FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT

JEAN MISCHO

fremsat den 20. september 2001

Forenede sager C-20/00 og C-64/00



Booker Aquaculture Ltd, der driver virksomhed under navnet »Marine Harvest McConnell«

og

Hydro Seafood GSP Ltd

mod

The Scottish Ministers





(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Session (Skotland), Edinburgh (Det Forenede Kongerige))

»Rådets direktiv 93/53/EØF af 24. juni 1993 om minimumsfællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse fiskesygdomme – destruktion af fisk angrebet af hæmorragisk virusseptikæmi (VHS) – erstatning – medlemsstatens forpligtelser – beskyttelse af grundrettighederne, især ejendomsretten – direktiv 93/53’s gyldighed«

a) de ifølge en inspektør ikke udviser kliniske sygdomstegn

b) de først tages ud

c) de aflives, tages ud og forberedes til afsætning eller forarbejdning til konsum ifølge de herom gældende bestemmelser

»1) Såfremt en medlemsstat til gennemførelse af en forpligtelse i henhold til direktiv 93/53/EØF til at træffe bekæmpelsesforanstaltninger i tilfælde af et udbrud af en liste II-sygdom på et godkendt brug eller i en godkendt zone træffer en national foranstaltning, hvis gennemførelse medfører, at fisk destrueres og aflives, skal fællesskabsrettens principper om beskyttelse af grundrettigheder, navnlig ejendomsretten, da fortolkes således, at medlemsstaten er forpligtet til at udstede bestemmelser, hvorefter der skal betales erstatning til

a) en ejer af fisk, der destrueres

b) en ejer af fisk, som skal aflives øjeblikkeligt, og den pågældende ejer derfor er nødt til straks at sælge de pågældende fisk?

2) Såfremt medlemsstaten skal udstede sådanne bestemmelser, ønskes det oplyst, hvilke fortolkningskriterier en national domstol skal lægge til grund ved afgørelsen af, om de udstedte bestemmelser er forenelige med grundrettighederne, navnlig ejendomsretten, som Domstolen sikrer overholdelsen af, og som i det væsentlige fremgår af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.

3) Navnlig ønskes det oplyst, om det på baggrund af de pågældende kriterier kræves, at bestemmelserne skal være forskellige, alt efter om sygdomsudbruddet kan tilregnes ejeren af de pågældende fisk, eller dette ikke er tilfældet.«

a) en ejer af fisk, der destrueres

b) en ejer af fisk, som skal aflives øjeblikkeligt, således at den pågældende ejer er nødt til straks at sælge de pågældende fisk?«

– specifikke veterinærforanstaltninger

– kontrolforanstaltninger på veterinærområdet

– programmer for udryddelse og overvågning af dyresygdomme«.

– hurtig og passende godtgørelse til dyreejerne.«

1) I sag C-20/00,

– at besvare det første spørgsmål således:

»Såfremt en medlemsstat til gennemførelse af en forpligtelse i henhold til Rådets direktiv 93/53/EØF af 24. juni 1993 om minimumsfællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse fiskesygdomme til at træffe bekæmpelsesforanstaltninger i tilfælde af et udbrud af en liste II-sygdom på et godkendt brug eller i en godkendt zone træffer en national foranstaltning, hvis gennemførelse medfører, at fisk destrueres og aflives, skal fællesskabsrettens principper om beskyttelse af grundrettigheder, navnlig ejendomsretten, ikke fortolkes således, at de pålægger den at træffe foranstaltninger om ydelse af en erstatning til

a) en ejer af fisk, der destrueres

b) en ejer af fisk, som skal aflives øjeblikkeligt, hvorefter den pågældende ejer er nødt til straks at sælge de pågældende fisk.«.

2) I sag C-64/00,

– at besvare det første spørgsmål således:

»Såfremt en medlemsstat til gennemførelse af en forpligtelse i henhold til direktiv 93/53 til at træffe bekæmpelsesforanstaltninger i tilfælde af et udbrud af en liste I-sygdom træffer en national foranstaltning, hvis gennemførelse medfører, at fisk destrueres og aflives, skal fællesskabsrettens principper om beskyttelse af grundrettigheder, navnlig ejendomsretten, ikke fortolkes således, at de pålægger den at træffe foranstaltninger om ydelse af en erstatning til

a) en ejer af fisk, der destrueres

b) en ejer af fisk, som skal aflives øjeblikkeligt, hvorefter den pågældende ejer er nødt til straks at sælge de pågældende fisk.«

– Originalsprog: fransk.

– EFT L 46, s. 1.

– Rådets direktiv af 24.6.1993, EFT L 175, s. 34.

– Rådets direktiv af 22.6.1995, EFT L 243, s. 1.

– Rådets direktiv af 18.12.1997, EFT 1998 L 24, s. 31.

– Rådets direktiv af 24.6.1998, EFT L 189, s. 12.

– EFT L 175, s. 23.

– Rådets direktiv af 2.5.2000, EFT L 114, s. 28.

– Rådets direktiv af 27.11.1990 om sundhedsmæssige bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsætning af animalsk affald for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og om ændring af direktiv 90/425/EØF, EFT L 363, s. 51, ændret ved Rådets direktiv 92/118/EØF af 17.12.1992 om dyresundhedsmæssig og sundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af produkter, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbestemmelser, som omhandlet i bilag A, kapitel I, til direktiv 89/662/EØF, og for så vidt angår patogener, i direktiv 90/425/EØF, EFT 1993 L 62, s. 49.

– EFT L 224, s. 19.

– Jf. dom af 29.5.1997, sag C-299/95, Kremzow, Sml. I, s. 2629.

– Dom af 13.7.1989, sag 5/88, Sml. s. 2609, præmis 19.

– Dom af 18.6.1991, sag C-260/89, Sml. I, s. 2925, præmis 42.

– Dom af 24.3.1994, sag C-2/92, Sml. I, s. 955.

– Dom af 17.12.1998, sag C-186/96, Sml. I, s. 8529, præmis 35.

– »The past and future of the European Court of Justice in the protection of human rights«, EU and human rights, Oxford University Press 1999, s. 859-897.

– Case 36/75, Rutili [1975] ECR 1219: Case 222/84, Johnston [1986] ECR 1651; the same principle of interpretation applies, obviously, to regs: Case 249/86, Commision v. Germany [1989] ECR 1263. See discussion of those cases in Craig and Bürca, note 27 above. at 318-20.

– Dom af 14.5.1974, sag 4/73, Sml. s. 491.

– Jf. bl.a. dom af 13.12.1979, sag 44/79, Hauer, Sml. s. 3727, af 19.6.1980, forenede sager 41/79, 121/79 og 796/79, Testa m.fl., Sml. s. 1979, af 11.7.1989, sag 265/87, Schräder, Sml. s. 2237, og af 30.7.1996, sag C-84/95, Bosphorus, Sml. I, s. 3953.

– Dom af 6.4.1995, sag C-315/93, Sml. I, s. 913.

– Det er dette begreb, som Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol henviser til i sin nyeste praksis, efter i dommene i sagerne Sporrong og Lönnroth mod Sverige og James m.fl. mod Det Forenede Kongerige at have anvendt udtrykket »særlige og uforholdsmæssige byrder«.

– Serie A, nr. 169.

– Serie A, nr. 24.