På området for regnskabsafslutning for de fonde, der sikrer finansieringen af den fælles landbrugspolitik, kræves det for at anvende en finansiel korrektion ikke, at der fastslås en væsentlig forsømmelse i anvendelsen af udtrykkelige EU-retlige regler. Det er således ganske vist korrekt, at ifølge retningslinjerne for faste finansielle korrektioner, som defineret i bilag 2 til Kommissionens dok. VI/5330/97, forudsætter en fast finansiel korrektion, at der foreligger en væsentlig forsømmelse i anvendelsen af udtrykkelige EU-retlige regler. Definitionen af bevisbyrden i retspraksis med hensyn til en tilsidesættelse af reglerne om de fælles markedsordninger for landbruget påvirkes imidlertid ikke af dette krav, som er opstillet i dokument VI/5330/97, for det første fordi denne betingelse skal ses i lyset af i sin sammenhæng, og for det andet fordi denne definition i retspraksis også er blevet fastholdt efter vedtagelsen af dokument VI/5330/97.

Begreberne »landbrugsareal« og »landbrugsparcel« forudsætter ikke en bestemt form for et areal eller en parcel. I overensstemmelse med artikel 2, litra h), i forordning nr. 73/2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere omfatter begrebet »landbrugsareal« således et areal, der er udlagt som agerjord, permanent græsareal eller areal med permanente afgrøder. I henhold til artikel 2, nr. 1a), i forordning nr. 796/2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i forordning nr. 1782/2003, som ændret ved forordning nr. 972/2007, og i henhold til artikel 2, nr. 1), i forordning nr. 1122/2009 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 73/2009 for så vidt angår krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem inden for rammerne af de ordninger for direkte støtte til landbrugerne, som er omhandlet i nævnte forordning, og om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 1234/2007 for så vidt angår krydsoverensstemmelse inden for rammerne af støtteordningen for vin, defineres en landbrugsparcel i princippet som et sammenhængende jordstykke.

Selv om det på området for regnskabsafslutning for de fonde, der sikrer finansieringen af den fælles landbrugspolitik, er korrekt, at muligheden for en ekstrapolering af resultaterne opnået ved kontrollen på stedet ikke er fastsat i hverken artikel 29 i forordning nr. 796/2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i forordning nr. 1782/2003, som ændret ved forordning nr. 972/2007, eller i artikel 33 i forordning nr. 1122/2009 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 73/2009 for så vidt angår krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem inden for rammerne af de ordninger for direkte støtte til landbrugerne, som er omhandlet i nævnte forordning, og om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 1234/2007 for så vidt angår krydsoverensstemmelse inden for rammerne af støtteordningen for vin, fremgår det imidlertid af artikel 23, stk. 1, i forordning nr. 796/2004 og artikel 26, stk. 1, i forordning nr. 1122/2009, at kontrol på stedet foretages på en sådan måde, at der sikres en effektiv efterprøvning af, om betingelserne for at opnå støtte er opfyldt, og om de krav og normer, der er relevante for krydsoverensstemmelse, er overholdt. Kommissionen kan derfor med føje lægge til grund, at der kan opnås et pålideligt og repræsentativt resultat af kontrollen på stedet ved at ekstrapolere resultaterne af stikprøven til resten af populationen. Ved at foretage en sådan ekstrapolering er det således muligt at opnå et pålideligt og repræsentativt resultat af kontrollen på stedet med hensyn til alle de pågældende parceller, og ikke kun med hensyn til de parceller, der faktisk blev kontrolleret. Ekstrapolering udgør en nødvendig følge af muligheden for at forenkle kontrollen på stedet ved at begrænse denne til en stikprøve på 50% af landbrugsparcellerne.

I øvrigt udgør ethvert ekstrapoleringskrav en tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet og den berørte landbrugers ret til at blive hørt. Den endelige beslutning vedrørende afslutningen af årsregnskaberne træffes således efter en særlig kontradiktorisk sagsbehandling, hvorunder medlemsstaterne sikres fuld garanti for at kunne fremføre alle deres synspunkter. Regnskabsafslutning er derfor en procedure, der indledes mod en medlemsstat, og ikke den berørte landbruger, som ikke har ret til at blive hørt under denne procedure. Det må desuden fastslås, at ingen bestemt landbrugsparcel er blevet identificeret som ikke-støtteberettiget ved at ekstrapolere resultaterne af en stikprøve til resten af populationen. En sådan ekstrapolering anvendes endvidere til at formindske administrative byrder og udgifter, idet et pålideligt resultat af kontrollen på stedet kan sikres ved at tage hensyn til det i 44. betragtning til forordning nr. 1122/2009 nævnte formål om en forenkling af denne kontrol.

(jf. præmis 41-43)