ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Rettens dom (Femte Afdeling) af 12. juli 2019 –

Steifer mod EØSU

(Sag T-331/17)

»Personalesag – tjenestemænd – pensioner – pensionsrettigheder, optjent inden indtræden i Unionens tjeneste – overførsel til Unionens ordning – anciennitetsforbedring – tilbagebetaling af størrelsen af de pensionsrettigheder, som ikke blev taget i betragtning ved ordningen om beregning af pensionsgivende tjenesteår i Unionen – ingen nye og væsentlige faktiske omstændigheder – ingen undskyldelig fejl – ansvar – afvisning«

1. Tjenestemandssager – forudgående administrativ klage – frister – præceptiv karakter – præklusion – genåbning – betingelse – ny og væsentlig faktisk omstændighed – begreb (Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91) (jf. præmis 61, 64, 65, 67, 70-72, 87-89, 100, 101, 110 og 114)

2. Tjenestemandssager – forudgående administrativ klage – frister – præceptiv karakter – præklusion – undskyldelig fejl – begreb – bevisbyrde (Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91) (jf. præmis 68, 120, 125 og 126)

3. Tjenestemandssager – erstatningssøgsmål – administrativ procedure – forløbet heraf forskelligt afhængigt af, om der foreligger eller ikke foreligger en akt, der indeholder et klagepunkt (Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91) (jf. præmis 133-135)

Angående

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand, for det første, om annullation af skrivelsen fra EØSU’s direktør for menneskelige ressourcer og økonomi af 21. oktober 2002 om afslag på sagsøgerens ansøgning af 2. oktober 2002 om tilbagebetaling, med tillæg af morarenter, af den ikke godskrevne del af de af hans pensionsrettigheder, som blev overført til Den Europæiske Unions ordning og af afgørelse 360/03 A fra nævnte direktør af 15. december 2003 om fastsættelse af hans pensionsrettigheder, for det andet, om, at EØSU tilpligtes at tilbagebetale ham størrelsen af de periodiske ydelser, der blev udbetalt af det nationale pensionskontor til EØSU fra den 1. januar 2004 som overførsel af hans pensionsrettigheder og, månedligt, størrelsen af de periodiske ydelser, som vil blive betalt i fremtiden, og, for det tredje, om erstatning af det tab, sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af en af de begrundelser i den nævnte skrivelse, hvorved denne direktør fejlagtigt meddelte ham, at han ikke havde ret til nogen belgisk pension.

Konklusion

1) Sagens afvises.
11.

Konkurrence – administrativ procedure – begæring om oplysninger – ret til forsvar – absolut ret til at nægte at udtale sig – foreligger ikke – ret til at nægte at afgive svar, som indebærer indrømmelse af en retsstridig handling – spørgsmål, der opfordrer en virksomhed til at fremlægge oplysninger om forhold, som er den bekendt, og som kan bidrage til at fastslå, at der foreligger konkurrencebegrænsende adfærd (Art. 102 TEUF; EØS-aftalen, art. 54; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 48, stk. 2; Rådets forordning nr. 1/2003, art. 18) (jf. præmis 179-185, 188 og 191)
2.

EU-institutioner – offentlighedens ret til aktindsigt – forordning (EU) nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt – beskyttelse af formålet med inspektioner, undersøgelser og revision – rækkevidde – anvendelse på sagsakter vedrørende procedurer for kontrol med statsstøtte – generel formodning for anvendelse af undtagelsen til retten til aktindsigt på samtlige dokumenter i sagen – grænser – afkræftelse af denne formodning – nødvendigheden af at påberåbe sig omstændigheder, der kan godtgøre eksistensen af en mere tungtvejende interesse, som vejer tungere end begrundelserne for afslaget på aktindsigt (Art. 108, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 2, tredje afsnit) (jf. præmis 32-38, 42 og 43)
Rettens dom (Sjette Afdeling) af 6. juni 2019 –

EIB mod Syrien

(Sag T-588/17)

»Voldgiftsbestemmelse – låneaftale »Euphrates Drainage and Irrigation« nr. 80211 – manglende opfyldelse af aftalen – tilbagebetaling af forudbetalte beløb – morarenter – udeblivelsessag«

