ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kendelse afsagt af Domstolens Anden Afdeling den 25. maj 1998. - Rouhollah Nour mod Burgenländische Gebietskrankenkasse. - Anmodning om præjudiciel afgørelse: ASVG-Landesberufungskommission für das Burgenland - Autriche. - Præjudiciel forelæggelse - Domstolens ikke kompetent. - Sag C-361/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-03101



Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - Domstolens kompetence - graenser - spoergsmaal, som er aabenbart irrelevante, og hypotetiske spoergsmaal, som er forelagt i en sammenhaeng, der udelukker en hensigtsmaessig besvarelse - spoergsmaal, som er uden forbindelse med hovedsagens genstand - Domstolen ikke kompetent

(EF-traktaten, art. 177)

Sammendrag

Domstolen kan ikke traeffe afgoerelse vedroerende et praejudicielt spoergsmaal, naar det klart fremgaar, at den fortolkning, som den nationale ret oensker af en faellesskabsbestemmelse, savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller med dennes genstand, eller naar problemet er af hypotetisk karakter, og Domstolen ikke raader over de faktiske og retlige oplysninger, som er noedvendige for, at den kan foretage en saglig korrekt besvarelse af de forelagte spoergsmaal.

Dette er tilfaeldet, naar de praejudicielle spoergsmaal vedroerer fortolkningen af faellesskabsrettens almindelige principper, men ikke har nogen forbindelse med hovedsagens genstand.
Kendelse afsagt af Domstolens Første Afdeling den 7. maj 1998. - Irland mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Formaliteten - Søgsmålsfrist - Uforudselige omstændigheder - force majeure. - Sag C-239/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-02655



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - soegsmaalsfrister - sagsanlaeg efter fristens udloeb - uforudselige omstaendigheder eller force majeure

(Statutten for EF-Domstolen, art. 42, stk. 2)

Sammendrag

Faellesskabsbestemmelserne vedroerende procesfrister kan kun fraviges, hvis der foreligger ganske saerlige omstaendigheder, omstaendigheder, som ikke kunne forudses, eller force majeure, jf. artikel 42, stk. 2, i statutten for Domstolen, da kun en streng overholdelse af de naevnte bestemmelser er i overensstemmelse med hensynet til retssikkerheden og noedvendigheden af at undgaa enhver forskelsbehandling eller vilkaarlighed i retsplejen.

Saafremt posttjenesten undtagelsesvis ikke virker normalt og derved medfoerer, at et annullationssoegsmaal anlaegges for sent, er der ikke tale om omstaendigheder i ovennaevnte forstand, saafremt en sagsoeger foerst har fremsendt staevningen, ganske vist pr. ekspreskurerpost, dagen foer den fastsatte frist udloeb, hvorved det maa tages i betragtning, at han raadede over en fristforlaengelse under hensyn til afstanden paa ti dage, beregnet paa grundlag af normal postgang, hvori indgaar hensyntagen til eventuelle problemer i posttjenesten.
Kendelse afsagt af Domstolens Sjette Afdeling den 30. april 1998. - Straffesag mod Italia Testa og Mario Modesti, tilvarslet: Società Italiana degli Autori ed Editori (SIAE). - Anmodning om præjudiciel afgørelse: Pretura circondariale di Roma - Italien. - Præjudiciel forelæggelse - Afvisning. - Forenede sager C-128/97 og C-137/97.



Samling af Afgørelser 1998 side I-02181



Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - formaliteten - spoergsmaal forelagt uden tilstraekkelige oplysninger om den faktiske og retlige baggrund - spoergsmaal forelagt i en sammenhaeng, der udelukker et hensigtsmaessigt svar

(EF-traktaten, art. 177; statutten for EF-Domstolen, art. 20)

Sammendrag

For at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, der kan anvendes af den nationale ret, er det noedvendigt, at denne fastlaegger den faktiske og retlige baggrund for de forelagte spoergsmaal eller i hvert fald redegoer for de faktiske omstaendigheder, der er lagt til grund, og som danner grundlag for spoergsmaalene.

I denne forbindelse tjener de i forelaeggelsesbeslutningerne indeholdte oplysninger og spoergsmaal ikke blot til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre beroerte parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen.

Det paahviler Domstolen at overvaage, at denne mulighed bevares, naar henses til, at det i henhold til ovennaevnte bestemmelse kun er forelaeggelsesbeslutningerne, der meddeles de paagaeldende parter.

