Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Særlige rettergangsformer - udsættelse af gennemførelsen - foreløbige forholdsregler - betingelser - uopsættelighed - »fumus boni juris« - forholdsreglens foreløbige karakter

(Art. 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

2. Særlige rettergangsformer - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - realitetsbehandling af hovedsagen - uden betydning - grænser

(Art. 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1)

3. Særlige rettergangsformer - udsættelse af gennemførelsen - foreløbige forholdsregler - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab - bevisbyrde

(Art. 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

4. Særlige rettergangsformer - udsættelse af gennemførelsen - foreløbige forholdsregler - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab - økonomisk tab - markedets udvikling

(Art. 242 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

Sammendrag

1. Artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement bestemmer, at begæringer om foreløbige forholdsregler skal angive de omstændigheder, der medfører uopsættelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at den begærede foreløbige forholdsregel umiddelbart forekommer berettiget. De begærede forholdsregler skal have foreløbig karakter i den forstand, at de ikke må foregribe afgørelsen af hovedsagen.

( jf. præmis 45 )

2. Spørgsmål vedrørende hovedsagens formalitet bør som hovedregel ikke behandles under en sag om foreløbige forholdsregler, da dette kan foregribe hovedsagens udfald. Da begæringen om foreløbige forholdsregler imidlertid er knyttet til hovedsagen, bør det, når det gøres gældende, at denne åbenbart ikke kan antages til realitetsbehandling, fastslås, om der foreligger visse omstændigheder, på grund af hvilke det umiddelbart kan antages, at den kan antages til realitetsbehandling.

( jf. præmis 49 )

3. Spørgsmålet om, hvorvidt uopsættelighedsbetingelsen i forbindelse med en begæring om foreløbige forholdsregler er opfyldt, skal vurderes på baggrund af nødvendigheden af, at der træffes en foreløbig afgørelse for at undgå, at den begærende part udsættes for et alvorligt og uopretteligt tab. Det er den part, der gør en alvorlig og uoprettelig skade gældende, der skal bevise, at den foreligger. Det er tilstrækkeligt, at skaden kan forudsiges med en tilstrækkelig grad af sandsynlighed, navnlig når dens indtræden afhænger af, at der foreligger en flerhed af faktorer.

( jf. præmis 87 )

4. Når Fællesskabets retsinstanser tager stilling til en begæring om foreløbige forholdsregler, kan et økonomisk tab, bortset fra exceptionelle omstændigheder, ikke anses for uopretteligt eller vanskeligt at genoprette, såfremt tabet vil kunne godtgøres efterfølgende. Et økonomisk tab, der ikke blot udlignes som en følge af den berørte institutions opfyldelse af dommen i hovedsagen, udgør nemlig et økonomisk tab, der kan erstattes inden for rammerne af de retsmidler, som er fastsat i traktaten, navnlig i artikel 235 EF og 288 EF.

Såfremt en anfægtet retsakt vil kunne fremkalde en uoprettelig udvikling på et marked, som sagsøgeren allerede er inde på, kan det tab, som denne vil kunne lide, skønt det er af økonomisk art, dog undtagelsesvis anses for uopretteligt under en sag om foreløbige forholdsregler.

( jf. præmis 89 og 94 )