Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

++++

1. Institutionernes retsakter - valg af hjemmel - kriterier

2. Institutionernes retsakter - valg af hjemmel - institutionen kompetent i henhold til to traktatbestemmelser - anvendelse af dobbelt hjemmel - graenser - anvendelse af dobbelt hjemmel til skade for Parlamentets deltagelse i lovgivningsprocessen

(EOEF-Traktaten, art. 100 A, 130 S og 149, stk. 2)

3. Tilnaermelse af lovgivninger - direktiv der har til formaal i en industrisektor at fjerne konkurrencefordrejninger som foelge af foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet individuelt ud fra miljoebeskyttelseshensyn - bidrag til virkeliggoerelsen af enhedsmarkedet - hjemmel - Traktatens artikel 100 A

(EOEF-Traktaten, art. 100 A, 130 R og 130 S; Raadets direktiv 89/428)

Sammendrag

1. Inden for rammerne af kompetencefordelingen i Faellesskabet kan en institutions valg af hjemmel for en retsakt ikke foretages alene paa grundlag af dens egen opfattelse med hensyn til det formaal, der soeges tilgodeset, men skal foretages paa grundlag af objektive forhold, som Domstolen kan efterproeve. Saadanne forhold omfatter bl.a. den paagaeldende retsakts formaal og indhold.

2. I det omfang en institutions kompetence hviler paa to bestemmelser i Traktaten, skal institutionen anvende begge disse bestemmelser som hjemmel, naar den udsteder retsakter paa omraadet. Saafremt den ene bemyndigelsesbestemmelse, som f.eks. Traktatens artikel 100 A, foreskriver anvendelse af den samarbejdsprocedure med Parlamentet, der er fastsat i Traktatens artikel 149, stk. 2 - hvorefter Raadet kan traeffe afgoerelse med kvalificeret flertal, naar det tilslutter sig de af Parlamentet fremsatte og af Kommissionen gentagne aendringer - og saafremt den anden bemyndigelsesbestemmelse, som f.eks. Traktatens artikel 130 S, foreskriver, at Raadet skal traeffe afgoerelse med enstemmighed efter en simpel hoering af Parlamentet, vil anvendelsen af dobbelt hjemmel dog goere den samarbejdsprocedure, som har til formaal at styrke Parlamentets deltagelse i Faellesskabets lovgivningsproces, indholdsloes. Denne deltagelse er paa faellesskabsniveau en afspejling af et grundlaeggende demokratisk princip, hvorefter folkene deltager i udoevelsen af magten ved hjaelp af en repraesentativ forsamlings medvirken. Heraf foelger, at anvendelsen af en dobbelt hjemmel i et saadant tilfaelde er udelukket, og at det derfor er noedvendigt at afgoere, hvilken af de to bemyndigelsesbestemmelser, der er rette hjemmel.

3. Raadet burde have anvendt artikel 100 A som hjemmel for direktiv 89/428 om fastsaettelse af naermere regler for indbyrdes tilnaermelse af programmer for nedbringelse af forureningen fra affald fra titandioxidindustrien med henblik paa at bringe den til ophoer for det foerste, fordi det foelger af selve ordlyden af Traktatens artikel 130 R, stk. 2, at en faellesskabsforanstaltning ikke kan henhoere under bestemmelserne i artikel 130 S alene paa grund af den omstaendighed, at den bl.a. forfoelger miljoebeskyttelsesformaal, for det andet, fordi en foranstaltning, der inden for en bestemt industrisektor tilsigter at harmonisere nationale bestemmelser om produktionsvilkaar, som er vedtaget ud fra miljoebeskyttelseshensyn, men som kan indebaere konkurrencefordrejninger, henhoerer under anvendelsesomraadet for Traktatens artikel 100 A, da den kan bidrage til oprettelsen af det indre marked, og for det tredje, fordi de miljoebeskyttelsesformaal, der er omhandlet i artikel 130 R, effektivt kan forfoelges ved hjaelp af harmoniseringsforanstaltninger, truffet med hjemmel i artikel 100 A. Da Raadet med urette har anvendt artikel 130 S, boer direktivet annulleres.