ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Når der foreligger et aftaleforhold som det i hovedsagen omhandlede, skal der med henblik på at fastslå, om dette aftaleforhold skal kvalificeres som tilrådighedsstillelse af arbejdskraft som omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser tages hensyn til ethvert forhold, der kan belyse, om udstationeringen af arbejdstageren i værtsmedlemsstaten udgør selve formålet med den tjenesteydelse, der er omhandlet i nævnte aftaleforhold. Bl.a. den omstændighed, at tjenesteyderen bærer konsekvenserne af, at ydelsen ikke udføres i overensstemmelse med det, der er fastsat i kontrakten, og den omstændighed, at denne tjenesteyder frit kan beslutte, hvor mange arbejdstagere den pågældende finder det hensigtsmæssigt at sende til værtsmedlemsstaten, udgør i princippet holdepunkter for, at en sådan udstationering ikke udgør selve formålet med den omhandlede tjenesteydelse. Den omstændighed, at den virksomhed, der modtager tjenesteydelsen, kontrollerer, om tjenesteydelsen er i overensstemmelse med nævnte aftale, eller at den kan give generelle anvisninger til de arbejdstagere, som er ansat hos tjenesteyderen, gør det derimod ikke i sig selv muligt at fastslå, at der foreligger tilrådighedsstillelse af arbejdskraft.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 279/9

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 25. juni 2015 — VAS »Ceļu satiksmes drošības direkcija« og Latvijas Republikas Satiksmes ministrija mod Kaspars Nīmanis (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administratīvā apgabaltiesa — Letland)

(Sag C-664/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - transport - kørekort - fornyelse foretaget af den udstedende medlemsstat - krav om bopæl på denne medlemsstats område - bopælsanmeldelse))

(2015/C 279/10)

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Administratīvā apgabaltiesa

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: VAS »Ceļu satiksmes drošības direkcija« og Latvijas Republikas Satiksmes ministrija

Sagsøgt: Kaspars Nīmanis

Konklusion

Artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort skal fortolkes således, at den er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat, hvorefter det eneste bevismiddel, hvorved en person, der anmoder om udstedelse eller fornyelse af et kørekort i denne medlemsstat, kan godtgøre, at vedkommende opfylder kravet om »sædvanlig bopæl« som omhandlet i artikel 12 i denne medlemsstat, jf. dette direktivs artikel 7, stk. 1, litra e), og stk. 3, litra b), består i, at det fastslås, at der er foretaget bopælsanmeldelse på den berørte medlemsstats område.

(1) EUT C 71 af 8.3.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 279/4

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 24. juni 2015 — Fresh Del Monte Produce, Inc. mod Europa-Kommissionen og Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (sag C-293/13 P) og Europa-Kommissionen mod Fresh Del Monte Produce, Inc. og Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (saf C- 294/13 P)

(Forenede sager C-293/13 P og C-294/13 P) (1)

((Appel - konkurrence - karteller - det europæiske marked for bananer - samordning i forbindelse med fastsættelsen af referencepriserne - begrebet »økonomisk enhed« i forhold til to selskaber - begrebet »bestemmende indflydelse« - et selskabs adfærd tilregnes et andet selskab - urigtig gengivelse af beviser - bevisbyrde - princippet in dubio pro reo - begrebet »samlet og vedvarende overtrædelse« - begrebet »samordnet praksis« - begrebet »overtrædelse med konkurrencebegrænsende formål« - virksomheder, der er medlemmer af et kartel - meddelelse af oplysninger til Kommissionen - retlig forpligtelse - rækkevidde - retten til ikke at medvirke til selvinkriminering - intervenient i første instans - kontraappel - formaliteten))

(2015/C 279/04)

Processprog: engelsk

Parter

(Sag C-293/13 P)

Appellant: Fresh Del Monte Produce, Inc. (ved Rechtsanwalt B. Meyring og advocate L. Suhr)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved A. Biolan, M. Kellerbauer og P. Van Nuffel, som befuldmægtigede), Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (ved K. Smith, QC, samt ved solicitors C. Humpe og S. Kon)

(Sag C-294/13 P)

Appellant: Europa-Kommissionen (ved A. Biolan, M. Kellerbauer og P. Van Nuffel, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Fresh Del Monte Produce Inc. (ved Rechtsanwalt B. Meyring og advocate L. Suhr) og Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (ved K. Smith, QC, samt ved solicitors C. Humpe og S. Kon)

Konklusion

1) Appellen i sag C-293/13 P og kontraappellerne i sagerne C-293/13 P og C-294/13 P forkastes.