1. Retslig procedure – indbringelse af sag for Retten på grundlag af en voldgiftsklausul – låneaftale indgået mellem Den Europæiske Investeringsbank og Syrien – Rettens kompetence defineret i artikel 256 TEUF og 272 TEUF samt voldgiftsklausulen (Art. 256, stk. 1, TEUF og art. 272 TEUF) (jf. præmis 14 og 15)

2. Retslig procedure – indbringelse af sag for Retten på grundlag af en voldgiftsklausul – låneaftale indgået mellem Den Europæiske Investeringsbank og Syrien – Syriens manglende overholdelse af sine kontraktforpligtelser – søgsmål anlagt af Banken på Unionens vegne – formaliteten – Kommissionen anmodet Banken om at indlede inddrivelsesprocedurer på Unionens vegne (Art. 256, stk. 1, TEUF og art 272 TEUF) (jf. præmis 18-20)

3. Retslig procedure – stævning – formkrav – fastlæggelse af søgsmålets genstand – kort fremstilling af søgsmålsgrundene – stævning, hvorved der i forbindelse med en låneaftale søges idømt betaling af eventuelle rater, der forfalder og forbliver udestående efter tidspunktet for indgivelsen af stævningen – hypotetiske omstændigheder, der endnu ikke er fastslået – afvisning [Rettens procesreglement, art. 76, litra d)] (jf. præmis 22-26)

Angående

Søgsmål i henhold til artikel 272 TEUF med påstand om, at Den Syriske Arabiske Republik tilpligtes at tilbagebetale beløb, der skyldes i forbindelse med låneaftalen »Euphrates Drainage and Irrigation« nr. 80211, med tillæg af morarenter.

Konklusion

1) Den Syriske Arabiske Republik tilbagebetaler Den Europæiske Union, repræsenteret ved Den Europæiske Investeringsbank (EIB), et beløb på 2184271,58 EUR.

2) Det nævnte beløb tillægges morarenter, af hovedstolen og af renter i henhold til kontrakten, med en årlig sats på 3,5%, fra den 25. august 2017 og indtil betaling sker.

3) I øvrigt frifindes Den Syriske Arabiske Republik.
2.

EU-varemærker – definition på og erhvervelse af et EU-varemærke – absolutte registreringshindringer – tegn, som udelukkende består af en udformning af varen, som er nødvendig for at opnå et teknisk resultat – begreb – andre udformninger, der giver mulighed for at opnå det samme tekniske resultat – uden betydning for registreringshindringen [Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra e), nr. ii)] (jf. præmis 46)
3.

Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Ukraine – indefrysning af midler, der tilhører visse personer og enheder, der er indblandet i gennemførelsen af infrastrukturprojekter på Krim og i Sevastopol – afgørelse truffet under omstændigheder, som er den pågældende bekendt, og som gør det muligt for vedkommende at forstå, hvilke konsekvenser den trufne foranstaltning har for denne – kortfattet eller stiltiende begrundelse tilladt (Art. 296, stk. 2, TEUF; Rådets afgørelse 2014/145/FUSP, som ændret ved afgørelse (FUSP) 2017/1418, (FUSP) 2018/392 og (FUSP) 2018/1237) (jf. præmis 78-81, 83 og 89)
Rettens dom (Sjette Afdeling) af 24. september 2019 –

US mod ECB

(Sag T-780/17)

»Personalesag – ansatte i ECB – bedømmelsesrapport 2016 – årlig revision af vederlag og bonus – afslag på at ændre en tidsbegrænset kontrakt til en tidsubegrænset kontrakt – begrundelsespligt – åbenbart urigtigt skøn«

1. Tjenestemænd – bedømmelse – karriereudviklingsrapport – ændring af bedømmelsen i forhold til den tidligere bedømmelse – begrundelsespligt – rækkevidde (jf. præmis 40-43)

2. Tjenestemænd – bedømmelse – bedømmelsesrapport – bedømmernes skønsbeføjelse – domstolsprøvelse – grænser – åbenbart urigtigt skøn – begreb (jf. præmis 60 og 61)

