Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål – sager anlagt af medlemsstaterne

(Art. 263 TEUF)

2. Miljø – luftforurening – direktiv 2003/87 – national plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter (NAP) – en medlemsstats forelæggelse – Kommissionens kontrolbeføjelse – rækkevidde – retlig karakter af Kommissionens beslutning

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 3)

3. Miljø – luftforurening – direktiv 2003/87 – national plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter (NAP) – en medlemsstats forelæggelse – begreb

(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87, art. 9, stk. 3)

4. Institutionernes retsakter – gyldighedsformodning – nulliteter – begreb

(Art. 288 TEUF)

Sammendrag

1. Enhver medlemsstat har ret til gennem et annullationssøgsmål at anfægte lovligheden af Kommissionens beslutninger, uden at det herved er en forudsætning, at det godtgøres, at der foreligger en retlig interesse. Det er således ikke en betingelse for, at en medlemsstats søgsmål kan antages til realitetsbehandling, at denne godtgør, at en retsakt fra Kommissionen, som den har anfægtet, har retsvirkninger i forhold til staten selv. Søgsmålsinteressen omfatter kun søgsmål anlagt af fysiske eller juridiske personer og ikke søgsmål anlagt af EU-institutioner eller medlemsstater.

Endvidere skal der sondres mellem begrebet søgsmålsinteresse og begrebet retsakt, der kan gøres til genstand for søgsmål, hvorefter en retsakt for at kunne være genstand for et annullationssøgsmål skal tilsigte at skabe retsvirkninger, idet der ved afgørelsen heraf skal lægges vægt på dens indhold.

Kommissionens beslutning om ændring af den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter (NAP), som er forelagt af en medlemsstat, skaber ved sit indhold sådanne retsvirkninger.

(jf. præmis 33 og 34)

2. Kommissionens forudgående kontrol i medfør af artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af direktiv 96/61 fører ikke nødvendigvis til en beslutning fra Kommissionens side. Selv om denne ganske vist er forpligtet til efter forelæggelsen af en national plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter (NAP) omhyggeligt og upartisk at undersøge nævnte NAP’s forenelighed med kriterierne i bilag III og med bestemmelserne i artikel 10 i direktiv 2003/87, fremgår det imidlertid af ordene »kan afvise«, at Kommissionen råder over et vist skøn i denne forbindelse. Det følger desuden heraf, at hvis Kommissionen afstår fra inden for fristen på tre måneder efter medlemsstatens forelæggelse af en NAP at gøre brug af sin beføjelse, kan medlemsstaten principielt gennemføre nævnte NAP på de betingelser, der er fastsat i artikel 11 ff. i direktiv 2003/87, uden at dette kræver Kommissionens godkendelse. Undersøgelsesproceduren vedrørende en NAP skal således ikke nødvendigvis afsluttes med en formel beslutning, bl.a. når medlemsstaten under denne procedure foretager alle de anmodede ændringer.

Derimod kan Kommissionen blive nødt til at gøre brug af sin beslutningsbeføjelse i henhold til artikel 9, stk. 3, andet punktum, i direktiv 2003/87, når medlemsstaten afstår fra, eller nægter, at ændre sin NAP før udløbet af tremånedersfristen til trods for de fremførte indvendinger. I mangel af en sådan beslutning om afvisning fra Kommissionens side bliver den forelagte NAP nemlig endelig og omfattes af en formodning om lovlighed, som gør det muligt for medlemsstaten at gennemføre den.