2) Punkt 1 i konklusionen i dom Fresh Del Monte Produce mod Kommissionen (T-587/08, EU:T:2013:129) annulleres.

3) Den bøde, der pålægges i artikel 2, litra c), i Kommissionens beslutning K(2008) 5955 endelig af 15. oktober 2008 om en procedure i henhold til [...] artikel 81 [EF] (sag COMP/39 188 — Bananer), fastsættes til 9 8 00 000 EUR.

4) Fresh Del Monte Produce Inc. pålægges for det første at betale sagsomkostningerne i forbindelse med sagerne C-293/13 P og C-294/13 P samt for det andet sagsomkostningerne i forbindelse med selskabets kontraappel i sag C-294/13 P med undtagelse af de af Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG afholdte omkostninger, idet dette selskab bærer sine egne omkostninger i alle disse sager.

5) Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG, pålægges at betale sagsomkostningerne i forbindelse med selskabets kontraappeller i sagerne C-293/13 P og C-294/13 P.

(1) EUT C 252 af 31.8.2013.
2)

Artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked skal fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter selskaber, der fungerer som attesteringsorganer, skal have deres vedtægtsmæssige hjemsted på det nationale område.
2)

Støtte til en terrororganisation, der er opført på listen i bilaget til Rådets fælles holdning 2001/931/FUSP af 27. december 2001 om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, i den affattelse, der var gældende på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen, kan udgøre et »tvingende hensyn til statens sikkerhed eller den offentlige orden« som omhandlet i artikel 24, stk. 1, i direktiv 2004/83, selv om betingelserne i artikel 21, stk. 2, heri ikke er opfyldt. For at en opholdstilladelse, der er tildelt en flygtning, kan tilbagekaldes på grundlag af dette direktivs artikel 24, stk. 1, under henvisning til, at denne flygtning støtter en sådan terrororganisation, er de kompetente myndigheder ikke desto mindre forpligtet til under de nationale retters kontrol at foretage en individuel vurdering af de specifikke faktiske omstændigheder vedrørende både organisationens og den omhandlede flygtnings handlinger. Når en medlemsstat har vedtaget at udsende en flygtning, hvis opholdstilladelse er blevet tilbagekaldt, men udsætter gennemførelsen af denne afgørelse, er det uforeneligt med nævnte direktiv at fratage flygtningen adgangen til de ydelser, der er sikret i direktivets kapitel VII, medmindre en undtagelse, der udtrykkeligt er fastsat i samme direktiv, finder anvendelse.
4)

Direktiv 97/9 skal fortolkes således, at den forelæggende ret, for så vidt som den er af den opfattelse, at dette direktiv i tvisterne i hovedsagerne er påberåbt over for et organ, som opfylder betingelserne for, at der over for det kan støttes ret på bestemmelserne i det pågældende direktiv, har pligt til at undlade at anvende en national bestemmelse, såsom den i hovedsagerne omhandlede, som lader muligheden for at være omfattet af den i direktivet fastsatte garantiordning være afhængig af, om det pågældende kreditinstitut har overført eller anvendt de omhandlede midler eller værdipapirer uden investorens samtykke.
Sag C-686/13: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. juni 2015 — X AB mod Skatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Högsta förvaltningsdomstolen — Sverige) (Præjudiciel forelæggelse — artikel 49 TEUF — etableringsfrihed — skattelovgivning — selskabsskat — kapitalandele — en medlemsstats lovgivning, hvorefter kapitalgevinster er skattefritaget, og fradrag af kapitaltab tilsvarende er udelukket — et hjemmehørende selskabs afhændelse af andele i et ikke-hjemmehørende datterselskab — kapitaltab som følge af valutakurstab)

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. juni 2015 — X AB mod Skatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Högsta förvaltningsdomstolen — Sverige)

(Sag C-686/13) ( 1 )

