ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Artikel 179, stk. 1, artikel 180 og 273 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at der foreligger en præklusionsfrist som den i hovedsagen omhandlede, som afgrænser udøvelsen af fradragsretten, forudsat at denne frist ikke gør det uforholdsmæssigt vanskeligt eller praktisk umuligt at udøve denne ret. En sådan bedømmelse påhviler den nationale ret, der bl.a. kan tage hensyn til den senere indgriben, hvorefter præklusionsfristen blev betragteligt forlænget, og til længden af en merværdiafgiftsregistreringsprocedure, som skal være foretaget inden for den samme frist, for at nævnte fradragsret kan udøves.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 287/11

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 12. juli 2012 — Compass-Datenbank GmbH mod Republikken Østrig (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)

(Sag C-138/11) (1)

(Konkurrence - artikel 102 TEUF - begrebet »virksomhed« - oplysninger fra handels- og selskabsregistret, som lagres i en database - aktivitet med indsamling og tilrådighedsstillelse af disse oplysninger mod vederlag - betydning af de offentlige myndigheders nægtelse af at give tilladelse til videreanvendelse af disse oplysninger - den i artikel 7 i direktiv 96/9/EF foreskrevne »sui generis«-ret)

2012/C 287/17

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Compass-Datenbank GmbH

Sagsøgt: Republikken Østrig

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberster Gerichtshof — fortolkning af artikel 102 TEUF — national bestemmelse, hvorefter der skal betales et vederlag for konsultation af et selskabsregister (Firmenbuch), og hvorefter enhver anden kommerciel anvendelse af dette register er forbudt — begrebet erhvervsmæssig virksomhed — misbrug af dominerende stilling — rækkevidde af doktrinen om nødvendige faciliteter (essential facilities-doktrinen)

Konklusion

En offentlig myndigheds aktivitet, som består i at lagre oplysninger, som virksomhederne er tvunget til at meddele på grundlag af retlige forpligtelser, i en database og i at give interesserede personer adgang til at foretage søgninger i disse oplysninger og/eller levere genparter i papirform deraf, udgør ikke en økonomisk aktivitet, og denne myndighed kan derfor ikke anses for en virksomhed som omhandlet i artikel 102 TEUF. Den omstændighed, at disse søgninger eller leveringer af genparter foregår mod vederlag foreskrevet ved lovgivning og ikke direkte eller indirekte fastsat af den omhandlede enhed, kan ikke ændre den retlige kvalifikation af aktiviteten. Derudover udøver en sådan offentlig myndighed heller ikke en økonomisk aktivitet, hvis den forbyder enhver anden anvendelse af oplysningerne, idet den påberåber sig den sui generis-beskyttelse, som den er tildelt i henhold til artikel 7 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/9/EF af 11. marts 1996 om retlig beskyttelse af databaser som fremstiller af den omhandlede database eller enhver anden intellektuel ejendomsret, og den kan således ikke anses for en virksomhed som omhandlet i artikel 102 TEUF i forbindelse med denne aktivitet.

(1) EUT C 186 af 25.6.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 287/14

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 5. juli 2012 — DTZ Zadelhoff vof mod Staatssecretaris van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-259/11) (1)

(Sjette momsdirektiv - artikel 5, stk. 3, litra c), og artikel 13, punkt B, litra d), nr. 5) - forhandling om overdragelse af aktier i selskaber - transaktion, som også indebærer overdragelse af ejendomsretten til fast ejendom, der tilhører disse selskaber - fritagelse)

2012/C 287/23

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: DTZ Zadelhoff vof

Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 5, stk. 3, litra c), og artikel 13, punkt B, litra d), nr. 5), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — fritagelser i henhold til sjette direktiv — transaktioner i forbindelse med aktier som omhandlet i artikel 13, punkt B, litra d), nr. 5) — overdragelse af aktier i selskaber, som ligeledes indebærer overdragelse af ejendomsret til fast ejendom, der tilhører disse selskaber