3. Tjenestemandssager – anbringender – magtfordrejning – begreb (jf. præmis 129)

4. Tjenestemandssager – ansatte ved Den Europæiske Centralbank – ulovlighedsindsigelse – rækkevidde – anfægtelige retsakter – ECB’s retningslinjer for den årlige revision af vederlag og bonus til de ansatte – omfattet – betingelser (Art. 277 TEUF) (jf. præmis 142-144)

5. Tjenestemandssager – erstatningspåstand tilknyttet en annullationspåstand – afvisning af annullationspåstanden medfører afvisning af erstatningspåstanden (jf. præmis 154)

Angående

Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF og på artikel 50a i statutten for Den Europæiske Unions Domstol med påstand dels om annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for 2016 og af afgørelsen om årlig revision af vederlag og bonus for 2016, dels om erstatning af det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af disse retsakter.

Konklusion

1) Den Europæiske Centralbank frifindes.
Rettens dom (Syvende Afdeling) af 12. september 2019 –

Den Tjekkiske Republik mod Kommissionen

Sag T-629/17

»EFRU – ESF – nedsættelse af finansiel støtte – offentlige kontrakter – artikel 99, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1083/2006 – artikel 16, litra b), i direktiv 2004/18/EF – særlig undtagelse – offentlige tjenesteydelseskontrakter vedrørende radio- og TV-selskabers indkøb, udvikling, produktion eller samproduktion af programmateriale, der er beregnet til udsendelse«

1. Den Europæiske Unions egne indtægter – forordning vedrørende beskyttelsen af Unionens finansielle interesser – berettigelse til EU-finansiering – krav om, at operationer, der udvælges til finansiering, er i overensstemmelse med EU-retten – rækkevidde (Rådets forordning nr. 1083/2006, 22. betragtning samt art. 9, stk. 5; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18) (jf. præmis 23)

2. EU-ret – fortolkning – metoder – fortolkning på grundlag af ordlyd, sammenhæng og formål [Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18, art. 16, litra b)] (jf. præmis 26-28)

3. Tilnærmelse af lovgivningerne – fremgangsmåder med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter og tjenesteydelseskontrakter – direktiv 2004/18 – undtagelser til de almindelige regler – snæver fortolkning [Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18, art. 16, litra b)] (jf. præmis 29)

4. Tilnærmelse af lovgivningerne – fremgangsmåder med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter og tjenesteydelseskontrakter – direktiv 2004/18 – anvendelsesområde [Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24, 25. betragtning og art. 16, litra b); Rådets direktiv 92/50, art. 1, stk. 1, litra a) nr. 4)] (jf. præmis 34-39, 47, 48 og 63)

Angående

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2017) 4682 final af 6. juli 2017 om annullering af en del af støtten fra Den Europæiske Socialfond til det operationelle program »Uddannelse for konkurrenceevne under målet om »konvergens« og om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse« i Den Tjekkiske Republik og af en del af støtten fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til de operationelle programmer »Forskning og udvikling for innovation« under målet om »Konvergens« i Den Tjekkiske Republik og »Teknisk bistand« under målet om »Konvergens« og om »regional konkurrenceevne og beskæftigelse« i Den Tjekkiske Republik

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Den Tjekkiske Republik betaler sagsomkostningerne.
14.

Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder – bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder – begreb – Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) forpligtet til at underrette en person, der er omfattet af en undersøgelse, og give vedkommende mulighed for at fremsætte bemærkninger – omfattet (Art. 340, stk. 2, TEUF; Kommissionens meddelelse 1999/396, art. 4) (jf. præmis 134-136 og 187)
6.

Statsstøtte – Kommissionens undersøgelse – indledende fase og kontradiktorisk fase – en støttes forenelighed med det indre marked – vanskeligheder ved bedømmelsen – Kommissionens forpligtelse til at indlede den kontradiktoriske fase – omstændigheder, der godtgør, at der foreligger sådanne vanskeligheder – betragtninger i Kommissionens afgørelse gør det ikke muligt at fastslå, hvorvidt de pågældende statsstøtteforanstaltninger er tilskyndende, nødvendige og forholdsmæssige, og udelukke, at disse foranstaltninger ikke påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne [Art. 107, stk. 3, litra c), TEUF; Rådets forordning nr. 2015/1589, art. 4, stk. 3] (jf. præmis 90-118 og 124-128)
4.