»(Præjudiciel forelæggelse — artikel 49 TEUF — etableringsfrihed — skattelovgivning — selskabsskat — kapitalandele — en medlemsstats lovgivning, hvorefter kapitalgevinster er skattefritaget, og fradrag af kapitaltab tilsvarende er udelukket — et hjemmehørende selskabs afhændelse af andele i et ikke-hjemmehørende datterselskab — kapitaltab som følge af valutakurstab)«

Den forelæggende ret

Högsta förvaltningsdomstolen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: X AB

Sagsøgt: Skatteverket

Konklusion

Artikel 49 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats skattelovgivning, hvorefter kapitalgevinster af andele i princippet er fritaget for selskabsskat, og fradrag af kapitaltab på sådanne andele tilsvarende er udelukket, selv når disse kapitaltab er opstået som følge af valutakurstab.

( 1 ) – EUT C 71 af 8.3.2014.
Forenede sager C-226/13, C-245/13, C-247/13 og C-578/13: Domstolens dom (Første Afdeling) af 11. juni 2015 — Stefan Fahnenbrock (sag C-226/13), Holger Priestoph (sag C-245/13), Matteo Antonio Priestoph (sag C-245/13), Pia Antonia Priestoph (sag C-245/13), Rudolf Reznicek (sag C-247/13), Hans-Jürgen Kickler (sag C-578/13), Walther Wöhlk (sag C-578/13) og Zahnärztekammer Schleswig-Holstein Versorgungswerk (sag C-578/13) mod Hellenische Republik (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Wiesbaden, Landgericht Kiel — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — samarbejde om civilretlige spørgsmål — forkyndelse af retslige og udenretslige dokumenter — forordning (EF) nr. 1393/2007 — artikel 1, stk. 1 — begrebet »civile og kommercielle sager« — statens ansvar for acta jure imperii)

Domstolens dom (Første Afdeling) af 11. juni 2015 — Stefan Fahnenbrock (sag C-226/13), Holger Priestoph (sag C-245/13), Matteo Antonio Priestoph (sag C-245/13), Pia Antonia Priestoph (sag C-245/13), Rudolf Reznicek (sag C-247/13), Hans-Jürgen Kickler (sag C-578/13), Walther Wöhlk (sag C-578/13) og Zahnärztekammer Schleswig-Holstein Versorgungswerk (sag C-578/13) mod Hellenische Republik (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Wiesbaden, Landgericht Kiel — Tyskland)

(Forenede sager C-226/13, C-245/13, C-247/13 og C-578/13) ( 1 )

»(Præjudiciel forelæggelse — samarbejde om civilretlige spørgsmål — forkyndelse af retslige og udenretslige dokumenter — forordning (EF) nr. 1393/2007 — artikel 1, stk. 1 — begrebet »civile og kommercielle sager« — statens ansvar for acta jure imperii)«

Den forelæggende ret

Landgericht Wiesbaden, Landgericht Kiel

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Stefan Fahnenbrock (sag C-226/13), Holger Priestoph (sag C-245/13), Matteo Antonio Priestoph (sag C-245/13), Pia Antonia Priestoph (sag C-245/13), Rudolf Reznicek (sag C-247/13), Hans-Jürgen Kickler (sag C-578/13), Walther Wöhlk (sag C-578/13) og Zahnärztekammer Schleswig-Holstein Versorgungswerk (sag C-578/13)

Sagsøgt: Hellenische Republik

Konklusion

Artikel 1, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1393/2007 af 13. november 2007 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 skal fortolkes således, at søgsmål om erstatning for manglende opfyldelse af rådigheds- og ejendomskrav, opfyldelse af kontraktmæssige forpligtelser og skadeserstatning, som de i hovedsagerne omhandlede, der er anlagt af privatpersoner, der er indehavere af statsobligationer, mod den udstedende stat, falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, for så vidt som det ikke fremgår, at de klart ikke henhører under civile og kommercielle sager.

( 1 ) – EUT C 215 af 27.7.2013.

