Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Tjenestemaend ° forflyttelse ° omplacering ° sondringskriterier ° faelles betingelser

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 4, art. 7, stk. 1, og art. 29)

2. Tjenestemaend ° individuel afgoerelse ° meddelelse ° ikrafttraedelsestidspunkt foer meddelelsen ° bedoemmelse under hensyn til retssikkerhedsprincippet

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 25)

3. Tjenestemaend ° organisering af tjenestegrenene ° placering af personalet ° administrationens skoen ° raekkevidde ° judiciel kontrol ° graenser ° tjenestemandens samarbejds- og loyalitetspligt

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 7)

4. Tjenestemaend ° bebyrdende afgoerelse ° begrundelse ° forpligtelse ° raekkevidde

(Tjenestemandsvedtaegten, art. 25)

5. Tjenestemaend ° soegsmaal ° anbringender ° magtfordrejning ° begreb

6. Tjenestemaend ° placering ° administrationens omsorgspligt ° raekkevidde ° judiciel proevelse ° graenser

Sammendrag

1. Ved afgoerelsen af, om en foranstaltning er en forflyttelse eller en omplacering, kan Retten ikke vaere bundet af, hvorledes parterne retligt betegner foranstaltningen.

Det fremgaar herved af vedtaegtens systematik, at der kun sker forflyttelse i udtrykkets egentlige forstand, naar en tjenestemand overflyttes til en ledig stilling. Det foelger heraf, at enhver egentlig forflyttelse er underkastet de i vedtaegtens artikel 4 og 29 fastsatte formkrav. Disse formkrav gaelder derimod ikke i tilfaelde, hvor en tjenestemand omplaceres med sin stilling, fordi en saadan overflytning ikke medfoerer, at der opstaar en ledig stilling.

Med hensyn til beskyttelsen af de paagaeldende tjenestemaends rettigheder og berettigede interesser gaelder imidlertid reglerne i vedtaegtens artikel 7, stk. 1, for afgoerelser om omplacering paa samme maade som for forflyttelser, navnlig i den forstand, at omplacering af tjenestemaend kun kan ske i tjenestens interesse og paa betingelse af, at der er tale om tilsvarende stillinger.

2. Det omstaendighed, at ikrafttraedelsen af en afgoerelse om omplacering formelt er blevet fastsat til et tidspunkt, der ligger foer tidspunktet for meddelelsen herom til den beroerte tjenestemand, har ikke kunnet skade den retssikkerhed, som tjenestemanden kunne kraeve, eftersom den paagaeldende, for det foerste, var underrettet om sandsynligheden for en omplacering inden laenge, og, for det andet, denne afgoerelse efter sin karakter ikke kunne fremkalde praktiske virkninger, foer den blev meddelt den paagaeldende, og ansaettelsesmyndigheden endelig gik med til at udsaette datoen for afgoerelsens effektive ikrafttraeden.

3. Faellesskabsinstitutionerne raader over vide skoensbefoejelser med hensyn til, hvorledes de oensker at indrette deres tjenestegrene paa grundlag af de opgaver, der paahviler dem, og med hensyn til placeringen af det personale, som de raader over, hvorved det dog er en forudsaetning, at placeringen sker i tjenestens interesse og under iagttagelse af princippet om stillingernes aekvivalens. De eventuelle problemer, som en tjenestemands afgang kan forvolde i hans gamle afdeling, og den gavn, som hans nye afdeling kan drage af omplaceringen, og de virkninger, som denne kan have for de to afdelingers forbindelser udadtil, er forhold, som er omfattet af dette vide skoen. Da institutionerne raader over et vidt skoen ved vurderingen af tjenestens interesse, maa Faellesskabets retsinstansers kontrol derfor begraenses til spoergsmaalet om, hvorvidt ansaettelsesmyndigheden har overskredet graenserne for dette skoen og ikke har udoevet det paa klart fejlagtig maade.

Naar administrationen vurderer de sandsynlige foelger for tjenesten af en omplaceringsafgoerelse, er den berettiget til at forvente, at den paagaeldende tjenestemand handler i overensstemmelse med den loyalitets- og samarbejdspligt, der paahviler enhver tjenestemand over for den myndighed, han henhoerer under.

4. Den i vedtaegtens artikel 25 fastsatte pligt til at begrunde afgoerelser, der indebaerer et klagepunkt, har til formaal at goere det muligt for Faellesskabets retsinstanser at udoeve deres kontrol med afgoerelsens lovlighed og at give tjenestemanden et tilstraekkeligt grundlag for at vide, om afgoerelsen er berettiget, eller om den er behaeftet med en mangel, der goer det muligt at bestride dens lovlighed. Dette krav er opfyldt, naar den akt, der goeres til genstand for et soegsmaal, er udstedt i en sammenhaeng, som tjenestemanden har kendskab til, og som giver ham mulighed for at forstaa raekkevidden af en foranstaltning, der beroerer ham personligt.

5. Ved begrebet magtfordrejning forstaas, at en administrativ myndighed har anvendt sine befoejelser til at fremme et andet formaal end det, der ligger til grund for befoejelserne. En beslutning udgoer kun magtfordrejning, naar det paa grundlag af objektive, relevante og samstemmende indicier maa antages, at den er truffet for at forfoelge andre formaal end dem, der er angivet.

6. Administrations omsorgspligt over for sine ansatte afspejler den balance mellem gensidige rettigheder og forpligtelser, som vedtaegten har skabt i forholdet mellem den offentlige myndighed og de ansatte i offentlig tjeneste. Omsorgspligten kan imidlertid ikke forhindre ansaettelsesmyndigheden i at traeffe de foranstaltninger vedroerende placering af tjenestemaendene, den skoenner noedvendige i tjenestens interesse, da besaettelsen af alle ledige stillinger i foerste raekke skal baseres paa tjenestens interesse. Paa grund af det vide skoen, institutionerne raader over ved vurderingen af tjenestens interesse, maa Faellesskabets retsinstansers kontrol begraenses til spoergsmaalet om, hvorvidt ansaettelsesmyndigheden har overskredet graenserne for dette skoen og ikke har udoevet det paa klart fejlagtig maade.