Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Annullationssoegsmaal - frister - begyndelsestidspunkt - tidspunktet for kendskab til retsakten - subsidiaert - offentliggoerelsestidspunkt

(EKSF-traktaten, art. 33, stk. 3)

2 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - Kommissionens godkendelse - generelle og individuelle beslutninger - vedtagelse af individuelle beslutninger om godkendelse af stoette ikke omfattet af stoette, der godkendes ved en generel beslutning - kompetence

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c), og art. 95; generel beslutning nr. 3855/91]

3 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - Kommissionens godkendelse - betingelser - Kommissionens forpligtelse til at paalaegge kapacitetsnedskaeringer - ingen - hensyntagen til hensyn af politisk, oekonomisk eller social art

(EKSF-traktaten, art. 95)

4 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - Kommissionens godkendelse - betingelser - afvejning mellem traktatens maalsaetninger - Kommissionens skoensbefoejelse - judiciel kontrol - graenser

[EKSF-traktaten, art. 3, art. 4, litra c), og art. 95]

5 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - tildeling af en ikke paa forhaand meddelt stoette - Kommissionens senere beslutning om stoettens forenelighed med faellesmarkedet - lovlighed - soegsmaal ved de nationale retsinstanser

[EKSF-traktaten, art. 4, litra c), og art. 95]

6 Institutionernes retsakter - begrundelse - pligt - raekkevidde - EKSF-beslutning

(EKSF-traktaten, art. 5 og 15 samt art. 33, stk. 2)

7 EKSF - stoette til jern- og staalindustrien - Kommissionens godkendelse - procedure - hoering af Det Raadgivende Udvalg - formaal

(EKSF-traktaten, art. 18, 19 og 95)

Sammendrag

1 Saafremt en retsakt hverken er offentliggjort eller meddelt, skal den, som er bekendt med, at retsakten beroerer ham, selv inden for en rimelig frist begaere retsaktens fuldstaendige ordlyd meddelt. Bortset fra denne begraensning loeber soegsmaalsfristen foerst fra det tidspunkt, hvor den beroerte tredjemand erhverver et saa noejagtigt kendskab til retsaktens indhold og begrundelse, at han kan goere brug af sin soegsmaalsret.

Kriteriet om den dato, paa hvilken sagsoegeren har faaet kendskab til retsakten, som udgangspunkt for soegsmaalsfristen, er dog subsidiaert i forhold til kriterierne om retsaktens offentliggoerelse eller meddelelse.

2 Den femte faellesskabskodeks om stoette til jern- og staalindustrien er kun et udtoemmende og bindende regelsaet for saa vidt angaar de former for stoette, som er opregnet deri, og som i kodeksen anses for forenelige med EKSF-traktaten. Paa dette omraade indfoerer den en almindeligt gaeldende ordning, som har til formaal at sikre, at enhver stoette, som er omfattet af de i kodeksen fastlagte fritagne kategorier, underlaegges ensartede vilkaar som led i en og samme procedure. Kommissionen er derfor bundet af denne ordning, naar den skal vurdere, om stoette, der er omfattet af kodeksen, er forenelig med traktaten. Kommissionen kan foelgelig ikke godkende en saadan stoette ved en individuel beslutning, naar der er tale om stoette, som strider mod de ved kodeksen indfoerte generelle regler.

Hvad derimod angaar stoette, der ikke er omfattet af de former for stoette, som i henhold til kodeksen er undtaget fra forbuddet, kan saadanne former for stoette vaere genstand for en individuel fritagelse fra forbuddet, hvis Kommissionen som led i sine skoensmaessige befoejelser i henhold til den naevnte traktats artikel 95 finder, at der er tale om stoette, som er noedvendig for at virkeliggoere maalsaetningerne med traktaten. Stoettekodeksen kan ikke have til formaal at forbyde stoette, der ikke er omfattet af nogle af de kategorier, som udtoemmende opregnes i den.

3 Der foreligger ikke nogen regel eller noget almindeligt princip i faellesskabsretten, der forpligter Kommissionen til at kraeve kapacitetsnedskaeringer som forhaandsbetingelse for at godkende statsstoette paa EKSF-omraadet. Den eneste forpligtelse, der paahviler Kommissionen i denne henseende, er at fastsaette passende modydelser for at begraense stoetteforanstaltningernes konkurrencebegraensende virkninger og derved forhindre uacceptable konkurrenceforvridninger. Naar Kommissionen finder, at en kapacitetsnedskaering ikke er mulig, eller at en saadan i relation til det forfulgte maal ikke er den bedste loesning, kan den altid fastsaette andre modydelser, saasom produktions- og salgsbegraensninger, saafremt disse bidrager til at minimere stoettens indvirkning paa konkurrencen.

Kommissionens vurdering kan ikke efterproeves alene paa grundlag af de oekonomiske kriterier. Kommissionen kan med foeje tilgodese en lang raekke forskellige hensyn af politisk, oekonomisk eller social art som led i udoevelsen af sine skoensmaessige befoejelser i henhold til EKSF-traktatens artikel 95.

4 EKSF-traktatens artikel 4, litra c), forbyder principielt statsstoette, saafremt denne form for stoette kan undergrave virkeliggoerelsen af de afgoerende maalsaetninger med Faellesskabet, saaledes som disse er fastlagt i traktaten, herunder navnlig maalsaetninger om indfoerelse af en ordning med fri konkurrence.