Konklusion

Artikel 13, punkt B, litra d), nr. 5), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at transaktioner som de i hovedsagen omhandlede, som har til formål at overdrage aktier i de omhandlede selskaber, og som har ført til dette resultat, men som i sidste ende vedrører fast ejendom, der ejes af disse selskaber, og den (indirekte) overdragelse deraf, er omfattet af denne fritagelse for merværdiafgift. Den undtagelse fra denne fritagelse, som er fastsat i sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra d), nr. 5), andet led, finder ikke anvendelse, hvis medlemsstaten ikke har gjort brug af den i dette direktivs artikel 5, stk. 3, litra c), fastsatte mulighed for at anse andele og aktier for materielle goder, når besiddelsen heraf retligt eller faktisk sikrer rettigheder som ejer eller bruger over en fast ejendom.

(1) EUT C 252 af 27.8.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 287/8

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 5. juli 2012 — Content Services Ltd mod Bundesarbeitskammer (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Wien — Østrig)

(Sag C-49/11) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - direktiv 97/7/EF - forbrugerbeskyttelse - aftaler vedrørende fjernsalg - forbrugeroplysning - oplysninger, der er leveret eller modtaget - varigt medium - begreb - hyperlink på leverandørens hjemmeside - fortrydelsesret)

2012/C 287/12

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Wien

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Content Services Ltd

Sagsøgt: Bundesarbeitskammer

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberlandesgericht Wien — fortolkning af artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg (EFT L 144, s. 19) — oplysninger vedrørende en kontrakt stilles til rådighed for forbrugeren via et hyperlink, der fører til leverandørens website — forbrugerens ret til at modtage disse oplysninger på et varigt medium — fortolkning af begrebet »varigt medium«

Konklusion

Artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg skal fortolkes således, at en handelsmæssig adfærd, der består i alene via et hyperlink på den pågældende virksomheds hjemmeside at give forbrugeren adgang til de oplysninger, der er fastsat i denne bestemmelse, ikke opfylder kravene i den nævnte bestemmelse, idet disse oplysninger hverken er »leveret« af den pågældende virksomhed eller »modtaget« af forbrugeren som omhandlet i denne bestemmelse, og idet en hjemmeside som den, der er genstand for hovedsagen, ikke kan anses for at være et »varigt medium« i den forstand, hvori udtrykket anvendes i artikel 5, stk. 1.

(1) EUT C 145 af 14.5.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 287/11

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 5. juli 2012 — Torsten Hörnfeldt mod Posten Meddelande AB (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Södertörns tingsrätt — Sverige)

(Sag C-141/11) (1)

(Ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv - forbud mod forskelsbehandling på grund af alder - national lovgivning, der giver en ubetinget ret til at arbejde indtil det fyldte 67. år, og som tillader automatisk ophør af ansættelseskontrakten ved udgangen af den måned, hvor arbejdstageren når denne alder - manglende hensyntagen til alderspensionens størrelse)

2012/C 287/18

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Södertörns tingsrätt

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Torsten Hörnfeldt

Sagsøgt: Posten Meddelande AB

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Södertörns tingsrätt — fortolkning af det generelle retsprincip om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af alder og af artikel 6 i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16) — national lovgivning og kollektiv overenskomst, der giver arbejdstagerne en ubetinget ret til at arbejde, indtil de fylder 67, og som bestemmer, at disse afskediges automatisk uden opsigelse ved udgangen af den måned, hvor arbejdstageren fylder 67, uden hensyntagen til den pension, som arbejdstageren rent faktisk vil få udbetalt

Konklusion

Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national foranstaltning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en arbejdsgiver kan bringe en arbejdstagers ansættelseskontrakt til ophør alene af den grund, at den pågældende er fyldt 67 år, og som ikke tager hensyn til den alderspension, som den berørte vil oppebære, hvis den er objektivt og rimeligt begrundet i et legitimt beskæftigelses- og arbejdsmarkedspolitisk mål, og hvis den udgør et hensigtsmæssigt og nødvendigt middel til at opfylde dette formål.

