DA Den Europæiske Unions Tidende C 301/13

Appel iværksat den 2. september 2010 af X Technology Swiss GmbH til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 15. juni 2010 i sag T-547/08, X Technology Swiss GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-429/10 P)

()

2010/C 301/20

Processprog: tysk

Parter

Appellant: X Technology Swiss GmbH (ved Rechtsanwälte A. Herbertz og R. Jung)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

1) Rettens dom af 15. juni 2010 i sag T-547/08 og afgørelse truffet den 6. oktober 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 846/2008-4) ophæves.

2) Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den foreliggende appel er rettet mod Rettens dom, hvorved Harmoniseringskontoret blev frifundet i et søgsmål, som appellanten havde anlagt med påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet den 6. oktober 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked, og hvorved appellantens ansøgning om registrering af et positionsvaremærke, der består i en farvning i orange af en strømpes tå, blev afslået.

Appellanten gør gældende, at Retten ved fortolkningen af den absolutte registreringshindring for varemærker, som mangler fornødent særpræg, der foreskrives i artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker, har været i en retlig vildfarelse, og at den har begået en fejl. I den appellerede afgørelse har Retten retligt fejlagtigt opstillet for høje krav til særpræget.

Ved bedømmelsen af særpræget er det ikke kun varemærkets karakteristiske træk isoleret set, der har betydning; derimod er helhedsindtrykket af varemærket med henblik på den vare, der skal mærkes, også væsentligt. Dette betyder, at det ansøgte varemærkes særpræg på den ene side skal undersøges ud fra dets forskellige bestanddele, såsom form, position eller farve, men på den anden side også — og dette har Retten ikke gjort — ud fra det helhedsindtryk, varemærket giver. I forbindelse med en sådan efterprøvelse skal der derudover principielt tages hensyn til, at allerede en vis grad af særpræg er tilstrækkeligt til, at et varemærke kan registreres.

Appellanten gør gældende, at Retten retligt fejlagtigt har opskruet kravene til det ansøgte varemærkes særpræg, idet den har henvist til praksis vedrørende tredimensionale varemærker, der består i varens fremtoning i sig selv, og vedrørende figurmærker, der består i en todimensional præsentation af varen. Denne retspraksis er ikke anvendelig på det ansøgte varemærke, da appellantens varemærke ikke er noget tredimensionalt varemærke og der heller ikke foreligger en sammenlignelighed på den måde, at den retspraksis, der vedrører de andre varemærker, kan anvendes på det ansøgte varemærke. I modsætning til de varemærker, der er omhandlet i den anførte retspraksis, vedrører appellantens varemærke kun en meget begrænset del af den vare, der skal mærkes. Et præcist afgrænset og farvemæssigt set klart defineret tegn, der er lille i forhold til den vare, der skal mærkes, kan ikke sammenlignes med et varemærke, der fuldt og helt består i varens fremtoning i sig selv.

Selv hvis det blev lagt til grund, at retspraksis vedrørende tredimensionale varemærker er anvendelig på det ansøgte varemærke, er Rettens afgørelse retligt fejlagtig. Appellantens varemærke opfylder nemlig de krav, der er opstillet i retspraksis vedrørende tredimensionale varemærker. Varemærket afviger betydeligt fra normen og branchesædvanen og opfylder sin grundlæggende funktion som oprindelsesangivelse. Det af Retten anførte om de relevante kundekredses grad af opmærksomhed er uforståeligt, for netop ved varer, der ikke kan prøves før købet, er forbrugeren særligt opmærksom og er særlig bevist om varemærket. Retten har derudover på ingen måde beskæftiget sig tilstrækkeligt med det af appellanten fremførte argument vedrørende brugen af en præcis defineret farvetone. Da Retten anfører, at det er almindeligt at placere mærker på sportsokker, er det uforståeligt, af hvilken grund en farvning, der hver gang kan findes på det samme sted og i den samme farvetone med signalværdi, ikke skulle være et sådant mærke, der kan registreres.