Tilnærmelse af lovgivningerne – registrering, vurdering og godkendelse af kemikalier – REACH-forordningen – forpligtelse til registrering hos Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) – krav om fælles indsendelse af data – fælles indsendelse med mulighed for fuldstændigt fravalg – ECHA’s administrative praksis med krav om en aftale om betingelserne for adgang til en fælles indsendelse med den ledende registrant for et registreret stof – ingen aftale – analog anvendelse af mekanismen til bilæggelse af uoverensstemmelser – ECHA’s afgørelse om meddelelse af adgang til fælles indsendelse – retsgrundlag – forskel i de pågældende selskabers rettigheder og forpligtelser alt afhængig af retsgrundlaget (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1907/2006, art. 11, stk. 3, art. 27, og art. 30, stk. 3) (jf. præmis 72-79)
Rettens dom (Ottende Afdeling) af 4. juli 2019 –

Italien mod Kommissionen

(Sag T-598/17)

»EGFL og ELFUL – udgifter, der er udelukket fra finansiering – udgifter, der er afholdt af Italien – forsinkelser og forsømmelser, der kan tilregnes medlemsstatens organer – medlemsstaten pålagt at bære de finansielle konsekvenser af den manglende tilbagesøgning – finansielle korrektioner – artikel 31 og 32 i forordning (EF) nr. 1290/2005 – artikel 12 i den delegerede forordning (EU) nr. 907/2014 – rimelig frist«

1. Retslig procedure – stævning – formkrav – kort fremstilling af søgsmålsgrundene – foreligger ikke – afvisning [Statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 76, litra d)] (jf. præmis 28-31)

2. Landbrug – EGFL’s og ELFUL’s finansiering – afslutning af regnskaber – afslag på at afholde udgifter, der følger af uregelmæssigheder i forbindelse med anvendelsen af Unionens retsforskrifter – konstatering af mangler i den kontrolordning, der er indført af en medlemsstat – fast finansiel korrektion, der vedtages af Kommissionen i overensstemmelse med de interne retningslinjer, som er vedtaget på området – lovlighed (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1306/2013, art. 52, stk. 2; Rådets forordning nr. 1290/2005, art. 31-33) (jf. præmis 51-53, 80, 82 og 97)

3. Landbrug – EGFL’s og ELFUL’s finansiering – afslutning af regnskaber – procedure – Kommissionens forpligtelser – overholdelse af en rimelig frist – bedømmelseskriterier – tilsidesættelse – følger (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder art. 41, stk. 1; Rådets forordning nr. 1290/2005, art. 31 og 33) (jf. præmis 56-61)

Angående

Et søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om delvis annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/1144 af 26. juni 2017 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT 2017, L 165, s. 37), for så vidt som den vedrører Den Italienske Republik.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.
4.

Tilnærmelse af lovgivningerne – registrering, vurdering og godkendelse af kemikalier – REACH-forordningen – forpligtelse til registrering hos Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) – krav om fælles indsendelse af data – fælles indsendelse med mulighed for fuldstændigt fravalg – ECHA’s administrative praksis med krav om en aftale om betingelserne for adgang til en fælles indsendelse med den ledende registrant for et registreret stof – ingen aftale – analog anvendelse af mekanismen om bilæggelse af uoverensstemmelser – ECHA’s afgørelse om meddelelse af adgang til fælles indsendelse – retsgrundlag – forskel i de pågældende selskabers rettigheder og forpligtelser alt afhængig af retsgrundlaget (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1907/2006, art. 11, stk. 3, art. 27 og art. 30, stk. 3) (jf. præmis 90-97)
Rettens dom (Niende Afdeling) af 3. juli 2019 –

Spanien mod Kommissionen

(Sag T-602/17)

