Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlaeggelse af den normale vaerdi - det i foerste raekke anvendelige grundlag - prisen i normal handel - fastlaeggelse paa andet grundlag - betingelser - ingen afsaetning paa hjemmemarkedet, som sker i form af normal handel, eller som muliggoer en passende sammenligning - normal handel - afsaetning der muliggoer en passende sammenligning - begreb - taerskel for repraesentativiteten af afsaetningen paa hjemmemarkedet

[Raadets forordning nr. 2423/88, art. 2, stk. 3, litra a) og b)]

2. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlaeggelse af den normale vaerdi - prisen i normal handel - indstilling af produktionen af de paa hjemmemarkedet solgte modeller - uden betydning for beregningen af den normale vaerdi

[Raadets forordning nr. 2423/88, art. 2, stk. 3, litra a) og b)]

3. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlaeggelse af den normale vaerdi - metode til fastlaeggelse af den beregnede vaerdi - foreneligheden af bestemmelserne i antidumpinggrundforordningen med GATT' s antidumpingkodeks

[Raadets forordning nr. 2423/88, art. 2, stk. 3, litra b), nr. ii); aftalen om anvendelsen af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel, "antidumpingkodeksen af 1979", art. 2, stk. 4]

4. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlaeggelse af den normale vaerdi - fastlaeggelse i form af en beregnet vaerdi - de forskellige beregningsmetoders indbyrdes prioritetsraekkefoelge - beregning af fortjenstmargenen - beregning i foerste raekke paa grundlag af producentens eller eksportoerens fortjeneste i forbindelse med fortjenstgivende salg af samme vare paa hjemmemarkedet - begrundelse - hensyntagen til den paagaeldende virksomheds saerlige forhold

[Raadets forordning nr. 2423/88, art. 2, stk. 3, litra b), nr. ii)]

5. Faelles handelspolitik - beskyttelse mod dumping - dumpingmargen - fastlaeggelse af den normale vaerdi - fastlaeggelse i form af en beregnet vaerdi - fortjenstmargen - eksportsalg til Original Equipment Manufacturers (OEM) - ingen tilsvarende afsaetning paa hjemmemarkedet - fastlaeggelse paa et rimeligt grundlag - fastsaettelse til en procentdel af den paagaeldende virksomheds fortjeneste i forbindelse med salg paa hjemmemarkedet under eget navn - lovligt

[Raadets forordning nr. 2423/88, art. 2, stk. 3, litra b), nr. ii)]

Sammendrag

1. Efter ordlyden af artikel 2, stk. 3, litra a), i antidumpinggrundforordningen, forordning nr. 2423/88, og ordningen i henhold til bestemmelsen som helhed skal den normale vaerdi i foerste raekke fastlaegges paa grundlag af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales i normal handel. Det fremgaar saaledes af forordningens artikel 2, stk. 3, litra b), at andre fremgangsmaader end dette princip kun kan komme paa tale, saafremt samme vare ikke saelges i normal handel, eller saafremt et saadant salg ikke muliggoer en passende sammenligning.

Ved begrebet normal handel i den naevnte bestemmelse sigtes der til selve arten af den paagaeldende afsaetning. Efter begrebet gaelder der, hvad angaar spoergsmaalet om fastlaeggelsen af den normale vaerdi, andre regler i tilfaelde, hvor en afsaetning paa hjemmemarkedet ikke sker paa normale forretningsmaessige vilkaar, navnlig naar en vare saelges til en pris, der ligger under produktionsomkostningerne, eller naar der finder transaktioner sted mellem parter, der er forretningsmaessigt forbundet, eller mellem hvem der bestaar en kompensationsaftale.

Med hensyn til betingelsen om, at afsaetningen paa hjemmemarkedet skal muliggoere en passende sammenligning, er det relevante spoergsmaal, hvorvidt denne afsaetning er tilstraekkelig repraesentativ til at kunne tjene som grundlag for fastlaeggelsen af den normale vaerdi. Transaktionerne paa hjemmemarkedet maa saaledes afspejle en normal koeberadfaerd og foere til en normal prisdannelse.

Raadets og Kommissionens praksis, hvorefter den naevnte betingelse anses for opfyldt, naar den paagaeldende producents afsaetning paa hjemmemarkedet overstiger 5% af eksportsalget til Faellesskabet, indebaerer en vis grad af retlig vished for de beroerte erhvervsdrivende, for saa vidt angaar spoergsmaalet om, hvorvidt faellesskabsinstitutionerne vil anse afsaetningen paa hjemmemarkedet for repraesentativ. Som foelge af denne sikkerhed boer 5%-kriteriet opretholdes, og det boer kun fraviges i ganske saerlige tilfaelde.

Et saadant tilfaelde vil kunne foreligge, saafremt hjemmemarkedet ikke har et samlet omfang, der er tilstraekkelig stort til, at salgspriserne er et resultat af forholdet mellem udbud og efterspoergsel.

Den omstaendighed, at en eksportoers afsaetning paa hjemmemarkedet er lille i absolutte tal, giver derimod ikke i sig selv grundlag for at fravige praksis for at regne med en graense paa 5%. En fravigelse af den naevnte praksis som foelge af de saerlige omstaendigheder i hvert enkelt konkret tilfaelde ville kunne undergrave den retlige vished, som den netop har til formaal at bibringe.