Det er derfor aabenbart, at en anmodning fra en national ret maa afvises, fordi Domstolen ikke kan give en brugbar fortolkning af faellesskabsretten, naar den nationale ret enten ikke tilstraekkeligt har praeciseret, hvilken italiensk regelsammenhaeng de forelagte spoergsmaal indgaar i, eller ikke oplyser de noejagtige grunde, der foranlediger den til at rejse spoergsmaal om visse nationale lovbestemmelsers forenelighed med faellesskabsretten, eller grundene til, at retten finder en besvarelse af de forelagte spoergsmaal noedvendig for tvistens afgoerelse.
61997O0196

Kendelse afsagt af Domstolens Første Afdeling den 15. januar 1998. - Intertronic - F. Cornelis GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Appel, der åbenbart skal forkastes. - Sag C-196/97 P.



Samling af Afgørelser 1998 side I-00199
61997O0218

Kendelse afsagt af Domstolens Første Afdeling den 5. december 1997. - Rådet for Den Europæiske Union mod Ana Maria Fernandes Leite Mateus. - Åbenbart, at appellen skai afvises. - Sag C-218/97 P.



Samling af Afgørelser 1997 side I-06945
Kendelse afsagt af Domstolens Første Afdeling den 6. oktober 1997. - Association internationale des utilisateurs de fils de filaments artificiels et synthétiques et de soie naturelle (AIUFFASS) og Apparel, Knitting & Textiles Alliance (AKT) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Appel - EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c) - Tekstiler - Åbenbart fejlskøn - Overkapacitet - Antagelse til realitetsbehandling. - Sag C-55/97 P.



Samling af Afgørelser 1997 side I-05383



Sammendrag



Nøgleord

Appel - anbringender - fejlagtig bedoemmelse af faktiske omstaendigheder - afvisning - Domstolens proevelsesret med hensyn til vurderingen af beviserne - udelukket, medmindre de er gengivet forkert

(EF-traktaten, art. 168 A; statutten for EF-Domstolen, art. 51)

Sammendrag

I medfoer af traktatens artikel 168 A og artikel 51, stk. 1, i statutten for Domstolen kan en appel alene stoettes paa, at Retten har overtraadt visse retsregler, idet enhver bedoemmelse af faktisk karakter er udelukket.

Retten er herefter enekompetent til dels at fastlaegge de faktiske omstaendigheder, medmindre der er tale om et tilfaelde, hvor det af de sagsakter, som er forelagt den, fremgaar, at dens konstateringer er behaeftet med en faktisk unoejagtighed, og dels til at vurdere disse omstaendigheder. Det tilkommer alene Retten at afgoere, hvilken bevisvaerdi der skal tillaegges de oplysninger, den har faaet forelagt, naar disse beviser er blevet forskriftsmaessigt tilvejebragt, og de almindelige retsgrundsaetninger og de processuelle regler om bevisbyrde og bevisfoerelse, er blevet overholdt. Denne vurdering udgoer ikke, medmindre beviserne er gengivet forkert, et retsspoergsmaal, som er undergivet Domstolens proevelsesret.
Domstolens Kendelse af 1. oktober 1997. - Regione Toscana mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. - Annullationssøgsmål - domstolen åbenbart inkompetent - Henvisning til Retten i Første Instans. - Sag C-180/97.



Samling af Afgørelser 1997 side I-05245



Sammendrag



Nøgleord

Retspleje - kompetencefordeling mellem Domstolen og Retten i Foerste Instans - annullationssoegsmaal - sager anlagt af medlemsstaterne - begreb - sag anlagt ved Domstolen af en regional myndighed i en medlemsstat - Domstolen aabenbart inkompetent - henvisning til Retten i Foerste Instans

(EF-traktaten, art. 173; EF-statutten for Domstolen, art. 47, stk. 2; Raadets afgoerelse 88/591, 93/350 og 94/149)

Sammendrag

Domstolens kompetence er efter ikrafttraedelsen af afgoerelse 94/149 begraenset til sager, der anlaegges af en medlemsstat eller en faellesskabsinstitution.

Det fremgaar af den generelle maade, hvorpaa traktaterne er opbygget, at begrebet medlemsstat i bestemmelserne vedroerende institutionerne og navnlig i bestemmelserne vedroerende domstolsproevelse kun omfatter regeringsmyndighederne i De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater, og det kan ikke antages ogsaa at omfatte regionale regeringer og selvstaendige faellesskabers regeringer, uanset hvilken kompetence de maatte vaere tillagt. Saafremt det modsatte blev antaget, ville man gribe ind i den institutionelle ligevaegt, der foelger af traktaterne, hvori det bl.a. fastlaegges, paa hvilke betingelser medlemsstaterne, dvs. de stater, der er parter i traktaterne om oprettelse af Faellesskaberne og tiltraedelsestraktaterne, deltager i faellesskabsinstitutionernes virke. De Europaeiske Faellesskaber kan saaledes ikke omfatte et stoerre antal medlemsstater end de stater, der har tiltraadt traktaterne.