»EGFL og ELFUL – udgifter, der er udelukket fra finansiering – udgifter afholdt af Spanien – hovedkontroller – kriterier for anerkendelse af producentorganisationer – godkendelse af driftsprogrammer – udskydelse af investeringer inden for det samme driftsprogram – berettiget forventning«

1. Landbrug – EGFL’s og ELFUL’s finansiering – afslutning af regnskaber – afslag på at afholde udgifter, der følger af uregelmæssigheder i forbindelse med anvendelsen af Unionens retsforskrifter – den berørte medlemsstats anfægtelse – bevisbyrde – fordeling mellem Kommissionen og medlemsstater (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1306/2013, art. 52, stk. 1 og 2) (jf. præmis 19-21, 41 og 105)

2. Landbrug – EGFL’s og ELFUL’s finansiering – afslutning af regnskaber – afslag på at afholde udgifter, der følger af uregelmæssigheder i forbindelse med anvendelsen af Unionens retsforskrifter – uregelmæssigheder tolereret i et regnskabsår af billighedshensyn – streng anvendelse af retsforskrifter i det følgende regnskabsår – krænkelse af princippet retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning – foreligger ikke (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1306/2013, art. 52, stk. 1 og 2) (jf. præmis 47-49, 68 og 120)

3. Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – beslutning om regnskabsafslutning hvad angår de udgifter, som EGFL og ELFUL har finansieret (Art. 296 TEUF) (jf. præmis 109)

Angående

Et søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/1144 af 26. juni 2017 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT 2017, L 165, s. 37), for så vidt som den udelukker nævnte finansiering med hensyn til Kongeriget Spanien for et beløb på 7097397,27 EUR.

Konklusion

1) Kommissionen frifindes.
Rettens dom (Sjette Afdeling) af 10. april 2019 –

Polen mod Kommissionen

(Sag T-51/17)

»EGFL og ELFUL – udgifter udelukket fra EU-finansiering – frugt- og grøntsagssektoren – støtte til producentsammenslutninger – udgifter afholdt af Polen – svagheder i hovedkontrollerne – efterprøvelse af anerkendelsesplaner og ‑kriterier – kontrol af støtteansøgninger – økonomisk sammenhæng – udgifternes rimelighed – systemiske mangler – risiko for EGFL – faste korrektioner på 25%«

1. Landbrug – EGFL’s og ELFUL’s finansiering – tildeling af støtte og præmier – medlemsstaternes forpligtelse til at indføre et effektivt system med administrativ kontrol og kontrol på stedet – rækkevidde – ikke-pålidelige kontrolforanstaltninger – afslag på finansiering [Art. 4, stk. 3, TEUF; Rådets forordning nr. 1290/2005, art. 9, stk. 1, litra a), nr. i)] (jf. præmis 30, 32 og 33)

2. Landbrug – EGFL’s og ELFUL’s finansiering – principper – ligebehandling af de erhvervsdrivende – medlemsstaternes forskellige fortolkninger af EU-retten – konkurrenceforvridning – ulovlighed (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1306/2013; Rådets forordning nr. 1290/2005) (jf. præmis 31, 79 og 106)

3. Landbrug – EGFL’s og ELFUL’s finansiering – afslutning af regnskaber – afslag på at afholde udgifter, der følger af uregelmæssigheder i forbindelse med anvendelsen af Unionens retsforskrifter – den berørte medlemsstats anfægtelse – bevisbyrde – fordeling mellem Kommissionen og medlemsstaten (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1306/2013, art. 52; Rådets forordning nr. 1290/2005, art. 31) (jf. præmis 34-38, 113, 136, 196 og 237)

4. EU-ret – fortolkning – metoder – fortolkning på grundlag af ordlyd, sammenhæng og formål – hensyntagen til den omhandlede retsakts formål og generelle opbygning (Art. 39 TEUF og art. 40, stk. 1, TEUF; Rådets forordning nr. 1234/2007; Kommissionens forordning nr. 543/2011) (jf. præmis 77, 78 og 80)