Denne bestemmelse kan dog ikke vaere til hinder for, at Kommissionen undtagelsesvis paa grundlag af traktatens artikel 95, stk. 1 og 2, for at tage hoejde for situationer, der ikke har vaeret forudset, godkender stoette, som medlemsstaterne paataenker at yde, og som er forenelig med traktatens maalsaetninger. Kommissionen er befoejet til at traeffe bestemmelser om enhver foranstaltning, der er noedvendig for at virkeliggoere maalsaetningerne med traktaten, og dermed til efter den i traktaten fastlagte procedure at godkende stoette, som den finder er noedvendig for at virkeliggoere disse maalsaetninger. Dette krav er navnlig opfyldt, naar jern- og staalindustrien er udsat for en ganske usaedvanlig krisesituation. I denne situation maa der tages hensyn til den snaevre forbindelse, der inden for rammerne af EKSF-traktatens gennemfoerelse bestaar i krisetider mellem tildeling af stoette til jern- og staalindustrien og den strukturomlaegningsindsats, der paahviler denne industri. Det henhoerer under Kommissionen som led i denne gennemfoerelse skoensmaessigt at vurdere, om den stoette, der tiltaenkes ydet som bidrag til strukturomlaegningen, er forenelig med traktatens grundlaeggende principper. Paa dette omraade skal Domstolen saaledes alene efterproeve, om Kommissionen har overskredet graenserne for sit skoen som foelge af en urigtig opfattelse af de faktiske forhold eller en aabenbart urigtig bedoemmelse af disse eller som foelge af magtfordrejning eller procedurefordrejning.

Naar henses til de i traktaten fastlagte forskelligartede maalsaetninger, er Kommissionens rolle at paase, at der hele tiden foretages en rimelig afvejning mellem hensynene til disse forskellige maalsaetninger med henblik paa at tilgodese den faelles interesse. Naar Kommissionen paaviser eventuelle modsaetninger mellem de forskellige individuelt forfulgte maal, skal den give det ene eller det andet af maalene i traktatens artikel 3 den forrang, som i betragtning af de oekonomiske omstaendigheder, som ligger til grund for dens beslutninger, forekommer den noedvendig.

Naar en virksomhed saaledes privatiseres med henblik paa at sikre dens levedygtighed, og der i rimeligt omfang nedlaegges arbejdspladser, bidrager dette til at virkeliggoere maalsaetningerne med traktaten, naar henses til jern- og staalindustriens saarbarhed og til, at en fortsat eller ligefrem forvaerret krise ville have kunnet skabe en meget alvorlig og vedvarende forstyrrelse i den paagaeldende medlemsstats oekonomi.

5 Manglende underretning om statsstoette paa EKSF-omraadet er ikke tilstraekkelig til at fritage eller endog forhindre Kommissionen i at traeffe foranstaltninger paa grundlag af traktatens artikel 95 og, i givet fald, erklaere stoetten forenelig med faellesmarkedet.

Naar Kommissionen har fundet, at stoetten til omstrukturering af en staalvirksomhed var noedvendig for, at det faelles staalmarked kunne fungere efter hensigten, og at den ikke medfoerte en uacceptabel konkurrencefordrejning, kan manglende underretning ikke paavirke den anfaegtede beslutnings gyldighed, hverken for saa vidt angaar beslutningen som helhed eller for saa vidt angaar den stoette, som ikke var blevet meddelt.

Desuden er Kommissionens stillingtagen ikke til hinder for, at retsundergivne, der er beroert af den forskudsvise udbetaling af stoetten, kan anlaegge sag ved de nationale domstole for at udvirke, at foranstaltningerne til gennemfoerelse af den ulovlige stoette kendes retsstridige, eller for at opnaa erstatning for tab, som de maatte have lidt, ogsaa selv om stoetten efterfoelgende er blevet erklaeret forenelig med faellesmarkedet.

6 En begrundelse skal tilpasses karakteren af den paagaeldende retsakt og klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den institution, der har udstedt den anfaegtede retsakt, har lagt til grund, saaledes at de beroerte parter kan faa kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, og saaledes at Faellesskabets retsinstanser kan udoeve deres proevelsesret. Det kraeves dog ikke, at begrundelsen angiver alle de forskellige relevante faktiske og retlige momenter. En begrundelse skal ikke blot vurderes i forhold til ordlyden, men ligeledes i forhold til den sammenhaeng, hvori den indgaar, samt under hensyn til de retsregler, som gaelder paa det paagaeldende omraade. Endvidere skal begrundelsen for en retsakt vurderes bl.a. paa grundlag af den interesse, som adressaterne eller andre af akten beroerte personer, jf. EKSF-traktatens artikel 33, stk. 2, har i at modtage yderligere oplysninger. Klagepunktet om utilstraekkelig begrundelse er desuden saa meget mindre begrundet, naar henses til, at den paagaeldende virksomhed ved selskabets repraesentant i Det Raadgivende Udvalg i vid udstraekning var inddraget i den procedure, der gik forud for vedtagelsen af beslutningen, og selskabet var vidende om, hvilke faktiske og retlige grunde der foranledigede Kommissionen til at afgoere, at stoetten var forenelig med faellesmarkedet.

7 Det fremgaar af EKSF-traktatens artikel 18, 19 og 95, at formaalet med at hoere Det Raadgivende Udvalg for det foerste er at goere det muligt for alle erhvervsmaessigt beroerte parter at udtale sig om de af Kommissionen forelagte forslag, og for det andet at goere det muligt for Raadet at traeffe afgoerelse paa grundlag af en dialog, hvor alle beroerte parter har vaeret inddraget. Foelgelig er der ikke laengere et behov for en hoering, hvis udvalget, efter at have faaet kendskab til samtlige de oplysninger, som er noedvendige for at forstaa de omstaendigheder, der er blevet forelagt til behandling, har haft lejlighed til at give udtryk for sin opfattelse af samtlige rejste spoergsmaal, og denne opfattelse er blevet meddelt Raadet, saaledes at den kan tages i betragtning, naar den endelige afgoerelse traeffes.