2. Den omstaendighed, at fremstillingen af de paa hjemmemarkedet solgte modeller er blevet indstillet, er principielt uden betydning for fastlaeggelsen af den normale vaerdi, idet artikel 2, stk. 3, litra b), i antidumpinggrundforordningen, forordning nr. 2423/88, kun henviser til salg.

3. Artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i antidumpinggrundforordningen, forordning nr. 2423/88, er forenelig med artikel 2, stk. 4, i GATT' s antidumpingkodeks, idet bestemmelsen uden at stride mod de reale hensyn, der ligger til grund for sidstnaevnte bestemmelse, blot for de tilfaelde, der maa antages at ville kunne opstaa i praksis, konkretiserer de rimelige metoder, som kan anvendes ved fastlaeggelsen af den beregnede normale vaerdi af den vare, som angiveligt eksporteres til Faellesskabet til dumpingpriser.

Artikel 2, stk. 4, i antidumpingkodeksen er saaledes generelt affattet og indeholder ingen praecisering af, hvorvidt der med begrebet saedvanlig fortjeneste ved salg af varer inden for samme kategori paa oprindelseslandets hjemmemarked sigtes til den paagaeldende eksportoers fortjeneste eller til den gennemsnitlige fortjeneste hos samtlige producenter paa hjemmemarkedet.

4. De tre metoder til fastlaeggelse af den beregnede normale vaerdi, der er hjemmel for i artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i antidumpinggrundforordningen, forordning nr. 2423/88, skal tages i betragtning i den raekkefoelge, hvori de optraeder i bestemmelsen.

Fortjenstmargenen skal derfor i foerste raekke fastsaettes paa grundlag af producentens fortjenstmargen i forbindelse med fortjenstgivende salg af samme vare paa hjemmemarkedet. Det er kun, saafremt der ikke foreligger oplysninger herom, eller saafremt oplysningerne er upaalidelige eller uegnede til formaalet, at fortjenstmargenen skal fastsaettes paa grundlag af den fortjeneste, andre producenter har opnaaet ved salg af samme vare.

Ved saaledes at give bestemmelse om, at der i foerste raekke skal ske en anvendelse af oplysninger med tilknytning til den paagaeldende individuelle producent, tilsigtes det med artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), at sikre, at den beregnede normale vaerdi i videst muligt omfang afspejler den situation, som ville have foreligget, saafremt producenten rent faktisk havde haft en tilstraekkelig stor afsaetning af den paagaeldende vare paa hjemmemarkedet. Bestemmelsen er dermed en garanti for, at hver enkelt virksomhed bedoemmes paa grundlag af netop dens saerlige forhold.

Et af disse forhold er producentens prispolitik paa hjemmemarkedet. Der kan derfor ikke ses bort fra oplysninger om den fortjeneste, som er resultatet af denne politik, blot fordi producentens fortjenstmargen i forbindelse med salg af samme vare er saerlig hoej i forhold til den, som andre producenter paa hjemmemarkedet har.

5. Naar ingen producent eller eksportoer i det paagaeldende tredjeland har nogen afsaetning af produkter til Original Equipment Manufacturers (OEM) paa hjemmemarkedet, er det efter artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), sidste punktum, i antidumpinggrundforordningen, forordning nr. 2423/88, udtryk for en rimelig metode at fastsaette fortjenstmargenen i forbindelse med salg af produkter til OEM-kunder i Faellesskabet til en procentdel af den paagaeldende virksomheds fortjeneste i forbindelse med salg paa hjemmemarkedet af produkter under eget navn i stedet for at regne med en ensartet gennemsnitlig fortjenstmargen beregnet paa grundlag af samtlige beroerte producenters fortjenstmargener i forbindelse med salg af maerkeprodukter.

Salg til OEM-kunder og salg af traditionel art under eget navn er saaledes udtryk for to muligheder for at afsaette produktionen, som én og samme producent raader over. Uanset om den ene eller den anden mulighed vaelges, foretages valget paa grundlag af de samme rentabilitetskriterier, som gaelder for den paagaeldende virksomhed.

Der bestaar derfor noedvendigvis en sammenhaeng mellem salg til OEM-kunder og salg under producentens eget navn, og det er derfor et rimeligt valg at fastsaette fortjenstmargenen i forbindelse med salg til OEM-kunder paa grundlag af den fortjenstmargen, der er blevet opnaaet ved salg af maerkeprodukter.

Endvidere er formaalet med at fastlaegge den normale vaerdi i form af en beregnet vaerdi at afgoere, hvilken salgspris der ville gaelde for et produkt, saafremt dette solgtes paa hjemmemarkedet, saaledes at en anvendelse af oplysninger vedroerende den paagaeldende individuelle producent er bedst egnet til at tilgodese dette hensyn, navnlig naar disse oplysninger i betydelig grad adskiller sig fra oplysningerne vedroerende andre producenter.

Naar de fortjenstmargener, som er blevet opnaaet ved salg af maerkeprodukter, varierer betydeligt, strider en anvendelse af en ensartet fortjenstmargen for samtlige beroerte producenter - svarende til gennemsnittet af samtlige fortjenstmargener hos alle disse producenter i forbindelse med salg af maerkeprodukter - mod det naevnte hensyn. For den producent, der kun har opnaaet en lille fortjenstmargen, vil der saaledes blive regnet med en gennemsnitlig og hoejere fortjenstmargen, mens den producent, der har opnaaet en hoej faktisk fortjenstmargen, vil drage fordel af en gennemsnitlig og lavere fortjenstmargen.