Naar der i medfoer af traktatens artikel 173, stk. 4, anlaegges et annullationssoegsmaal ved Domstolen af en regional myndighed, som maa anses for en juridisk person i henhold til denne bestemmelse, er det aabenbart, at Domstolen ikke har kompetence til at behandle sagen, og den maa derfor i henhold til EF-statuttens artikel 47, stk. 2, henvise sagen til Retten i Foerste Instans.
Kendelse afsagt af Domstolens Præsident den 10. september 1997. - Luis Manuel Chaves Fonseca Ferrão mod Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller). - Foreløbige forholdsregler - Udsættelse af gennemførelsen - Uopsættelighed. - Sag C-248/97 P (R).



Samling af Afgørelser 1997 side I-04729



Sammendrag



Nøgleord

1 Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - foreloebige forholdsregler - betingelser - »fumus boni juris« - alvorligt og uopretteligt tab - Rettens skoen i sager om foreloebige forholdsregler - betingelsernes kumulative karakter - konsekvenser under en appel

(EF-traktaten, art. 185 og 186; Domstolens procesreglement, art. 83, stk. 2; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2)

2 Appel - anbringender - manglende begrundelse - anvendelse i forbindelse med kendelser om foreloebige forholdsregler

Sammendrag

3 I forbindelse med den samlede bedoemmelse af en begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen eller om andre foreloebige forholdsregler raader Retten over et vidt skoen og kan under hensyn til sagens saeregenheder frit afgoere, hvorledes disse forskellige betingelser skal efterproeves samt raekkefoelgen for denne undersoegelse, naar ingen faellesskabsretlig bestemmelse paalaegger den at anvende et forud fastsat skema for vurderingen af noedvendigheden af at traeffe en foreloebig afgoerelse.

Det foelger heraf, at under en appelsag, hvor appellanten anfaegter en kendelse, ved hvilken en begaering om foreloebige forholdsregler er blevet afvist, fordi de begaerede forholdsregler ikke er uopsaettelige, kan anbringender, der vedroerer forholdsreglernes umiddelbare berettigelse (»fumus boni juris«), men som ikke behandler spoergsmaalet om den manglende uopsaettelighed, ikke foere til hverken hel eller delvis ophaevelse af kendelsen.

4 Det kan ikke kraeves, at Faellesskabets retsinstanser i sager om foreloebige forholdsregler udtrykkeligt besvarer samtlige faktiske og retlige momenter, som er blevet diskuteret under sagen om foreloebige forholdsregler. Det er tilstraekkeligt, at de af retsinstansen nedfaeldede praemisser gyldigt under hensyn til sagens omstaendigheder begrunder kendelsen og goer det muligt for Domstolen at udoeve sin domstolskontrol.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - intervention - personalesager - en tjenestemands intervention i et annullationssoegsmaal anlagt af en anden tjenestemand - formaliteten - betingelser

(Statutten for EF-Domstolen, art. 37, stk. 2; Domstolens procesreglement, art. 93 og 123)

2 Retspleje - intervention - personer med berettiget interesse - tvist, hvis sagsgenstand svarer til sagsgenstanden i en anden for Retten verserende sag - tilladelse til intervention ikke givet - tilsidesaettelse af retten til kontradiktion - foreligger ikke

(Statutten for EF-Domstolen, art. 37, stk. 2; Domstolens procesreglement, art. 93 og 123)

Sammendrag

3 Begrebet berettiget interesse i tvistens afgoerelse i henhold til artikel 37 i statutten for Domstolen maa - vedroerende en begaering om intervention fremsat af en tjenestemand under et annullationssoegsmaal anlagt af en anden tjenestemand - opfattes som en direkte interesse i, hvilken afgoerelse der traeffes med hensyn til de paastande, som specifikt vedroerer den retsakt, der kraeves annulleret.

En begaering om intervention, som en tjenestemand fremsaetter under et annullationssoegsmaal anlagt af en anden tjenestemand til proevelse af afgoerelsen om dennes indplacering, kan derfor ikke tages til foelge.