EUT C 24 af 25.1.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 371/4

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. september 2015 — sag anlagt af F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)

(Sag C-589/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - frie kapitalbevægelser - artikel 56 EF - mellembeskatning af kapitalindkomst og indtægter fra salget af andele oppebåret af en national fond - afslag på adgang til i beskatningsgrundlaget at fratrække støttebeløb til ikke-hjemmehørende modtagere, som i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst ikke er skattepligtige i den medlemsstat, hvor fonden beskattes))

(2015/C 371/05)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

Procesdeltager: Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien

Konklusion

Artikel 56 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats skattelovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en hjemmehørende privat fond — inden for rammerne af den mellembeskatning, der pålægges den kapitalindkomst og de indtægter fra salget af andele, som denne sidstnævnte har oppebåret — kun har ret til, i sit beskatningsgrundlag i et givet regnskabsår, at fratrække de støttebeløb, der er udbetalt i løbet af samme regnskabsår, og som modtagerne af disse støttebeløb i den medlemsstat, hvor fonden er skattepligtig, beskattes af, hvorimod et sådant fradrag udelukkes af denne nationale skattelovgivning, hvis modtageren er bosiddende i en anden medlemsstat og i den medlemsstat, hvor fonden beskattes, i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst er fritaget for den skat, som i princippet opkræves på støttebeløb.

(1) EUT C 71 af 8.3.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 371/5

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. september 2015 — Total SA mod Europa-Kommissionen

(Sag C-597/13 P) (1)

((Appel - konkurrence - karteller - markedet for paraffinvoks - markedet for råparaffin - overtrædelse begået af et datterselskab, som ejes 100 % af et moderselskab - formodning for, at moderselskabet har udøvet afgørende indflydelse på datterselskabet - ansvar for moderselskabet, som udelukkende følger af dets datterselskabs ulovlige adfærd - dom, der nedsætter størrelsen af den bøde, som datterselskabet er blevet pålagt - konsekvenser for moderselskabets retlige situation))

(2015/C 371/06)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Total SA (ved avocats E. Morgan de Rivery og E. Lagathu)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier og P. Van Nuffel, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Den Europæiske Unions Rets dom Total mod Kommissionen (T-548/08, EU:T:2013:434) ophæves, for så vidt som dommen ikke bringer den bøde, som Total SA var blevet pålagt, på niveau med den bøde, som Total Raffinage Marketing SA er blevet pålagt med dom Total Raffinage Marketing mod Kommissionen (T-566/08, EU:T:2013:423).

2) Iøvrigt forkastes appellen.

3) Den bøde, som Total SA og Total Raffinage Marketing SA i fællesskab og solidarisk er blevet pålagt i artikel 2 i Kommissionens beslutning K(2008) 5476 endelig af 1. oktober 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.181 — Lysvoks), fastsættes til 12 5 4 59 842 EUR.

4) Total SA betaler tre fjerdedele af Europa-Kommissionens omkostninger og bærer tre fjerdedele af sine egne omkostninger i forbindelse med nærværende appel og sagen i første instans.

5) Kommissionen bærer en fjerdedel af sine egne omkostninger og betaler en fjerdedel af Total SA’s omkostninger i forbindelse med nærværende appel og sagen i første instans.

(1) EUT C 45 af 15.2.2014.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 371/6

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. september 2015 — Total Marketing Services, indtrådt i rettighederne efter Total Raffinage Marketing mod Europa-Kommissionen

(Sag C-634/13 P) (1)

((Appel - konkurrence - markedet for paraffinvoks - markedet for råparaffin - varighed af deltagelsen i et ulovligt kartel - deltagelsens ophør - afbrydelse af deltagelsen - fravær af hemmelige kontakter i en bestemt periode - overtrædelsens fortsættelse - bevisbyrde - offentlig afstandtagen - de andre karteldeltageres opfattelse af hensigten om afstandtagen - begrundelsespligt - princippet om uskyldsformodning, ligebehandlingsprincippet, princippet om effektiv domstolsbeskyttelse og princippet om individuelle straffe))

(2015/C 371/07)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Total Marketing Services, indtrådt i rettighederne efter Total Raffinage Marketing (ved avocats A. Vandencasteele, C. Lemaire og S. Naudin)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved P. Van Nuffel og A. Biolan, som befuldmægtigede, bistået af avocat N. Coutrelis)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Total Marketing Services SA betaler sagens omkostninger.