(1) EUT C 152 af 21.5.2011.
2)

Artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 1, i direktiv 2009/24 skal fortolkes således, at i tilfælde af videresalg af en brugerlicens, der indebærer videresalg af en kopi af et edb-program, der er dovnloadet fra ophavsmandens hjemmeside, hvilken licens oprindeligt af den nævnte ophavsmand var blevet tildelt den første erhverver uden tidsbegrænsning og mod betaling af en pris, der gør det muligt for denne ophavsmand at opnå et vederlag, der svarer til den økonomiske værdi af den nævnte kopi af hans værk, vil den anden erhverver og alle efterfølgende erhververe af den nævnte licens med rette kunne påberåbe sig, at spredningsretten er udtømt som fastsat i dette direktivs artikel 4, stk. 2, og følgelig kunne anses for at være dem, der retmæssigt har erhvervet en kopi af et edb-program som omhandlet i direktivets artikel 5, stk. 1, og drage fordel af den ret til reproduktion, der er fastsat i sidstnævnte bestemmelse.
1)

Artikel 77, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, som ændret ved Kommissionens direktiv 2009/120/EF af 14. september 2009, skal fortolkes således, at kravet om at være i besiddelse af en tilladelse til engrosforhandling af lægemidler finder anvendelse på en apoteker, som i sin egenskab af fysisk person ligeledes har tilladelse til at udøve virksomhed som lægemiddelgrossist i medfør af national lovgivning.
2)

Artikel 1, stk. 1, i direktiv 2003/124 skal fortolkes således, at begrebet »en række forhold, der […] med rimelighed kan forventes at komme til at foreligge, eller en begivenhed, der […] med rimelighed kan forventes at indtræde«, tager sigte på de fremtidige forhold eller de fremtidige begivenheder, hvorom det på grundlag af en samlet bedømmelse af allerede tilgængelige forhold fremgår, at der er en reel mulighed for, at de vil foreligge eller indtræde. Dette begreb skal imidlertid ikke fortolkes således, at der skal tages hensyn til omfanget af indvirkningen af den pågældende række forhold eller af den pågældende begivenhed på kurserne på de omhandlede finansielle instrumenter.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 258/6

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 28. juni 2012 — Georges Erny mod Daimler AG — Werk Wörth (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein — Tyskland)

(Sag C-172/11) (1)

(Arbejdskraftens frie bevægelighed - artikel 45 TEUF - forordning (EØF) nr. 1612/68 - artikel 7, stk. 4 - princippet om forbud mod forskelsbehandling - lønopnormeringsbeløb, der udbetales til arbejdstagere henhørende under en ordning om deltidsbeskæftigelse forud for pensionering - grænsearbejdere, som skal svare indkomstskat i bopælsmedlemsstaten - fiktiv hensyntagen til indkomstskatten i beskæftigelsesmedlemsstaten)

2012/C 258/09

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Georges Erny

Sagsøgt: Daimler AG — Werk Wörth

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein, Auswärtige Kammern Landau — fortolkning af artikel 45 TEUF og af artikel 7, stk. 4 i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFT 1968 II, s. 467) — løntillæg indrømmet arbejdstagere som led i en ordning med deltidsbeskæftigelse forud for pensionering — mindre gunstig behandling af grænsearbejdere, der kun er skattepligtige i bopælsstaten, som følge af at den skat, der teoretisk set skal betales af lønnen i beskæftigelsesstaten, indgår i beregningen af løntillægget

Konklusion

Artikel 45 TEUF og artikel 7, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet er til hinder for bestemmelser i kollektive og individuelle overenskomster, hvorefter et opnormeringsbeløb som det i hovedsagen omhandlede, der udbetales af arbejdsgiveren som led i en ordning om aldersbetinget deltidsbeskæftigelse, skal beregnes således, at der ved fastsættelsen af beregningsgrundlaget for dette opnormeringsbeløb foretages et fiktivt fradrag af den lønindkomstskat, som skyldes i beskæftigelsesmedlemsstaten, selv om det følger af en beskatningsoverenskomst, der har til formål at forhindre dobbeltbeskatning, at gage, lønninger og lignende vederlag, som udbetales til arbejdstagere, der ikke har bopæl i beskæftigelsesmedlemsstaten, beskattes i arbejdstagernes bopælsmedlemsstat. I henhold til nævnte artikel 7, stk. 4, er sådanne bestemmelser retligt ugyldige. Såvel artikel 45 TEUF som bestemmelserne i forordning nr. 1612/68 overlader det til medlemsstaterne eller arbejdsmarkedsparterne frit at vælge mellem de forskellige løsninger, der kan opfylde det formål, som disse bestemmelser hver især tilstræber.