4 Saafremt den, der begaerer intervention, selv er part i en sag, der verserer for Retten, og hvis behandling er udsat, indtil Domstolen har truffet endelig afgoerelse i den tvist, han har fremsat begaering om at intervenere i, udgoer den omstaendighed, at den paagaeldende ikke gives tilladelse til at intervenere i sidstnaevnte sag, der vedroerer en lignende situation som hans, eller hvori der er gjort lignende argumenter gaeldende, ikke et indgreb i hans ret til kontradiktion.

Domstolens afgoerelse i den sag, der er indbragt for den, vil ikke paavirke de rettigheder, som den, der begaerer intervention, vil kunne goere gaeldende i den sag, hvor han selv er sagsoeger, og hvorunder han vil kunne fremfoere de argumenter, han finder relevante for de anbringender, han har paaberaabt sig i staevningen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Retspleje - intervention - personalesager - en tjenestemands intervention i et annullationssoegsmaal anlagt af en anden tjenestemand - formaliteten - betingelser

(Statutten for EF-Domstolen, art. 37, stk. 2; Domstolens procesreglement, art. 93 og 123)

2 Retspleje - intervention - personer med berettiget interesse - tvist, hvis sagsgenstand svarer til sagsgenstanden i en anden for Retten verserende sag - tilladelse til intervention ikke givet - tilsidesaettelse af retten til kontradiktion - foreligger ikke

(Statutten for EF-Domstolen, art. 37, stk. 2; Domstolens procesreglement, art. 93 og 123)

Sammendrag

1 Begrebet berettiget interesse i tvistens afgoerelse i henhold til artikel 37 i statutten for Domstolen maa - vedroerende en begaering om intervention fremsat af en tjenestemand under et annullationssoegsmaal anlagt af en anden tjenestemand - opfattes som en direkte interesse i, hvilken afgoerelse der traeffes med hensyn til de paastande, som specifikt vedroerer den retsakt, der kraeves annulleret.

En begaering om intervention, som en tjenestemand fremsaetter under et annullationssoegsmaal anlagt af en anden tjenestemand til proevelse af afgoerelsen om dennes indplacering, kan derfor ikke tages til foelge.

2 Saafremt den, der begaerer intervention, selv er part i en sag, der verserer for Retten, og hvis behandling er udsat, indtil Domstolen har truffet endelig afgoerelse i den tvist, han har fremsat begaering om at intervenere i, udgoer den omstaendighed, at den paagaeldende ikke gives tilladelse til at intervenere i sidstnaevnte sag, der vedroerer en lignende situation som hans, eller hvori der er gjort lignende argumenter gaeldende, ikke et indgreb i hans ret til kontradiktion.

Domstolens afgoerelse i den sag, der er indbragt for den, vil ikke paavirke de rettigheder, som den, der begaerer intervention, vil kunne goere gaeldende i den sag, hvor han selv er sagsoeger, og hvorunder han vil kunne fremfoere de argumenter, han finder relevante for de anbringender, han har paaberaabt sig i staevningen.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Praejudicielle spoergsmaal - formaliteten - spoergsmaal forelagt uden tilstraekkelige oplysninger om den faktiske og retlige baggrund - spoergsmaal forelagt i en sammenhaeng, der udelukker et hensigtsmaessigt svar

(EF-traktaten, art. 177; statutten for EF-Domstolen, art. 20)

Sammendrag

For at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, som den nationale ret kan bruge, er det paakraevet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstaendigheder og de regler, som de forelagte spoergsmaal haenger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spoergsmaal. De i forelaeggelsesbeslutningerne givne oplysninger tjener ikke blot til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre interesserede parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i statutten for Domstolen.

Det er derfor aabenbart, at en anmodning fra en national ret maa afvises, fordi Domstolen ikke kan give en relevant fortolkning af faellesskabsretten, naar den nationale ret ikke beskriver sagens faktiske omstaendigheder eller de faktiske forhold, der er baggrunden for spoergsmaalene, eller de relevante nationale regler, og ikke angiver de praecise grunde til, at den er i tvivl om fortolkningen af faellesskabsretten og derfor finder det noedvendigt at forelaegge Domstolen praejudicielle spoergsmaal.
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Fællesskabsret - principper - grundrettigheder - Domstolens pligt til at sikre overholdelsen heraf - hensyntagen til den europæiske menneskerettighedskonvention - ret for enhver til en retfærdig rettergang - en anmodning om tilladelse til at afgive bemærkninger til generaladvokatens forslag til afgørelse ikke taget til følge af Domstolen - tilsidesættelse - foreligger ikke

