Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Fælles handelspolitik – beskyttelse mod dumping – dumpingmargen

[Rådets forordning nr. 384/96, art. 2, stk. 7, litra a), b) og c), art. 11, stk. 3, og art. 20]

2. Fælles handelspolitik – beskyttelse mod dumping – dumpingmargen

(Rådets forordning nr. 384/96, art. 6, stk. 1)

Sammendrag

1. Selv om artikel 2, stk. 7, litra c), sidste punktum, i grundforordningen om antidumping nr. 384/96 er til hinder for, at institutionerne med henblik på en vurdering af, om der foreligger dumping, på ny vurderer de oplysninger, som de allerede var i besiddelse af ved den oprindelige fastsættelse af status som virksomhed, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, kan denne bestemmelse ikke føre til, at de pågældende varers normale værdi fastsættes i overensstemmelse med de regler, der gælder for lande med markedsøkonomi, når den pågældende part i løbet af undersøgelsen – og i givet fald efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger – viser sig ikke at operere på markedsøkonomiske vilkår i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).

I grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), er fastsat en særlig metode til fastsættelse af den normale værdi for indførsel fra lande uden markedsøkonomi, netop på grund af den omstændighed, at de oplysninger, på grundlag af hvilke den normale værdi fastsættes, jf. samme artikels stk. 1-6, ikke kan anses for at udgøre pålidelige oplysninger med henblik på at beregne den normale værdi. Selv om der imidlertid i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), for visse lande er fastsat en undtagelse til metoden for beregning af den normale værdi i henhold til stk. 7, litra a), skal denne undtagelse fortolkes strengt og kan følgelig ikke anvendes, når den pågældende producent, som følge af ændringer i den faktiske situation eller afsløringen af nye forhold, som Kommissionen ikke med føje kunne have haft kendskab til ved fastlæggelsen af status som virksomhed, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, i de tre måneder efter indledningen af en antidumpingprocedure viser sig ikke at opfylde de kriterier, som en virksomhed, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, skal opfylde.

Derfor er grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), sidste punktum, ikke til hinder for, at tildelingen af status som virksomhed, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, ikke opretholdes, når en ændring i den faktiske situation, på grundlag af hvilken denne status var blevet tildelt, ikke længere gør det muligt at antage, at den pågældende producent opererer på markedsøkonomiske vilkår.

For så vidt som denne inddragelse af status som virksomhed, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, blot drager de nødvendige konsekvenser for fremtiden af den konstaterede ændring i de relevante omstændigheder, og kun har virkninger ex nunc, kan den ikke på nogen måde krænke den pågældende virksomheds velerhvervede rettigheder.

Inddragelsen af status som virksomhed, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, kan i øvrigt ikke ske inden for rammerne af fremgangsmåden fastsat i grundforordningens artikel 11, stk. 3, da denne bestemmelse alene vedrører en genoptagelse af en undersøgelse af de endelige foranstaltninger, som indføres efter afslutningen af antidumpingproceduren. En genoptagelse af en undersøgelse har således til formål at tilpasse den indførte told til udviklingen, efter indførelsen af denne told, i de forhold, som udgjorde grundlaget for tolden, og kræver normalt anvendelsen af en undersøgelsesperiode efter indførelsen af de endelige foranstaltninger, som den har til formål at foretage en fornyet undersøgelse af. Derimod har proceduren for en genoptagelse af en undersøgelse ikke til formål at foretage en fornyet undersøgelse af forhold, der udgjorde grundlaget for tolden, når de forblev uændrede, da den i realiteten er en genåbning af den oprindelige procedure.

For så vidt som den pågældende virksomhed endelig har fået lejlighed til at fremkomme med sine bemærkninger vedrørende de konsekvenser, som Kommissionen agtede at drage på baggrund af de nye forhold, som var kommet til dens kendskab, kan den ikke påstå, at retten til kontradiktion er blevet tilsidesat, således som denne ret er anerkendt ved de grundlæggende principper i fællesskabsretten og gennemført ved grundforordningens artikel 20.

(jf. præmis 44-47, 53, 54 og 56)

2. Formålet med at fastsætte en undersøgelsesperiode og forbuddet mod at tage hensyn til efterfølgende forhold er at garantere, at undersøgelsesresultaterne er repræsentative og pålidelige. Den i artikel 6, stk. 1, i grundforordningen om antidumping nr. 384/96 fastsatte undersøgelsesperiode har i denne henseende navnlig til formål at sikre, at de forhold, som afgørelsen af, om der foreligger dumping og skade, bygger på, ikke påvirkes af de pågældende producenters adfærd efter indledningen af antidumpingproceduren, således at den endelige told, der pålægges efter afslutningen af proceduren, faktisk er tilstrækkelig til at afhjælpe dumpingimportens skadelige virkninger.

Da indførelse af antidumpingtold i øvrigt ikke udgør en sanktion mod en tidligere adfærd, men en foranstaltning til forsvar og beskyttelse mod illoyal konkurrence som følge af dumpingpraksis, er det nødvendigt at foretage undersøgelsen på grundlag af oplysninger, der er så aktuelle som mulige, for at kunne fastsætte antidumpingtold, som er egnet til at beskytte fællesskabsindustrien mod dumpingpraksis.

Udtrykket »normalt« i grundforordningens artikel 6, stk. 1, indebærer imidlertid, at der kan være undtagelser til forbuddet mod at tage hensyn til oplysninger, der vedrører en periode, der ligger senere end undersøgelsesperioden. Hvis forhold vedrørende en periode, der ligger senere end undersøgelsesperioden, på grund af den omstændighed, at de afspejler de pågældende virksomheders aktuelle adfærd, berettiger en indførelse eller forhøjelse af en antidumpingtold, er institutionerne således berettiget – og endog forpligtet – til at tage hensyn hertil.

Det følger heraf, at Rådet anvender grundforordningens artikel 6, stk. 1, korrekt, ved at tage hensyn til en virksomheds deltagelse efter undersøgelsesperioden i en gruppe af producenter, som har til erklæret hensigt at omgå antidumpingtold, og som konsekvens heraf inddrage selskabets status som virksomhed, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, og således afværge indførelsen af foranstaltninger, der klart ikke er hensigtsmæssige.

(jf. præmis 59-61 og 63)