(1) EUT C 226 af 30.7.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 250/6

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. juni 2012 — Marja-Liisa Susisalo, Olli Tuomaala og Merja Ritala mod Helsingin yliopiston apteekki (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein hallinto-oikeus — Finland)

(Sag C-84/11) (1)

(Artikel 49 TEUF - etableringsfrihed - offentlig sundhed - apoteker - national bevillingsordning for apoteker - etablering af filialer - forskellige betingelser alt efter, om der er tale om private apoteker eller Helsinki universitetsapotek - Helsinki universitetsapoteks særlige forpligtelser vedrørende undervisning af farmaceutstuderende og lægemiddelforsyning)

2012/C 250/09

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein hallinto-oikeus

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Marja-Liisa Susisalo, Olli Tuomaala og Merja Ritala

Procesdeltager: Helsingin yliopiston apteekki

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Korkein hallinto-oikeus — fortolkning af artikel 49 og artikel 106, stk. 2, TEUF — etableringsfrihed — bevillingsordning for apoteker — national lovgivning, der med hensyn til åbning af filialapoteker fastsætter mere fordelagtige betingelser for et universitetsapotek end for private apoteker — universitetsapotek som har særligt ansvar forbundet med undervisning af farmaceutstuderende og lægemiddelforsyning

Konklusion

Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter en særlig bevillingsordning for filialapoteker, som finder anvendelse på Helsingin yliopiston apteekki, og som er mere gunstig end den, der finder anvendelse på private apoteker, for så vidt som Helsingin yliopiston apteekkis filialer rent faktisk, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve, deltager i udførelsen af de specifikke opgaver vedrørende undervisning af farmaceutstuderende, forskning på området for lægemiddelforsyning samt fremstilling af sjældne farmaceutiske præparater, der er tildelt sidstnævnte ved den nationale lov.

(1) EUT C 145 af 14.5.2011.
2)

Artikel 167, artikel 168, litra a), artikel 178, litra a), og artikel 273 i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at de er til hinder for en national praksis, hvorefter afgiftsmyndigheden nægter retten til fradrag med den begrundelse, at den afgiftspligtige person ikke har sikret sig, at udstederen af fakturaen for de goder, i forhold til hvilke der anmodes om udøvelse af fradragsretten, var afgiftspligtig, rådede over de pågældende goder og kunne levere dem samt havde opfyldt sin pligt til at angive og indbetale merværdiafgiften, eller med den begrundelse, at den nævnte afgiftspligtige person foruden nævnte faktura ikke er i besiddelse af dokumenter, der kan godtgøre, at de nævnte omstændigheder er opfyldt, til trods for at de materielle og formelle betingelser, der for udøvelse af fradragsretten er fastsat i direktiv 2006/112, er opfyldt, og at den afgiftspligtige person ikke var i besiddelse af indicier, som begrundede en mistanke om, at der forelå uregelmæssigheder eller svig i nævnte udsteders sfære.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 250/7

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 21. juni 2012 — Syllogos Ellinon Poleodomon kai chorotakton mod Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias & Dimosion Ergon, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Esoterikon og Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)

(Sag C-177/11) (1)

(Direktiv 2001/42/EF - vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet - artikel 3, stk. 2, litra b) - medlemsstaternes skønsmargen)

2012/C 250/11

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Syllogos Ellinon Poleodomon kai chorotakton

Sagsøgte: Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias & Dimosion Ergon, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Esoterikon og Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Symvoulio tis Epikrateias — fortolkning af artikel 3, stk. 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (EFT L 197, s. 30), samt artikel 6 og 7 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7) — betingelse for vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet, at planen vil kunne få en væsentlig indvirkning på et konkret særligt bevaringsområde — medlemsstaternes skønsmargen