(Art. 222 EF; art. 6, stk. 2, EU; den europæiske menneskerettighedskonvention, art. 6, stk. 1; EF-statutten for Domstolen, art. 18; Domstolens procesreglement, art. 59 og 61)

Sammendrag

$$Grundrettighederne hører til de almindelige retsgrundsætninger, som Domstolen skal beskytte. I dette øjemed lægger Domstolen de fælles forfatningsmæssige traditioner i medlemsstaterne til grund samt de anvisninger i form af internationale traktater om beskyttelse af menneskerettighederne, som medlemsstaterne har været med til at udarbejde, eller som de senere har tiltrådt. Den europæiske menneskerettighedskonvention, som artikel 6, stk. 2, EU i øvrigt henviser til, er herved af særlig betydning.

Denne konventions artikel 6, stk. 1, hvorefter enhver har ret til en retfærdig rettergang under en kontradiktorisk procedure, er ikke til hinder for, at Domstolen ikke tager en anmodning fra en part om at måtte indgive skriftlige bemærkninger til generaladvokatens forslag til afgørelse til følge.

I det retsplejesystem, som følger af traktaten og af statutten for Domstolen, og som er nærmere fastlagt i Domstolens procesreglement, udgør generaladvokatens forslag til afgørelse i modsætning til en udtalelse henvendt til dommerne eller parterne, som hidrører fra en myndighed uden for Domstolen eller hvis vægt afledes af det offentliges repræsentant som sådan, en selvstændig og begrundet udtalelse, som fremsættes offentligt af et medlem af selv samme institution, der således offentligt og selvstændigt deltager i den proces, der fører til udarbejdelsen af Domstolens afgørelse, og dermed i udførelsen af de dømmende opgaver, som er overladt til Domstolen.

Desuden er det netop for at opfylde målsætningen bag princippet om kontradiktion, som er at forhindre, at Domstolen påvirkes af argumenter, som parterne ikke har udtalt sig om, at Domstolen ex officio, på forslag fra generaladvokaten eller på parternes begæring, i overensstemmelse med procesreglementets artikel 61 kan træffe bestemmelse om genåbning af den mundtlige forhandling, såfremt den finder, at sagen er utilstrækkeligt oplyst, eller at sagen skal afgøres på grundlag af et argument, som ikke har været drøftet af parterne.

(jf. præmis 8, 9, 10, 14, 15, 18 og 20)
Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

Præjudicielle spørgsmål - forelæggelse for Domstolen - en national ret i traktatens artikel 177's forstand (nu artikel 234 EF) - begreb - fastlægges på grundlag af strukturelle og funktionelle kriterier - »Corte dei Conti« udøver i den sammenhæng, der har givet anledning til forelæggelsen, funktioner, der består i evaluering og efterprøvelse af resultaterne af forvaltningsvirksomhed - ikke judiciel karakter

(EF-traktaten, art. 177 (nu art. 234 EF))

Sammendrag

$$Afgørelsen af, om et organ har ret til at forelægge spørgsmål for Domstolen i henhold til traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) træffes på grundlag af såvel strukturelle som funktionelle kriterier. For så vidt angår de funktionelle kriterier kan et nationalt organ kvalificeres som en »ret« i bestemmelsens forstand, når det udøver judicielle funktioner, mens det ved udøvelsen af andre funktioner, navnlig af administrativ karakter, ikke kan kvalificeres som sådan.

Heraf følger, at det for at afgøre, om et nationalt organ, som ifølge lovgivningen er tillagt forskellige funktioner, må kvalificeres som en »ret«, er nødvendigt at undersøge den særlige karakter af de funktioner, det udøver i den specielle lovgivningsmæssige sammenhæng, hvori det forelægger spørgsmål for Domstolen. I forbindelse med denne undersøgelse er det uden betydning, at andre afdelinger af det pågældende organ, eller endog den afdeling, som har forelagt spørgsmål for Domstolen - men under udøvelse af andre funktioner end dem, der ligger til grund for forelæggelsen - må kvalificeres som en »ret«.

»Corte dei Conti« udøver ikke en judiciel funktion og kan derfor ikke forelægge spørgsmål for Domstolen, når organet i den sammenhæng, der har givet anledning til den præjudicielle anmodning, udøver en efterfølgende revisionsfunktion, der i det væsentlige består i evaluering og efterprøvelse af resultaterne af forvaltningsvirksomhed.