraf, at det må tillades, at successoren for en part ved appelkammeret tillige kan træde i stedet for denne i en sag for Retten.

21 I modsætning til, hvad Harmoniseringskontoret har anført, kan det imidlertid ikke tillades, at en sådan substitution uden videre finder sted, så snart den omhandlede rettighedsoverdragelse er blevet registeret i Harmoniseringskontoret.

22 Det er ganske vist anerkendt i retspraksis, at en sag, der er anlagt af en part, kan overtages af dennes universalsuccessor, navnlig hvis en fysisk person afgår ved døden, eller hvis en juridisk person ophører med at eksistere og overdrager alle sine rettigheder og forpligtelser til en ny indehaver (jf. i denne retning Domstolens dom af 20.10.1983, sag 92/82, Gutmann mod Kommissionen, Sml. s. 3127, præmis 2, af 23.4.1986, sag 294/83, Les Verts mod Parlamentet, Sml. s. 1339, præmis 13-18, og af 9.9.2003, sag C-361/01 P, Kik mod KHIM, Sml. I, s. 8283, præmis 19). I disse tilfælde træder successoren uden videre i den oprindelige parts sted.

23 Dette gælder dog ikke for overdragelse af en intellektuel ejendomsret.

24 For det første påvirker overdragelsen af en intellektuel ejendomsrettighed, der foretages særskilt eller i forbindelse med overdragelse af en virksomhed, ikke i sig selv den tidligere indehavers eksistens eller partsevne. Under disse omstændigheder, og da der ikke foreligger udtrykkelige bestemmelser herom, kan denne tidligere indehaver ikke fratages sin partsstatus i sagen for Retten, medmindre han har haft mulighed for at tage stilling til dette spørgsmål og ikke har rejst nogen indvendinger.

25 For det andet kan en substitution af en part med en anden under sagen for Retten skade de andre parters legitime interesser. Følgelig kan denne substitution ikke finde sted, uden at disse er blevet hørt.

26 For det tredje vedrører de sager, der er indbragt for Retten, ikke blot de intellektuelle ejendomsrettigheder, der eksisterer på fællesskabsplan, såsom EF-varemærker eller rettigheder, der er forbundet med sådanne varemærkers registreringsansøgninger, men de kan ligeledes vedrøre intellektuelle ejendomsrettigheder, der er anerkendt på grundlag af medlemsstaternes ret. Successorens stilling kan imidlertid ikke være afhængig af, om den rettighed, der overføres til ham, foreligger på fællesskabsniveau eller på nationalt niveau. Betingelserne for, at overdragelsen af en intellektuel ejendomsrettighed, der er fastsat i en medlemsstats nationale ret, er gyldig og kan påberåbes over for tredjemænd, reguleres af national ret. Retten kan ikke altid uden besvær undersøge, om disse betingelser er opfyldt. Hvis der under disse omstændigheder blev givet tilladelse til en fuldgyldig substitution, ville det skabe en usikkerhed med hensyn til sagens parter for Retten, hvilket kunne få uheldige konsekvenser.

27 Følgelig kan substitution alene tillades ved en kendelse fra Retten. I betragtning af, at der i det væsentlige er tale om en afgørelse, der giver tilladelse til, at en ny part deltager i sagen, skal de processuelle bestemmelser i procesreglementets artikel 115 og 116 anvendes analogt.

28 Successorens anmodning om at træde i stedet for den tidligere indehaver skal således fremsættes inden for de frister, der er fastsat i procesreglementets artikel 115, stk. 1, og skal tilsvarende opfylde de formelle krav i bestemmelsens stk. 2.

29 Analogt med procesreglementets artikel 116, stk. 1, skal anmodningen om substitution forkyndes for parterne, og de skal have mulighed for at fremsætte deres skriftlige eller mundtlige bemærkninger dertil. Da den tidligere rettighedsindehaver ved en substitution ophører med at være part i sagen for Retten, kan substitution ikke tillades, hvis denne modsætter sig dette. I dette tilfælde kan successoren tillades at intervenere i henhold til statuttens artikel 40. Denne mulighed har han også, hvis substitution ikke synes passende, enten fordi den skader andre parters legitime interesser på en måde, der ikke er berettiget af den tidligere indehavers og successorens legitime interesser, eller af andre årsager.

30 Analogt med procesreglementets artikel 116, stk. 1, tredje punktum, træffer enten formanden for den afdeling, der er tildelt sagen, eller – såfremt formanden forelægger den for afdelingen – denne afdeling afgørelse om begæringen om substitution.

31 Successoren må acceptere at indtræde i sagen, som den foreligger ved substitutionen. Han er navnlig bundet af de processkrifter, som den tidligere indehaver eventuelt har fremlagt. I så fald kan det tillades ham at indgive duplik i henhold til procesreglementets artikel 135, stk. 2, men substitutionen er ikke i sig selv tilstrækkelig til at begrunde en sådan tilladelse. Under alle omstændigheder kan en successor, der har fået tilladelse til at træde i stedet for den tidligere rettighedsindehaver i henhold til principperne, der er redegjort for ovenfor, forsvare sine synspunkter i retsmødet.

32 I den foreliggende sag har den tidligere indehaver af de rettigheder, der er forbundet med EF-varemærkeansøgningen, selskabet Delta Holding, erklæret, at det ikke har indvendinger imod substitutionen, og Harmoniseringskontoret har givet udtryk for at være enigt heri. Sagsøgeren er ikke fremkommet med indsigelser. Delta Ice Cream kan herefter tillades at træde i stedet for Delta Holding som intervenient i henhold til procesreglementets artikel 134.

Sagens omkostninger

33 Da den foreliggende begæring om intervention udgør et processuelt spørgsmål, udsættes afgørelsen om sagens omkostninger.

På grundlag af disse præmisser

bestemmer

RETTEN (Anden Afdeling)

1) Det tillades, at Delta Viomichania Pagotou AE træder i stedet for Delta Etairia Symmetochon AE, tidligere Delta Protypos Viomichania Galaktos AE, som intervenient i henhold til artikel 134 i Rettens procesreglement.

2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

Således bestemt i Luxembourg den 5. marts 2004.

H. Jung J. Pirrung