Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1. Annullationssøgsmål - akter, der kan være genstand for søgsmål - begreb - retsakter, der fremkalder bindende retsvirkninger - skrivelse fra en institution - skrivelse, der blot fortolker en retsakt - ikke omfattet

(Art. 230 EF)

2. Ulovlighedsindsigelse - rækkevidde - retsakter, hvis ulovlighed kan påberåbes - generel retsakt, der er hjemmel for den anfægtede beslutning

(Art. 241 EF)

3. Landbrug - fælles markedsordning - bananer - importordning - toldkontingent - ny ordning, der er indført ved forordning nr. 2362/98 - anvendeligheden med henblik på at afhjælpe de midlertidige vanskeligheder, der er forbundet med overgangen fra 1993-ordningen til 1999-ordningen af artikel 20, litra d), i forordning nr. 404/93, uanset at der i forordning nr. 2362/98 er fastsat overgangsbestemmelser - Kommissionens skøn - domstolskontrol - grænser

[Rådets forordning nr. 404/93, art. 20, litra d); Kommissionens forordning nr. 2362/98]

4. Landbrug - fælles markedsordning - bananer - importordning - toldkontingent - ny ordning, der er indført ved forordning nr. 2362/98 - Kommissionens afvisning af at vedtage specifikke foranstaltninger i henhold til artikel 20, litra d), i forordning nr. 404/93 henset til de vanskeligheder, som en erhvervsdrivende er stødt på - intet åbenbart urigtigt skøn

[Rådets forordning nr. 404/93, art. 20, litra d); Kommissionens forordning nr. 2362/98]

Sammendrag

$$1. Der foreligger retsakter eller beslutninger, der kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål i medfør af artikel 230 EF, når foranstaltningerne har retligt bindende virkninger, som kan berøre sagsøgerens interesser gennem en væsentlig ændring af hans retsstilling. Derimod udgør ikke enhver skrivelse fra en fællesskabsinstitution som svar på en anmodning fra skrivelsens adressat en beslutning som omhandlet i artikel 230, stk. 4, EF, der af adressaten kan anfægtes ved et annullationssøgsmål. Navnlig er en akt, hvorved en institution blot angiver sin fortolkning af en forordningsbestemmelse, ikke bebyrdende. En skriftlig meningstilkendegivelse fra en fællesskabsinstitution kan ikke udgøre en beslutning, der kan anfægtes gennem et annullationssøgsmål, når den ikke kan afføde retsvirkninger og heller ikke har til formål at skabe sådanne virkninger. Under sådanne omstændigheder er det således ikke den af institutionen foreslåede fortolkning af forordningen, der kan skabe retsvirkninger, men derimod dennes anvendelse på et konkret forhold.

( jf. præmis 59-61 )

2. Artikel 241 EF er udtryk for et almindeligt princip, hvorefter hver part i en retssag, med henblik på at opnå annullation af en beslutning, som berører ham umiddelbart og individuelt, er berettiget til at anfægte gyldigheden af tidligere retsakter fra institutionerne, der - selv om de ikke har form af en forordning - er hjemmel for den anfægtede beslutning, også selv om parten ikke var beføjet til i medfør af artikel 230 EF at anlægge direkte søgsmål mod de nævnte retsakter, hvis retsvirkninger parten således er omfattet af, uden at have været i stand til at anlægge sag om ophævelse af dem. Eftersom artikel 241 EF ikke har til formål at give en part mulighed for i ethvert søgsmål at anfægte anvendeligheden af en hvilken som helst retsakt af generel karakter, skal den generelle retsakt, som anfægtes, direkte eller indirekte finde anvendelse på det tilfælde, som er genstand for sagen, og der skal være en direkte retlig forbindelse mellem den anfægtede individuelle beslutning og den pågældende generelle retsakt.

( jf. præmis 76 og 77 )

3. Uanset overgangsbestemmelserne i afsnit V i forordning nr. 2362/98 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning nr. 404/93 for så vidt angår ordningen for indførsel af bananer til Fællesskabet, hvorved Kommissionen har fastsat gennemførelsesbestemmelser til 1999-ordningen, kan de overgangsvanskeligheder, som kan opstå, når den fælles markedsordning for bananer omformes, i princippet afhjælpes ved at anvende ordningen for særligt vanskelige tilfælde i artikel 20, litra d), i forordning nr. 404/93 om den fælles markedsordning for bananer, som ændret ved forordning nr. 1637/98. Denne bestemmelse giver nemlig Kommissionen mulighed for at træffe specifikke foranstaltninger, der i givet fald er nødvendige for at sikre overgangen fra 1993-ordningen om indførsel af bananer til 1999-ordningen. Ved vurderingen af, om det er nødvendigt at træffe overgangsforanstaltninger i medfør af denne bestemmelse, har Kommissionen et vidt skøn, som den udøver efter den procedure, der er fastsat i artikel 27 i forordning nr. 404/93. Det påhviler således Retten at prøve lovligheden af Kommissionens handlinger eller undladelser i relation til denne bestemmelse. Rækkevidden af denne kontrol er imidlertid bl.a. begrænset til en prøvelse af, om der foreligger et åbenbart urigtigt skøn.

( jf. præmis 86 og 88 )

4. Kommissionen anlægger ikke et åbenbart urigtigt skøn ved at afvise at træffe specifikke foranstaltninger i henhold til artikel 20, litra d), i forordning nr. 404/93 om den fælles markedsordning for bananer, som ændret ved forordning nr. 1637/98, for at afhjælpe de vanskeligheder, som en importør er stødt på som følge af overgangen fra 1993-ordningen til 1999-ordningen, såfremt de pågældende vanskeligheder hovedsagelig er af handelsmæssig art, såsom den manglende mulighed for at kunne skaffe AVS-bananer eller det valg, der består i ikke at gøre forsøg på knytte handelsmæssige kontakter med leverandører af AVS-bananer. Selve formålet med den nævnte bestemmelse forudsætter, at de vanskeligheder, som den berørte erhvervsdrivende har henvist til, er direkte forbundet med overgangen fra 1993-ordningen til 1999-ordningen, og at de ikke skyldes manglende omhu fra den erhvervsdrivendes side.

( jf. præmis 89-91, 95 og 96 )