5. Landbrug – EGFL’s og ELFUL’s finansiering – afslutning af regnskaber – afslag på at afholde udgifter, der følger af uregelmæssigheder i forbindelse med anvendelsen af Unionens retsforskrifter – finansiel korrektion – hensyntagen til uregelmæssigheder, der ikke har nogen præcis økonomisk virkning – lovlighed (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1306/2013; Rådets forordning nr. 1290/2005) (jf. præmis 229 og 230)

6. EU-ret – principper – proportionalitetsprincippet – rækkevidde (Art. 5, stk. 4, TEUF) (jf. præmis 231)

Angående

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om delvis annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/2018 af 15. november 2016 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT 2016, L 312, s. 26), for så vidt angår de faste korrektioner, der blev anvendt på Republikken Polen.

Konklusion

1) Europa-Kommissionen frifindes.

2) Republikken Polen bærer sine egne omkostninger og betaler tre fjerdedele af Kommissionens omkostninger.
1.

EU-institutioner – offentlighedens ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – Kommissionens manglende overholdelse af de fastsatte frister for at besvare en begæring om aktindsigt – stiltiende afvisning – ophævelse ved vedtagelse af en udtrykkelig afgørelse om afslag – mulighed for at anlægge et søgsmål til prøvelse af den stiltiende afgørelse – foreligger ikke (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 7 og 8) (jf. præmis 17 og 18)
1.

Konkurrence – administrativ procedure – overholdelse af retten til forsvar – aktindsigt – rækkevidde – aktindsigt i den fulde version af en e-mail fremsendt i en ikke-fortrolig version – relevansen af de skjulte passager for den pågældende virksomheds forsvar – bevisbyrde – den pågældende virksomhed forpligtet til at angive et første indicium for, at de nævnte passager kan anvendes til brug for virksomhedens forsvar (Rådets forordning nr. 1/2003, art. 27) (jf. præmis 90-101)
1.

EU-institutioner – offentlighedens ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – Kommissionens manglende overholdelse af de fastsatte frister for at besvare en begæring om aktindsigt – stiltiende afvisning – ophævelse ved vedtagelse af en udtrykkelig afgørelse om afslag – mulighed for at anlægge søgsmål mod den stiltiende afgørelse – foreligger ikke (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 7 og 8) (jf. præmis 16 og 17)
1.

Tjenestemandssager – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – skrivelse fra Kommissionen, hvori en kontraktansat underrettes om, at Kommissionen agter at bringe hans tidsubegrænsede kontrakt til ophør – ikke omfattet – afgørelse om opsigelse af en tidsubegrænset kontrakt – omfattet [Tjenestemandsvedtægten, art. 90, stk. 2, og art. 91, stk. 1; ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 3a, art. 47, litra c), nr. i) og art. 138] (jf. præmis 31-35)
9.

Statsstøtte – begreb – foranstaltningens selektive karakter – foranstaltning, der tildeler en skattemæssig fordel – ordning med beskatning af overskud for selskaber, der driver virksomhed med gevinst for øje – ubetinget fritagelse for enheder, der udøver økonomisk virksomhed – relevant kriterium med henblik på at fastslå, om foranstaltningen er selektiv – indførelse af en differentiering, som ikke er begrundet i en generel skatteordnings art eller opbygning, mellem erhvervsdrivende, som befinder sig i en sammenlignelig faktisk og retlig situation (Art. 107, stk. 1, TEUF) (jf. præmis 171, 176-189, 192-195 og 197-206)
4.

EU-institutioner – offentlighedens ret til aktindsigt – forordning nr. 1049/2001 – undtagelser til retten til aktindsigt – rækkevidde – anvendelse af undtagelserne i administrative sager om kontrolprocedurerne vedrørende overholdelsen af konkurrencereglerne – meddelelse til en person, der påtænker at anlægge et erstatningssøgsmål på grundlag af en angivelig overtrædelse af konkurrencereglerne – forpligtelse for ansøgeren til at dokumentere, at det er nødvendigt at få aktindsigt i de omhandlede dokumenter – forpligtelse til at foretage en afvejning af de foreliggende interesser (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001, art. 4, stk. 2) (jf. præmis 55, 56 og 75)