De ændringer, som forekommer i en senere fase af undersøgelsesproceduren, nemlig efter Kommissionens indvendinger mod den forelagte NAP eller en del heraf, har netop til formål at imødegå Kommissionens indledningsvise udtrykte indvendinger vedrørende deres forenelighed med kriterierne i bilag III og med bestemmelserne i artikel 10 i direktiv 2003/87. Kommissionens godkendelse af ændringerne er dermed kun en naturlig følge af dens første indvendinger inden for rammerne af dens begrænsede beføjelse til kontrol og afvisning, der er tillagt den ved artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87, og ikke udtryk for en generel godkendelsesbeføjelse. Kommissionens godkendelse af de ændringer, der er foretaget af NAP’en, skal i øvrigt ikke være genstand for en formel beslutning fra Kommissionens side. Tværtimod ville en sådan fortolkning dels være i strid med princippet om, at Kommissionen ikke har en generel godkendelsesbeføjelse i forhold til en NAP. Dels ville en sådan fortolkning ikke være i overensstemmelse med ordlyden af artikel 9, stk. 3, tredje punktum, i direktiv 2003/87, som kun omhandler en afgørelse om afslag og ikke en afgørelse om godkendelse.

(jf. præmis 47 og 48)

3. En procedure indledt i henhold til artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af direktiv 96/61 har – ud over muligheden for, at Kommissionen foretager en forudgående kontrol – til formål at sikre medlemsstaterne retssikkerhed og navnlig at give dem mulighed for hurtigt inden for korte frister at fastsætte, hvorledes de kan tildele emissionskvoterne og forvalte fællesskabsordningen for handel med kvoter på grundlag af deres nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter (NAP) i den berørte tildelingsperiode. I forhold til denne periodes begrænsede varighed – tre eller fem år (artikel 11 i direktiv 2003/87) – har såvel Kommissionen som medlemsstaterne en legitim interesse i, at enhver tvist med hensyn til en NAP’s indhold løses hurtigt, og at den pågældende NAP ikke i sin gyldighedsperiode risikerer at blive anfægtet af Kommissionen.

Disse betragtninger gælder med hensyn til enhver NAP, uafhængigt af spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om den oprindeligt forelagte version eller en revideret version, der er forelagt senere. Desuden er kravet til Kommissionen om efter forelæggelsen af en revideret NAP at foretage en hurtig og effektiv kontrol så meget desto større, når der forud for denne kontrol allerede er foretaget en første fase af undersøgelsen af den oprindelige NAP, som i givet fald har ført til en afgørelse om afslag og dernæst til ændringer af nævnte NAP. Selv om Kommissionen har gjort gældende, at den er bemyndiget til at undersøge de foreslåede ændringer af en NAP, eller en revideret NAP, uden at skulle overholde den i artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87 anførte frist på tre måneder, kan en sådan påstand hindre formålet med en hurtig og effektiv kontrol samt den retssikkerhed, som den forelæggende medlemsstat har ret til med henblik på at kunne tildele emissionskvoterne til de anlæg, der er beliggende på medlemsstatens område før begyndelsen af handelsperioden i henhold til nævnte direktivs artikel 11.

Følgelig omfatter begrebet forelæggelse som omhandlet i artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87 såvel den første som efterfølgende forelæggelser af forskellige versioner af en NAP, således at hver af disse forelæggelser udløser en ny frist på tre måneder.

(jf. præmis 54, 55 og 57)

4. Den procedurefejl, som følger af den manglende overholdelse af fristen på tre måneder som omhandlet i artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af direktiv 96/61, er ikke så grov og åbenbar, at den kan begrunde, at den anfægtede beslutning erklæres for en nullitet. Retsakter − selv ulovlige − der udstedes af institutionerne, er nemlig principielt omfattet af en formodning for, at de er lovlige, og afføder derfor retsvirkninger, så længe de ikke er blevet trukket tilbage, annulleret under et annullationssøgsmål eller erklæret ugyldige som følge af en præjudiciel forelæggelse eller en ulovlighedsindsigelse.

I forbindelse med undersøgelsesproceduren i henhold til artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87, og henset til særegenhederne ved denne, kan den ulovlighed, der består i, at den anfægtede beslutning fremkom for sent, ikke medføre, at denne er en nullitet, idet en sådan konklusion, henset til det grundlæggende retssikkerhedsprincip, skal forbeholdes fuldstændig ekstreme tilfælde.

(jf. præmis 61)