(1) EUT C 45 af 15.2.2014.
—

den modtagende enhed under alle omstændigheder, og uden at den har en skønsmargin i denne henseende, er forpligtet til at underrette et dokuments adressat om hans ret til at nægte at modtage dette dokument, ved konsekvent at anvende standardformularen i bilag II til denne forordning til dette formål, og
DA Den Europæiske Unions Tidende C 363/3

Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. september 2015 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE mod Europa-Kommissionen

(Sag C-506/13 P) (1)

((Appel - kontrakt om tildeling af finansiel EU-støtte til et projekt inden for samarbejdet på det lægevidenskabelige område - Kommissionens afgørelse om at kræve en del af de udbetalte forskud tilbagebetalt - annullationssøgsmål - afvisning))

(2015/C 363/03)

Processprog: græsk

Parter

Appellant: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (ved dikigoros E Tzannini)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved S. Lejeune, som befuldmægtiget og dikigoros E. Petritsi)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE tilpligtes at betale sagens omkostninger.

(1) EUT C 344 af 23.11.2013.
4)

Artikel 2 og artikel 6, stk. 1, i direktiv 2000/78 skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter de nærmere bestemmelser for avancement i en ny lønordning for dommere, der allerede var fastansat før denne lovgivnings ikrafttræden, og foreskriver, at dommere, som på referencetidspunktet for overgangen til den nye ordning havde nået en bestemt alder, fra et bestemt løntrin tildeles en hurtigere lønstigning end dommere, som var yngre på tidspunktet for overgangen til den nye ordning, for så vidt som den forskelsbehandling, som denne lovgivning indebærer, kan begrundes i henhold til artikel 6, stk. 1, i dette direktiv.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 363/4

Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. september 2015 — Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV mod Rådet for Den Europæiske Union, Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH og Europa-Kommissionen

(Sag C-511/13 P) (1)

((Appel - dumping - forordning (EF) nr. 384/96 - artikel 4, stk. 1, artikel 5, stk. 4, og artikel 9, stk. 1 - forordning (EF) nr. 1205/2007 - import af kompaktlysstofrør med indbygget elektronisk drosselspole (CFL-i) med oprindelse i Kina, Vietnam, Pakistan og Filippinerne - skade, der er påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet - en væsentlig del af den samlede produktion i Fællesskabet af lignende varer))

(2015/C 363/04)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV (ved abogada Catrain González og barrister E. Wright)

De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union (ved S. Boelaert, som befuldmægtiget, bistået af advocat S. Gubel og solicitor B. O’Connor), Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt.), Osram GmbH (ved rechtsanwälte R. Bierwagen og C. Hipp), Europa-Kommissionen (ved L. Armati og J.-F. Brakeland, som befuldmægtigede)

Konklusion

1) Appellen forkastes.

2) Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet for Den Europæiske Union og af Osram GmbH.

3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

(1) EUT C 352 af 30.11.2013.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 354/5

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 3. september 2015 — UAB »Fast Bunkering Klaipėda« mod Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės — Litauen)

(Sag C-526/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - merværdiafgift (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 148, litra a) - levering af varer - begreb - fritagelse - levering af varer bestemt som brændstof og forsyninger, herunder proviant, til fartøjer, som anvendes til sejlads i rum sø - levering til mellemmænd, der handler i eget navn))

(2015/C 354/04)

Processprog: litauisk

Den forelæggende ret

Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

Parter i hovedsagen

Sagsøger: UAB »Fast Bunkering Klaipėda«

Sagsøgt: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Konklusion

Artikel 148, litra a), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den fritagelse, der er fastsat i denne bestemmelse, i princippet ikke finder anvendelse på levering af varer bestemt som brændstof og forsyninger, herunder proviant, som sker til mellemmænd, der handler i eget navn, selv om den endelige anvendelse på leveringstidspunktet er kendt og godtgjort, og beviser, som bekræfter dette, er indleveret til afgiftsmyndigheden i overensstemmelse med en national lovgivning. Under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende kan den nævnte fritagelse dog finde anvendelse, hvis overførslen til de nævnte mellemmænd af ejendomsretten til de pågældende varer efter de i gældende national ret fastsatte former tidligst indtræder samtidig med det tidspunkt, hvor driftsherrerne af fartøjer, som anvendes til sejlads i rum sø, bliver bemyndiget til faktisk at råde over disse varer, som var de ejere heraf, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

(1) EUT C 359 af 7.12.2013.
2.

Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Organisation, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Organisation, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diş Ticaret Ltd Şirketi og Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.