Sag T-155/02

WG International Handelsgesellschaft mbH m.fl.

mod

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

»Forordning (EF) nr. 3285/94 — forordning (EF) nr. 560/2002 — midlertidige beskyttelsesforanstaltninger — annullationssøgsmål — afvisning«

Rettens kendelse (Første Afdeling) af 30. april 2003 II-1953

Sammendrag af kendelse

Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – retsakter, der berører dem umiddelbart og individuelt – sagsøger, der kan påberåbe sig den forpligtelse, som retsaktens udsteder har med hensyn til sagsøgerens stilling – foreløbig indførelse af et toldkontingent – pligt til at tage hensyn til visse importørers situation betinget af en anmeldelse fra den pågældende medlemsstat af kontrakter, som disse har indgået tidligere

Foranstaltningerne i forordning nr. 560/2002 om midlertidige beskyttelsesforanstaltninger mod importen af visse stålprodukter, som indfører et toldkontingent for import til Fællesskabet for hver af de deri omhandlede grupper af produkter i en periode på seks måneder fra forordningens ikrafttræden, og som undergiver indførsel af disse produkter, som overstiger den fastsatte mængde i det relevante toldkontingent, eller som ikke har været genstand for en anmodning om udnyttelse heraf, en tillægstold, udgør for almengyldige foranstaltninger i artikel 249 EF's forstand. Foranstaltningerne finder anvendelse på objektivt bestemte situationer, der har retsvirkninger for generelt og abstrakt fastlagte persongrupper, nemlig importørerne af de 15 grupper stålprodukter, som er angivet i den anfægtede forordnings bilag 3. Forordningens almengyldighed og dermed dens karakter af forordning ændres ikke, fordi det er muligt med større eller mindre præcision at fastlægge antallet eller endog identiteten af de retssubjekter, som retsakten på et givent tidspunkt finder anvendelse på, idet forordningen anvendes på grundlag af objektive, faktiske og retlige omstændigheder, som er fastlagt i forordningen, og som er relevante i forhold til dens formål. Uanset det mere eller mindre begrænsede antal importører af de 15 grupper stålprodukter i den anfægtede forordnings bilag 3 ved forordningens udstedelse indfører forordningen nemlig tillægstold på grundlag af en objektiv situation, nemlig overskridelse begået af importørerne af en eller flere af de 15 stålprodukter for så vidt angår forordningens bilag 2 fastsatte mængder for det relevante toldkontingent eller manglende fremsættelse af en anmodning om udnyttelse af kontingentet som fastsat i den anfægtede forordnings artikel 1, stk. 3. Desuden kan der bestandigt ske ændringer i antallet af de virksomheder, der berøres af den anfægtede forordning. (jf. præmis 35-39)

Under visse omstændigheder kan selv en generel retsakt, som er almengyldig for de berørte erhvervsdrivende, berøre nogle af dem individuelt. I dette tilfælde vil en fællesskabsretsakt på én gang kunne have karakter af en generel retsakt og i forhold til visse erhvervsdrivende have karakter af en beslutning. Fysiske eller juridiske personer kan dog kun påstå, at de berøres individuelt, såfremt den omtvistede bestemmelse rammer dem på grund af visse egenskaber, som er særlige for dem, eller på grund af en faktisk situation, der adskiller dem fra alle andre. Den omstændighed, at ikrafttrædelsen af forordning nr. 560/2002 om indførelse af midlertidige beskyttelsesforanstaltninger mod importen af visse stålprodukter påvirker visse virksomheders økonomiske situation, for så vidt som deres hovedvirksomhed består i indførsel af stålprodukter, som er omhandlet af forordningen, er ikke i sig selv tilstrækkeligt til at individualisere dem i forhold til alle andre. Forordningen berører dem nemlig alene på grund af deres objektive egenskab af importvirksomhed af stålprodukter, som er omfattet af forordningen, og på samme måde som enhver anden erhvervsdrivende, der befinder sig i en tilsvarende situation i Det Europæiske Fællesskab. (jf. præmis 40-44)