Nøgleord

Sammendrag



Nøgleord

1 Frie kapitalbevaegelser - kapitalbevaegelser i traktatens artikel 73 B's forstand - begreb - stiftelse af en panteret i fast ejendom - omfattet

(EF-traktaten, art. 73 B; Raadets direktiv 88/361)

2 Frie kapitalbevaegelser - restriktioner - en medlemsstats forbud mod tinglysning af en panteret i fast ejendom for en fordring i en anden medlemsstats valuta - retsstridighed - begrundelse - foreligger ikke

(EF-traktaten, art. 73 B)

Sammendrag

1 Det fremgaar af den nomenklatur over kapitalbevaegelser, som er indeholdt i bilaget til direktiv 88/361 om gennemfoerelse af traktatens artikel 67, og som, selv om direktivet er udstedt i henhold til EOEF-traktatens artikel 69 og artikel 70, stk. 1, bevarer den vejledende vaerdi, den havde, foer EOEF-traktatens artikel 69-73 blev afloest af EF-traktatens artikel 73 B ff., at saavel realisering af en investering i fast ejendom (nomenklaturens afsnit II) som kautioner, andre garantier og panterettigheder (nomenklaturens afsnit IX), er kapitalbevaegelser i artikel 73 B's forstand. Da en panteret i fast ejendom dels er uadskilleligt knyttet til realisering af en investering i fast ejendom, dels falder ind under begrebet »andre garantier«, idet den udgoer det traditionelle middel til at sikre et laan i forbindelse med salg af fast ejendom, er den omfattet af traktatens artikel 73 B, som forbyder restriktioner for kapitalbevaegelser mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande.

2 Traktatens artikel 73 B er til hinder for bestemmelser i en medlemsstat, hvorefter en panteret i fast ejendom, der skal tjene som sikkerhed for en fordring, som skal betales i en anden medlemsstats valuta, skal tinglyses i national valuta, idet tinglysningen ikke kan gaelde for et stoerre beloeb end den vaerdi, som fordringen repraesenterer i national valuta paa datoen for indleveringen til tinglysning.

En saadan ordning udgoer en restriktion for kapitalbevaegelserne, da den svaekker forbindelsen mellem den fordring, som skal sikres - og som skal betales i en anden medlemsstats valuta - og panteretten i fast ejendom, der paa grund af efterfoelgende valutabevaegelser kan taenkes at faa en lavere vaerdi end den sikrede fordring, hvilket noedvendigvis nedsaetter sikkerhedens effektivitet og dermed goer den mindre attraktiv. Ordningen kan derfor afholde de paagaeldende fra at fastsaette en fordring i en anden medlemsstats valuta, hvilket er en ret, som udgoer en bestanddel af den frie bevaegelighed for kapital og betalinger.

Forpligtelsen efter den paagaeldende ordning til at anvende national valuta ved stiftelse af en panteret i fast ejendom er endvidere ikke begrundet i et tvingende alment hensyn til sikring af forudsigelighed og transparens i forbindelse med pantsaetning af fast ejendom. En medlemsstat er berettiget til at traeffe de noedvendige foranstaltninger til, at reglerne om pantsaetning af fast ejendom under overholdelse af kravene til bestemthed og transparens paa den ene side fastlaegger de rettigheder, som tilkommer panthaverne i fast ejendom indbyrdes, samt rettighederne for panthaverne i fast ejendom som helhed, og paa den anden side fastlaegger rettighederne for de oevrige kreditorer. Det fremgaar imidlertid, at kreditorer med en lavere prioritetsplads efter ordningen saettes i stand til at kende det noejagtige beloeb paa de foranstaaende prioriteter og dermed faar mulighed for at vurdere vaerdien af den sikkerhed, de tilbydes, men at dette sker paa bekostning af et usikkerhedsmoment for de fordringshavere, hvis krav er fastsat i en udenlandsk valuta.