Konklusion

Artikel 3, stk. 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet skal fortolkes således, at den betinger forpligtelsen til at underkaste en bestemt plan en miljøvurdering af, at forudsætningerne for, at planen skal underkastes en miljøvurdering i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, som ændret ved Rådets direktiv 2006/105/EF af 20. november 2006, er opfyldt, herunder forudsætningen om, at planen vil kunne påvirke den berørte lokalitet væsentligt. Den undersøgelse, der foretages for at fastslå, om sidstnævnte forudsætning er opfyldt, er nødvendigvis begrænset til spørgsmålet om, hvorvidt det på grundlag af objektive omstændigheder kan udelukkes, at den pågældende plan eller det pågældende projekt påvirker den berørte lokalitet væsentligt.

(1) EUT C 194 af 2.7.2011.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 250/3

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 21. juni 2012 — straffesag mod Titus Alexander Jochen Donner (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)

(Sag C-5/11) (1)

(Frie varebevægelser - industriel og kommerciel ejendomsret - salg af eksemplarer af værker i en medlemsstat, hvor ophavsretten til disse værker ikke er beskyttet - transport af disse varer til en anden medlemsstat, hvor tilsidesættelse af ophavsretten er strafbar - straffesag mod transportøren for medvirken til ulovlig spredning af et ophavsretligt beskyttet værk)

2012/C 250/05

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Part i hovedsagen

Titus Alexander Jochen Donner

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesgerichtshof — fortolkning af artikel 34 og 36 TEUF — frie varebevægelser — industriel og kommerciel ejendomsret — salg af kopier af værker i en medlemsstat, hvor ophavsretten til disse værker ikke er beskyttet — transport af disse varer til en anden medlemsstat hvor tilsidesættelse af ophavsretten er strafbar — situation hvor ejendomsrettens overgang til køber er sket i oprindelsesstaten og den faktiske råderet er overdraget i bestemmelsesstaten — straffesag mod transportøren for medvirken til ulovlig spredning af et ophavsretligt beskyttet værk

Konklusion

En erhvervsdrivende, der retter sin reklamering mod de medlemmer af almenheden, som er bosat i en bestemt medlemsstat, og skaber eller stiller en særlig leveringsordning og betalingsmetode til rådighed for dem, eller tillader en tredjemand at gøre dette, hvorved det er muligt for disse medlemmer af almenheden at modtage leveringer af eksemplarer af værker, der er ophavsretligt beskyttet i den samme medlemsstat, foretager en »spredning til almenheden« som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet, i den medlemsstat, hvor leveringen finder sted.

Artikel 34 TEUF og 36 TEUF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat foretager retsforfølgning af medvirken til spredning af eksemplarer af ophavsretligt beskyttede værker uden tilladelse i henhold til nationale straffeforskrifter, såfremt eksemplarer af sådanne værker spredes til almenheden på denne medlemsstats område i forbindelse med salg, der er specifikt rettet mod almenheden i den nævnte stat, og som aftales på en anden medlemsstats område, hvor disse værker ikke er ophavsretligt beskyttede, eller hvor den beskyttelse, som de nyder, ikke kan håndhæves i praksis over for tredjemand.

(1) EUT C 103 af 2.4.2011.
1)

Punkt 14 i del 1 i bilag VI til protokollen om vilkårene og de nærmere bestemmelser for optagelse af Republikken Bulgarien og Rumænien i Den Europæiske Union skal fortolkes således, at betingelserne for bulgarske studerendes adgang til arbejdsmarkedet på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen ikke må være mere restriktive end de betingelser, der er fastsat i Rådets direktiv 2004/114/EF af 13. december 2004 om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold med henblik på studier, elevudveksling, ulønnet erhvervsuddannelse eller volontørtjeneste.
2)

Sagen hjemvises til Den Europæiske Unions Ret med henblik på, at denne træffer afgørelse i den sag, der er anlagt af IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH med påstand om annullation af Europa-Kommissionens afgørelse af 19. juni 2008 vedrørende afslag på at give IFAW aktindsigt i et dokument, som de tyske myndigheder havde sendt til Europa-Kommissionen i forbindelse med en sag om nedklassificering af en lokalitet beskyttet i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter.