Annullationssøgsmål i henhold til artikel 263 TEUF kan anlægges til prøvelse af enhver bestemmelse udstedt af Unionens institutioner, uafhængigt af bestemmelsens karakter eller form, på den betingelse, at den tilsigter at skabe retsvirkninger. Ved afgørelsen af, om sådanne bestemmelser skaber retsvirkninger, skal vægten imidlertid lægges på deres indhold. I denne henseende skaber en afgørelse, som er vedtaget i henhold til artikel 218, stk. 3 og 4, TEUF, retsvirkninger i forholdet mellem Unionen og dens medlemsstater og mellem EU-institutionerne. En afgørelse truffet af Rådet om bemyndigelse til at indlede forhandlinger med et tredjeland, såsom afgørelse af 13. maj 2013 om bemyndigelse til at indlede forhandlinger om sammenkobling af Den Europæiske Unions emissionshandelssystem med et emissionshandelssystem i Australien, kan således gøres til genstand for et annullationssøgsmål anlagt af Kommissionen, for så vidt som den beskriver en præcis og detaljeret procedure vedrørende forhandlingen af den påtænkte aftale, som Rådet vil pålægge Kommissionen.

Artikel 218 TEUF om indgåelse af internationale traktater udgør en generel, selvstændig retsregel med samme rækkevidde som en forfatningsbestemmelse, for så vidt som den tillægger Unionens institutioner bestemte beføjelser. Med det formål at sikre ligevægten mellem disse sidstnævnte fastsætter denne bestemmelse navnlig, at aftaler mellem Unionen og en eller flere tredjelande skal forhandles af Kommissionen under overholdelse af forhandlingsdirektiver, der vedtages af Rådet, og derpå indgås af Rådet efter enten godkendelse fra eller høring af Parlamentet. Rådets beføjelse til at indgå sådanne aftaler gælder dog med forbehold af den kompetence, som på dette område er tillagt Kommissionen. Inden for rammerne af disse beføjelser er Rådet og Kommissionen dog forpligtet til at overholde princippet om loyalt samarbejde, der har en særlig betydning for Unionens indsats på internationalt plan, da en sådan indsats udløser en tæt samråds- og høringsprocedure mellem Unionens institutioner.

I denne henseende skal Kommissionen, når Rådet i overensstemmelse med artikel 218, stk. 4, TEUF har udpeget et særligt udvalg, fremsende alle nødvendige oplysninger til dette særlige udvalg, for at dette sidstnævnte kan følge forhandlingernes forløb, såsom bl.a. de annoncerede retningslinjer og de positioner, som de andre parter har fremsat under hele forhandlingsforløbet. Det er kun på denne måde, at det særlige udvalg er i stand til at udarbejde udtalelser og vejledninger om forhandlingen. Henset til forskellige institutionelle beføjelser under forhandlingen og indgåelse af aftaler i henhold til artikel 218 TEUF kan det kræves af Kommissionen, at den også fremsender disse oplysninger til Rådet.

En forpligtelse, der fremgår af Rådets afgørelse om bemyndigelse til at indlede forhandlinger, som fastsætter, at Kommissionen aflægger skriftlig rapport til Rådet om resultatet af forhandlingerne efter hvert forhandlingsmøde og under alle omstændigheder mindst en gang i kvartalet, skal følgelig anses for at være i overensstemmelse med artikel 218, stk. 2 og 4, TEUF. En sådan forpligtelse overholder også forpligtelsen i artikel 13, stk. 2, TEU, hvorefter hver institution handler inden for rammerne af de beføjelser, der er tildelt den ved traktaterne. Ligeledes udgør den ikke en tilsidesættelse af princippet om institutionel ligevægt eller af artikel 295 TEUF.

(jf. præmis 62, 64, 66-68 og 70-72)